Ухвала

іменем україни

22 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука
В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна»
про стягнення боргу за договором
позики, за касаційною скаргою
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна»
на рішення Полонського районного суду
Хмельницької області від 21 травня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 02 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

В квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна»
(далі - СТОВ «Україна») про стягнення
боргу за договором позики.
В обґрунтування позову зазначав, що в
2011 році він надавав позики СТОВ
«Україна» на загальну суму 282 100 грн.
Відповідач зобов'язався повернути
позику до 01 грудня 2013 року. При цьому
позивач вносив кошти особисто в касу
СТОВ «Україна» через головного
бухгалтера ОСОБА_5, однак у зв'язку з
певними обставинами прибуткові касові
ордери на кожну суму позики
виписувались на вигадану ним особу
ОСОБА_6 Разом з тим, керівником та
головним бухгалтером СТОВ «Україна»
видавались розписки про отримання
відповідачем сум позик на ім'я ОСОБА_4
Враховуючи те, що відповідач не
повернув позику, просив задовольнити
позовні вимоги.

Рішенням Полонського районного суду
Хмельницької області від 21
травня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 02 липня 2014
року, позов задоволено. Стягнуто з СТОВ
«Україна» на користь ОСОБА_4 282 100 грн.
позики та 2821 грн. судового збору, а
всього 284 921 грн.

У касаційній скарзі заявник,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить оскаржувані судові рішення
скасувати, та ухвалити у справі нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи у
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що між сторонами 30
березня, 04 квітня, 26 квітня, 28 квітня, 20
травня, 26 травня, 20 червня, 20 липня, 29
липня 2011 року в належній письмовій
формі укладено договір позики, за яким
СТОВ «Україна» отримано від
позикодавця (ОСОБА_4) кошти на загальну
суму 282 100 грн., які позичальник
зобов'язався повернути ОСОБА_4 до 01
грудня 2013 року.

Згідно з квитанціями до прибуткових
касових ордерів кошти прийняті від
ОСОБА_6 як поворотна фінансова
допомога. Згідно з наданими позивачем
розписками, СТОВ «Україна» в особі
виконавчого директора ОСОБА_7,
головного бухгалтера ОСОБА_5 у вказані
дати отримувало від ОСОБА_4 поворотну
фінансову допомогу по прибуткових
касових ордерах, які за вказівкою
позивача виписувались на ОСОБА_6

При цьому, як встановлено судами,
позичальник, отримавши та використавши
кошти в господарській діяльності, до
визначеної сторонами дати ці кошти
позикодавцю не повернув.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, на
підставі наявних в матеріалах справи
доказів, яким надано належну оцінку,
дійшов вірного висновку про те, що
протягом 2011 року ОСОБА_4 передав СТОВ
«Україна» як поворотну фінансову
допомогу кошти частинами в загальній
сумі 282 100 грн. Ці кошти підприємство
оприбуткувало по касі на вигадане
прізвище «ОСОБА_6» та використало їх на
господарські потреби, однак в
обумовлений договором позики строк до
(01 грудня 2013 року) ОСОБА_4 не повернуло.
Суди надали вірну оцінку прибутковим
касовим ордерам як доказам отримання
коштів саме за розписками, які
містяться в матеріалах справи та є
підставою позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не впливають
на законність та обґрунтованість
рішень судів першої та апеляційної
інстанцій.

Згідно зі статтею 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами обох інстанцій при розгляді
справи дотримано вимоги закону, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне касаційну скаргу відхилити,
а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна»
відхилити.

Рішення Полонського районного суду
Хмельницької області від 21
травня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Хмельницької області від 02 липня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська