У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів: Малько О.С., Василевича В.С.,
Ковалевича С.П.,

секретар судового засідання:
Пиляй І.С.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу керуючого
комунального підприємства
"Будинкоуправління" на рішення
Дубровицького районного суду
Рівненської області від 22 травня 2014
року у справі за позовом комунального
підприємства "Будинкоуправління" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій.

Заслухавши
доповідача,перевіривши матеріали
справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубровицького районного
суду від 22 травня 2014 року в задоволенні
позову комунального підприємства
"Будинкоуправління" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій відмовлено.

В апеляційній скарзі на це
рішення позивач вказує на його
невідповідність нормам матеріального
та процесуального права.

Вказує, що заборгованість в
розмірі 763 грн. 79 коп. утворилася
протягом 7 місяців (при нарахуванні 106
грн. 39 грн. за 1 місяць згідно рішення
виконкому Дубровицької міської ради
№28 від 21 лютого 2013 року), оскільки після
скасування судового наказу
відповідачем заборгованість погашена
в повному обсязі не була.

Відповідно до положень ст.264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу,
або іншого обов'язку.

Зазначає, що ОСОБА_1 здійснювала оплату
наданих позивачем комунальних послуг,
що свідчить про визнання відповідачем
боргу та про відсутність підстав для
застосування строків позовної
давності.

Договір з ОСОБА_1 про надання
відповідних комунальних послуг до 2012
року не укладався через ухилення
відповідачки, проте на підставі
положень п.1 ч.3 ст.20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" та Закону
України "Про захист прав споживачів"
відсутність договору про надання
житлово-комунальних послуг не звільняє
відповідачку від оплати отриманих
послуг.

Просить скасувати рішення
Дубровицького районного суду від 22
травня 2014 року та ухвалити нове рішення
по суті позовних вимог.

В поданих запереченнях на
апеляційну скаргу ОСОБА_1 покликається
на законність та обґрунтованість
рішення суду, ухваленим з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Згідно ст.32 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору.

Договір був укладений 24 квітня 2012
року і він не регулює відносини, що
виникли до його укладення, а раніше (до
24 квітня 2012 року) жодного договору не
укладалося.

Вказує, що має місце факт
переплати, оскільки позивачем
нараховано 2876 грн. 32 коп. оплати за
послуги, а нею фактично сплачено 3230
грн. 73 коп.

Просить залишити рішення суду
першої інстанції від 22 травня 2014 року
без змін.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і
це встановлено в судовому засіданні, що
ухвалою Дубровицького районного суду
від 10 липня 2013 року скасовано судовий
наказ від 16 квітня 2013 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь
комунального підприємства
"Будинкоуправління" 763 грн. 79 грн.
заборгованості за послуги по утриманню
будинку та прибудинкової території.

24 квітня 2012
року між комунальним підприємством
"Будинкоуправління" та ОСОБА_1
(споживач) укладено договір про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій у житловому
будинку АДРЕСА_1.

Пунктом 5 ч.3 ст.20 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
встановлено, що споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.19
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" відносини між учасниками
договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах, а плата за житлово-комунальні
послуги нараховується щомісячно
відповідно до умов договору в порядку
(ч.1 ст.32 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"), оскільки
договір є підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків в
контексті п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що сплачена відповідачкою
сума за надані послуги значно
перевищує нараховану суму, оскільки із
наданого позивачем особового рахунку
платника ОСОБА_1 по квартплаті
вбачається, що розрахунок проведено з 11
квітня 2011 року до 11 березня 2014 року,
тобто за один рік до укладення між
сторонами договору від 24 квітня 2012
року.

За встановлених обставин,
виходячи з доводів апеляційної скарги
та вимог заявленого позову підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315,317, 319, 323-325
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу керуючого
комунального підприємства
"Будинкоуправління" відхилити.

Рішення Дубровицького районного
суду Рівненської області від 22 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку сторонами та
особами, які беруть участь у справі,
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: Малько О.С.
Василевич В.С.
Ковалевич С.П.