Провадження № 2/127/7310/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26.11.2014 року Вінницький
міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко
Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

17.10.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, мотивуючи свої
вимоги тим, що 24.11.2011 року у В ДРАЦС
Вінницького МУЮ між сторонами по
справі було укладено шлюб, актовий
запис за №3528, який в послідуючому на
підставі рішення Вінницького міського
суду Вінницької області від 11.02.2014 року
у цивільній справі №127/2021/14-ц за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
було розірвано.

Від спільного шлюбу у сторін є
неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В даний час дитина проживає разом із
позивачем та знаходиться на її
утриманні. Відповідач участі в
матеріальному утриманні та вихованні
сина взагалі не приймає. В
добровільному порядку домовитись про
спільне утримання неповнолітньої
дитини сторони не можуть. Тому, позивач
звернулась до суду з даним позовом та
просила стягувати з відповідача на її
користь на утримання сина аліменти у
розмірі 1/4 частини від усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з дня подачі позовної заяви
до суду до досягнення сином повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила суд останні
задовольнити з підстав, зазначених у
позові.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позовні вимоги визнав в повному обсязі,
не заперечував проти задоволення
позову.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши
зібрані докази по справі в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до задоволення з
наступних підстав.

Так, в судовому засіданні з
достовірністю встановлено, що 24.11.2011
року у В ДРАЦС Вінницького МУЮ між
сторонами по справі було укладено шлюб,
актовий запис за №3528, який в
послідуючому на підставі рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 11.02.2014 року у цивільній
справі №127/2021/14-ц за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було
розірвано (а.с.5).

Від спільного шлюбу у сторін є
неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3, виданого В ДРАЦС Вінницького
МУЮ Вінницької області 03.07.2012 року
(а.с.7).

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

В даний час дитина проживає разом із
позивачем та знаходиться на її
утриманні, відповідно до довідки ТОВ
«ЖЕО» вих.№5161 від 15.10.2014 року (а.с.6).

Відповідач участі в матеріальному
утриманні та вихованні сина не приймає.
В добровільному порядку домовитись про
спільне утримання неповнолітньої
дитини сторони не можуть.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено
перелік обставин, які враховуються
судом при визначенні розміру
аліментів, зокрема, стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

А тому, при визначенні суми стягнення
аліментів суд враховує вікову
категорію неповнолітньої дитини та
звичайні потреби дитини. Окрім того,
суд враховує, що відповідач є молодою,
фізично здоровою людиною
працездатного віку, інших утриманців,
окрім неповнолітнього сина сторін, не
має.

З огляду на вищенаведене, керуючись
принципами розумності та
справедливості, з урахуванням положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» щодо розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, та, враховуючи те, що позивач
підтримала позов, а відповідач
останній визнав, суд вважає за можливе
позов задовольнити, стягнувши з
відповідача на користь позивача на
утримання дитини аліменти в розмірі 1/4
частини його заробітку (доходу).

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК
України з відповідача підлягають до
стягнення на користь держави судові
витрати, які складаються з 243 грн. 60 коп.
судового збору, від сплати якого
звільнено позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України, ст.ст.10,
60, 79, 88, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з дня подачі позовної заяви
до суду, тобто з 17.10.2014 року, до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп. судового збору в дохід
держави.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України
допустити рішення до негайного
виконання в частині стягнення суми
платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: