АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/3472/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2495/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д.
Доповідач Чічіль В. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.,

за участю секретаря: Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 24 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом, у якому просила
стягнути з ОСОБА_2 на її утримання
аліменти у розмірі 1/4 частки від його
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з дня пред'явлення позову.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що з 18 серпня 1984 року перебуває з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі
та з 3 квітня 2014 року їй встановлено ІІ
групу інвалідності.

Відповідач ОСОБА_2 матеріальної
допомоги не надає, хоча й отримує
самостійний дохід у вигляді пенсії та
працює по трудових договорах.

Не маючи інших джерел доходу, окрім
встановленої пенсії по інвалідності,
вважає, що відповідач в змозі надавати
їй грошове утримання.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 24 червня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційному порядку рішення
місцевого суду оскаржено ОСОБА_1, в
апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення і неправильне застосування
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначене рішення суду першої
інстанції скасувати, та ухвалити нове
рішення про задоволення її позовних
вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За змістом положень ст. 75 СК України
дружина, чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного. Право на
утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.
Непрацездатним вважається той із
подружжя, який досяг пенсійного віку,
встановленого законом, або є інвалідом
I, II чи III групи. Один із подружжя є таким,
що потребує матеріальної допомоги,
якщо заробітна плата, пенсія, доходи
від використання його майна, інші
доходи не забезпечують йому
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Як убачається з матеріалів справи, що з
18 серпня 1984 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у шлюбі, який розірвано
рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 22
квітня 2014 року.

На період з 3 квітня 2014 року по 1 травня
2017 року позивачці встановлено ІІ групу
інвалідності, що підтверджується
довідкою до акту огляду МСЕК серії 10
ААА №198510 від 3 квітня 2014 року.

У травні 2014 року ОСОБА_1 отримано пенсію
по інвалідності у розмірі 1 049,00 грн.
Пенсію по інвалідності у вищевказаному
розмірі позивачка також отримувала з
грудня 2013 року по квітень 2014 року
щомісячно.

З урахування встановлених вище
обставин, місцевий суд дійшов
обґрунтованого висновку, що розмір
грошового забезпечення позивачки є
більшим від встановленого
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб (що встановлюється
Закoнoм України "Про Державний бюджет на
2014 рік", та станом на 1 травня 2014 року
складає 949 грн.).

Крім того, позивачка не заперечує тієї
обставини, що з 1 листопада 2008 року по
квітень 2014 року була працевлаштована в
ТОВ «ДЦ Україна», доказів свого
звільнення (копію наказу про
звільнення, відповідних записів до
трудової книжки) позивачкою не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 СК України після
розірвання шлюбу особа має право на
утримання, якщо вона стала
непрацездатною до розірвання шлюбу або
протягом одного року від дня
розірвання шлюбу і потребує
матеріальної допомоги і якщо її
колишній чоловік, колишня дружина може
надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, умовами для утримання
відповідачем колишньої дружини є,
недієздатність позивачки та наявність
необхідності матеріальної допомоги
останньої, з однієї сторони, та
здатність відповідача надавати таку
матеріальну допомогу, з іншої сторони.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_2
знаходиться на обліку в УПФУ у
м. Кременчуці та з грудня 2013 року по
травень 2014 року отримував пенсію по ІІІ
групі інвалідності внаслідок
Чорнобильської катастрофи, у розмірі 2
135,25 грн. щомісячно.

Між тим, матеріали справи не містять
відомостей щодо працевлаштування
ОСОБА_2 та отримання ним заробітної
плати, позивачкою не надано доказів
того, що відповідач має інші джерела
доходів, окрім пенсії по інвалідності.

За таких обставин, висновки місцевого
суду щодо відмови у задоволенні позову
відповідають обставинам справи і
нормам матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, що судом
першої інстанції не було досліджено
можливість матеріального забезпечення
ОСОБА_1 за рахунок призначеної пенсії, з
урахуванням її стану здоров'я та
хвороб, є безпідставним, оскільки самим
апелянтом, у порушення вимог ст. ст. 10, 60
ЦПК України, не доведено необхідності
такої матеріальної допомоги, як і не
надано жодного доказу того, що ОСОБА_1
потребує подальшого лікування,
вартість якого перевищує отримуване
останньою щомісячне грошове
забезпечення.

Слід зазначити, що позивачка не
позбавлена права повторно звернутися
до суду з позовом про стягнення
аліментів на свою користь з наданням
доказів, що відповідач, як її колишній
чоловік, може надавати матеріальну
допомогу.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням вимог
законодавства, а доводи апеляційної
скарги не дають підстав для його
скасування чи зміни.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 24 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
Чічіль В.А.

Кузнєцова О.Ю.

Мартєв С.Ю.

З оригіналом згідно:

суддя
Чічіль В.А.