Справа №
Провадження № 2/263/2325/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2014 року
місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя
Донецької області у складі головуючого
судді Кулика С.В., при секретарі
Антоненко К.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про надання дозволу на виїзд з
України, громадянину, який не досяг 16
річного віку,-

В С Т А Н О В И
В

Позивач звернулась до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування вимог зазначила, що
вона з відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі. Рішенням
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
від 22.02.2012 року, шлюб було розірвано.
Від шлюбу мають неповнолітню дитину
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом
із позивачем.

Син позивача перебуває на обліку у КЗ
«ЦПМСД» №2, як дитина, що страждає від
алергії та поліноза, потребує за
станом здоров"я щорічного виїзду для
реабілітації в екологічно чисті
райони з мінімальним алергічним
навантаженням. Після розлучення
відповідач мешкає окремо, працює на
судах закордонного плавання. В 2012
році, позивач намагалась зв"язатися з
відповідачем з метою отримання згоди
на тимчасовий виїзд дитини за кордон,
проте їй не вдалось цього зробити. За
інформацією батьків відповідача,
останній весь 2012 рік знаходився на
роботі за межами України. В 2014 році
позивач знову звернулась до
відповідача за вказаним дозволом,
проте, не отримала його оскільки
відповідач спочатку посилався на
зайнятість, а потім знову виїхав на
роботу за межі України. Вважає, що
такими діями відповідача порушуються
її права та права дитини. Відповідач
не цікавиться дитиною не приймає
участі у її вихованні та утриманні.
Вважає, що така позиція відповідача, як
батька неповнолітнього шкодить
інтересам дитини, а не сприяє його
всебічному та гармонійному розвитку.
Просить суд надати дозвіл ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на виїзд без згоди
та супроводу батька за кордон до
досягання дитиною 16 річного віку.

В подальшому позивач уточнила позовні
вимоги та просила, надати дозвіл
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на виїзд без згоди
та супроводу батька за кордон з
моменту винесення рішення суду та до
досягнення дитиною 12 річного віку у
наступні країни : країни СНД, Грузія,
країни Європейського Союзу та
Шенгенської угоди , Македонія, Сербія,
Чорногорія, Турція, Арабська
Республіка Єгипет, Об''єднаня Арабські
Емірати, Ізраїль. Надати дозвіл на
оформлення ОСОБА_3 проїзного
документа без згоди та нотаріального
клопотання його батька.

Позивач та її представник в судовому
засіданні присутні не були надали
суду заяву про розгляд справи у їх
відсутності. Наполягали на задоволені
уточнених позовних вимог у повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, з невідомих суду підстав, про
день та час розгляду справи був
повідомлений належним чином та у
встановленому законом порядку.

Представник відповідача в судовому
засіданні присутня не була надала суду
заяву про повне визнання позовних
вимог. Просила розглянути справу у її
відсутності.

Суд дослідивши матеріали справи
приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
13.09.2009 року.

Відповідно до свідоцтва про народження
серія НОМЕР_1, виданого Жовтневим
відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Маріуполя,
Донецької області від 07.07.2009 року
батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2
та ОСОБА_1.

22.02.2012 року, шлюб між сторонами
розірвано, що підтверджується
копією рішення Жовтневого районного
суду м. Маріуполя, яке набрало законної
сили 05.03.2012 року.

Відповідно до висновку ВКК №22-6230 від
28.05.2014 року, ОСОБА_3 за станом здоров'я
потребує виїзду в екологічно чисті
райони з мінімальним алергічним
навантаженням, яка сприяє реабілітації
дитини щорічно.

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають
право звертатися до суду за захистом
прав та інтересів дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України
визначено, що фізична особа, яка не
досягла шістнадцяти років, має право на
виїзд за межі України лише за згодою
батьків (усиновлювачів),
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України»від
21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27 січня 1995 року № 57 «Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України», Правилами оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМУ від 31 березня 1995 року
№ 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» оформлення проїзного
документа дитини проводиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників. За відсутності згоди
одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволений на
підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМ України № 231 від 31
березня 1995 року, з наступними змінами і
доповненнями, за відсутністю згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
за кордон може бути дозволений за
рішенням суду.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із
змінами і доповненнями, передбачають,
що перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами, які
не досягли 16-річного віку, здійснюються
лише за згодою обох батьків
(усиновлювачів) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку. Виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 року № 231 (із змінами)
визначено зокрема, що виїзд
неповнолітніх громадян України за межі
території України здійснюється за
одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене, діючим
законодавством не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.

Відповідно до посилань позивача у
неї є складнощі в отриманні згоди на
виїзд дитини від відповідача, а
також беручи до уваги той факт, що судом
при розгляді даної справи не
встановлено обмежень чи заборон, які
унеможливлюють виїзд неповнолітньої
дитини за межі України для тимчасового
перебування, суд приходить до висновку
про доцільність часткового
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та
надання дозволу на виїзд
неповнолітньому ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон без згоди батька.

Проте враховуючи, що при розгляді
справи, відповідач особисто не був
присутній, а тільки його представник
надав письмову заяву від свого імені,
беручи до уваги, що в подальшому
відповідач може змінити місце роботи
та виявити бажання спілкуватися з
дитиною, суд вважає недоцільним
надавати дозвіл на тривали строк, та
необхідним надати відповідний дозвіл
на виїзд дитини за кордон без згоди та
супроводу батька строком на 3 роки з
дня набрання рішенням законної сили .

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

К урахуванням навденого, керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 367 ЦПК України , ст. 313
Цивільного Кодексу України, ст. 4 п. 2
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», ст. 154 СК України, суд,-

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про надання
дозволу на виїзд з України,
громадянину, який не досяг повноліття -
задовольнити частково.

Надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
виїзд за кордон без згоди та
супроводу батька, строком на 3 роки з
моменту вступу рішення в законну силу
у наступні країни : країни СНД, Грузія,
країни Європейського Союзу та
Шенгенської угоди, Македонія, Сербія,
Чорногорія, Турція, Арабська
Республіка Єгипет, Об'єднані Арабські
Емірати, Ізраїль.

Надати дозвіл на оформлення ОСОБА_3
проїзного документа без згоди та
нотаріального клопотання його батька.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участі у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
С.В. Кулик