Справа № 2-318/01
Провадження № 6/191/210/14
У Х В А Л А

іменем України

27 листопада 2014 року

м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний
суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючого – судді
Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря – Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду м. Синельникове
подання державного виконавця Відділу
ДВС Синельниківського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
до виконання аліментних зобов’язань,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України до виконання
аліментних зобов’язань, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що на виконанні у
державного виконавця ВДВС
Синельниківського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області ОСОБА_1 знаходиться виконавче
провадження № 25741632 по примусовому
виконанню виконавчого листа № 2-318 від
20.04.2001 року, виданого Синельниківським
міськрайонним судом про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на
користь ОСОБА_3, на утримання доньки
Каріни, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? з усіх
видів заробітку щомісячно до
повноліття дитини.

Виконавче провадження відкрито 07.07.2006
року.

Боржник є громадянином України,
добровільно рішення суду не виконує,
кошти на утримання дитини не сплачує,
даний факт підтверджується
матеріалами виконавчого провадження, а
саме розрахунком заборгованості.

Боржник мешкає за адресою : 52520,
Дніпропетровська область,
Синельниківський район, с. Іларіонове,
вул.Кірова,45, відомості щодо його
працевлаштування відсутні, допомогу в
центрі зайнятості, а також дохід у
вигляді пенсії, іншого виду доходу, з
якого можливо провести утримання, не
отримує.

Заборгованість по сплаті аліментів
станом на 01.11.2014 року, згідно складеного
розрахунку становить - 52 259,07 грн.

Боржник неодноразово викликався до
відділу ДВС для сплати
заборгованості(вих..№8344 від 26.07.2006,
вих..№11932 від 19.10.2006, вих..№9273 від 14.08.2006,
вих..№10092 від 08.08.2013, вих..№15701 від 26.11.2013,
вих..№13385 від 26.09.2014р.,), але заходи щодо
відшкодування заборгованості не
вживає, що свідчить про те, що боржник
ухиляється від сплати аліментів. Існує
можливість виїзду боржника за
наявності невиконаних аліментних
зобов'язань за межі України.

Для виконання зазначеного рішення суду
державним виконавцем, на підставі ст. 74
ЗУ «Про виконавче провадження»,
перевірено майновий стан боржника, а
саме згідно відповідей КП «
Синельниківське БТІ» та УДАІ ГУ МВС
України в Дніпропетровській області, у
боржника відсутнє майно на яке можливо
звернути стягнення.

У зв’язку з цим, державний виконавець
просить тимчасово обмежити
громадянина України : ОСОБА_2 (
ІНФОРМАЦІЯ_1, 52520, Дніпропетровська
область, Синельниківський район, с.
Іларіонове, вул.Кірова,45 ) у праві
виїзду за межі України до моменту
фактичного виконання зобов’язання
згідно рішення Синельниківського
міськрайонного суду від 20.04.2001 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 (
ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_3, на
утримання доньки Каріни, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
розмірі ? частина з усіх видів доходу,
щомісячно, до повноліття дитини.

Державний виконавець в судове
засідання не з’явилася, однак надала
заяву про розгляд подання без її
участі, подання підтримала в повному
обсязі.

Суд, розглянувши матеріали та оцінивши
їх у сукупності, встановив наступне.

Відповідно до ст.33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок
виїзду з України і в’їзду в Україну
громадян України» регулює порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в’їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, визначає випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і встановлює порядок
розв’язання спорів у цій сфері.

Так, п.2 ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України» передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон, наявність
невиконаних зобов’язань, але лише до
моменту виконання зобов’язань, або
розв’язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення
зобов’язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено,
що питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право, зокрема, у разі
ухилення боржника від виконання
зобов’язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов’язань за рішенням.

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов’язань.

З матеріалів подання вбачається,
що постановою від 07.07.2006 року

державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Синельниківського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа №2-318, виданого 20.04.2001 року
Синельниківським міськрайонним судом
Дніпропетровської області про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3

Згідно розрахунку
заборгованість по аліментам ОСОБА_2
станом на 01.10.2014 року складає 52259,07
грн.

Боржник неодноразово викликався
до відділу ДВС для сплати
заборгованості, державним виконавцем
був з’ясований майновий та
матеріальний стан боржника, який
жодних доходів та будь-якого майна у
власності не має.

Однак, наявність даних обставин не
свідчить про те, що боржник умисно
ухиляється від виконання покладених на
нього зобов’язань, та, що державний
виконавець вчинив всі дії, передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження», які спрямовані на
погашення боргу.

Крім того, матеріали справи не
містять доказів того, що боржник вчиняє
дії, які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення суду, що він
ухиляється від виконання своїх
аліментних зобов’язань та що за час
виконання рішення виїжджав за межі
України, що призвело до виникнення
заборгованості, або безпідставно не
з’являвся на виклики державного
виконавця.

Отже, враховуючи зазначені обставини
та відсутність доказів в обґрунтування
подання, суд вважає необхідним, в
задоволенні даного подання відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
33 Конституції України, ст.ст.377-1 ЦПК
України, ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», Законом
України «Про порядок виїзду з України
та в’їзду в Україну громадян України»,
суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця Відділу ДВС
Синельниківського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
до виконання аліментних зобов’язань
відмовити.

Копію ухвали направити Відділу ДВС
Синельниківського міськрайонного
управління юстиції для відома.

На ухвалу протягом п’яти днів з
дня її проголошення до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області може бути
подано апеляційну скаргу. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуючий
суддя:
Т.
В. Прижигалінська