Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №283/510/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Косигіної Л.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Гуковій О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства КБ «ПриватБанк» на рішення
Малинського районного суду
Житомирської області від 31 липня 2014
року у справі за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, посилаючись на те,
що 15 вересня 2007 року між банком та
ОСОБА_1 укладений кредитний договір,
відповідно до якого останньому наданий
кредит в сумі 958 грн. 78 коп., зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 1,0 % на місяць, строком по 14
вересня 2008 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана ним заява разом з умовами
надання кредиту становить договір.

Позивач зазначає, що банк повністю
виконав взяті на себе зобов?язання, а
боржник не виконує передбачені
договором умови щодо своєчасного
погашення кредиту та відсотків, у
зв?язку з чим станом на 27 січня 2014 року
утворилась заборгованість в розмірі
27941 грн. 82 коп., яка складається із:
основного боргу в сумі 681 грн. 53 коп.;
заборгованості за відсотками в сумі 9337
грн. 99 коп.; заборгованості зі сплати
комісійних нарахувань в сумі 258 грн. 39
коп.; пені в розмірі 15857 грн. 16 коп., а
також штрафів: 500 грн. (фіксована
частина), 1306 грн. 75 коп. ( процентна
складова).

Враховуючи вищезазначене, позивач
просив стягнути із ОСОБА_1 27941 грн. 82
коп.

Рішенням Малинського районного суду
Житомирської області від 31 липня 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено за пропуском строку
позовної давності.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт, зокрема, зазначає,
відповідач 7 жовтня 2010 року сплатив в
рахунок погашення боргу за кредитним
договором 200 грн., що свідчить про
переривання строку позовної давності.

В судовому засіданні представник
ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника ПАТ
КБ «ПриватБанк", колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущений строк позовної давності.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком.

Судом встановлено, що 15 вересня 2007
року між сторонами був укладений
кредитний договір, відповідно до якого
ОСОБА_1 наданий кредит в сумі 958 грн. 80
коп., зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,0 %
річних, а також щомісячної винагороди у
розмірі 23 грн. 49 коп., строком по 14
вересня 2008 року.

Зазначений договір складається
із заяви, підписаної ОСОБА_1, а також
Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам ( «Розстрочка»,
«Стандарт») і Тарифів банку.

Зміст заяви відповідача свідчить
про те, що він належним чином
ознайомлений та згоден з Умовами
надання споживчого кредиту.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.3 зазначених
Умов при порушенні боржником
зобов'язань за кредитним договором він
сплачує банку пеню в розмірі 0,15 % від
суми простроченого платежу, але не
менше 1 грн. за кожний день прострочки
платежу, а також штраф у сумі 500 грн. +5 %
від суми заборгованості.

Умовами також передбачено, що
термін позовної давності за вимогами
про стягнення кредиту, відсотків за
користування коштами, винагороди,
неустойки за даним договором
встановлюється сторонами тривалістю 5
років ( п.5.5).

Оскільки відповідач належним чином не
виконував передбачені договором умови
щодо своєчасного погашення кредиту,
відсотків та сплати комісійних
нарахувань, станом на 27 січня 2014 року
утворилась заборгованість в розмірі
27941 грн. 82 коп., яка складається із:
основного боргу в сумі 681 грн. 53 коп.;
заборгованості за відсотками в сумі 9337
грн. 99 коп.; заборгованості зі сплати
комісійних в сумі 258 грн. 39 коп.; пені в
розмірі 15857 грн. 16 коп., а також штрафів:
500 грн. (фіксована частина) та 1306 грн. 75
коп. ( процентна складова).

Відповідно до ст.ст. 1054, 526 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти (
кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного судочинства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Заперечуючи проти позову, відповідач
не надав суду доказів на спростування
наявності заборгованості перед
позивачем, що свідчить про
обгрунтованість позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк».

Однак, враховуючи ту обставину, що
позивач звернуся до суду з пропуском
строку позовної давності, при
вирішенні спору суд першої інстанції
обгрунтовано відмовив у задоволенні
позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 257, ч. ч.
3,4 ст. 267 ЦК України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки та застосовується судом лише
за заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

За правилами ч.1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Частиною 5 статті 261 ЦК України
також передбачено, що за зобов'язаннями
з визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

У ч.1 ст.264 ЦК України закріплене
правило, згідно з яким перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку.

Матеріали справи свідчать, що
позивач звернувся до суду з даним
позовом 17 лютого 2014 року.

Разом з тим, досліджена судом виписка
щодо погашень за кредитом свідчить
про те, що останній платіж в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором здійснений відповідачем 7
жовтня 2013 року, тобто після закінчення
встановленого сторонами строку
позовної давності.

Отже, внесення на рахунок позивача
зазначених коштів поза межами строку
позовної давності виключає можливість
застосування положень ст. 264 ЦК України.

Заперечуючи проти позову,
відповідач звернувся до суду першої
інстанції із заявою про застосування
строків позовної давності ( а.с. 39).

Таким чином, суд обгрунтовано
відмовив ПАТ КБ «ПриватБанк» у
задоволенні позовних вимог за
пропуском строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги є
безпідставними та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Рішення постановлене з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 209,303,307,308,313-315,319
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»
відхилити.

Рішення Малинського районного суду
Житомирської області від 31 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча
Судді