СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/7254/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2014 року Самарський районній
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Румянцева О.П.

при секретарі
Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Дніпропетровську цивільну справи за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, посилаючись у
позовній заяві на те, що вони з
відповідачем перебувають у шлюбі з
04.07.1998р., зареєстрованим у відділі
реєстрації актів громадського стану
Самарської районної ради м.
Дніпропетровська, актовий запис №157.
Від шлюбу мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Через різні
погляди на життя, між ними були
припинені шлюбні відносини, ведення
спільного господарства, спільне
мешкання, зберігати шлюб з
відповідачем вона не бажає, вважає, що
збереження шлюбу не можливо, просить
суд шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надіслала на адресу суду
заяву про розгляд справи за її
відсутності, в якій підтримувала
позовні вимоги та просила їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надіслав на адресу суду заяву
про розгляд справи у його відсутність,
в якій не заперечував проти розірвання
шлюбу.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 04.07.1998р., шлюб
зареєстровано у відділ РАГС Самарської
районної ради м. Дніпропетровська,
актовий запис №157 (а.с. 4). Від шлюбу
мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5), зазначені обставини
підтверджуються письмовими доказами,
які є у матеріалах справи.

Також судом встановлено, що між
сторонами по даній справі були
фактично припинені подружні стосунки,
ведення спільного господарства та
спільне проживання через різні погляди
на життя, зберігати сім`ю позивач не
бажає та наполягає на розірванні шлюбу.
Відповідач не заперечує проти
розірвання шлюбу.

Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу
України, при розгляді справи про
розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищезазначені обставини, та
приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні
відносини між сторонами по даній
справі припинені позивач наполягає на
розірванні шлюбу, зберігати шлюб з
відповідачем не бажає, відповідач не
заперечує проти розірвання шлюбу, суд
приходить до висновку, що шлюб сторін
по даній справі розпався остаточно,
відновлений бути не може, а тому
підлягає розірванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,
ст.ст.10, 11, 60, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 04.07.1998 року у відділі
реєстрації актів громадянського стану
Самарської районної ради м.
Дніпропетровська, актовий запис №157,
від якого вони мають одну неповнолітню
дитину - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір по справі у розмірі 243,60
грн.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі апеляційної скарги в 10
денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя
О.П.Румянцев