АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6797/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Парфьонов Д. О. Доповідач -
Дерев'янко О.Г. Категорія 59
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Дерев'янка О.Г.,

суддів: Черненкової Л.А.,
Петешенкової М.Ю.,

при секретарі: Філіній Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27 березня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтернет- провайдер
«Самарь», об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Мрія» про
зобов'язання вчинення дій:-

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до суду із позовом до
відповідачів та зазначили, що вони
мешкають в кв. АДРЕСА_1. Як споживачі
мають право на отримання послуг з
доступу до мережі Інтернет, у зв'язку з
чим оформив заявку ТОВ «Інтернет-
провайдер «Самарь» на підключення до
мережі Інтернет. Однак останній умови
договору не виконав через неможливість
проведення робіт з підключення до
мережі Інтернет з причин наявності
заборони керівництва ОСББ «Мрія» у
допуску працівників ТОВ «Інтернет-
провайдер «Самарь» до технічного
поверху де розміщено їх обладнання.

Згідно уточнень позивачі просили суд,
зобов'язати ТОВ «Інтернет - провайдер
«Самарь» виконати заявку від 16 квітня
2013 року про підключення їх до мережі
Інтернет, зобов'язати ОСББ «Мрія»
надати доступ технічним працівникам
провайдера ТОВ «Інтернет - провайдер
«Самарь»» до технічного обладнання,
заборонити керівництву ОСББ «Мрія»
перешкоджати виконанню заявки
працівникам ТОВ «Інтернет - провайдер
«Самарь»»; зобов'язати ОСББ «Мрія»
відшкодувати завдану ОСОБА_3 та ОСОБА_2
матеріальну шкоду - 1099 гривень,
моральну шкоду - 1000 грн.; зобов'язати
ОСББ «Мрія» відшкодувати витрати на
послуги юриста ( а.с. 1-2, 16-17, 36-38).

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27 березня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
ТОВ «Інтернет-провайдер «Самарь», ОСББ
«Мрія» - відмовлено (а.с.72-76).

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду справи, проте не з'явились до
суду з причини, яка колегією суддів не
визнано поважною, тому справу можливо
розглянути за їх відсутності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
посилаються на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, у зв'язку з
чим ставить питання про скасування
судового рішення та направлення справи
до суду першої інстанції на новий
розгляд. ( а.с.85-91)

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
заявлених позовних вимог колегія
суддів не знаходить підстав для
задоволення скарги, скасування або
зміни рішення суду, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2, на
підставі договору купівлі-продажу від
23.08.2005 року. (а.с.46)

16 квітня 2013 року ОСОБА_3 подано заявку
за № 3025.13 |НNVІР до ТОВ «Інтернет -
провайдер «Самарь», про підключення до
мережі Інтернет та надання послуги
безлімітного Інтернету в приміщення за
адресою АДРЕСА_1 та сплачено 100 гривень
00 коп. та отримано акт реєстрації
адреси абонента для доступу в мережу
Інтернет. (а.с.5,6)

23 квітня 2013 року ОСОБА_3 подано заяву до
ТОВ «Інтернет - провайдер «Самарь» із
вимогою про надання інформації про
причину невиконання заявки від 16
квітня 2013 року, на що 24 квітня 2013 року
Позивача повідомлено, що підключення
до мережі не відбулось, оскільки не
надано доступ до технічних приміщень.
(а.с.4)

Відповідно до п.п.2.3.1 та 2.3 Публічного
договору про надання
телекомунікаційних послуг від 01.03.2011
року, абонент зобов'язаний надати своє
комунікаційне устаткування для
з'єднання з портом комунікації
устаткування Оператора, доступ до
технічних приміщень (технічні поверхи,
підвали). (а.с.20)

Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Отже, сторони
договору зобов'язані виконувати
договір у відповідності до його умов та
вимог закону.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності до ч.1 ст.614 ЦК України
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ «Інтернет - провайдер «Самарь»
здійснено всі, залежні від нього заходи
по виконанню укладеного між сторонами
договору- здійснено вихід їх
працівників з метою підключення
позивачів до мережі Інтернет, проте
позивачем ОСОБА_3 зобов'язання за
договором по наданню доступу
працівникам ТОВ «Інтернет - провайдер
«Самарь» до технічних приміщень не
виконано.

За таких обставин судом першої
інстанції обґрунтовано відмовлено у
задоволенні позову пред'явленого до
ТОВ «Інтернет - провайдер «Самарь».

Відповідно до вимог ч. 2 ст.. 382 ЦК
України власникам квартири у дво - або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Частиною другою статті 386 ЦК України
передбачено, що власник, який має
підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Оскільки позивачами заявлено позов до
відповідача ОСББ «Мрія» не у зв'язку з
спричиненням саме їм перешкод у
користування приміщень загального
користування, а відносно надання
доступу до них сторонній особі, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції обґрунтовано відмовлено
позивачам у задоволенні вимог
позивачів щодо зобов'язання
керівництва ОСББ «Мрія» надати доступ
до приміщень, в яких знаходиться
обладнання ТОВ «Інтернет - провайдер
«Самарь», які в наслідок неправомірних
перешкод у користуванні їх обладнання
самостійно мають можливість поставити
питання щодо усунення перешкод у
користуванні.

Відповідно до змісту ст.. 11,15 ЦК України
цивільні права і обов'язки виникають із
дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства.

Кожна особа має право на судовий
захист.

Захист же цивільних прав - це
передбачені законом способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту
суб'єктивних цивільних прав розуміють
закріплені законом
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника.

Загальний перелік таких способів
захисту цивільних прав та інтересів
дається в ст.. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права
може скористатися не будь яким, а
цілком конкретним способом захисту
свого права. Частіше за все спосіб
захисту порушеного права прямо
визначається спеціальним законом, який
регламентує конкретні цивільні
правовідносини.

Колегія суддів вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 «заборонити
керівництву ОСББ «Мрія» перешкоджати
виконанню заявки працівникам ТОВ
«Інтернет - провайдер «Самарь» не
ґрунтуються на нормах ст.. 16 ЦК України,
оскільки такий спосіб захисту
цивільних прав та інтересів законом не
передбачено, тому суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
цих вимог.

З урахуванням викладеного позовні
вимоги про стягнення матеріальної та
моральної шкоди також не підлягають
задоволенню.

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції не заслуговують на увагу та є
безпідставними.

Колегія судів звертає увагу на те, що
наявність перешкод власнику у
користуванні місцями загального
користування є підставою для звернення
власника із відповідним позовом до
суду за захистом своїх прав. Данні про
те, що позивачі звертались до суду із
такими вимогами відсутні, як і відсутні
докази про те, що позивачами
вирішувалось питання щодо законності
прийнятих рішень по забороні
використовувати спільне майно.

Суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, надав
належну оцінку доказам, які надані суду
сторонами, і постановив законне і
обґрунтоване рішення про відмову у
задоволенні позову.

Порушень матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст.209,218,303,307,308,315 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :