У Х В А Л А

"27" листопада 2014 р.

Суддя Суворовського
районного суду м.Одеси Середа І.В.,
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного
товариства національної акціонерної
страхової компанії «Оранта» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, спричинених внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

До суду надійшла позовна
заява, в якій ОСОБА_1 просить стягнути з
ВАТ НАСК «Оранта» як відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 9000 грн.,
моральної шкоди в розмірі 8000 грн. та
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Як видно із змісту заявлених
вимог та представлених матеріалів, ВАТ
НАСК «Оранта» несе відповідальність в
межах страхового полісу та Закону
України «Про обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», тобто по виплаті страхового
відшкодування за винну в ДТП особу.

Отже, заявлений позов відноситься до
категорії позовів, для яких цивільним
процесуальним законодавством
встановлено загальні правила
підсудності - за місцезнаходженням
відповідача, відповідно до частини 2
статті 109 ЦПК України, якими зазначено,
що позови до юридичних осіб
пред’являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

Посилання позивача на ч.6 ст.110 ЦПК
України при виборі підсудності суд не
приймає до уваги, оскільки
правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються Законом України
«Про обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», оскільки предметом спору є
стягнення страхового відшкодування з
страховика, а не матеріальної шкоди з
винної особи; предмет спору виник із
договірних правовідносин між ВАТ НАСК
«Оранта» та винною особою, отже,
виниклі правовідносини не є деліктом, а
виникли на підставах, визначених
Договором обов’язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, який, як зазначає позивач, не
виконується стороною договору. При
зверненні потерпілого до страховика
про стягнення страхового
відшкодування, потерпілий має право
вибору підсудності лише з підстав,
визначених ч.7 ст.110 ЦПК України, згідно
п.3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ №4 від
014.03.2013р.

Підстав для вибору підсудності для
стягнення моральної шкоди ст.110 ЦПК
України не передбачено

Як вказує сам позивач,
місцезнаходженням відповідача ВАТ
НАСК «Оранта» є адреса: м. Київ, вул.
Здолбунівська, буд.7-Д, що відноситься
до територіальної підсудності
відповідного районного суду м. Києва.

Згідно з вимогами ст. 115 ЦПК України,
якщо суддя, вирішуючи питання про
відкриття провадження у справі,
встановить, що справа не підсудна
цьому суду, заява повертається
позивачеві для подання до належного
суду, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України
даний позов не підлягає розгляду у
Суворовському районному суді міста
Одеси та повинен бути повернутий
позивачу для подання за підсудністю до
належного суду.

Керуючись ст.ст. 107, 109, 115,
121,209 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства
національної акціонерної страхової
компанії «Оранта» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
спричинених внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, разом з
додатками повернути позивачу.

Роз’яснити ОСОБА_1 його право на
звернення для вирішення даного спору
до відповідного районного суду м.
Києва.

Копію ухвали разом із позовною заявою
та доданими до неї матеріалами
надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги у п’ятиденний строк з дня
отримання копії ухвали.

Суддя :