Справа№592/6509/14-ц
Провадження №2/592/1683/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 липня 2014 року
м.Суми

Ковпаковський райсуд м. Суми в складі
головуючого судді Алфьорова А.М., при
секретарі Літовченко С.М., розглянувши
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
Банк «Морський» в особі Відділення №1
м. Суми, Національного банку України
про стягнення коштів (повернення
депозиту), -

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом,
який в судовому засіданні підтримав та
уточнив її представник, мотивуючи свої
вимоги тим, що 31 січня 2013 року між
ОСОБА_1 та ПАТ Банк «Морський» в особі
начальника відділення №1 в м. Суми
Шрамко Т.І. було укладено договір
банківського вкладу (пенсійний
накопичувальний) №23/255752 строком до
28.07.2014 року та відкрито депозитний
рахунок НОМЕР_1, на який позивачем було
внесено 1000,00 грн. З урахуванням
укладених додаткових угод від 05
вересня 2013 року, від 31 січня 2014 року до
договору банківського вкладу №23/255752
від 31 січня 2013 року, позивач передав, а
ПАТ Банк «Морський» прийняв на
відкритий депозитний рахунок грошові
кошти у сумі 12 051 000 грн. на умовах
договору. Факт внесення грошових
коштів підтверджується:

- квитанцією №96594 від 31.01.2013 року на
суму 1 000 грн.;

- платіжним дорученням №14319 від
05.09.2013 року на суму 10 000 000 грн.

- квитанцією № 84428 від 31 .01.2014 року
на суму 2 050 000 грн.

Відповідно до п.1.3. Договору за
використання грошових коштів,
розміщених на депозитному рахунку
позивача, ПАТ Банк «Морський»
щомісячно нараховує та виплачує
відсотки на суму вкладу, із розрахунку
21 % річних.

03.06.2014 року було укладено
додаткову угоду до договору
банківського вкладу №23/255752 від 31 січня
2013 року відповідно до якої строк дії
договору банківського вкладу було
змінено до 03.06.2014 року. Отже, станом на
03.06.2014 року строк дії договору
банківського вкладу закінчився.

Відповідно до п.2.1.5. договору по
закінченню строку договору ПАТ Банк
«Морський» брав на себе зобов'язання
повернути позивачу суму вкладу та
виплатити суму нарахованих, але не
отриманих відсотків.

Станом на 03 червня 2014 року залишок суми
вкладу позивача становив 12 051 000 грн.,
сума нарахованих відсотків - 205501,49 грн.

03.06.2014 року ПАТ Банк «Морський» мав би
повернути позивачу суму вкладу та
нараховані відсотки, що становить 12 256
501 грн. 49 коп. Однак, до теперішнього
часу зазначені кошти відповідачем не
повернуті, , що є порушенням умов
договору.

11.06.2014 року позивачем було
направлено ПАТ Банк «Морський» листа
про негайне погашення заборгованості
за договором банківського вкладу.
Листом від 17.06.2014 року ПАТ Банк
«Морський» повідомив про неможливість
виконання своїх зобов'язань у зв'язку
із відкликанням та анулюванням
банківської ліцензії, привласненням
грошових коштів ПАТ Банк «Морський»
Національним банком України в сумі 5 981
211 грн. 05 коп.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив виконання зобов'язання,
якщо він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Оскільки, ПАТ Банк «Морський» не
повернув позивачу у визначені
договором строки суму вкладу та не
сплатив суму нарахованих за
користування ним процентів, тому
відповідач порушив умови договору,
оскільки такий його обов'язок був ним
передбачений.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
захист прав споживачів» споживачем є
фізична особа, яка придбаває, замовляє,
використовує або має намір придбати чи
замовити продукцію для особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника; продукція - будь-які виріб
(товар), робота чи послуга, що
виготовляються, виконуються чи
надаються для задоволення суспільних
потреб.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суду України від 12 квітня 1996
року N5 «Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист
прав споживачів» до відносин, які
регулюються Законом України «Про
захист прав споживачів» належать,
зокрема ті, що виникають із договорів
про надання фінансово - кредитних
послуг для задоволення власних,
побутових потреб громадян (у тому числі
про надання кредитів, відкриття і
ведення рахунків, проведення
розрахункових операцій, приймання і
зберігання цінних паперів, надання
консультаційних послуг.

В постанові Національно Банку України
№260 від 06.05.2014р. «Про відкликання та
анулювання банківських ліцензій та
генеральних ліцензій на здійснення
валютних операцій окремих банків і
закриття банками відокремлених
підрозділів, що розташовані на
території Автономної Республіки Крим
та міста Севастополя», відкликано та
анульовано банківську ліцензію та
припинено участь у системі електронних
платежів Національного банку України
ПАТ Банк «Морський».

Згідно з ч.1,2 ст.1072 ЦК України Банк може
списати грошові кошти з рахунку
клієнта на підставі його
розпорядження. Грошові кошти можуть
бути списані з рахунка клієнта без його
розпорядження на підставі рішення
суду, а також у випадках, встановлених
законом чи договором між банком і
клієнтом.

В даному випадку, НБУ не було надано
жодних розпоряджень стосовно списання
грошових коштів з депозитного рахунку
позивача будь ким. Відповідного
рішення суду також не має, як відсутнє і
посилання на необхідність списання
грошових коштів з депозитних рахунків
у Постанові № 260 від 06.05.2014 р.

Крім того, відповідно до ч.І ст.194 ГК,
виконання господарського зобов'язання
може бути покладено в цілому або в
частині на третю особу, що не є стороною
в зобов'язанні. Управнена сторона
зобов'язана прийняти виконання,
запропоноване третьою особою -
безпосереднім виконавцем, якщо із
закону, господарського договору або
характеру зобов'язання не випливає
обов'язок сторони виконати
зобов'язання особисто.

Відтак, оскільки на даний момент ПАТ
Банк «Морський» не має можливості
перерахувати грошові кошти позивачу
самостійно, а дані кошти знаходяться на
рахунках НБУ і, фактично позивач
позбавлена права розпоряджатися
власними коштами.

Тому, представник ОСОБА_1 просить суд
ухвалити рішення, яким:

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Банк «Морський» () на користь ОСОБА_1 12 051 000 грн. - суму
вкладу за договором банківського
вкладу №23/255752 від 31.03.2013 року, 205 501 грн. 49
коп. - відсотки за договором
банківського вкладу №23/255752 від 31.03.2013
року, а всього 12 256 501 грн. 49 коп.;

Зобов'язати Національний банк України
перерахувати грошові кошти Публічного
акціонерного товариства Банк
«Морський» () в сумі 5 981
211 грн. 05 коп., що знаходяться на
рахунках Національного банку України,
на користь ОСОБА_1 в рахунок погашення
заборгованості за договором
банківського вкладу №23/255752 від 31.03.2013
року.

Представник Публічного акціонерного
товариства Банк «Морський» вимоги
позивача визнав, не заперечує проти їх
задоволення.

Представник Національного банку
України вимоги позивача не визнав,
пояснивши суду, що статтею 2 Закону
України «Про Національний банк
України» встановлено, що Національний
банк України є центральним банком
України, особливим центральним органом
державного управління, юридичний
статус, завдання, функції, повноваження
і принципи організації якого
визначаються Конституцією України, цим
Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч.2,3 ст.5 Закону України
«Про банки і банківську діяльність» ні
держава, ні Національний банк України
не відповідають за зобов'язаннями
банків, а банки не відповідають за
зобов'язаннями держави та
Національного банку України, якщо інше
не передбачено законом або договором.

Додатково статтею 5 Закону про банки
визначено, що органам державної влади,
до яких відноситься і Національний
банк і органам місцевого
самоврядування забороняється
будь-яким чином впливати на
керівництво чи працівників банків у
ході виконання ними службових
обов'язків або втручатись у діяльність
банку.

Згідно зі ст.55 Закону про банки
відносини банку з клієнтом регулюються
законодавством України,
нормативно-правовими актами
Національного банку України та угодами
(договорами) між клієнтом та банком.

Позивач є вкладником Публічного
акціонерного товариства Банк
"Морський", станом на 19.06.2014 року залишок
суми вкладу за договором банківського
вкладу становить 12 051 000 грн., залишок
нарахованих відсотків 205 501, 49 грн.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.511 ЦК України
зобов'язання не створює обов'язку для
третьої особи. Особа може бути
звільнена від цивільного обов'язку або
його виконання у випадках,
встановлених договором або актами
цивільного законодавства (стаття 14 ЦК
України).

Згідно ст.77 Закону України Закон про
банки банк вважається ліквідованим з
дня внесення запису про це до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

За наявною у Національного банку
України інформацією, в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців відсутній
запис про припинення Публічного
акціонерного товариства Банк
«Морський» як юридичної особи.

За договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором (ч. 1
ст. 1058 ЦК). Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Частиною 2 статті 1060 ЦК України
встановлено, що за договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника.
Отже, банк як юридична особа, що
наділена цивільною правоздатністю і
дієздатністю, зобов'язаний виконувати
свої зобов'язання відповідно до умов
договорів та вимог ЦК України.

Враховуючи те, що між Позивачем та
Національним банком України не
виникало жодних правовідносин, а отже
відсутні спільні права чи обов'язки, з
огляду на положення статті 32 ЦПК
України та беручи до уваги, що основною
вимогою Позивача є повернення коштів
(депозиту), Національний банк України
не може виступати в процесі як
співвідповідач.

Стосовно відкликання та анулювання у
Публічного акціонерного товариства
Банк «Морський» банківської ліцензії
зазначаємо, що відповідно до ст.47
Закону про банки на підставі
банківської ліцензії банк має право
здійснювати банківську діяльність
шляхом надання банківських послуг.

До банківських послуг належать:

1)залучення у вклади (депозити) коштів
та банківських металів від
необмеженого кола юридичних і фізичних
осіб;

2)відкриття та ведення поточних
(кореспондентських) рахунків клієнтів,
у тому числі у банківських металах;

3)розміщення залучених у вклади
(депозити), у тому числі на поточні
рахунки, коштів та банківських металів
від свого імені, на власних умовах та на
власний ризик.

Отже, відкликання у банку банківської
ліцензії та генеральної ліцензії на
здійснення валютних операцій
позбавляє банк права на надання
вищевказаних банківських послуг.

Враховуючи вищезазначене, відкликання
у Публічного акціонерного товариства
Банк «Морський» банківської ліцензії
не припиняє його прав та зобов'язань за
укладеними договорами, які можуть бути
реалізовані ним як будь-яким суб'єктом
господарювання. Зокрема, це стосується
прав Публічного акціонерного
товариства Банк «Морський» на
отримання коштів за кредитними та
іншими активними операціями,
здійсненими ним до відкликання у нього
банківської ліцензії, а також
зобов'язань Публічного акціонерного
товариства Банк «Морський» щодо
повернення клієнтам залучених коштів і
сплати нарахованих відсотків.

Твердження Публічного акціонерного
товариства Банк «Морський» (лист
№94/11-16 від 17.06.2014 року) про неможливість
виконання зобов'язань за договором
банківського вкладу на загальну суму 12
256 501,49 грн., укладеного з позивачем, у
зв'язку з відкликанням у нього
банківської ліцензії та
"привласненням" Національним банком
України коштів з його
кореспондентського рахунку в сумі 5 981
211,05 грн. є безпідставним та таким, що
суперечить діючому законодавству
України.

Також, постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
01.07.2014 року ПАТ Банк "Морський" було
відмовлено в задоволенні позову про
визнання нечинними окремих положень
постанови Національного банку України
№260 від 06.05.2014 року "Про відкликання та
анулювання банківських ліцензій та
генеральних ліцензій на здійснення
валютних операцій окремих банків і
закриття банками відокремлених
підрозділів, що розташовані на
території Автономної Республіки Крим і
міста Севастополя", в частині
відкликання та анулювання у нього
банківської та генеральної ліцензій на
здійснення валютних операцій та
припинення участі у системі
електронних платежів Національного
банку України та в частині зарахування
на рахунок кредиторської
заборгованості в Операційному
управлінні Національного банку
України залишків коштів, у тому числі
обов'язкових та інших резервів, що
обліковуються за кореспондентськими
та/або окремими рахунками в
Національному банку України. Суд
дійшов висновку, що зазначений вище
нормативно-правовий акт Національного
банку України прийнятий в рамках
повноважень Національного банку
України.

Крім того, згідно зі ст.5 Закону України
"Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України" відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
тимчасової окупації держави Україна,
юридичним особам, громадським
об'єднанням, громадянам України,
іноземцям та особам без громадянства, у
повному обсязі покладається на
Російську Федерацію як на державу, що
здійснює окупацію.

Суд, вислухавши сторони, свідків,
дослідивши матеріали справи, вважає
вимоги позивача задовольнити.

Судом встановлено, що 31 січня 2013 року
між ОСОБА_1 та ПАТ Банк «Морський» в
особі начальника відділення №1 в м.
Суми Шрамко Т.І. було укладено договір
банківського вкладу (пенсійний
накопичувальний) №23/255752 строком до
28.07.2014 року та відкрито депозитний
рахунок НОМЕР_1, на який позивачем було
внесено 1000,00 грн. З урахуванням
укладених додаткових угод від 05
вересня 2013 року, від 31 січня 2014 року до
договору банківського вкладу №23/255752
від 31 січня 2013 року, позивач передав, а
ПАТ Банк «Морський» прийняв на
відкритий депозитний рахунок грошові
кошти у сумі 12 051 000 грн. на умовах
договору. Факт внесення грошових
коштів підтверджується:

- квитанцією №96594 від 31.01.2013 року на
суму 1 000 грн.;

- платіжним дорученням №14319 від
05.09.2013 року на суму 10 000 000 грн.

- квитанцією № 84428 від 31 .01.2014 року
на суму 2 050 000 грн.

Відповідно до п.1.3. Договору за
використання грошових коштів,
розміщених на депозитному рахунку
позивача, ПАТ Банк «Морський»
щомісячно нараховує та виплачує
відсотки на суму вкладу, із розрахунку
21 % річних.

03.06.2015 року було укладено
додаткову угоду до договору
банківського вкладу №23/255752 від 31 січня
2013 року відповідно до якої строк дії
договору банківського вкладу було
змінено до 03.06.2014 року. Отже, станом на
03.06.2014 року строк дії договору
банківського вкладу закінчився.

Відповідно до п.2.1.5. договору по
закінченню строку договору ПАТ Банк
«Морський» брав на себе зобов'язання
повернути позивачу суму вкладу та
виплатити суму нарахованих, але не
отриманих відсотків.

Станом на 03 червня 2014 року залишок суми
вкладу позивача становив 12 051 000 грн.,
сума нарахованих відсотків - 205501,49 грн.
Однак, до теперішнього часу зазначені
кошти відповідачем не повернуті, що є
порушенням умов договору.

11.06.2014 року позивачем було направлено
ПАТ Банк «Морський» листа про негайне
погашення заборгованості за договором
банківського вкладу. Листом від 17.06.2014
року ПАТ Банк «Морський» повідомив про
неможливість виконання своїх
зобов'язань у зв'язку із відкликанням
та анулюванням банківської ліцензії,
привласненням грошових коштів ПАТ Банк
«Морський» Національним банком
України в сумі 5 981 211 грн. 05 коп.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив виконання зобов'язання,
якщо він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Оскільки, ПАТ Банк «Морський» не
повернув позивачу у визначені
договором строки суму вкладу та не
сплатив суму нарахованих за
користування ним процентів, тому
відповідач порушив умови договору,
оскільки такий його обов'язок був ним
передбачений.

Пунктом 1 постанови Національного
банку України за №260 від 06.05.2014 року
була відкликана та анульована
банківська ліцензія №167 від 04.11.2011 року
та генеральна ліцензія на здійснення
валютних операцій від 05.10.2012 року №168-2
та припинена участь у системі
електронних платежів Національного
банку України Публічному акціонерному
товариству Банк «Морський».

Пунктом 7 цієї постанови доручено
Головному управлінню Національного
банку України в Автономній республіці
Крим, Операційному управлінню
Національного банку України
забезпечити зарахування на рахунок
кредиторської заборгованості в
Операційному управлінні Національного
банку України залишки коштів, у тому
числі обов'язкових та інших резервів,
що обліковуються за
кореспондентськими та/або окремими
рахунками в Національному банку
України банків, зазначених у пункті 1
цієї постанови, на кінець дня набрання
чинності цією постановою.

Встановлена пунктом 7 Постанови №260
вимога щодо зарахування на рахунок
кредиторської заборгованості в
Операційному управлінні Національного
банку України залишків коштів Банку, у
тому числі обов'язкових та інших
резервів, що обліковуються за
кореспондентськими та/або окремими
рахунками в Національному банку
України, обумовлена необхідністю
збереження таких коштів з метою
забезпечення виконання Банком своїх
зобов'язань, а також запобігання
порушенню інтересів вкладників чи
кредиторів Банку.

Зарахування коштів Банку в сумі 5 981 211,05
грн. здійснено на рахунок Операційного
управління Національного банку
України №3, про що свідчать
виписка з рахунку та /меморіальні
ордери від 06.05.2014 р. №1380698 та від 07.06.2014 р.
№1380845.

За таких обставин, оскільки позивач, як
встановлено судом і не заперечується
сторонами, є вкладником ПАТ Банк
«Морський», який має перед нею
заборгованість, метою зарахування
коштів в сумі 5 981 211,05 грн. є
забезпечення виконання Банком своїх
зобов'язань, а також запобігання
порушенню інтересів вкладників чи
кредиторів Банку, тому вимоги позивача
щодо зобов'язання Національного банку
України про переразування коштів,
також підлягають задоволенню.

Згідно ст.79,88 ЦПК України з ПАТ Банк
«Морський» в доход бюджету підлягає
стягненню судовий збір.

Керуючись ст.10,15,60,79,88,155,208,209,212,215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш
И В:

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Банк «Морський» () на користь ОСОБА_1 12 051 000 грн. - суму
вкладу за договором банківського
вкладу №23/255752 від 31.03.2013 року, 205 501 грн. 49
коп. - відсотки за договором
банківського вкладу №23/255752 від 31.03.2013
року, а всього 12 256 501 грн. 49 коп.

Зобов'язати Національний банк України
перерахувати грошові кошти Публічного
акціонерного товариства Банк
«Морський» () в сумі 5 981
211 грн. 05 коп., що знаходяться на
рахунках Національного банку України,
Публічному акціонерному товариству
Банк «Морський» в рахунок погашення
заборгованості перед ОСОБА_1 за
договором банківського вкладу №23/255752
від 31.03.2013 року.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Банк «Морський» в доход
бюджету судовий збір у розмірі 3654 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Сумської області
через Ковпаківський райсуд м. Суми.

Суддя:
А.М. Алфьоров