УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2014 р.

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Марцинкевич В.А., розглянувши
заяву представника позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

06 червня 2014 року Дніпровським районним
судом міста Києва відкрито провадження
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Представником позивача подано заяву
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1
належну ОСОБА_2.

Вивчивши матеріали позовної заяви,
наведені заявником підстави для вжиття
заходів забезпечення позову, суддя
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 151 Цивільного
процесуального кодексу України,
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Види забезпечення позову, визначені в
частині першій ст.152 Цивільного
процесуального кодексу України.

Як убачається із змісту поданого
позову, предметом позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 є стягнення з
відповідачів на користь позивача суми
боргу в розмірі 1600095 грн. 89 коп. за
договором позики від 17 липня 2010 року.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, вдень її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до
наступного.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК
України, суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити заходи
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до вимог ст.152 ЦПК України
видами забезпечення позову є, зокрема,
накладення арешту на майно, заборона
вчиняти певні дії та встановлення
обов'язку вчинити певні дії.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р.
передбачено, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Враховуючи викладене, приходжу до
висновку, що заява є обґрунтованою і
підлягає задоволенню з урахуванням
ціни позову, позовні вимоги полягають в
стягненні значної суми коштів з
відповідачів. За таких обставин, на
думку суду, існує вірогідність того, що
у разі відчуження нерухомого майна,
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

При цьому, у п. 2 цієї Постанови
зазначено, що, вирішуючи питання щодо
застосування певного виду
забезпечення позову, суди повинні
виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152
ЦПК України, перелік видів такого
забезпечення не є вичерпним, тому за
наявності відповідного клопотання
можуть бути застосовані й інші його
види, але з урахуванням обмежень,
установлених ч. 4 зазначеної статті.
Недопустимо забезпечувати позов
шляхом зупинення виконання судових
рішень, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України
«Про виконавче провадження», виконавче
провадження на підставі, передбаченій
пунктом 7 частини першої цієї статті,
зупиняється лише в частині звернення
стягнення на майно, реалізацію якого
зупинено судом.

На підставі викладеного та керуючись
статями 151-153, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1
належну ОСОБА_2.

Ухвала про забезпечення позову
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 10 днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження, яка подається
протягом 5 днів після винесення ухвали
або у відповідності до ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення до виконання ухвали
суду про забезпечення позову три роки.

С у д д я: