У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів: Малько О.С., Василевича В.С.,
Рожина Ю.М..,

секретар судового засідання:
Пиляй І.С.,

розглянула у відкритому судовому
засідання апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Рівненського районного суду
Рівненської області від 29 травня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
ОСОБА_6, - про визнання осіб такими, що
втратили право на користування жилим
приміщенням та про зняття з
реєстраційного обліку в будинку.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які з'явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи , колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського
суду від 29 травня 2014 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі на це
рішення ОСОБА_1 покликається на його
необґрунтованість, вказуючи, що суд не
вирішив її позовну вимогу щодо
визнання такими, що втратили право
користування будинком осіб, які не є
співвласниками будинку.

Суд дійшов помилкового висновку
про те, що ОСОБА_2 як співвласник жилого
будинку має право проживати у ньому, то
відповідно таке право є і у членів його
сім'ї. Судом не враховано, що на це
потрібна згода й інших співвласників
будинку.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд виходив із передбачених ч.1 ст.383 ЦК
України підстав для проживання цих
осіб у будинку, не врахував при цьому,
що відсутність згоди співвласника
жилого приміщення не породжує для цих
осіб права користування таким
приміщенням.

Вказані особи понад 20 років в
цьому будинку не проживають і
відповідно до положень Житлового
кодексу втратили право користування
цим жилим приміщенням.

Наявність реєстрації
відповідачів у будинку перешкоджає їй
належним чином користуватися та
розпоряджатися своїм майном,
отримувати соціальні виплати, а
відповідачі участі в оплаті витрат на
утримання будинку не приймають.

Просить рішення суду змінити в
частині відмови у задоволенні вимог
про визнання ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
такими, що втратили право користування
жилим будинком АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і
це встановлено в судовому засіданні, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7, спадкоємцями
якого є його дружина - ОСОБА_1, та діти:
дочка - ОСОБА_6 і син - ОСОБА_2, які є
спадкоємцями першої черги за законом
згідно положень ст.1261 ЦК України.

ОСОБА_1 належить ? частка у праві
спільної сумісної власності на майно,
набуте подружжям за час шлюбу, що
складається з будинку з надвірними
будівлями, розташованого в АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності від 01 квітня 2014 року та
витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності від 01 квітня 2014 року
(а.с.7, 8).

ОСОБА_6 01 квітня 2014 року видано
свідоцтво про право на спадщину на ?
частку спадкового майна, а 24 травня 2014
року видано свідоцтво на ? частку для
ОСОБА_2 (а.с.36).

Згідно витягів з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від 01
квітня 2014 року та 24 травня 2014 року
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 є власниками ? частки
(кожен)на в спільній частковій
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
(а.с.35, 37).

12 березня 2014 року
Великожитинською сільською радою
Рівненського району ОСОБА_1 видано
довідку про те, що до складу сім'ї
зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1
входять: ОСОБА_2 (син спадкодавця),
ОСОБА_3 (невістка спадкодавця), ОСОБА_4
та ОСОБА_5 (онуки спадкодавця).

Відповідно до положень ст.405 ЦК
України: члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Судом першої інстанції вірно
встановлено те, що ОСОБА_2 як власник ?
частки квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання і для проживання
членів своєї сім'ї (дружина та двоє
дітей), оскільки позовні вимоги
заявлені іншим співвласником квартири
- ОСОБА_1 до осіб, які ніколи не були
членами її сім'ї (згідно положень ч.4
ст.156 та ч.2 ст.64 Житлового кодексу
Української РСР), а члени сім'ї ОСОБА_2
разом з позивачкою спільного
господарства не вели і не ведуть,
оскільки не проживають за місцем
реєстрації протягом останніх 15-18 років.

Покликання в апеляційній скарзі
на положення 156 Житлового кодексу
Української РСР про вселення
співвласником членів своєї сім'ї за
згодою всіх інших співвласників не
заслуговують на увагу, оскільки члени
сім'ї ОСОБА_2 зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1 ще до смерті попереднього
власника ОСОБА_7 (до ІНФОРМАЦІЯ_1), а
саме: син ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2, син
ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружина ОСОБА_3,
що підтверджується наданими
відомостями адресно-довідкового бюро
підрозділу УМВС України у Рівненькій
області від 22 квітня 2014 року (а.с.19-20).

За наведеного сервітутне право
користування житлом набули члени сім'ї
ОСОБА_2 за фактом набуття статусу
членів його сім'ї, а оскільки позовні
вимоги пред'явлені іншим
співвласником, який не є членом сім'ї
цього співвласника, то суд вірно
відмовив у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1

Рішення суду першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують викладених у ньому
висновків.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 323-325
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Рівненського районного
суду Рівненської області від 29 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку сторонами та
особами, які беруть участь у справі,
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: Малько О.С.
Василевич В.С.
Рожин Ю.М..