Провадження : 22ц/790/8310/14
Головуючий 1-ї інстанції -
Доповідач - Шевченко
Категорія : сімейне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Бобровського
В.В., Кокоші В.В.

при секретарі - Лашаковій
Д.І.

розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
на ухвалу Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 31 жовтня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, визнання права власності на
житловий будинок, третя особа - ОСОБА_4;
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про визнання майна спільною сумісною
власності подружжя, поділ спільного
сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя та про визнання
права власності на житловий будинок.

В свою чергу у квітні 2014 року
ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_1 про визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя,
в тому числі автомобілю «Daewoo Sens» та
поділ спільного сумісного майна
подружжя.

Ухвалою Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 01 квітня
2014 року вказані позови об'єднані в одне
провадження.

У липні 2014 року ОСОБА_1
звернулась до суду із заявою про
забезпечення позову, а саме просила
передати їй на відповідальне
зберігання автомобіль НОМЕР_1.

Ухвалою Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 31 жовтня
2014 року в задоволенні клопотання про
забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі
представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та постановити нову ухвалу,
якою задовольнити заяву про
забезпечення позову.

В обгрунтування доводів
апеляційної скарги апелянт
посилається на порушення судом норм
процесуального та матеріального
права.

Заслухавши доповідь
судді, пояснення учасників процесу,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до
наступного.

Відмовляючи у задоволенні
клопотання про забезпечення позову
шляхом передачі транспортного засобу
на час розгляду справи на
відповідальне зберігання ОСОБА_1 суд
першої інстанції керувався тим, що
позивачем не надано докази того, що
перебування у фактичному користування
ОСОБА_3 спірного автомобілю може
завдати шкоди його цілісності, крім
того доводи такого клопотання
ґрунтуються на припущеннях.

Колегія суддів погоджується з даними
висновками, оскільки вони відповідають
вимогам ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України.

З заяви представника позивача ОСОБА_1
вбачається, що відповідач
розпоряджається майном на свій розсуд,
використовує автомобіль у своїй
професійній діяльності як таксист, що
може утруднити виконання рішення при
його розподілі та змінить вартість
автомобілю, що відповідно до ч.1 ст. 151
ЦПК України є підставою для передачі їй
автомобілю на зберігання з метою
запобігання розпорядження ОСОБА_3 цим
майном.

Разом з тим, з матеріалів справи та
пояснень представників сторін
встановлено, що оцінку спірного
автомобілю проведено, що
підтверджується висновком авто
товарознавчого дослідження № 76127 від
13.03.2014 року (а.с.117-118).

Представник відповідача в судовому
засіданні посилався на те, що спірний
автомобіль продовж останнього року не
використовується ОСОБА_3 в
підприємницькій діяльності. Разом з
тим, відповідач користується цим
автомобілем для власних потреб. Інших
доказів суду не надано.

Таким чином, оскільки автомобіль є
спільною сумісною власністю сторін, то
правові підстави для його вилучення із
володіння та користування ОСОБА_3
відсутні.

Крім того, відповідно до п.7 ч.1 ст. 152 ЦПК
України позов може бути забезпечений
передачею речі, яка є предметом спору,
на зберігання іншим особам.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1, яка є
стороною у справі щодо передачі їй
автомобілю на відповідальне
зберігання не відповідають зібраним по
справі доказам та вимогам вказаної
норми закону.

За таких обставин, колегія суддів не
вбачає правових підстав для скасування
ухвали суду першої інстанції в цій
частині.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 311, 312, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 31 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції
набирає законної сили негайно,
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає, як така, що не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді