Провадження 6/127/2377/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014
року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Загурській Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця відділу ДВС Вінницького
районного управління юстиції ОСОБА_1
про вирішення питання про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

24.11.2014 року державний виконавець
відділу ДВС Вінницького районного
управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до
суду із поданням, погодженим
начальником відділу ОСОБА_3, про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України. Мотивував
тим, що на виконанні у відділі
знаходиться виконавче провадження №
43407589 з примусового виконання
виконавчого листа №2-1466, виданого
Вінницьким районним судом Вінницької
області про стягнення аліментів на
користь ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки від
заробітку. Постановою від 22.05.2014 року
було відкрито виконавче провадження.
Оскільки станом на 01.11.2014 року
заборгованість по аліментним платежам
становить 7117,86 грн., а боржник
документований закордонним паспортом,
просив тимчасово обмежити ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх зобов’язань.

В судове засідання державний
виконавець Федоринський С.П. не
з`явився, в поданні зазначив про
розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали подання, оцінивши
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що в задоволенні подання слід
відмовити.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі ДВС Вінницького районного
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження № 43407589 з
примусового виконання виконавчого
листа №2-1466, виданого Вінницьким
районним судом Вінницької області про
стягнення аліментів на користь ОСОБА_4
в розмірі 1/4 частки від заробітку.

Виконавче провадження відкрито 22.05.2014
року.

На запит державного виконавця
повідомлено, що ОСОБА_2, зареєстрований
ІНФОРМАЦІЯ_1 автотранспорту немає,
19.08.2005 року документований закордонним
паспортом ЕС 255540, дійсним до 19.08.2015 року.

Згідно повідомлення Державної
податкової служби України про джерела
отримання доходів боржників-фізичних
осіб від 02.10.2014 року, інформація
відносно ОСОБА_2 щодо сум доходу,
нарахованого (сплаченого) податковим
агентом на користь платників податку,
та сум утриманого з них податку в ДРФО
відсутня, крім того, платник з і.н.
на обліку в органах ДПС не перебуває.
Згідно повідомлення ПФУ від 01.10.2014 р.
інформації щодо ОСОБА_2 як про особу,
яка отримує пенсію чи працює за
трудовим договором про останнє місце
роботи, не знайдено.

Інших документів до подання не надано.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника –
фізичної особи або керівника боржника
– юридичної особи у праві виїзду за
межі України при виконанні судових
рішень вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Згідно ст. 11 п. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» правом
державного виконавця є зокрема у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Отже, аналізуючи вказані норми Закону,
словосполучення «ухилення від
виконання зобов`язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1
ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з
України і в`їзду в Україну громадян
України та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», позначає
з об`єктивної сторони такі діяння (дії
чи бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов`язків. У зв’язку з цим і
здійснюється примусове виконання.
Особа, яка має невиконані
зобов’язання, не може вважатись винною
в ухиленні, поки не буде доведено
протилежне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 10 ЦПК
України наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб`єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню. Зокрема, задоволення такого
подання можливе лише за умови
«доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов`язання».

Саме невиконання боржником самостійно
зобов`язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець, не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду обов`язків.

Із оглянутих в судовому засіданні
матеріалів суд з`ясував відсутність
доказів на підтвердження факту
ухилення боржника від виконання своїх
боргових зобов`язань і відомостей про
обізнаність боржника щодо наявності
відкритого виконавчого провадження та
строків його добровільного виконання.

Державним виконавцем не було вжито
заходів щодо опису і арешту рухомого
майна, щодо витребування відомостей
про доходи та майно, яким володіє
ОСОБА_2, повідомлення і викликів
боржника до відділу ДВС тощо.

Державним виконавцем не перевірено
майнового стану боржника за адресою
місця проживання – вул. Котовського, 12
в с. Писарівка Вінницького району, не
встановлено іншого майна боржника, на
яке може бути звернуто стягнення і не
складено відповідний акт.

Суд враховує, що невиконання може бути
зумовлене об`єктивними причинами,
наприклад, внаслідок відсутності
майна, але державним виконавцем не
доведено, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється
від виконання, хоча має змогу виконати
зобов`язання у повному обсязі або
частково, але не робить цього без
поважних причин.

Також суду не доведено, що саме такий
захід як обмеження у праві виїзду буде
належним для забезпечення сплати боргу
і не надано доказів належного
повідомлення боржника про направлення
відповідного подання до суду.

Враховуючи вимоги ст. 33 Конституції
України про те, що кожному гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання і право залишити
територію України, Конвенцію про
захист прав і основоположних свобод,
суд прийшов до висновку, що в
задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 11 Закону України „Про
виконавче провадження”, ст. 11, 293, 377-1
ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного
виконавця відділу ДВС Вінницького
районного управління юстиції ОСОБА_1
про вирішення питання про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом п’яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: