АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/4379/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2396/14
Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С.
Доповідач Пилипчук Л. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області у складі:

головуючого - судді
Пилипчук Л.І.

суддів: Дряниці Ю.В.,
Кривчун Т.О.,

при секретарі - Філоненко
О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, його
представника - ОСОБА_2, представника
відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Полтаві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6

на рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 16 червня 2014
року

по справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промгазбуд» про стягнення заробітної
плати та середнього заробітку за весь
час затримки,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 роки позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися в суд
з позовом, який уточнили заявою від
12.06.2014 року, до ТОВ «Промгазбуд» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі в розмірі по 6319,50 грн.
кожному та середнього заробітку за
весь час затримки виплати заробітньої
плати.

Посилалися на те, що з червня по
вересень 2012 року виконували ремонтні
роботи на двох об'єктах -
Недогарківській амбулаторії
загальної практики - сімейної медицини
та Дмитрівській сільській раді
Кременчуцького району. Відповідач
ухилився від укладення письмових
трудових договорів, а заробітну плату
за виконані роботи оплатив лише в сумі
33 261 грн., про що ОСОБА_1 написав
представнику відповідача ОСОБА_7
розписку.

Зважаючи на те, що остаточний
розрахунок відповідач за виконані
роботи не провів, прохали стягнути на
користь кожного з них заборговану
заробітну плату та застосувати
передбачену Кодексом законів про
працю України відповідальність за
порушення термінів розрахунку,
стягнувши середній заробіток за весь
час затримки розрахунку по 62 132,52грн, а
на користь ОСОБА_1 - 85 332,06 грн.

Рішенням Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 16
червня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального
права, прохали рішення скасувати та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

Зазначали, що в матеріалах справи
мітяться докази виконання ними робіт з
монтажу покрівлі Недогарківської
амбулаторії загальної практики
сімейної медицини та ремонтних робіт у
Дмитрівській сільській школі.

Вважають, що відсутність у них
документів на присвоєння відповідних
будівельних спеціальностей не
спростовує того факту, що вони ці
роботи фактично виконали.

Пояснення представника
відповідача про те, що розписка від
17.09.2012 року про одержання ОСОБА_1
зазначеної в ній суми як позики - не є
належним доказом.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які брали участь у
розгляді справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні
позову, місцевий суд виходив з
недоведеності позивачами перебування
їх у трудових відносинах з
відповідачем та як наслідок відсутні
підстави для покладення на відповідача
обов'язку щодо виплати заробітної
плати та середнього заробітку за час
затримки розрахунку.

Однак колегія суддів з таким
висновком районного суду не
погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи ( причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Відповідно до норм ст.ст.27,31 ЦПК
України позивач самостійно визначає
предмет і підставу позову та на власний
розсуд розпоряджається своїми правами
щодо предмета позову.

У розумінні цивільного
процесуального права підставу позову
складають власне не норми
матеріального права, які підлягають
застосуванню до правовідносин сторін
(правова підстава позову), а зазначення
фактичних обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, тобто
юридичних фактів
матеріально-правового характеру, що
визначаються нормами матеріального
права, та докази на підтвердження
зазначених позивачем обставин.

При цьому цивільний
процесуальний закон не вимагає від
позивача визначення норми
матеріального права, яка підлягає
застосуванню (ст.119 ЦПК).

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що обґрунтування вимоги
стягнення грошових коштів фактичним
виконанням ремонтних робіт на
обумовлених сторонами об'єктах вказує
на те, що між сторонами існували
правовідносини, які виникли з договору
підряду (субпідряду). Тому посилання
позивачів на норми трудового
законодавства не спростовують
висновку про те, що в даному випадку
між сторонами існували не трудові
відносини, а договірні.

Відповідно до норм статті 837 ЦК
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Статтею 838 ЦК передбачено право
підрядника, якщо інше не встановлено
договором, залучити до виконання
роботи інших осіб (субпідрядників),
залишаючись відповідальним перед
замовником за результат їхньої роботи.
У цьому разі підрядник виступає перед
замовником як генеральний підрядник, а
перед субпідрядником - як замовник.

Відповідно до ст. 843 ЦК України у
договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення. Ціна
роботи у договорі підряду включає
відшкодування витрат підрядника та
плату за виконану роботу. Крім того,
частиною 1 статті 844 ЦК України
передбачено можливість визначення
ціни договору підряду у кошторисі.

З матеріалів справи вбачається,
що 20.11.2012 року між Кременчуцькою
центральною районною лікарнею та ТОВ
«Промгазбуд» укладено договір № 124 на
виконання робіт, а саме капітального
ремонту покрівлі Недогарківської
медичної амбулаторії, на суму 33
230,40грн. /а.с.49-55/

18 червня 2012 року укладено
договори №№ 6, 18 на виконання робіт між
Дмитрівською сільською радою та ТОВ
«Промгазбуд» для капітального ремонту
кабінету географії, коридору та
роздягальні Дмитрівської ЗОШ. /а.с.57, 81/

До вказаних договорів розроблені
та узгоджені локальні кошториси.
/а.с.а.с.52-54, 62-80/

До виконання підрядних робіт ТОВ
«Промгазбуд» залучило позивачів, що
підтверджується їхніми показаннями,
даними в суді в якості свідків, а також
показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Показання зазначених осіб
узгоджуються з іншими доказами, а саме
розпискою ОСОБА_1 про отримання у
ОСОБА_7 грошової суми в розмірі 32 261
грн.; складеним ним переліком виконаних
робіт, їх обсягами та вартістю /а.с.138-139/;
матеріалами кримінального
провадження №0000005, внесеного в
ЄРДР 03.01.2013 року за підозрою ОСОБА_10 у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191
КК України. Згідно цих матеріалів є
встановленим факт, що ОСОБА_10, який
обіймав посаду головного інженера ТОВ
«Промгазбуд» та якому оголошено про
підозру, з метою заволодіння коштами
в період з червня 2012 року по грудень 2012
року залучав сторонніх осіб до
виконання ремонтних робіт в кабінетах
Дмитрівської ЗОШ.

Отже, між сторонами фактично було
укладено договори субпідряду на
виконання ремонтних робіт на двох
об'єктах. З урахуванням виплаченої
згідно розписки суми 32 361 грн.,
відповідач заборгував згідно наданого
позивачами розрахунку в уточненій
позовній заяві :по 6 319,50 грн.

Колегія суддів визнає вказану
суму доведеною та такою, що підлягає
стягненню кожному з відповідачів,
оскільки іншого судом не встановлено.
Відповідач належними доказами вказану
заборгованість не спростував,
заперечуючи взагалі наявність
будь-яких цивільно-правових відносин з
позивачами, що колегією суддів
оцінюється як ухилення від
цивільно-правової відповідальності.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а саме в частині стягнення
заборгованості по оплаті виконаних
позивачами ремонтних робіт.

Оскільки колегія суддів не
вбачає ознак трудових договорів,
укладених в усній формі між сторонами,
а прийшла до висновку, що вказані
відносини мають регулюватися нормами
цивільного права щодо договору підряду
(субпідряду), тому застосування норм
трудового права, в тому числі ст.ст.116.117
КЗпП України, - виключається.

Керуючись ст..ст.303, 304.307, 309 п.п.3,4
314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 16 червня 2014
року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити частковою

Стягнути з ТОВ «Промгазбуд» на
користь ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_6
по 6 319,5 грн. (шість тисяч триста
дев'ятнадцять грн.50 коп.) кожному за
виконані роботи.

В іншій частині в задоволенні
позову відмовити.

Стягнути з ТОВ «Промгазбуд» на
користь держави 252,78 грн. судового
збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом 20 днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий - суддя
/підпис/ Л.І.Пилипчук

Судді
/підпис/ Ю.В.Дряниця

/підпис/ Т.О.Кривчун

З оригіналом згідно:

суддя
Пилипчук Л.І.