Справа № 265/6014/14-ц
Провадження № 2-о/265/144/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі - Тушкановій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту проживання на
території України, -

зацікавлена особа: Орджонікідзевський
районний відділ у місті Маріуполі
Головного управління Державної
міграційної служби України в Донецькій
області, -

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2014 року заявник ОСОБА_1
звернувся до суду із заявою, в якій
просить встановити юридичний факт
проживання на території України станом
на 24 серпня 1991 року. В обґрунтування
заявлених вимог посилається на те, що
він мешкає на території України з 1970
року по теперішній час. З 1970 р. по 1990 рік
мешкав в АДРЕСА_2. В жовтні 1986 року він
отримав паспорт громадянина
Радянського Союзу. 12 грудня 1990 року був
засуджений Краснолучським міським
судом Луганської області до двох років
позбавлення волі. З квітня 1992 року по
грудень 1992 року відбував покарання в
ВТК - 24 м. Петровське Луганської
області. У 1991 році в паспорті
громадянина СРСР в спецчастині йому
поставили штамп «громадянин України»,
однак зазначений документ ним був
втрачений. Вказує на те, що він не є
громадянином іншої держави, ніколи не
виїжджав на територію інших держав.
Останній раз він притягався до
кримінальної відповідальності
Артемівським районним судом м.
Луганська та звільнився у 2011 році. З
червня 2011 року він є керівником філії
Всеукраїнської благодійної
організації «Перетворення України» по
боротьбі з наркоманією. На даний час
зазначена організація переїхала до м.
Маріуполь у зв'язку з активними
бойовими діями в м. Луганськ. Згідно
довідки №2488 від 20 травня 2014 року, при
проведенні перевірки, була встановлена
його особа, однак громадянство
встановлено не було. На підставі
викладеного, посилаючись на
необхідність отримання паспорта
громадянина України, просить суд
підтвердити його громадянство на
території України на час проживання з 24
серпня 1991 року по теперішній час.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання
не з'явився, надав до суду заяву з
проханням розглянути справу за його
відсутності та уточнив заявлені
вимоги. Просить суд встановити факт
постійного його проживання на
території України станом на 24 серпня 1991
року по теперішній час.

Представник зацікавленої особи
Трибунська Ю.О., яка діє на підставі
довіреності, не заперечувала проти
задоволення уточнених вимог ОСОБА_1

З'ясувавши думку сторін, дослідивши
матеріали справи, вважає, що дана заява
підлягає задоволенню за наступних
підстав.

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені також
інші факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення..

Матеріалами справи встановлено,
що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 с.
Пускоозеро, Плисецького району
Архангельської області, що
підтверджується довідкою за №2488 від 20
травня 2014 року виданої Жовтневим РВ у м.
Луганську УДМС України в Луганській
області.

Також з вищезазначеної довідки
вбачається, що адреса мешкання ОСОБА_1
зазначена за адресою: АДРЕСА_1 та він
звертався до Жовтневого РВ у м.
Луганську управління ДМС України в
Луганській області з приводу видачі
паспорта замість утраченого паспорта
зразка СРСР. Проведеною за заявою
перевіркою встановлено особу заявника,
проте не встановлено належності до
громадянства будь - якої країни.

Відповідно до довідки №106-22082014/14019
від 22 серпня 2014 року виданої ОСК МВС
України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець Пуксоозеро, Плесецького
району Архангельської області, Росія,
національність - росіянин,
громадянство - Україна, був засуджений
перший раз 01 липня 1991 року
Краснолучським міським судом
Луганськогї області до покарання у
вигляді позбавлення волі строком на
два роки з конфіскацією 1/2 частини
майна, з застосуванням ст. 25 засуджений
умовно з долученням до праці.

28 лютого 1992 року був повернений до
місць позбавлення волі на підставі
рішення Ленінського міського суду м.
Луганська та звільнився 14 грудня 1992
року з Петровської ВК Луганської
області №24.

24 березня 1993 року у відношенні
ОСОБА_1 Жовтневим РВ м. Луганська було
обрано запобіжний захід у вигляді
підписки про невиїзд та 10 березня 1995
року справа закрита Жовтневим районним
судом м. Луганська за ст.. 7 КПК України.

Також з довідки №106-22082014/14019 від 22
серпня 2014 року виданої ОСК МВС України
вбачається, що ОСОБА_1 був неодноразово
засуджений, а саме: 31 липня 1998 року
Ленінським районним судом м. Луганська,
11 квітня 2000 року судом Луганський ОС, 31
січня 2002 року Жовтневим районним судом
м. Луганська, 24 січня 2003 року Ленінським
районним судом м. Луганська, 08 лютого 2006
року Северодонецьким міським судом
Луганської області, 10 липня 2008 року
Артемівським районним судом м.
Луганська, 11 лютого 2010 року Жовтневим
районним судом м. Луганська. Призначене
покарання у вигляді позбавлення волі
відбував у виправних колоніях
Луганської області.

Відповідно до посвідчення про
взяття на облік за №558 виданого 15
квітня 2014 року Комунальним закладом
«Луганський міський центр
реінтеграції бездомних громадян»,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в КЗ «ЛМЦРБГ» як особа, яка не
має постійного місця проживання і
місця перебування якої бути
зареєстровано за місцезнаходженням
комунального закладу.

Згідно довідки про прийняття на
обслуговування в спеціалізованій
установі, закладі соціального
обслуговування та соціального захисту
особи від 15 квітня 2014 року за №60/04-11,
ОСОБА_1 перебуває у КЗ «Луганський
міський центр реінтеграції бездомних
громадян з 15 квітня 2014 року по 14 жовтня
2014 року.

Відповідно до посвідчення №008,
яке виданого 10 січня 2014 року головою
правління Гирич Д.Ю., ОСОБА_1 є
керівником філії Всеукраїнської
благодійної організації по боротьбі з
наркоманією «Перетворення України».

Таким чином, дослідивши у сукупності
докази по справі, суд приходить до
висновку, що заявник ОСОБА_1
безперервно проживає на території
України , зокрема станом на 24 серпня 1991
року до теперішнього часу.

Відповідно до ст.. 3 Закону України «Про
громадянство України» від 18 січня 2001
року, громадянами України є громадяни
колишнього СРСР, які на момент
проголошення незалежності України (24
серпня 1991 року) постійно проживали на
території України.

Враховуючи, що встановлення факту
постійного проживання на території
України з 1991 року по теперішній час
породжує для заявника юридичні
наслідки, на підставі ст.. 3 ЗУ «Про
громадянство України», керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 256-259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту
проживання на території України -
задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Пускоозеро, Плисецького району,
Архангельської області, на території
України, зокрема станом на 24 серпня 1991
року по теперішній час.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: