Справа № 309/1248/14-ц
Провадження № 2/309/854/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської
області

в особі головуючого судді Савицького
С.А.

при секретарі Плиска Т.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом ОСОБА_3 до Хустської міської
ради, ОСОБА_2 про визнання недійсними
рішень Хустської міської ради та
скасування державного акту про право
приватної власності на землю

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд з позовом до
відповідачів про визнання недійсним
рішення Хустської міської ради про
передачу відповідачці у приватну
власність земельної ділянки та
скасування державного акту виданого на
ім'я ОСОБА_2 Позов мотивовано тим, що
ОСОБА_3 являється власником житлового
будинку АДРЕСА_1 в м.Хуст Закарпатської
області. Рішенням Хустського районного
суду від 12.12.2006 року по цивільній справі
№ 2- 1694/2006р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5,
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
зобов'язано останніх усунути перешкоди
в користуванні земельною ділянкою, що
розташована по АДРЕСА_1 в м.Хуст,
звільнивши частину із захопленої
земельної ділянки шириною 16 метрів і
довжиною 3,5 м. Даним рішенням також
зобов'язано відповідачів відновити
межі земельної ділянки, що знаходиться
у користуванні позивачки у
відповідності до рішення № 6/26 від
30.03.1959 року Хустської міської ради та
генерального плану - схеми від 09.04.1969
року, демонтувавши огорожу з
встановленням її на відновлених межах.
Відділом ДВС Хустського районного
управління юстиції рішення суду
виконано і встановлено межі земельної
ділянки по АДРЕСА_1 у відповідності до
рішення № 6/26 від 30.03.1959 року Хустської
міської ради та генерального плану
схеми від 09.04.1969 року. Про існування у
відповідачки державного акту, який
захоплює частково земельну ділянку
позивачки, остання дізналась з листа
заступника Хустського міського голови
№ 1849/02-27 від 11.09.2013 року. Вважає, що при
постановлені рішення про безоплатну
передачу земельної ділянки у власність
гр. ОСОБА_2, органом місцевого
самоврядування не були враховані
обставини, що були предметом
дослідження в ході судового розгляду, а
тому дане рішення порушує її право на
безоплатну приватизацію, гарантоване
Конституцією України. Просила
скасувати державний акт, виданий на
підставі рішення винесено з порушенням
норм земельного законодавства.

В ході судового розгляду позивачка
уточнила позовні вимоги, відповідно до
яких просила визнати недійсним рішення
виконавчого комітету №945 від 31.12.2004
року «Про безоплатну передачу
земельних ділянок у власність
громадян» в частині безоплатної
передачі ОСОБА_2, мешканці АДРЕСА_2,
земельної ділянки площею 0,0974 га
АДРЕСА_2, виключити з рішення № 839
позачергової ХХІ сесії Хустської
міської ради IV скликання від 22.04.2005 року
«Про затвердження рішень виконкому
Хустської міської ради з питань
землекористування», п.4 «Про
затвердження рішення виконкому
Хустської міської ради від 31.12.2004 року
№ 945» « Про безоплатну передачу
земельних ділянок у власність
громадян», як такий, що постановлений з
порушенням норм ст. 26 ЗУ «Про місцеве
самоврядування» та визнати недійсним
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№ 015523 від 12.11.2009 року реєстраційний №
10 пл. 0,0974 га, що розташована по
АДРЕСА_2 в м.Хуст виданий на ім'я ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1, що діє на підставі
доручення, підтримала уточнені позовні
вимоги, пояснивши суду, що 31.12.2004
всупереч нормам ст.12 Земельного
кодексу України та ЗУ «Про місцеве
самоврядування» вийшовши за межі
власних повноважень, виконавчим
комітетом Хустської міської ради
прийнято рішення за № 945 про безоплатну
передачу у власність ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,0974 га по АДРЕСА_2.
Зважаючи, на незаконність прийняття
даного рішення, сесія Хустської
міської ради від 22.04.2005 року, своїм
рішенням за № 839, затвердила рішення №
945. При постановленні оскаржуваних
рішень, відповідачкою не було доведено
до відома органу місцевого
самоврядування про наявність судового
рішення, яким встановлено часткове
захоплення з її боку землі суміжного
землекористувача - ОСОБА_3 В 2009 році,
після виконання судового рішення по
справі № 2-1694/2006р. та встановлення меж
на місцевості в натурі, відповідачка
замовила, а відповідно ліцензійна
організація виготовила
проектно-технічну документацію, на
підставі якої було виготовлено
оскаржуваний державний акт. При
виготовлені державного акту, була
порушена Інструкція по його складанню,
оскільки в технічній документації
сусіднім землекористувачем вказана
ОСОБА_2, яка в 2004 році відчужила частку з
будинку по АДРЕСА_1 позивачці і не мала
права погоджувати межі земельної
ділянки. Зазначила, що відповідно до
ст.61 ЦПК України, обставини встановлені
судовим рішенням, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді
справ, у яких беруть участь ті самі
особи, щодо яких встановлені ці
обставини. При постановленні судового
рішення просила також взяти до уваги
той факт, що державний акт на право
приватної власності на ім'я
відповідачки, видано на підставі
рішення № 839 від 22.04.2005 року, в якому не
йдеться про передачу у приватну
власність громадян земельних ділянок,
і з наведених підстав просила
задовольнити позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_2 уточнені позовні
вимоги не визнала. Суду пояснила, що
дійсно на даний час рішення суду щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі у дворогосподарстві позивачки
виконано і остання використовує спірну
земельну ділянку на власний розсуд.
Крім того вона зазначила, що не
заперечує проти користування даної
землі позивачкою, однак вона заперечує
проти скасування її державного акту,
оскільки вважає, що в 2006 році рішення
суду було постановлено не правомірно і
дана земля належить їй вже тривалий час
на законних підставах. Просила
відмовити в задоволені позову.

Представник відповідача Хустської
міської ради в судове засідання не
з'явився. До суду надійшов лист, в якому
відповідач просив розглядати справу у
відсутності їх представника на
підставі наявних матеріалів справ.

З'ясувавши думку учасників судового
розгляду суд, ухвалив справу слухати у
відсутності представника Хустської
міської ради.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи та технічну
документацію по виготовленню
оскаржуваного державного акту, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень, і
позивачем та його представником в
судовому засіданні доведено
обґрунтованість позовних вимог, що
ставляться ними у даній справі.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Хустського районного суду від
12.12.2006 року по цивільній справі № 2-
1694/2006р. зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_5
усунути перешкоди в користуванні
земельною ділянкою, що розташована по
АДРЕСА_1 в м.Хуст, звільнивши частину із
захопленої земельної ділянки шириною 16
метрів і довжиною 3,5 м. Даним рішенням
також зобов'язано відповідачів
відновити межі земельної ділянки, що
знаходиться у користуванні позивачки у
відповідності до рішення № 6/26 від
30.03.1959 року Хустської міської ради та
генерального плану - схеми від 09.04.1969
року, демонтувавши огорожу з
встановленням її на відновлених межах.
Відділом ДВС Хустського районного
управління юстиції рішення суду
виконано і встановлено межі земельної
ділянки по АДРЕСА_1 у відповідності до
рішення № 6/26 від 30.03.1959 року Хустської
міської ради та генерального плану
схеми від 09.04.1969 року.

Згідно з вимогами ст. 116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають право власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної та
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень визначених
законодавством.

Відповідно до вимог ст.12 Земельного
кодексу України, до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин та території
сіл, селищ, міст належить право
передачі земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб у
відповідності до цього кодексу.

Всупереч даній нормі закону, рішення
про безоплатну передачу земельної
ділянки у власність відповідачки
прийнято не сесією відповідної ради, а
виконавчим комітетом.

При постановлені даного рішення,
відповідачем не враховано наявність
судового рішення Хустського районного
суду від 12.12.2006 року по цивільній справі
№ 2- 1694/2006р., яким встановлено, що на
даний час за дворогосподарством ОСОБА_2
є фактичне збільшення площі земельної
ділянки що розташована в АДРЕСА_2, від
тих розмірів, що рахувались з початку
за даним дворогосподарством і рішення,
щодо збільшення її площі, органом
місцевого самоврядування не
приймалось. Дані обставини відповідно
до вимог ст.61 ЦПК України не підлягають
доказуванню.

З дослідженої в судовому засіданні
проектно - технічної документації по
виготовленню оскаржуваного державного
акту, виготовленої в 2009 році,
вбачається, що відповідачка ОСОБА_2
маючи намір приватизувати земельну
ділянку, погодила її межі із суміжним
землекористувачем ОСОБА_2 Натомість
згідно договору купівлі-продажу від
03.02.2004 року, посвідченого приватним
нотаріусом Хустського нотаріального
округу ОСОБА_8 та зареєстрованого в
реєстрі під № 161, ОСОБА_2 відчужила
ОСОБА_3 свою частку будинку і не
являлась в 2009 році суміжним
землекористувачем відповідачки.

З дослідженого в судовому засіданні
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку, що
розміщена в АДРЕСА_2 серії ЯИ № 015523 від
12.11.2009 року виданого на ім'я ОСОБА_2,
останній виданий на підставі рішення
ХХІ -сесії ІV скликання Хустської
міської ради № 839 від 22.04.2005 року. Даним
рішенням не передавалась гр. ОСОБА_2
земельна ділянка у приватну власність,
а лише затверджувалось рішення
виконавчого комітету.

Крім того, в судовому засіданні
відповідачка ОСОБА_2 не заперечила
відносно користування позивачкою
належній їй на підставі державного
акту частини земельної ділянки, не
погоджуючись лише зі скасуванням
державного акту, чим фактично
погодилась, що спірно земельна ділянка
фактично відноситься до
дворогосподарства позивачки. Факт
захоплення частини земельної ділянки
позивачки, частково визнавався
відповідачкою і в ході судового
розгляду, що відбувся в 2006 році.

Згідно вимог ст.152 ЗК України, власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його права на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою.

З огляду на вище наведене суд робить
висновки про обґрунтованість та
правомірність вимог позивача, щодо
його порушених прав, а тому суд вважає
за необхідне задовольнити позовні
вимоги в повному об'ємі.

Питання про стягнення судових витрат
по справі сторони в судовому засіданні
не ставили.

Керуючись ст.ст.10,60,61,209, 215 ЦПК України,
ст.12,116,152, ЗК України, 377 ЦК України, суд -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення виконавчого
комітету №945 від 31.12.2004 року «Про
безоплатну передачу земельних ділянок
у власність громадян» в частині
безоплатної передачі ОСОБА_2, мешканці
АДРЕСА_2, земельної ділянки площею 0,0974
га АДРЕСА_2.

Виключити з рішення № 839 позачергової
ХХІ сесії Хустської міської ради IV
скликання від 22.04.2005 року «Про
затвердження рішень виконкому
Хустської міської ради з питань
землекористування», п.4 « Про
затвердження рішення виконкому
Хустської міської ради від 31.12.2004 року
№ 945» « Про безоплатну передачу
земельних ділянок у власність
громадян», як такий, що постановлений з
порушенням норм ст. 26 ЗУ «Про місцеве
самоврядування».

Визнати недійсним державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку серії ЯИ № 015523 від 12.11.2009 року
кадастровий № :01:026:0074 пл. 0,0974 га,
що розташована по АДРЕСА_2 в м.Хуст
виданий на ім'я ОСОБА_2.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, до апеляційного
суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду:
Савицький С.А.