Справа №
Провадження №
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

01 грудня 2014 року. Суддя Жидачівського
районного суду Львівської області
Галій О.Й., розглянувши позовну заяву
ОСОБА_1 до ПАТ «Жидачівський ЦПК» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суду з позовом до
ПАТ «Жидачівський ЦПК» про повернення
2238.89 грн за перепрацьовані години.

Вивчивши матеріали позовної заяви,
вважаю, що вона не відповідає вимогам
ст.119 ЦПК України, а тому підлягає
залишенню без руху, надавши позивачу
строк для усунення недоліків з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.119 ЦПК України
позовна заява повинна містити зокрема,
ціну позову щодо вимог майнового
характеру, зміст позовних вимог, виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги, зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Європейський суд з прав людини у
своїй прецедентній практиці керується
тим, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод гарантує кожному право подати
до суду будь-який позов, що стосується
його цивільних прав і обовязків. Проте
право на суд не є абсолютним і воно може
бути піддане обмеженням, дозволеним за
змістом, тому що право на доступ до суду
за своєю природою потребує регулювання
з боку держави. Разом з тим такі
обмеження не повинні впливати на
доступ до суду чи ускладнювати цей
доступ таким чином і такою мірою, щоб
завдати шкоди суті цього права, та
мають переслідувати законну мету.

Звертаючись до суду з вимогою про
стягнення 2238.89 грн., тобто з позовом
майнового характеру, позивач всупереч
вимогам п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України не
вказує ціну позову за усіма заявленими
вимогами, а також не надав відповідних
розрахунків, не долучив доказів
перебування у трудових відносинах із
відповідачем.

Крім того, за змістом ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

У разі, якщо позивач, усуваючи
недоліки позовної заяви щодо
невідповідності предмету й змісту
позовних вимог, обере адекватний
спосіб захисту порушеного права, яким
за змістом чинного законодавства та
роз»яснень Пленуму Верховного Суду
України є вимога про стягнення
недоплачених сум заробітної плати, він
повинен мати на увазі необхідність
наявності у позовній заяві наведення
обставин, передбачених пунктами 4, 5, 6 ч.
2 ст. 119 ЦПК, а саме: ціни позову, який у
разі вимоги про стягнення заробітної
плати матиме майновий характер;
обставин, якими обґрунтовується позов;
докази, що підтверджують кожну
обставину. В цьому аспекті слід
звернути увагу на відсутність у цій
позовній заяві відомостей про розмір
невиплачених сум, розрахунок яких,
відповідно до ст. 10 ЦПК України, є
обов»язком позивача. Суд не вправі
перекладати цей обов»язок на
відповідача шляхом зобов»язання
останнього надати відповідні
розрахунки в порядку витребування
доказів, оскільки витребувані можуть
бути лише ті письмові (речові) докази,
які об»єктивно існують на момент
розгляду питання про їх забезпечення у
якості відповідних предметів
матеріального світу. Спонукання
відповідача до створення письмових
доказів є неприпустимим, як таке, що
порушує принцип змагальності сторін.

У цьому зв»язку слід зауважити, що а
ні норми процесуального законодавства
(ст. ст. 60, 61 ЦПК), а ні матеріальний закон
(КЗпП) не містять правила про
презумпцію неправомірності діянь
роботодавця. Відповідно до загальних
положень цивільного права будь-яка
презумпція може стосуватися лише вини
відповідача, на якого в такому випадку
покладається обов»язок доведення
власної невинуватості (правомірності),
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи, повинен
доводити позивач. В даному випадку, при
обранні адекватного способу захисту
порушеного права, саме позивач
відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України має навести розрахунки
відповідних сум, як обставин, що
обґрунтовують позовні вимоги.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Враховуючи, що за таких обставин у
суду немає можливості прийняти
рішення, зокрема зробити висновок щодо
наявності у позивача права на
отримання певних сум та їх розмір, суд
вважає за необхідне надати позивачу
строк для усунення вказаних недоліків:
уточнити зміст позовних вимог,
зазначити ціну позову, виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
зазначити докази, що підтверджують
кожну обставину, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, надати
відповідні розрахунки. У випадку
неусунення недоліків, позовна заява
вважатиметься неподаною і буде
повернута.

.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ
«Жидачівський ЦПК» про стягнення
заборгованості по заробітній платі -
залишити без руху, надавши позивачу для
усунення недоліків строк пять днів з
дня отримання ухвали, про що повідомити
позивача, надіславши йому копію ухвали
та роз»яснити, що у випадку, якщо вимоги
не будуть виконані до зазначеного
строку, позовна заява буде вважатися
неподаною та повернута позивачу.

Суддя