У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в
складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

при секретарі - Стояновій І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 15, в м. Одесі,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, визнання
спільною сумісною власністю
нерухомого майна, визнання недійсним
та розірвання договору
купівлі-продажу, стягнення моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовними вимогами в яких однією з
вимог ставить питання щодо визнання
спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 нерухомого майна, а саме
офісного приміщення АДРЕСА_1, загальною
площею 80,34 кв.м. (81,1 кв.м.) на цокольному
поверсі. Позовні вимоги мотивовані тим,
що вказане майно їх є спільною сумісною
власністю, так як було придбано під час
зареєстрованого шлюбу.

В судовому засіданні було
поставлено на обговорення питання щодо
закриття провадження у справі в
частині позовних вимог про визнання
спільною сумісною власністю
нерухомого майна, так як раніше
аналогічні вимоги були розглянути
іншими судами.

Позивач та її представник ОСОБА_5
заперечували проти закриття
провадження у справі. Представник
відповідачів -ОСОБА_6 вважала, що дійсно
така вимога раніше була розглянута, а
провадження у справі в цій частині
підлягає закриттю.

Суд, заслухавши позивача та
представників сторін, вивчивши
матеріали справи, прийшов до
наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК
України, суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо набрали
законної сили рішення суду або ухвала
суду про закриття провадження у справі
у зв'язку з відмовою позивача від
позову або укладенням мирової угоди
сторін, ухвалені або постановлені з
приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Як убачається з матеріалів справи
раніше 22.05.2013р. ОСОБА_1 зверталася до
Іллічівського міського суду Одеської
області з позовними вимогами до ОСОБА_3
в яких просила визнати спільною
сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1
нежитлове приміщення,а саме офісне
приміщення АДРЕСА_1, загальною площею
80,34 кв.м. (81,1 кв.м.) на цокольному поверсі.
Підставою заявлених позовних вимог є
перебування вказаного нерухомого
майна у спільній сумісній власності
подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Рішенням Іллічівського міського
суду Одеської області (справа №501/596/13-ц)
від 18.10.2013.р. у задоволені позовних
вимог ОСОБА_1 було відмовлено. Рішенням
апеляційного суду Одеської області від
25.12.2013р. зазначене рішення суду першої
інстанції в частині позовних вимог
ОСОБА_1 було скасовано та ухвалене
нове рішення, яким були частково
задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 Було
визнано спільним сумісним майном
подружжя майнові права на нежитлове
приміщення офіс №2, загальною площею -
80,34 кв.м., розміщений в об'єкті
будівництва у цокольному поверсі за
будівельною адресою - АДРЕСА_1.
Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1 апеляційний суд дав оцінку
неможливості визнання за ОСОБА_1. права
власності, як на об'єкт нерухомості.

Отже, з урахуванням той обставини,
що раніше судами були розглянути
аналогічні позовні вимоги ОСОБА_1 до
того ж самого відповідача ОСОБА_3.,
вимоги стосуються того ж самого
предмету та були заявлені з тих же
самих підстав, суд дійшов висновку про
необхідність закриття провадження у
справі в частині визнання спільною
сумісною власністюнерухомого майна, з
підстав визначених п.2 ч.1 ст.205 ЦПК
України.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України,
-

УХВАЛИВ

Закрити провадження у справі за
позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_3 -
про визнання спільною сумісною
власністю нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційний суд Одеської області через
суд першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-денний строк з
дня оголошення ухвали суду.

Суддя -