Справа № 371/352/14-ц Головуючий у І
інстанції Капшук Л.О.Провадження №
22-ц/780/5577/14 Доповідач у 2
інстанції Мельник Я.С.Категорія 1
УХВАЛА

Іменем України

27 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати
в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л. А., Матвієнко
Ю.О.,

та секретаря Микитенко Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на рішення Миронівського
районного суду Київської області від 08
серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації
шлюбу, та визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року позивачка звернулася
із позовом, в якому просила встановити
факт проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу її та ОСОБА_7, визнати
за нею право власності на ? частину
житлового будинку за АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовано тим, що позивачка та
ОСОБА_8 з липня 2002 року перебували у
фактичних шлюбних відносинах. 18 квітня
2012 року вони за спільно зароблені кошти
придбали будинок АДРЕСА_1, який
оформили на ім'я ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, що зумовило
необхідність позивачки у встановлені
факту її проживання однією сім'єю з
ОСОБА_8 та встановлення за нею права
спільної часткової власності на
спірний будинок.

Рішенням Миронівського районного суду
Київської області від 08 серпня 2014 року
позов задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 однією сім'єю як чоловіка та
жінки без реєстрації шлюбу з 31 липня 2002
року по ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано за ОСОБА_4
право власності на ? частину жилого
будинку АДРЕСА_1

Не погоджуючись із даним рішенням,
ОСОБА_9 та ОСОБА_3 подали апеляційну
скаргу, у якій просять його скасувати
та закрити провадження у справі,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
процесуального та матеріального права.
У обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначають, що спірний будинок
був придбаний за власний кошт
померлого, а доказів, що він був
куплений за спільні кошти, позивачка не
надала.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи, вважає необхідним відхилити
апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.
Суд розглядає справу в межах заявлених
вимог на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у цих сторін виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачка
та померлий фактично проживали однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, вели
спільне господарство та придбали
спірний будинок за спільні кошти.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка та ОСОБА_8 проживали разом
однією сім'єю як чоловік та жінка без
реєстрації шлюбу в одному будинку по
АДРЕСА_2 фактично з 31 липня 2002 року до
дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1, вели
спільне господарство, що
підтверджується Довідкою виконавчого
комітету Владиславської сільської
ради Миронівського району Київської
області від 11 лютого 2014 року № 82 (а. с. 15).

Також, з матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_4 та ОСОБА_8, з метою заробити
кошти, 31 березня 2009 року виїхали за
кордон до Росії, де працювали разом на
різних роботах, періодично приїжджаючи
додому у с. Гулі, Київської області.

У результаті, 18 квітня 2012 року за
спільно зароблені кошти придбали
будинок АДРЕСА_1 що підтверджується
Договором купівлі-продажу житлового
будинку № 1527 (а. с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер у с. Мозжинка,
Одинцовського району, Московської
області, Росії, що підтверджено
свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 від 31
січня 2014 року, виданого керівником
органу запису актів цивільного стану
ОСОБА_10 (а. с. 7).

Судом першої інстанції було вірно
встановлено, що позивачка та ОСОБА_8
проживали разом однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, вели спільне
господарство, а їх відносинам були
притаманні усі риси сімейного життя, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу
України, якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

Відповідно до ч. 3, ст. 61 Сімейного
кодексу України, якщо одним із подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї, то
гроші, інше майно, у тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим
договором, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку, що ОСОБА_4 має право як особа,
яка проживала з померлим однією сім'єю
як чоловік та жінка без реєстрації
шлюбу, на визнання за нею право
власності на ? частину спільного
житлового будинку.

Посилання апелянтів на те, що померлим
ОСОБА_8 під час укладення вищевказаного
договору купівлі-продажу будинку було
зазначено у ньому, що на час його
укладення він ні з ким у шлюбі не
перебував та однією сім'єю не проживав,
не позбавляє законного права позивачки
на визнання за нею права власності на ?
частину даного будинку, оскільки
матеріалами справи підтверджені
обставини їх спільного проживання
однією сім'єю та спільного заробляння
коштів для власного благополуччя, а
інше не встановлювалося письмовим
договором між ними, відповідно до ч. 1,
ст. 74 СК України.

Дані висновки колегії суддів
ґрунтуються на правовій позиції
Верховного Суду України по справі №
6-20183св08, у якій зроблено правовий
висновок, що майно, набуте особами за
час фактичних шлюбних відносин, згідно
із нормами ст. 60 і ст. 74 СК України,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, не зважаючи на те, що воно
було зареєстроване на ім'я лише одного
з них.

Апелянтами також не доведена належними
і допустимими доказами та обставина, що
вищевказаний будинок був придбаний
саме за особисті кошти ОСОБА_7, що
свідчить про безпідставність їх
доводів.

Оскільки судом першої інстанції повно
і всебічно з'ясовані всі обставини
справи, дана належна правова оцінка
доказам, висновки суду відповідають
фактичним обставинам справи, а
ухвалене рішення відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
то підстави для його скасування
відсутні.

За таких обставин, апеляційну скаргу
необхідно відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Миронівського районного суду
Київської області від 08 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: