У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Науково-дослідний інститут
електромеханічних приладів», Фонду
державного майна України про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 17
лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що 26 січня 2011 року
між ним та публічним акціонерним
товариством «Науково-дослідний
інститут електромеханічних приладів»
(далі - ПАТ «Науково-дослідний інститут
електромеханічних приладів») укладено
контракт, за умовами якого його
прийнято на посаду голови правління
товариства. 16 вересня 2013 року йому
стало відомо про звільнення його з
указаної посади з 20 серпня 2012 року на
підставі п. 1 ст. 36 КЗпП
України, дію контракту припинено з 20
серпня 2012 року на підставі абз. 3 п. 6.2
контракту.

Позивач вважав, що звільнений
незаконно, оскільки двічі подавав
заяву про звільнення за угодою сторін,
але така угода (договір) підписана не
була, тому просив суд поновити його на
роботі на посаді голови правління ПАТ
«Науково-дослідний інститут
електромеханічних приладів»,
скасувати наказ Фонду державного майна
України від 23 серпня 2012 року № 3371 про
його звільнення та стягнути з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

Заочним рішенням Київського районного
суду м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим від 22 жовтня 2013 року
позов ОСОБА_4 задоволено:
скасовано наказ Фонду державного майна
України від 23 серпня 2012 року № 3371 про
звільнення голови правління ПАТ
«Науково-дослідний інститут
електромеханічних приладів»;
поновлено позивача на посаді голови
правління ПАТ «Науково-дослідний
інститут електромеханічних приладів»;
стягнуто з відповідача на користь
ОСОБА_4 середній заробіток за час
вимушеного прогулу в розмірі 123 895 грн 86
коп. Рішення в частині поновлення на
роботі допущено до негайного
виконання.

Рішенням Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 17 лютого
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
оскаржуване рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального й
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду та
відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_4, апеляційний суд, на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшов до правильного висновку про те,
що позивач двічі особисто подавав
заяви про розірвання договору
(контракту) за угодою сторін,
зазначивши дату припинення договору - 20
серпня 2012 року, яка роботодавцем була
задоволена згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП
України та п. 6.2 контракту від 26 січня 2011
року.

Отже, звільнення позивача відбулось з
дотриманням вимог трудового
законодавства.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 17
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта