Справа № 412/5183/2012
Провадження № 4с/201/89/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
Жовтневий районний
суд

м. Дніпропетровська

У складі:

головуючого - судді Браги А.В.,

при секретарі – Громницькій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу №
412/5183/2012 за скаргою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Жовтневий відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, публічне
акціонерне товариство «Перший
Український ОСОБА_2» на дії державного
виконавця та скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська надійшла скарга
ОСОБА_1, в якій остання просила суд
визнати дії державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_3
неправомірними; скасувати постанову
про відкриття виконавчого провадження
від 02 вересня 2014 року (ВП №44540442)
державного виконавця Жовтневого ДВС
ДМУЮ ОСОБА_3

В обґрунтування поданої скарги
скаржник послалась на те, що 18 вересня
2014 року скаржником було отримано
постанову державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_3 про
відкриття виконавчого провадження (ВП
№ 44540442) від 02 вересня 2014 року. Так,
скаржник вважає, що дана постанова є
необґрунтованою і незаконною та
підлягає скасуванню з підстав її
невідповідності чинному
законодавству. Згідно постанови про
відкриття виконавчого провадження (ВП
№ 44540442) від 02 вересня 2014 року
виконавчим документом виконавчого
провадження №44540442 є виконавчий лист №
412/5183/2012, виданий Жовтневим районним
судом м. Дніпропетровська 23 січня 2013
року про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ПАТ «ПУМБ» боргу у розмірі 187 466,86
доларів США та 10 000,00 грн., а всього
підлягає стягненню 1 507 860,21 грн. з
наданням боржнику строку самостійно
виконати рішення до 09 вересня 2014 року.
Однак, на думку скаржника, державним
виконавцем Жовтневого ВДВС ДМУЮ не
було враховано, що ОСОБА_4 відділом
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції вже проводиться
стягнення з боржника вищезазначеної
суми заборгованості.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
судового розгляду були повідомлені
належним чином.

Представник скаржника в судове
засідання не з’явилась, надала до суду
заяву, в якій просила відкласти розгляд
справи, оскільки вона прийматиме
участь в іншому судовому засіданні в
Апеляційному суді Дніпропетровської
області.

Доказів на підтвердження факту участі
представника скаржника в іншому
судовому засіданні в Апеляційному суді
Дніпропетровської області до суду
надано не було, з огляду на що суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутністю сторін, за наявними в
матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази,
вирішивши належність допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
всіх доказів у їх сукупності й оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному з'ясуванню всіх обставин
справи, суд вважає, що вимоги заявника
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
18 червня 2012 року та додаткового рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 02 вересня 2012 року
по цивільній справі №412/5183/2012 за
позовом публічного акціонерного
товариства «Першій Український
міжнародний банк» до ОСОБА_1 про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором та за зустрічною
позовною заявою ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Першій
Український міжнародний банк» про
визнання кредитного договору
недійсним, позов було задоволено та
присуджено стягнути з ОСОБА_1 на
користь публічного акціонерного
товариства «Першій Український
міжнародний банк» заборгованість за
кредитним договором № 5559495 від 21 серпня
2007 року, що становить, станом на 21
березня 2012 року, - 187 466, 86 доларів США та
117 456, 56 гривень, яка складається з
заборгованості за кредитом – 130 947,43
доларів США, заборгованість по сплаті
відсотків за користування кредитом – 56
519,43 доларів США, пеня за несвоєчасне
виконання зобов’язань по кредиту – 36
029,36 гривень, пеня за несвоєчасне
виконання зобов’язань по погашенню
відсотків – 58 590,10 гривень, штраф за
несвоєчасне виконання зобов’язань,
відповідно до п. 4.3.3 кредитного
договору № 5559495 від 21 серпня 2007 року – 11
418,55 гривень, штраф за несвоєчасне
виконання зобов’язань, відповідно до
п. 4.3.5 кредитного договору №5559495 від 21
серпня 2007 року – 11 418,55 гривень; у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1
до публічного акціонерного товариства
«Першій Український міжнародний банк»
про визнання кредитного договору
недійсним, - відмовлено; судові витрати
у справі за покласти на відповідача,
стягнувши з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Першій Український міжнародний банк»
судовий збір в сумі 3 219,00 гривень (а.с.
54-58, 70-71).

Відповідно до ухвали Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20
листопада 2012 року, апеляційну скаргу
ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 18 червня 2012 року
та додаткове рішення суду від 07 вересня
2012 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «ПУМБ» пені змінено,
зменшивши стягнуту суму пені з 117456 грн.
56 коп. до 10 000 грн.; в іншій частині
рішення суду та додаткове рішення суду
залишено без змін (а.с.92, 93-94).

01 лютого 2013 року представником
позивача було отримано виконавчі листи
по справі, про що зроблено відповідно
відмітку в матеріалах справи
(обкладинка справи).

02 вересня року постановою державного
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції було
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання рішення
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська про стягнення з про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«ПУМБ» боргу у розмірі 187 466,86 доларів
США та 10 000,00 грн., всього підлягає
стягненню 1 507 860,21 грн. з наданням
боржнику строку до 09 вересня 2014 року
самостійно виконати рішення.

Правовідносини, які виникли між
учасниками розгляду справи,
врегульовані положеннями Закону
України «Про виконавче провадження»,
наказом Міністерства юстиції України
«Про затвердження Інструкції про
проведення виконавчих дій» від 15
грудня 1999 року № 74/5,
Цивільно-процесуальним кодексом
України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Статтею 384 ЦПК України встановлено, що
скаргу може бути подано до суду
безпосередньо або після оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби до начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби.
Скарга подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Згідно до ст. 385 ЦПК України, скаргу може
бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод, або у триденний строк
з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав чи
свобод, у разі оскарження постанови про
відкладення провадження виконавчих
дій.

Статтею 82 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 368 ЦПК України
за кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, чи
прокурора, який здійснював у цій справі
представництво інтересів громадянина
або держави в суді, видається один
виконавчий лист. Якщо на підставі
ухваленого рішення належить передати
майно, що перебуває в кількох місцях,
або якщо рішення ухвалено на користь
кількох позивачів чи проти кількох
відповідачів, суд має право за заявою
стягувачів видати кілька виконавчих
листів, точно зазначивши, яку частину
рішення треба виконати за кожним
виконавчим листом.

Статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно статті 17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи: виконавчі листи,
що видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень ОСОБА_2 комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом; судові накази;
виконавчі написи нотаріусів та інші
виконавчі документи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону, зокрема за заявою стягувача або
його представника про примусове
виконання рішення. У заяві про
відкриття виконавчого провадження
стягувач вправі зазначити відомості,
що ідентифікують боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню рішення
(рахунок боржника, місце роботи чи
отримання ним інших доходів,
місцезнаходження його майна тощо), а
також шляхи отримання ним коштів,
стягнутих з боржника.

Згідно ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова. Копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові. Постанова про відкриття
виконавчого провадження може бути
оскаржена сторонами у десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наївність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними с
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до матеріалів справи,
позивачем не було додано доказів в
обґрунтування своєї скарги на дії та
рішення державного виконавця, а саме не
додано доказів проведення стягнення з
боржника ОСОБА_4 відділом ДВС ДМУЮ суми
боргу в сумі 1 507 860,21 грн., а також не було
підтверджено, що 18 вересня 2014 року
боржником було отримано постанову про
відкриття виконавчого провадження від
02 вересня 2014 року, у зв’язку з чим
боржник не встиг самостійно виконати
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська в строк до 09 вересня
2014 року.

Отже, враховуючи викладене, суд не
знаходить протиправності в діях
державного виконавця, а допущена
описка, яка була виправлена державною
виконавчою службою, не може слугувати
підставною для скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження,
як незаконної.

Надавши належну оцінку наявним у
справі доказам, дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються вимоги скарги, об'єктивно
оцінивши докази у сукупності з
нормами чинного законодавства України,
суд дійшов висновку про достатність
підстав для відмови в задоволенні
скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи:
Жовтневий відділ державної виконавчої
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції, публічне
акціонерне товариство «Перший
Український ОСОБА_2» на дії державного
виконавця та скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст. 388 ЦПК України судові
витрати, пов'язані з розглядом скарги,
покладаються судом на заявника, якщо
було постановлено рішення про відмову
в задоволенні його скарги, або на
відділ державної виконавчої служби,
якщо було постановлено ухвалу про
задоволення скарги заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 11, 17, 19, 25, 82 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. ст. 197, 210, 383 -
384, 386 - 388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Жовтневий відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, публічне
акціонерне товариство «Перший
Український ОСОБА_2» на дії державного
виконавця та скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження, -
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення.

Суддя:
А.В.
Брага