Справа № 190/1774/14-ц
Провадження 2/190/705/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 грудня 2014 року
м.
П'ятихатки

П'ятихатський районний суд
Дніпропетровської області в складі
головуючого - судді Семенникова О.Ю.,
секретарі Меньковій О.З., за участі
позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.П'ятихатки
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
між подружжям та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до П'ятихатського
районного суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, обґрунтовуючи заявлені вимоги
тим, що 08 червня 2010 року зареєстровано
шлюб з відповідачем, сторони мають
неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проте оскільки сімейні
стосунки між сторонами з листопада 2013
року припинені, спільне господарство
сторони не ведуть, з листопада 2013 року
ОСОБА_2 проживає окремо від позивача та
їх дитини, матеріальної допомоги на
виховання та утримання дитини не надає,
син знаходиться на повному утримання
позивача, у зв'язку з чим ОСОБА_1 просить
суд розірвати шлюб сторін та стягнути з
відповідача аліменти на утримання
дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримав, просив задовольнити у
повному обсязі, окремо зазначивши, що
просить стягнути аліменти саме в
частці заробітку (доходу) відповідача.
Крім того, позивач вказав на те, що
відповідач дуже рідко відвідує дитину,
матеріально дитину не підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 заявлені позовні
вимоги визнала частково в частині
розірвання шлюбу, оскільки з листопада
2013 року з позивачем та їх сином не
проживає. В частині вимог про стягнення
аліментів просила суд відмовити в
позові на підставі того, що є
матір'ю-одиначкою та має на утриманні
іншу дитину від іншого батька,
зазначивши, що позивач не завжди надає
їй можливості бачитися з дитиною.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_3 виконавчим комітетом
Лихівської селищної ради
П'ятихатського району
Дніпропетровської області 08 червня 2010
року між сторонами по справі
зареєстровано шлюб за актовим записом
№3.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_4 від 12.02.2007 року ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №9), є
дитиною сторін по справі, що визнано
сторонами в судовому розгляді.

Відповідно до характеристики дитини
сторін - учня 2 класу Лихівської ЗШ I-III
ОСОБА_3, виданої Лихівською
загальноосвітньою школою I-III ступенів
П'ятихатського району
Дніпропетровської області 03.10.2014 року
за №143, вихованням дитини займається
позивач, відповідач з листопада 2013 року
не цікавиться навчанням та вихованням
дитини.

Згідно акту обстеження
матеріально-побутових умов проживання
ОСОБА_1, затвердженого Лихівським
селищним головою П'ятихатського району
Дніпропетровської області Горбенко
Л.С. від 07.10.2014 року, позивач проживає за
адресою АДРЕСА_1 разом з сином - ОСОБА_3,
вихованням і забезпеченням якого
займається сам, джерелом доходу сім'ї є
заробітна плата позивача.

Довідкою П'ятихатського РВ ГУМВС
України №14260 від 10.10.2014 року посвідчено,
що ОСОБА_1 працює в П'ятихатському РВ
ГУМВС України в в Дніпропетровській
області, заробітна плата за період з
квітня 2014 р. по вересень 2014 р. становила
15107,45 грн.

Відповідно до ст. 110 СК України позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч.ч.1,2 ст.112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу та інші обставини життя подружжя,
при чому якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них. суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу.

Оскільки шлюбно-сімейні відносини між
сторонами з листопада 2013 року
припинені та не поновлювались, сторони
проживають окремо, спільного
господарства не ведуть, втратили
почуття взаємної любові та поваги, що
свідчить про стійкий розлад подружніх
стосунків, відповідачем визнано вимоги
про розірвання шлюбу, суд вважає
збереження сім'ї неможливим, так як це
протирічить інтересам обох сторін, у
зв'язку з чим позовні вимоги про
розірвання шлюбу підлягають
задоволенню.

Відповідно вимог ст.180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову, при чому ч.1
ст.183 СК України передбачає, що частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом, при цьому,
мінімальний розмір аліментів згідно
вимог ч.2 ст.182 СК України на одну дитину
не може бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
встановлених випадків.

Положення ст.60 ЦПК України
передбачають, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень, при чому доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спор, доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Проте, незважаючи на неодноразове
роз'яснення судом сторонам
вищевказаної норми, доказів надання
відповідачем як матір'ю матеріальної
допомоги дитині до суду не надано, як і
не надано доказів надання
відповідачеві статусу матері-одиначки
та/або утримання нею інших
неповнолітніх осіб, клопотання про
відкладення розгляду справи чи
оголошення перерви для надання таких
доказів суду жодною стороною під час
судового розгляду не заявлено.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що оскільки
сторони мають неповнолітню дитину,
дитина проживає разом з батьком та
знаходиться на його утриманні, проте
позивач не може у повному обсязі
забезпечувати потреби дитини, а
відповідач може та як матір зобов'язана
надавати дитині матеріальну допомогу,
оскільки є особою працездатного віку,
проте матеріальної допомоги не надає,
іншого при розгляді справи не
встановлено, з урахуванням того, що
позивач наполягав на стягнення
аліментів саме у частці від заробітку
(доходу) відповідача, суд приходить до
висновку про обґрунтованість
заявлених вимог про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
неповнолітньої дитини сторін в розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку (доходу)
відповідача, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття, у
зв'язку з чим суд задовольняє позов
також і у цій частині вимог.

При цьому на підставі ч.1 ст.367 ЦПК
України суд вважає за необхідне
допустити негайне виконання судового
рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми місячного платежу.

Згідно положень ст.88 ЦПК України
судовий збір за вимоги про стягнення
аліментів стягуються з відповідача на
користь держави, оскільки позивача
звільнено від його сплати в цій частині
заявлених вимог, за вимоги про
розірвання шлюбу сплачений позивачем
судовий збір в розмірі 243,60 грн.
підлягає стягненню на його користь з
відповідача.

В судовому засіданні за згодою осіб,
які беруть участь у справі, на підставі
ст.218 ЦПК України оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

На підставі ст.ст.180-183 Сімейного
кодексу України та керуючись
ст.ст.10,60,88,209,212-215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позову заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу між подружжям та
стягнення аліментів задовольнити
повністю.

Шлюб, зареєстрований 08 червня 2010 року
виконкомом Лихівської селищної ради
П'ятихатського району
Дніпропетровської області за актовим
записом №3 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженцем м.Кременчук Полтавської
області, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженкою с.Жовтоолександрівка
П’ятихатського району
Дніпропетровської області, розірвати.

Відповідачу - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженці с.Жовтоолександрівка
П’ятихатського району
Дніпропетровської області, після
розірвання шлюбу залишити прізвище
"ОСОБА_2".

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженки с.Жовтоолександрівка
П’ятихатського району
Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1)
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі
1/4 частини всіх видів її заробітку
(доходів) щомісячно, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, в особі
батька дитини - ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м.Кременчук Полтавської
області, ІПН НОМЕР_2), починаючи з 15
жовтня 2014 року до досягнення ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття, допустивши
негайне виконання в частині стягнення
аліментів у розмірі місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженки с.Жовтоолександрівка
П’ятихатського району
Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м.Кременчук Полтавської
області, ІПН НОМЕР_2) судові витрати в
частині сплаченого судового збору в
сумі 243,60 (двісті сорок три ) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженки с.Жовтоолександрівка
П’ятихатського району
Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1)
на користь держави судовий збір в
розмірі 243,60 (двісті сорок три ) грн. 60
коп.

Повний текст рішення складено 02.12.2014
року

Копію рішення після набрання ним
законної сили направити до відділу
реєстрації актів цивільного стану
П'ятихатського районного управління
юстиції Дніпропетровської області для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Сторонами на рішення суду протягом
десяти днів з дня отримання його копії
може бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через П'ятихатський районний
суд Дніпропетровської області

Суддя

О.Ю.Семенников