ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8340/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова
М.Л., при секретарі Стрільчук Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом

ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Козаки» про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 07.05.2014 року звернулась до суду з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Козаки» про зміну
формулювання причини звільнення та
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди у розмірі 5000,00 грн.

Позивачка ОСОБА_2 зазначала, що вона
працювала у відповідача з 22.01.2007 року по
17.04.2014 року, у тому числі з 01.10.2007 року на
посаді директора готельного комплексу
ТОВ «Козаки»; згідно наказу №20-к від
17.04.2014 року вона була незаконно
звільнена з посади з 17.04.2014 року «у
зв»язку із невідповідністю займаній
посаді - згідно п.2 ст.40 КЗпП України»;
трудову книжку їй було видано 18.04.2014
року з відповідним записом про
звільнення; при цьому, у зв»язку з
неправомірними діями відповідача, вона
подала відповідачу заяву від 17.04.2014
року про звільнення за власним
бажанням - згідно ст.38 КЗпП України.

Після незаконного звільнення вона
(позивачка) зверталась зі скаргами до
Державної інспекції України з питань
праці в м. Києві та Генеральної
прокуратури України; за результатами
позапланової перевірки відповідача
Інспекцією з питань праці відповідачу
було винесено припис щодо порушення
вимог чинного трудового законодавства
України.

10.06.2014 року позивачкою було отримано
відповідь від Державної інспекції
України з питань праці в м. Києві; того ж
дня вона (позивачка) прибула до ТОВ
«Козаки», де відповідачем було внесено
виправлення у її трудову книжку, надано
для ознайомлення наказ №20/1-к про
скасування наказу №20-к про її
звільнення згідно п.2 ст.40 КЗпП України,
п.2 наказу №20/1-к її вже було звільнено з
посади директора готелю з 17.04.2014 року за
власним бажанням згідно ст.38 КЗпП
України - на підставі поданої нею заяви
від 17.04.2014 року.

Оскільки після її (позивачки) звернення
до суду з позовом у даній справі
відповідачем у позасудовому порядку
було фактично виконано її вимогу в
частині зміни формулювання причини
звільнення, позивачкою 30.07.2014 року та
10.10.2014 року було подано до суду заяву
про зменшення позовних вимог,
відповідно до якої позивачка ОСОБА_2,
підтримуючи свої вимоги лише в частині
відшкодування моральної шкоди, просила
стягнути з відповідача на її користь в
порядку відшкодування моральної шкоди
5000,00 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
уточнені (зменшені) позовні вимоги
підтримала та просила позов
задовольнити в об»ємі заявлених та
підтриманих вимог; представник
відповідача Суткович С.П. позов не
визнав; вважаючи позовні вимоги такими,
що заявлені без достатніх підстав та
обґрунтування, просив в задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін в судовому
засіданні, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
те, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу
(підстави звільнення від доказування).

В судовому засіданні встановлено:
згідно наказу №5-к від 22.01.2007 року
позивачка ОСОБА_2 була прийнята на
роботу на посаду адміністративного
директора готельного комплексу ТОВ
«Козаки»; наказом №95/1-к від 01.10.2007 року
ОСОБА_2 було переведено на посаду
директора готельного комплексу ТОВ
«Козаки» (а.с.11).

Згідно запису №18 в трудовій книжці
ОСОБА_2 (позивачка) наказом №20-к від
17.04.2014 року була звільнена з посади
директора готельного комплексу ТОВ
«Козаки» з 17.04.2014 року «у зв»язку із
невідповідністю займаній посаді -
згідно п.2 ст.40 КЗпП України» (а.с.11, 58).

10.06.2014 року ТОВ «Козаки» (відповідачем)
до трудової книжки ОСОБА_2 було внесено
запис №19 датований 17.04.2014 року, згідно
якого попередній запис під №18 визнано
недійсним, а ОСОБА_2 звільнено за
власним бажанням згідно ст.38 КЗпП
України з 17.04.2014 року - на підставі
наказу №20/1-к від 17.04.2014 року (а.с.10, 75-77).

Представником відповідача Суткович
С.П. не заперечується факт внесення
запису №19 до трудової книжки позивачки
ОСОБА_2 та ознайомлення її з наказом
№20/1-к від 17.04.2014 року - саме 10.06.2014 року
(а.с.12-13, 47).

Як вбачається з копії листа
Територіальної державної інспекції з
питань праці у м. Києві від 06.06.2014 року
на ім»я ОСОБА_2 (позивачки), за
результатами перевірки ТОВ «Козаки»,
яку було проведено 30.05.2014 року, було
встановлено факт видання наказу №7 від
31.03.2014 року про відсторонення ОСОБА_2
(позивачки) від виконання обов»язків
директора готелю ТОВ «Козаки», що не
відповідає вимогам ст.46 КЗпП України; а
також факт скасування відповідачем
наказу №20-к від 17.04.2014 року та
звільнення ОСОБА_2 (позивачки) за
власним бажанням згідно наказу №20/1-к
від 17.04.2014 року (а.с.49).

Згідно ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв»язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Аналізуючи встановлені в судовому
засіданні обставини справи та надані
сторонами докази у сукупності доказів,
суд приходить до висновку про те, що
відповідачем під час процедури
звільнення позивачки ОСОБА_2 з посади
директора готельного комплексу ТОВ
«Козаки» і по 10.06.2014 року були допущені
порушення її законних прав, які
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв»язків та
вимагали від неї додаткових зусиль для
організації її життя.

Вирішуючи питання щодо розміру
відшкодування моральної шкоди на
користь позивачки ОСОБА_2, суд визначає
її розмір в межах заявлених позивачкою
вимог, та з урахуванням обставин
справи, характеру та обсягу заподіяних
позивачці фізичних та моральних
страждань, вважає за необхідне
стягнути з ТОВ «Козаки» на її
(позивачки) користь в порядку
відшкодування моральної шкоди 5000 грн. 00
коп., що відповідає вимогам розумності
і справедливості.

Згідно ст.88 ЦПК України з ТОВ «Козаки»
на користь держави підлягають
стягненню судові витрати (судовий збір)
в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на
підставі ст.237-1 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Козаки» (код 23532828) на
користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер
- НОМЕР_1) в порядку відшкодування
моральної шкоди 5000 (п»ять тисяч) грн. 00
коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Козаки» (код 23532828) на
користь держави судовий збір у розмірі
243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Парамонов М.Л.