Справа № 266/4206/14-ц
Провадженя № 2/266/1240/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

21.11.2014 року
м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя
Донецької області у складі:

головуючого -
судді Федотової В.М.

при секретарі -
Кравцові С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Маріуполя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного нотаріуса Маріупольського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_2 про
скасування постанови нотаріуса про
відмову в вчиненні нотаріальних дій,
зобов'язання вчинити певні дії, суд

В С Т А Н О В И
В:

В вересні 2014року ОСОБА_1 звернулась до
суду з зазначеним позовом, в якому
з'ясувала наступне. ІНФОРМАЦІЯ_4
померла її рідна сестра ОСОБА_3, після
смерті якої відкрилась спадщина у
вигляді квартири АДРЕСА_1. Позивачка
звернулась з письмовою заявою про
прийняття спадщини до приватного
нотаріуса Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_2. Нотаріус
їй роз'яснив, що для прийняття спадщини
необхідно зібрати документи , а також
підтвердити факт родинних відносин з
померлою Рішенням Приморського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 19 грудня 2013року було
встановлено юридичний факт, а саме , що
позивачка є рідної сестрою спадкодавця
ОСОБА_3. Але після надання всіх
документів, в тому числі і рішення суду
відповідач так і не видав свідоцтво про
право на спадщину за законом, а тільки 19
вересня 014року надав постанову про
відмову в вчиненні нотаріальних дій,
яке датовано 13 лютого 2014року. В
обгрунтування своєї відмови у вчиненні
нотаріальної дії відповідач
посилається на відсутність документів,
які б підтвердили належність майна
спадкодавцеві. Вважає, що нотаріус по
надуманим причинам відмовив у вчиненні
нотаріальних дій, оскільки в позивачки
дійсно не було змогла найти
правовстановлюючих документів на
квартиру і не знала місце їх
знаходження, до того ж позивачка є
громадянкою іншої держави, що
ускладнює отримання нею документів на
території України. Відповідач, згідно
вимог Закону України «Про нотаріат»-
ст.. 4 та 5 вказаного закону, міг вчинити
таку дію, яка передбачена вказаним
законом, як зробити запити у відповідні
організації і отримати необхідні
документи, але нотаріус відмовив у
проведенні даних дій, хоча позивачка не
відмовлялась сплати за нотаріальні
послуги держмито. Позивачка вважає, що
приватний нотаріус ОСОБА_2 порушив
вимоги ст.. ст.. 4,5, 46-1, 49, 50 Закону України
«Про нотаріат» , п.4 глави 7 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України в зв'язку з чим звернулась до
суду з зазначеним позовом, в якому
просила скасувати постанову
приватного нотаріуса ОСОБА_2 від 13
лютого 2014року про відмову у вчиненні
нотаріальних дій стосовно видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом ОСОБА_1, і зобов'язати
відповідача видати свідоцтво про на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_3 1931 року народження , на квартиру
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 Позов просила
задовольнити в повному обсязі.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат
ОСОБА_5 до суду не з'явився, надав заяву
про розгляд справи без його участі,
просив позов задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач приватний нотаріус ОСОБА_2
належним чином повідомлений про час і
дату судового засідання до суду не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, тому суд за згодою
представника позивача ухвалив по
справі заочне рішення.

Суд перевіривши матеріали справи
доказами, якими сторони обґрунтовують
свої вимоги та доводи, вважає, що позов
ОСОБА_1 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 19 вересня 2014року
за №145/02-31 приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 було
видано ОСОБА_1 постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 13 лютого
2014року. Даною постановою ОСОБА_1 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, так як у
спадкоємця відсутні документи,
оформлені відповідно до чинного
законодавства, що підтверджують
належність майна спадкодавцеві. (а.с.9,
10)

Згідно копії паспорту НОМЕР_1 - ОСОБА_1 є
громадянкою республіки Молдова(а.с.11-13)

Згідно рішення Приморського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
19 грудня 2013року - було задоволено позов
ОСОБА_1, встановлено юридичний факт, що
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно є рідною
сестрою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14)

Згідно висновку про реєстрацію
домоволодіння, наданого до суд з МКП
«Маріупольське БТІ» - квартира АДРЕСА_1
належала на праві власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право
власності №14392 від 07.10.1999року (а.с.25)

На квартиру АДРЕСА_1 Управлінням
міського майна Маріупольської міської
ради 07 жовтня 1999року було видано
свідоцтво на право власності на житло
на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.36)

Порядок правового регулювання
діяльності нотаріату в Україні
встановлено Законом України від 02
вересня 1993року Про нотаріат».

ч.1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат»
встановлено, що нотаріат в Україні - це
систему органів і посадових осіб, на
які покладено обов'язок посвідчувати
права, а також факти, що мають юридичне
значення, та вчиняти інші нотаріальні
дії, передбачені Законом, з метою
надання їм юридичної вірогідності.

Обов'язок нотаріуса та відповідної
посадової особи вчиняти нотаріальні
дії передбачені ч.3 ст. 49 Закону України
«Про нотаріат», де встановлено
заборону безпідставної відмови в її
вчиненні.

Згідно ст.. 49 Закону України «Про
нотаріат» - нотаріус або посадова
особа, яка вчиняє нотаріальні дії,
відмовляє у вчиненні нотаріальної дії,
якщо:

1) вчинення такої дії суперечить
законодавству України;

2) не подано відомості (інформацію) та
документи, необхідні для вчинення
нотаріальної дії;

3) дія підлягає вчиненню іншим
нотаріусом або посадовою особою, яка
вчиняє нотаріальні дії;

4) є сумніви у тому, що фізична
особа, яка звернулася за вчиненням
нотаріальної дії, усвідомлює значення,
зміст, правові наслідки цієї дії або
ця особа діє під впливом насильства;

5) з проханням про вчинення
нотаріальної дії звернулась особа,
яка в установленому порядку визнана
недієздатною, або уповноважений
представник не має необхідних
повноважень;

6) правочин, що укладається від
імені юридичної особи, суперечить
цілям, зазначеним у їх статуті чи
положенні, або виходить за межі їх
діяльності;

7) особа, яка звернулася з
проханням про вчинення нотаріальної
дії, не внесла плату за її вчинення;

8) особа, яка звернулася з
проханням про вчинення нотаріальної
дії, не внесла встановлені
законодавством платежі, пов'язані з її
вчиненням;

9) в інших випадках, передбачених
цим Законом.

Нотаріус або посадова особа, яка
вчиняє нотаріальні дії, не приймає для
вчинення нотаріальних дій документи,
якщо вони не відповідають вимогам,
встановленим у статті 47 цього Закону,
або містять відомості, передбачені
частиною третьою статті 47 цього
Закону.

Нотаріусу або посадовій особі, яка
вчиняє нотаріальні дії, забороняється
безпідставно відмовляти у вчиненні
нотаріальної дії.

У відповідності до ст.. 47 Закону
України «Про нотаріат» - тексти
нотаріально посвідчуваних
правочинів, заяв, засвідчуваних копій
(фотокопій) документів і витягів з них,
тексти перекладів та заяв повинні бути
написані зрозуміло і чітко, дати, що
стосуються змісту посвідчуваних
правочинів, повинні бути позначені
хоча б один раз словами, а назви
юридичних осіб та їх ідентифікаційний
код за даними Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців - без скорочень із

зазначенням їх місцезнаходження.
Прізвища, імена та по батькові
фізичних осіб, їх місце проживання та
ідентифікаційний номер за даними
Державного реєстру фізичних осіб
платників податків, крім повноважених
представників юридичних осіб, повинні
бути написані повністю, а у випадках,
передбачених законами, - із
зазначенням

дати їх народження.

Для вчинення нотаріальних дій не
приймаються документи, які не
відповідають вимогам законодавства
або містять відомості, що принижують
честь, гідність та ділову репутацію
фізичної особи або ділову репутацію
юридичної особи, які мають підчистки
або дописки, закреслені слова чи інші
незастережні виправлення, документи,

тексти яких неможливо прочитати
внаслідок пошкодження, а також
документи, написані олівцем.

Згідно ст.. 9 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень -
Державним реєстратором може бути
громадянин України, який

має вищу юридичну освіту, стаж
юридичної роботи не менш як два

роки. У випадку, передбаченому цим
Законом, державним реєстратором є
нотаріус як спеціальний суб'єкт, на
якого покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно ст..4 Закону України «Про
нотаріат» - нотаріус має право:

витребувати від підприємств, установ і
організацій відомості та документи,
необхідні для вчинення нотаріальних
дій;

одержувати плату за надання
додаткових послуг правового та
технічного характеру, які не
пов'язані із вчинюваними
нотаріальними діями, а також за
вчинення приватними нотаріусами
нотаріальних дій;

складати проекти угод і заяв,
виготовляти копії документів та
виписки з них, також давати
роз'яснення з питань вчинення
нотаріальних дій і консультації
правового характеру. Чинним
законодавством нотаріусу можуть бути
надані й інші права.

У відповідності до ст..5 Закону
України «Про нотаріат» - нотаріус
зобов'язаний: здійснювати свої
професійні обов'язки відповідно до
цього Закону і принесеної присяги,
дотримуватися правил професійної
етики; сприяти громадянам,
підприємствам, установам і
організаціям у здійсненні їх прав та
захисті законних інтересів,
роз'яснювати права і обов'язки,
попереджати про наслідки
вчинюваних нотаріальних дій для того,
щоб юридична необізнаність не могла
бути використана їм на шкоду.

Згідно роз'яснень п.6 постанови №5
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 лютого 2014року
«Про судову практику в справах про
захист права власності та інших
речових прав» - якщо право власності
спадкодавця не було зареєстровано в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме

майно, правовстановлюючими є
документи, що підтверджують підставу
для переходу права власності в порядку
правонаступництва, а також документи
спадкодавця, що підтверджують
виникнення права власності на нерухоме
майно.

Позивачкою до приватного нотаріуса
ОСОБА_2 , крім рішення суду про
встановлення юридичного факту
споріднення її з спадкодавцем, також
було надано копію свідоцтва на право
власності на житло видане Управлінням
міського майна Маріупольської міської
ради 07 жовтня 1999року.

Таким чином, суд вважає, що приватний
нотаріус ОСОБА_2 при наявності тих
правовстановлюючих документів, які
були надані з боку позивачки, не в
повному обсязі виконав свої права та
обов'язки передбачені ст.. 4 та ст.. 5
Закону України «Про нотаріат»

- не витребував від підприємств,
установ і організацій відомості та
документи, необхідні для вчинення
нотаріальних дій, не сприяв громадянці
у здійсненні її прав та захисту
законних інтересів, а тому
безпідставно відмовив у вчиненні
нотаріальної дії, у зв'язку з чим суд
скасовує постанову про відмову у
вчиненні нотаріальних дій. В зв'язку зі
скасуванням постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій , суд
зобов'язує відповідача вчинити дії ,
спрямовані на видачу свідоцтва про
право наспадщину за законом.

Керуючись ст.4,5, 47, 49 Закону України
«Про нотаріат», ст. ст. 15, 31,57, 58, 59, 60, 196,
213, 214, 215 ЦПК України

В И Р І Ш И
В:

Позов ОСОБА_1- задовольнити.

Скасувати постанову приватного
нотаріуса Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_2 про відмову в вчиненні
нотаріальних дій від 13 лютого 2014року
стосовно відмови у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на ім'я
ОСОБА_113 вересня 1935 року народження.

Зобов'язати приватного нотаріуса
Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_2 вчинити нотаріальну
дію, а саме видати свідоцтво про право
на спадщину за законом ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 - на квартиру
АДРЕСА_1.

Заяву про скасування заочного
рішення може бути подано до суду, що
його ухвалив, протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області, через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-дений строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя:
Федотова В. М.