Справа № 357/8538/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Голуб А. В. ,

при секретарі - Руденко Н. Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди завданої джерелом
підвищеної небезпеки внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3
про відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки внаслі
док дорожньо-транспортної пригоди. В
своєму позові позивач посилався на те,
що 13.01.2012 року о 11 год. 30 хв. в м.Біла
Церква по вул. П. Запорожця ОСОБА_2
керуючи автомобілем марки "Форд" д.н.з.
НОМЕР_1, залежно від швидкості руху не
вірно вибрав безпечну дистанцію, що
призвело до зіткнення з попутним
автомобілем марки "ИЖ 21251", державний
номерний знак НОМЕР_2, який рухаючись
попереду зупинився, своїми діями
ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України
та здійснив дорожньо-транспортну
пригоду, в якій автомобілі отримали
механічні пошкодження. Винним у
вказаній ДТП є відповідач, а тому
позивач просив в судовому порядку
стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 5
202 грн. 57 коп. матеріальну шкоду
заподіяну позивачу внаслідок
пошкодження транспортного засобу в
дорожньо-транспортній приго ді,
моральну шкоду в сумі 10 000 грн., 470 грн.
проведених експертних досліджень, та
судовий збір сплачений позивачем.

Ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду від 11.09.2014 року
було задоволено клопотання
представника позивача ОСОБА_4 та було
залучено до участі в розгляді справи як
співвідповідача Приватне акціонерне
товариство "Українська екологічна
страхова компанія", оскільки Приватне
акціонерне товариство "Українська
екологічна страхова компанія"
застрахувало цивільну
відповідальність ОСОБА_2

Представник позивача ОСОБА_4 надав суду
заяву про уточнення позовних вимог
позивача та просив стягнути з
Приватного акціонерного товариства
"Українська екологічна страхова
компанія" на користь позивача
матеріальну шкоду в розмірі 4 602,89 грн.,
стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача
моральну шкоду в в сумі 10 000 грн.;
стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська екологічна
страхова компанія" та з ОСОБА_2 на
користь позивача вартість експертних
досліджень у сумі 470 грн. та судові
витрати.

Згідно до постанови Господарського
суду міста Києва про визнання боржника
банкрутом від 11.11.2013 року справа
№5011-46/12625-2012 припинено процедуру
розпорядження майном Приватного
акціонерного товариства "Українська
екологічна страхова компанія";
припинено повноваження розпорядника
майна Приватного акціонерного
товариства "Українська екологічна
страхова компанія" - арбітражного
керуючого ОСОБА_5; визнано банкрутом
Приватне акціонерне товариство
"Українська екологічна страхова
компанія"; відкрито ліквідаційну
процедуру Приватного акціонерного
товариства "Українська екологічна
страхова компанія"; призначено
ліквідатором Приватного акціонерного
товариства "Українська екологічна
страхова компанія" арбітражного
керуючого ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали уточнені
позовні вимоги позивача.

Ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду від 15.10.2014 року
закрито провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного
акціонерного товариства "Українська
екологічна страхова компанія", третя
особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди
завданої джерелом підвищеної
небезпеки внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
частині позову про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
"Українська екологічна страхова
компанія" на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в розмірі 4 602,89 грн.,
вартість експертних досліджень, та
судових витрат, у зв"язку з тим, що
позовні вимоги в цій частині не
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства.

ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив, що він
не оспорює свою вину в ДТП, але він
вважає, що моральну шкоду позивачу не
спричинено, оскільки докази цього
відсутні.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що
13.01.2012 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_2,
керуючи автомобілем марки «Форд»,
державний номерний знак НОМЕР_1, у
м.Біла Церква по вул. Леваневського,
залежно від швидкості руху не вірно
вибрав безпечну дистанцію, що призвело
до зіткнення з попутним автомобілем
марки «ИЖ 21251» державний номерний знак
НОМЕР_2, який рухаючись попереду
зупинився, чим порушив п.п. 2.3б, 13.1 ПДР
України. Внаслідок ДТП автомобілі
отримали механічні пошкодження,
завдано матеріальні збитки

Відповідно до постанови судді
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області Сливка В.В. від 27.01.2012
року ОСОБА_2 було визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено
на нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Наведені обставини підтверджуються
копією постанови судді
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області Сливка В.В. від 27.01.2012
року, матеріалами справи.

Отже, як слідує з вищенаведеного,
вказана ДТП мала місце з вини ОСОБА_2
чого він сам не заперечував в судовому
засіданні.

Згідно зі ст.1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Таким чином, саме ОСОБА_2, з вини якого
сталася дана ДТП, є відповідальним за
спричинену позивачу в результаті ДТП
шкоду.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до Полісу № АА/6654569 від
18.08.2011 року обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, забезпеченим транспортним
засобом є автомобіль FORD TRANSIT державний
номерний знак НОМЕР_1, страхувальник -
ОСОБА_2, страховик -Приватне акціонерне
товариство «Українська екологічна
страхова компанія», відповідно до
Полісу страховик несе
відповідальність за шкоду, заподіяну
третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором. Термін дії Поліса до 17.08.2012
року. Наведене підтверджується копією
спеціального знака до Поліса № АА/6654569
від 18.08.2011 року.

Ухвалою суду від 19.09.2014 року було
задоволено клопотання ОСОБА_2 та
витребувано у Приватному акціонерному
товаристві «Українська екологічна
страхова компанія» належним чином
завірену копію повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду яка
сталася 13.01.2012 року, та належним чином
завірену копію Поліса обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів серії АА №6654569
від 18.08.2011 року. На вказану ухвалу суду
ліквідатором ПрАТ «УЕСК» арбітражним
керуючим ОСОБА_5 надані суду пояснення
про те, що керівник ПрАТ «УЕСК» ОСОБА_6
печатку, штампи, бухгалтерську та
податкову звітність,
фінансово-господарську документацію,
цінні папери, матеріальні та інші
цінності арбітражному керуючому не
надавав, листів від ОСОБА_6 не
надходило, в судові засідання ОСОБА_6
або довірені представник ПрАТ «УЕСК»
не з»являються, а тому у ліквідатора
відсутня можливість виконати вимоги
ухвали Білоцерківського міськрайон
ного суду від 19.09.2014 року. В своїх
письмових поясненнях ліквідатор ПрАТ
«УЕСК» арбітражний керуючий ОСОБА_5 не
заперечував щодо того, що ОСОБА_2 та
Приватним акціонерним товариством
«Українська екологічна страхова
компанія» укладався вищевказаний
Поліс.

В п.п. 1.4,1.7,1.8 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» роз'яснено, що особи,
відповідальність яких застрахована, -
страхувальник та інші особи, які
експлуатують забезпечений
транспортний засіб на законних
підставах; забезпечений транспортний
засіб - транспортний засіб, зазначений
у чинному договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, за умови його
експлуатації

особами, відповідальність яких
застрахована; страховий поліс - єдина
форма внутрішнього договору
страхування, яка посвідчує укладення
такого договору.

Як встановлено судом, відповідальність
ОСОБА_2 вважається застрахованою,
оскільки він правомірно володів в
момент ДТП забезпеченим транспортним
засобом, так, він мав свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу,
власником якого є ОСОБА_3, також у нього
був вказаний вище Поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, строк дії якого до
17.08.2012 року.

За ст. 22 п.22.1 Закону у разі настання
страхового випадку страховик у межах
стра хових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здо ров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, виходячи з наведеного,
відповідальність за спричинену в ДТП
шкоду позивачу несе страховик -
Приватне акціонерне товариство
«Українська екологічна страхова
компанія» в межах ліміту
відповідальності, а ОСОБА_2 відповідно
до положень ст. 1194 ЦК України має нести
відповідальність тільки в тому
випадку, коли страхової виплати буде
недостатньо для повного відшкодування
завданої в ДПТ шкоди.

Згідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу ОСОБА_1 являється
власником автомобіля ИЖ 21251 державний
номер НОМЕР_2, 1988 року ви пуску.

З матеріалів справи вбачається, що
внаслідок ДТП автомобілю ИЖ 21251
державний номер НОМЕР_2, 1988 року
випуску, яким керував ОСОБА_1 під час
ДТП, спричинено технічні пошкодження.

Згідно до Висновку №47 експертного
автотоварознавчого дослідження про
визначення матеріального збитку,
заподіяного ушкодженням колісного
транспортного засобу від 06.03.2012 року
складеного ФОП ОСОБА_7 суб»єктом
оціночної діяльності сертифікат №8961/09
матеріальний збиток, спричинений
власнику автомобіля ИЖ 21251 державний
номер НОМЕР_2 від пошкоджень отриманих
внаслідок ДТП складає 4 602,89 грн.

Відповідно до копії квитанції
прибуткового касового ордеру №17 від
02.03.2012 року ОСОБА_1 було сплачено ФОП
ОСОБА_7 за дослідження №47 - 470 грн.

У ст. 33 п. 33.1. п.п. 33.1.4. Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» вказано, у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону,
страховик /МТСБУ/ протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими- прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування /регламентної виплати/
та виплатити його.

Як встановлено судом, заяву про виплату
страхового відшкодування позивачем
подано Приватному акціонерному
товариству «Українська екологічна
страхова компанія» 13.01.2012 року, але до
цього часу страхове відшкодування
позивачу не виплачено, тоді як згідно
приписів вищенаведених правових норм
цю виплату страховик зобов'язаний був
провести не пізніш як через 90 днів з дня
отримання заяви про страхове
відшкодування.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду в
сумі 10 000 грн.

За ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її зав дала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до ч.2 п.3 ст.23 ЦК України
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Проаналізувавши всі надані докази, суд
приходить до висновку, що з вини
відповідача ОСОБА_2 позивачу було
спричинено моральну шкоду, оскільки в
результаті ДТП було пошкоджено
належний позивачу автомобіль, для
відшкодування спричинених збитків він
змушений витрачати додатково час та
кошти, що призвело до зміни звичного
для нього способу життя.

Спричинену позивачу моральну шкоду
суд оцінює в розмірі 1 500 грн.

В ст. 22 п. 22.3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що потерпілому
відшкодовується також моральна шкода,
передбачена пунктами 1, 2 частини
другої статті 23 Цивільного кодексу
України. Така шкода відшкодовується у
встановленому судом розмірі
відповідно до вимог статті 23
Цивільного кодексу України. При цьому
страховик відшкодовує не більше ніж 5
відсотків ліміту, визначеного у пункті
9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між
сумою відшкодування, визначеною судом,
та сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди.

Отже, страховик відшкодовує моральну
шкоду тільки в тому випадку, коли
потерпілий зазнав ушкодження здоров'я,
а тому в даному випадку моральну шкоду
позивачу має відшкодувати відповідач
ОСОБА_2 з вини якого позивачу було
спричинено моральну шкоду.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що слід стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 1 500
гривень моральної шкоди. В задоволенні
іншої частини позову в частині
відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_2
в сумі 8 500 гривень ОСОБА_1 слід
відмовити за недоведеністю в суді.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
підлягають відшкодуванню з ОСОБА_2 на
користь позивача понесені ним витрати
по сплаті судового збору в сумі 15 грн.

Суд вважає, що позивачу слід відмовити
в задоволенні його вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача 470 грн. за проведене ФОП ОСОБА_7
дослідження №47.

Згідно до ст. 34 п. 34.2. Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-пра вової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», протягом 10 робочих днів з дня
отримання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
страховик (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
зобов'язаний направити свого
представника (працівника, аварійного
комісара або експерта) на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.
А згідно до ст. 34 п. 34.3 вказаного Зако ну,
якщо представник страховика (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений
строк, потерпілий має право самостійно
обрати аварійного комісара або
експерта для визначення розміру шкоди.
У такому разі страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати
потерпілому витрати на проведення
експертизи (дослідження).

На підставі вищевикладеного та ст.ст.
23,1167,1188,1194 ЦК України, Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", керуючись ст.ст.10,60,79,88,212-215,218
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в сумі 1 500 грн. та 15 грн.
судового збору.

В задоволенні іншої частини позову
ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу на рішення суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя А. В. Голуб