Справа № 135/1212/14-ц
Провадження у справі № 2-з/135/20/14
У Х В А Л А

іменем України

08.08.2014
м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду
Вінницької області Волошина Т.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_3 про стягнення грошової
компенсації,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року ОСОБА_1 подав заяву про
забезпечення позову у цивільній справі
№ 135/1212/14-ц шляхом накладення арешту на
все належне відповідачу нерухоме
майно, а також накладення заборони на
відчудження або передачу земельної
ділянки для ведення садівництва
(садового участка) площею 0,03 га, який
знаходиться в садівничому товаристві
"Протон", оскільки до винесення рішення
по справі відповідач може
розпорядитися цим майном з метою
ухилення від повернення боргу.

З урахуванням заявлених вимог,
матеріалів справи та вимог закону суд
визнає за необхідне відмовити у
задоволенні заяви про забезпечення
позову з таких підстав.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів може утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Згідно п. 1,2 ч. 1 ст. 152 ЦПК та п.3
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 22.12.2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
позов майнового характеру
дозволяється забезпечувати шляхом
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб, а
також забороною вчиняти певні дії.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України
передбачено, що у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Таким чином, законом передбачено
можливість накладення арешту на майно
або грошові кошти, що належать
відповідачеві. При цьому в заяві про
забезпечення позову мають бути
зазначені інші відомості, потрібні для
забезпечення позову.

З аналізу зазначеної статті випливає,
що відомості про те, на яке саме майно
позивач просить накласти арешт, де це
майно знаходиться, є необхідними для
забезпечення позову.

Разом з цим, згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Співмірність передбачає
співвідношення судом негативних
наслідків від вжиття заходів до
забезпечення позову з тими негативними
наслідками, які можуть настати в
результаті невжиття цих заходів, з
урахуванням відповідності права чи
законного інтересу, за захистом яких
заявник звертається до суду, вартості
майна, на яке він заявляє клопотання
накласти арешт, чи майнових наслідків
заборони відповідачу здійснювати
певні дії.

Відповідно до роз'яснень п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 2006 року №9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
розглядаючи заяву про забезпечення
позову суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Зі змісту заяви позивача ОСОБА_1
вбачається, що заявник просить
накласти арешт на все належне
відповідачу нерухоме майно та накласти
заборону на відчудження або передачу
земельної ділянки для ведення
садівництва (садового участка) площею
0,03 га, який знаходиться в садівничому
товаристві "Протон", проте заява про
забезпечення позову заявником
належним чином не обґрунтована та не
містить всіх необхідних відомостей
потрібних для забезпечення позову,
оскільки вказано про все належне
відповідачу нерухоме майно, що є не
співмірним із заявленими вимогами
(ціна позову 20000 грн), при цьому не
надано доказів на підтвердження
належності відповідачу певного майна,
не зазначено, на яке саме майно
необхідно накласти арешт та де воно
знаходиться, у зв'язку з чим неможливо
визначити співмірність із заявленими
позивачем вимогами.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України,
суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1
про забезпечення позову у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_3 про стягнення
грошової компенсації,- через
безпідставність.

Роз`яснити позивачу право повторного
звернення до суду з оформленою
відповідно до закону заявою про
забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена протягом
п'яти днів до апеляційного суду
Вінницької області.

Суддя :