Ухвала 15 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,

суддів:
Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 27 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 08 квітня 2014 року, за участю
директора Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сімейна справа»
Мушенка С.П. та ОСОБА_4,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль») звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості, посилаючись на те, що 04
грудня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_6 було укладено
кредитний договір № 010/26-01/05/159,
відповідно до умов якого ОСОБА_6
отримав кредит в розмірі 500 тис. дол. США
зі сплатою 12,75 % річних з кінцевим
строком погашення кредиту 21 липня 2017
року.

ОСОБА_6 зобов'язувався належним чином
використати та повернути отримані
кошти, а також сплатити проценти за
користування кредитом, комісію та
виконати інші зобов'язання, визначені
договором.

28 серпня 2009 року між банком та ОСОБА_6
було підписано додаткову угоду №
010/26-01/05/159/1 до кредитного договору, за
умовами якої банк з 28 серпня 2009
зобов'язався надати позичальнику
кредит у вигляді невідновлювальної
кредитної лінії з лімітом 450 084,8 дол.
США, зі сплатою 12,75 % річних, з кінцевим
терміном погашення кредиту 21 липня 2017
року та 850 тис. грн зі сплатою 20 % річних,
з кінцевим терміном погашення кредиту
21 липня 2017 року.

29 серпня 2011 року між банком та
позичальником було укладено додаткову
угоду № 010/26-01/05/159/2 до кредитного
договору, за умовами якої банк з 05
вересня 2011 року зобов'язався надати
позичальнику кредит у вигляді
невідновлювальної кредитної лінії з
лімітом 291 405,28 дол. США, зі сплатою 12,75 %
річних, з кінцевим терміном погашення
кредиту у день отримання траншу на
рефінансування, 730 458 грн 12 коп. зі
сплатою 20 % річних, з кінцевим терміном
погашення кредиту 21 липня 2017 року та 2 360
382 грн 77 коп. зі сплатою 14 % річних, з
кінцевим терміном погашення кредиту 21
липня 2017 року.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором від 04 грудня 2007
року між позивачем та ОСОБА_4 укладено
договір поруки № 010/26-01/06/213.

29 серпня 2011 року між сторонами до
договору поруки було підписано
додаткову угоду № 010/26-01/06/213/1 та
додаткову угоду
№ 010/26-01/06/213/2 від 21 серпня 2012 року,
відповідно до яких поручитель надав
згоду на зміну умов кредитного
договору відповідно до додаткової
угоди від 16 серпня 2012 року № 010/26-01/05/159/3
та підтвердив, що його зобов'язання як
поручителя відповідно до договору
поруки зберігаються та забезпечують
виконання зобов'язань позичальника за
кредитним договором, додатковими
угодами від 28 серпня 2009 року №
010/26-01/05/159/1 та від 29 серпня 2011 року №
010/26-01/05/159/2 до кредитного договору із
врахуванням внесених змін.

Проте ОСОБА_6 свої зобов'язання за
кредитним договором виконує
неналежним чином, погашення кредитної
заборгованості та процентів за
користування кредитом не здійснює.

Про необхідність погашення
заборгованості за кредитом відповідач
був повідомлений листом-претензією від
20 травня 2013 року вих. № 140-0-0-00/8/770, який
залишений без відповіді.

Станом на 15 жовтня 2013 року загальна
заборгованість позичальника перед
банком за кредитним договором від 04
грудня 2007 року №
010/26-01/05/159 складає 3 189 505 грн 29 коп., з
яких: заборгованість за кредитним
договором від 04 грудня 2007 року №
010/26-01/05/159 з лімітом 2 360 382 грн 77 коп.
становить 2 376 029 грн 05 коп., з яких:
залишок заборгованості за кредитом - 2
125 796 грн 47 коп.; заборгованість за
відсотками - 212 812 грн 61 коп.; пеня за
кредитом - 23 345 грн 61 коп.; пеня за
відсотками - 14 074 грн 36 коп. та
заборгованість за кредитним договором
від 04 грудня 2007 року № 010/26-01/05/159 з
лімітом 850 тис. грн становить 813 476 грн 24
коп., з яких: залишок заборгованості за
кредитом - 700 474 грн 46 коп.;
заборгованість за відсотками - 100 177 грн
44 коп.; пеня за кредитом - 6 665 грн 02 коп.;
пеня за відсотками - 6 159 грн 32 коп.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 27 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 08 квітня
2014 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
від 04 грудня 2007 року №
010/26-01/05/159 в сумі 3 189 505 грн 29 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

ОСОБА_4 звернувся до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із касаційною скаргою на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 27 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 08 квітня
2014 року.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 квітня 2014 року
відкрито касаційне провадження в
справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 липня 2014 року
справу призначено до судового
розгляду.

07 жовтня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ТОВ «Сімейна справа»
надійшла заява про заміну сторони в
порядку процесуального
правонаступництва.

07 жовтня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ТОВ «Сімейна справа»
надійшла заява про відмову від позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 08 жовтня 2014 року
залучено ТОВ «Сімейна справа» до
участі в справі в порядку
процесуального правонаступника ТОВ
«Арма Факторинг».

Відповідно до ст. 334 ЦПК України
незалежно від того, за касаційною
скаргою кого з осіб, які беруть участь у
справі, було відкрито касаційне
провадження, у суді касаційної
інстанції позивач має право
відмовитися від позову, а сторони мають
право укласти між собою мирову угоду з
додержанням правил цього Кодексу, що
регулюють порядок і наслідки вчинення
цих процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 340 ЦПК України судове
рішення підлягає скасуванню в
касаційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
встановлено, що підставою закриття
провадження у справі є відмова
позивача від позову.

За таких обставин заява ТОВ «Сімейна
справа», якому роз'яснені та зрозумілі
передбачені ст. 206 ЦПК України наслідки
закриття провадження в справі, про що
зазначено в поданому документі,
підлягає задоволенню із закриттям
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 334, 340 ЦПК України,
колегія суддів cудової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Прийняти відмову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сімейна
справа» від позову до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 27 січня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08
квітня 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сімейна справа» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.М. Ситнік

Судді: Є.П.
Євграфова

О.І.
Євтушенко

В.І.
Журавель

Ю.Г.
Іваненко