________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/9022/14-ц
Провадження № 2/520/5390/14
УХВАЛА

06.08.2014 року суддя Київського районного
суду міста Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою
Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ»
до ОСОБА_1 «про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг, втрат від
інфляційних процесів та 3% річних»,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста
Одеси надійшла позовна заява
Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ»,
якою позивач просить: «стягнути з
ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, на на користь
Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ»,
розрахунковий рахунок №8 в АТ
«Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805,
, заборгованість за надання
житлово-комунальних послуг, втрат від
інфляційних процесів та 3% річних в
розмірі 4492,65 (чотири тисячі чотириста
дев'яносто дві грн.. шістдесят п'ять
коп..), з якої 4416 грн. 42 коп. - це сума
основного боргу, 9 грн. 96 коп. грн. - сума
інфляційних за весь час прострочення
оплати, 66 грн. 27 коп. - 3 % річних від
простроченої суми».

За правилами ч. 1 ст. 109 ЦПК України,
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому порядку місцем її
перебування.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК
України, судом витребувана інформація
з відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області про
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання відповідача.

06 серпня 2014 року, ознайомившись із
одержаною довідкою ВАДР ГУ ДМС України
в Одеській області, встановлено, що
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_2, проте 02 листопада
2011 року змінила прізвище на «ОСОБА_1»,
як ОСОБА_1 у місті Одесі та Одеській
області зареєстрованою не значиться.

На підставі ч. 9 ст. 110 ЦПК України справа
підсудна Київському районному суду
міста Одеси, але позивачу слід виконати
вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
належним чином, уточнити анкетні дані
відповідача, вказати місце проживання
(перебування) або місцезнаходження
відповідача у відповідності до
встановлених правил, чи довести
належним доказами, що відповідач
дійсно мешкає за адресою, зазначеною у
позові.

Дані обставини мають істотне значення
для здійснення в наступному судових
викликів за правилами ст. 74 ЦПК України.

При ознайомлені з позовною заявою та
додатками до неї, встановлені й інші
підстави для залишення позову без руху,
у зв'язку з недодержанням вимог ст.ст.
119, 120 ЦПК України при його оформлені.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 та ч. 8 ст.119 ЦПК
України, якщо позовна заява подається
представником позивача, до позовної
заяви додається довіреність чи інший
документ, що підтверджує його
повноваження. Довіреність від імені
юридичної особи видається за
підписом посадової особи,
уповноваженої на це законом, статутом
або положенням, з прикладенням печатки
юридичної особи.

До заяви додана довіреність на ім'я
ОСОБА_4, яка засвідчена ОСОБА_5, який
зазначений Головою ОК «МЖСТ ДОМ»,
діючим на підставі Статуту.

Виходячи зі змісту Статуту, який додано
до позовної заяви, виконавчим органом
Кооперативу є Голова Кооперативу.
Розділом 10 Статуту закріплені права та
обов'язки Голови Кооперативу, але право
посвідчувати довіреності від імені
Кооперативу відсутнє.

Отже, відсутні докази того, що
довіреність представника позивача
видана та посвідчена посадовою особою,
уповноваженою вчиняти відповідні дії.
Зазначене унеможливлює перевірити
дотримання правил, встановлених ч. 8 ст.
119 ЦПК України та вирішити питання про
наявність підстав для повернення чи
прийняття позову.

Крім того, п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позивач зобов'язується зазначити в
позовній заяві докази, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Позивач дані зобов'язання не виконав, в
позовній заяві не зазначив докази в
підтвердження обставин, на які
особисто посилається та до яких
відносяться:

- пропозиція відповідачу укласти
Договір про надання послуг з утримання
будинку та прибудинкових територій;

- відмова відповідача підписати
вказаний Договір.

Позивач не зазначає наявність підстав
для звільнення від доказування.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Нормативно-правовим актом, що регулює
питання звернення до місцевого
загального суду є Цивільний
процесуальний кодекс України,
відповідно до ч. 1 ст. 3 якого кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що,
реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух. Разом з тим, Європейський суд
зазначає, що не повинно бути занадто
формального ставлення до передбачених
законом вимог, так як доступ до
правосуддя повинен бути не лише
фактичним, але й реальним (Рішення Суду
у справі Жоффре де ля Прадель проти
Франції від 16.12.1992 року).

За вимогами ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,
суддя

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву
Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ»
до ОСОБА_2 ОСОБА_1 «про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг, втрат від
інфляційних процесів та 3% річних».

Надати заявнику строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити позивачу, якщо заявник
відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 ЦПК України
заява буде вважатись поданою в день
первісного її подання до суду. Інакше
заява вважається неподаною і
повертається заявнику, що не
перешкоджає повторному зверненню до
суду з цією заявою у встановленому
порядку.

Копію ухвали направити заявнику для
виконання.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя
Літвінова І. А.