Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

Головуючого судді - Леміш О.М.

При секретарі - Химинець О.Я

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Ужгород справу за заявою
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Виконавчого
комітету Ужгородської міської ради ,
про визначення часток у спільній
сумісній власності та визнання права
власності -

Встановив:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з
позовом до ВК Ужгородської міської
ради , про визначення часток у
спільній сумісній власності та
визнання права власності .

Свою заяву мотивують тим, що їх сім'я,
що складалася з померлого батька
ОСОБА_4 , померлої доньки ОСОБА_5, доньки
ОСОБА_2, онука ОСОБА_3, проживали разом
за адресою: АДРЕСА_1

„25" грудня 2006 року ними була
приватизована вказана вище квартира
згідно ЗУ «Про приватизацію державного
житлового фонду», загальною площею 65,60
кв.м. на підставі чого було видане
свідоцтво про право власності на житло
№ 365 від 25.12.2006 р. та належним чином
зареєстроване в КП БТІ м.Ужгород про, що
видано відповідний Витяг про
реєстрацію права власності за № 13575460
від 15.02.2007р.

Після смерті батька ОСОБА_4
(ІНФОРМАЦІЯ_1 про що видано Свідоцтво
про смерть та зроблено Актовий запис №
902 від 07.09.2009р.) відкрилася спадщина у
вигляді спільної сумісної власності,
частина якої 1/4 . Дана частка мала бут
виділена та роз приділена між
спадкоємцями першої черги, а саме
доньки ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_5, так як
останні є єдиними спадкоємцями першої
черги за законом.

За збігом трагічних обставин ОСОБА_2 і
ОСОБА_5 не змогли оформити спадщину так,
як ІНФОРМАЦІЯ_2 помирає ОСОБА_5. Тобто
через 2 місяці після смерті батька, про
що видається відповідне Свідоцтво про
смерть та зроблено актовий запис № 1162
від 18.11.2009р.

Відтак єдиними спадкоємцями першої
черги відповідно до ст. 1261 ЦК України на
? частки у квартирі, яка відкрилась
після смерті батька були доньки
померлого ОСОБА_2 і ОСОБА_5. Їх частки
після смерті батька збільшились на 1/8
частки і відповідно склали по 3/8 кожній.

Вже після смерті рідної сестри ОСОБА_2 ,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась
спадщина на її частку 3/8 (1/4 що належа її
підчас приватизації квартири та 1/8
часки яку та мала би успадкувати після
смерті батька) у спільній сумісні
власності.

Таким чином єдиним спадкоємцем, а саме
другої черги за законом, який може
успадкувати частку після смерті
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 є її рідна сестра
ОСОБА_2.

Окрім наведеного, позивачі в порядку
передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України, є
такими, що прийняли спадщину, оскільки
постійно проживали із спадкодавцями на
момент відкриття спадщини у квартирі
за адресою: АДРЕСА_1

Після звернення до органів нотаріату
для оформлення відповідного Свідоцтва
про право на спадщину в порядку ст. 1296
ЦК України їм було роз'яснено, що
нотаріус видати відповідне свідоцтво
не взмозі оскільки не визначені частки
що підлягають спадкуванню, як після
смерті батька ОСОБА_4 так і після смерті
сестри ОСОБА_5. Дана вимога є
обов'язковою при вчинені нотаріальних
дій. Таким чином, позивач 1, не має
можливості набути свою частку в
порядку передбаченому ст. 1296 ЦК
України, шляхом отримання свідоцтва
про право на спадщину квартиру
АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцям на
праві приватної власності, оскільки
відсутній виділ часток померлих в
даній квартирі та не завершено
процедуру спадкування після смерті
батька між його дітьми.

В судовому засіданні представник
позивачів позов підтримала та просила
суд такий задовільнити.

Відповідач в судове засідання не
з"явився , про час та місце розгляду
справи були повідомлені, причини
неявки суду не повідомили. Так як, суд
не має відомостей про причину неявки
відповідача, то розглядає справу на
підставі наявних у ній даних чи
доказів, що передбачено ч. 4 ст. 169 ЦПК
України.

Так, суд, заслухавши думку
представника позивача , яка погодились
на розгляд справи у відсутності
відповідача з винесенням заочного
рішення по справі, дослідивши
матеріали справи, оцінивши належність
та допустимість кожного доказу,
приходить до висновку, що позов із
наведених у ньому мотивів
обґрунтований і підлягає до
задоволення з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
сім'я позивача складалася з померлого
батька ОСОБА_4 , померлої доньки ОСОБА_5,
доньки ОСОБА_2, онука ОСОБА_3, проживали
разом за адресою: АДРЕСА_1

„25" грудня 2006 року ними була
приватизована вказана вище квартира
згідно ЗУ «Про приватизацію державного
житлового фонду», загальною площею 65,60
кв.м. на підставі чого було видане
свідоцтво про право власності на житло
№ 365 від 25.12.2006 р. та належним чином
зареєстроване в КП БТІ м.Ужгород про, що
видано відповідний Витяг про
реєстрацію права власності за № 13575460
від 15.02.2007р.

Після смерті батька ОСОБА_4
(ІНФОРМАЦІЯ_1 про що видано Свідоцтво
про смерть та зроблено Актовий запис №
902 від 07.09.2009р.) відкрилася спадщина у
вигляді спільної сумісної власності,
частина якої 1/4 . Дана частка мала бут
виділена та роз приділена між
спадкоємцями першої черги, а саме
доньки ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_5, так як
останні є єдиними спадкоємцями першої
черги за законом.

За збігом трагічних обставин ОСОБА_2 і
ОСОБА_5 не змогли оформити спадщину так,
як ІНФОРМАЦІЯ_2 помирає ОСОБА_5. Тобто
через 2 місяці після смерті батька, про
що видається відповідне Свідоцтво про
смерть та зроблено актовий запис № 1162
від 18.11.2009р.

Відтак єдиними спадкоємцями першої
черги відповідно до ст. 1261 ЦК України на
? частки у квартирі, яка відкрилась
після смерті батька були доньки
померлого ОСОБА_2 і ОСОБА_5. Їх частки
після смерті батька збільшились на 1/8
частки і відповідно склали по 3/8 кожній.

Вже після смерті рідної сестри ОСОБА_2 ,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась
спадщина на її частку 3/8 (1/4 що належа її
підчас приватизації квартири та 1/8
часки яку та мала би успадкувати після
смерті батька) у спільній сумісні
власності.

Таким чином єдиним спадкоємцем, а саме
другої черги за законом, який може
успадкувати частку після смерті
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 є її рідна сестра
ОСОБА_2.

Окрім наведеного, позивачі в порядку
передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України, є
такими, що прийняли спадщину, оскільки
постійно проживали із спадкодавцями на
момент відкриття спадщини у квартирі
за адресою: АДРЕСА_1

Після звернення до органів нотаріату
для оформлення відповідного Свідоцтва
про право на спадщину в порядку ст. 1296
ЦК України їм було роз'яснено, що
нотаріус видати відповідне свідоцтво
не взмозі оскільки не визначені частки
що підлягають спадкуванню, як після
смерті батька ОСОБА_4 так і після смерті
сестри ОСОБА_5. Дана вимога є
обов'язковою при вчинені нотаріальних
дій. Таким чином, позивач 1, не має
можливості набути свою частку в
порядку передбаченому ст. 1296 ЦК
України, шляхом отримання свідоцтва
про право на спадщину квартиру
АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцям на
праві приватної власності, оскільки
відсутній виділ часток померлих в
даній квартирі та не завершено
процедуру спадкування після смерті
батька між його дітьми.

У відповідності до ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

Згідно до ст. 368 ЦК України загальна
кількість двох або більше осіб без
зазначення частки кожного з них в праві
власності є спільною сумісною
власністю.

Відповідно до ст.ст. 364 ЦК України,
співвласник має право на виділ долі з
майна, яке знаходиться у спільній
сумісній власності.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.05.08 № 7
„Про судову практику у справах про
спадкуваннях" роз'яснення, що за
загальними правилами частини другої
статті 372 КЦ України, при поділі майна,
що є у спільній сумісній власності, за
рішенням суду частка співвласника може
бути збільшена або зменшена з
урахуванням обставин які мають істотне
значення. У разі смерті співвласника
приватизованого будинку (квартири)
частки кожного із співвласників у
праві спільної власності є рівними,
якщо інше не було встановлено
договором між ними ( ч.2ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК
України).

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу
України спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків,
встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з п.224 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій, нотаріус
може видати свідоцтво про право на
спадщину в спільній сумісній власності
тільки після виділення частки, а відтак
ми не можемо отримати відповідне
Свідоцтво на право спадщини за законом,
як спадкоємці першої черги.

Згідно до ст. 370 ЦК України,
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

На підставі ст. 372 ЦК України, майно, що є
у спільній сумісній власності, може
бути поділене між співвласниками за
домовленістю між ними. У разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Як передбачено ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, у разі
якщо це право не визнається іншою
особою. Відтак даною нормою права
передбачено вимогу про констатацію
перед третім особами факту
приналежності позивачу права
власності на квартиру, не пов'язане з
конкретними вимогами про повернення
майна чи усунення інших перешкод не
пов'язаних з позбавленням володіння.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За таких позовна заява підлягає до
задоволення.

На підставі наведеного та керуючись, п.
224 "Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій "ст. 372 ЦК України, ст.15,
57, 60, ч.4 ст.169, 208, 212, 213-215 , 223, 294 ЦПК
України,

Рішив:

Позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до
Виконавчого комітету Ужгородської
міської ради , про визначення часток у
спільній сумісній власності та
визнання права власності -
задовольнити.

Визначити за ОСОБА_3 ? частки в спільній
сумісній власності на квартиру
розташовану за адресою АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на ?
частки в спільній сумісній власності
на квартиру розташовану за адресою
АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
Леміш О.М.