Ухвала

іменем україни

12 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.суддів:Коротуна В.М.,Парінової І.К.
Ступак О.В.Штелик С.П.розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ майна
подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_7
до ОСОБА_6 про визнання права власності
на частку у спільному майні, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 25 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
вказувала на те, що в період з 09 жовтня
1998 року по 15 березня 2013 року вони із
відповідачем перебували в
зареєстрованому шлюбі від якого мають
неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9
За час шлюбу ними було набуте майно, а
саме: 1/2 частина житлового будинку та 1/2
частина земельної ділянки розташовані
за адресою: АДРЕСА_1, та автомобіль
марки "ВАЗ 2171 Пріора". Крім того, під час
шлюбу відповідач, з її згоди, взяв у
борг грошові кошти у розмірі 10000
доларів США. Також позивачка зазначала,
що вищезазначений автомобіль вони
придбали за кредитні кошти.

Оскільки між ними не досягнуто згоди
щодо поділу спільного майна та
враховуючи те, що із позивачкою
залишилися проживати неповнолітні
діти, позивач просила суд виділити їй 2/3
частини від 1/2 частини житлового
будинку та 2/3 частини від 1/2 частини
земельної ділянки, розташованих за
адресою: АДРЕСА_1, грошові кошти в
розмірі 5000,00 доларів США, що в
еквіваленті становить 40550,00 грн;
виділити відповідачу 1/3 частину від 1/2
частини житлового будинку та 1/3 частину
від 1/2 частини земельної ділянки,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1,
автомобіль "ВАЗ 2171 Пріора", державний
номерний знак НОМЕР_1, та 1/2 частину
позики в розмірі 5000,00 доларів США, що в
еквіваленті становить 40550,00 грн.

У травні 2013 року ОСОБА_8 звернувся до
суду із зустрічним позовом, мотивуючи
його тим, що спірна частина житлового
будинку та частина земельної ділянки є
його особистою власністю, а тому просив
суд визнати за ним право особистої
часткової власності на 1/2 частини
житлового будинку та на 1/2 частини
земельної ділянки, розташованих за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Центрального районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 07 червня 2013 року позов ОСОБА_6
задоволено частково.

В порядку розподілу спільного
сумісного майна подружжя визнано за
ОСОБА_6 право власності на 2/3 частини
від 1/2 частини житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1;
визнано за ОСОБА_8 право власності на 1/3
частини від 1/2 частини житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

Припинено право спільної сумісної
власності на 1/2 частини житлового
будинку.

Визнано за ОСОБА_8 право власності на
автомобіль "ВАЗ 2171 Пріора", державний
номерний знак НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6
32479,70 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_6 та у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_8 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 25 вересня 2013 року
рішення Центрального районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 07 червня 2013 року в частині
поділу житлового будинку, земельної
ділянки, автомобіля скасовано.

Ухвалено в справі нове рішення, яким
позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено
частково.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/4
частини від 1/2 частини житлового
будинку та 1/4 частини від 1/2 частини
земельної ділянки, розташованих за
адресою: АДРЕСА_1, зменшивши частку
ОСОБА_8 до 1/4 частини від 1/2 частини
житлового будинку та 1/4 частини від 1/2
частини земельної ділянки.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2
частини автомобіля марки "ВАЗ 2171
Пріора", державний номерний знак
НОМЕР_1, зменшено частку ОСОБА_8 до 1/2
частини вищезазначеного автомобіля.

В решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить суд
касаційної інстанції скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню
на таких підставах.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_10, суд апеляційної інстанції
виходив із того, що позивачкою не було
доведено можливості відступлення від
рівності часток у спільному сумісному
майні, відповідно до вимог частин
другої та третьої статті 70 СК України, а
тому дійшов висновку, що частки майна
позивачки та ОСОБА_7 є рівними. Крім
того, оскільки ОСОБА_7 не було внесено
на депозитний рахунок суду грошової
компенсації вартості частини спірного
автомобіля, то він підлягає поділу
шляхом визнання за сторонами права
спільної часткової власності на
автомобіль, тобто по 1/2 частині кожному.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ погоджується з такими висновками
суду апеляційної інстанції з огляду на
наступне.

Судами встановлено, що в період з 09
жовтня 1998 року по 15 березня 2013 року
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у
зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх
дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_11

04 вересня 2012 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_12
було укладено договір купівлі-продажу
частини житлового будинку та частини
земельної ділянки, відповідно до умов
якого ОСОБА_7 придбав 1/2 частину
житлового будинку та 1/2 частину
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Також 18 жовтня 2010 року за ОСОБА_7
зареєстровано право власності на
автомобіль марки "ВАЗ 2171 Пріора",
державний номерний знак НОМЕР_1.

Частиною першою статті 60 СК України
встановлено, що майно, набуте подружжям
за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя (частина
друга статті 60 СК України).

Відповідно до частини першої статті 69
СК України дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу (частина перша
статті 68 СК України).

Частиною першою статті 70 СК України
встановлено, що у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту (частина перша
статті 61 СК України).

Вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання.

Відповідно до ч.1 статті 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановивши, що частки набутого
сторонами в період шлюбу майна є
рівними, суд апеляційної інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_6 та визнання за сторонами права
спільної часткової власності на набуте
в період шлюбу майно по 1/2 частині за
кожним.

Наведені в касаційній скарзі доводи
фактично зводяться до переоцінки
доказів і не згоди з висновками суду
апеляційної інстанції по їх оцінці. За
таких обставин колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що рішення апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 25
вересня 2013 року відповідає вимогам
закону й підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись статтями 337, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 25 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:В.М.
Коротун І.К. Парінова О.В. Ступак С.П.
Штелик