Справа № 443/447/14
Головуючий у 1 інстанції: Цюмрак М.Д.
Провадження № 22-ц/783/5518/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка
Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря:
Ясиновської Я.М.

з участю: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Жидачівського районного суду
Львівської області від 08 травня 2014
року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жидачівського районного суду
Львівської області від 08 травня 2014 року
відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2
на дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Жидачівського районного управління
юстиції Чуприняк К.К. та скасування
подання державного виконавця від 17.06.2013
року.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що
оскаржувана ухвала постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, судом не дано
належної оцінки доказам по справі.
Вважає, що дії державного виконавця є
незаконними, оскільки зазначена ним в
оскаржуваному поданні сума боргу не
відповідає дійсності. Переконує суд в
тому, що він жодним чином не ухилявся
від сплати аліментів та утримання
дітей.

Просить ухвалу районного суду
скасувати та постановити нову, якою
визнати незаконними дії державного
виконавця ВДВС Жидачівського РУЮ
Чуприняк К.К. щодо нарахування
заборгованості по сплаті аліментів та
скасувати подання державного
виконавця від 17.06.2013 року.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.82 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний
виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Частиною 1 ст. 384 ЦПК України
передбачено, що скаргу може бути подано
до суду безпосередньо або після
оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби.

Згідно ч.2 ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

07.03.2014 року ОСОБА_2 звернувся із скаргою
на дії державного виконавця ВДВС
Жидачівського РУЮ Чуприняк К.К.

Відмовляючи в задоволенні скарги
ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що
дії державного виконавця були вчинені
відповідно до закону та в межах
повноважень державного виконавця.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, так
як вони зроблені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Частинами 1, 2 ст.14 ЦПК України
визначено, що судові рішення, що
набрали законної сили, обов'язкові для
всіх органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів(посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно - правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Районним судом встановлено, що на
виконання у ВДВС Жидачівського РУЮ
надійшов виконавчий лист №2-1155/2010 від
03.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_2
аліментів в користь ОСОБА_4 на
утримання сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1,
дочки ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина
ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ?
частини із всіх видів його доходів
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
до досягнення ними повноліття.

По даному виконавчому листу 13.04.2011 року
відкрито виконавче провадження та
надіслано копію постанови боржнику для
відома та виконання судового рішення.

Статтею 74 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
порядок стягнення аліментів.

Пунктом 10 даної статті визначено, що за
наявності заборгованості із сплати
аліментів у розмірі, що сукупно
перевищує суму відповідних платежів за
шість місяців, державний виконавець
звертається до правоохоронних органів
з поданням(повідомленням) про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення
від сплати аліментів.

Оскільки ОСОБА_2 належним чином не
виконував рішення суду, внаслідок чого
станом на 01.06.2013 року утворилась
заборгованість по сплаті аліментів у
розмірі 25474, 74 грн., то державний
виконавець ВДВС Жидачівського РУЮ
Чуприняк К.К. звернувся у Жидачівський
РВ УМВСУ у Львівській області з
поданням про притягнення ОСОБА_2 до
кримінальної відповідальності за ст.164
КК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що дії державного виконавця
були законними, вчинені в межах
повноважень державного виконавця,
права і свободи заявника не були
порушені, а відтак відсутні підстави
для задоволення вимог ОСОБА_2 та
скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1,
313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Жидачівського районного суду
Львівської області від 08 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: