Справа № 304/1884/14-ц
Провадження № 2/304/502/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2014 рокум. Перечин

Перечинський районний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Шешені М. О.,

при секретарі - Готра І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просить стягнути з
останнього на її користь аліменти на
утримання дітей, а саме: доньки -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 750 грн.00
коп. щомісячно до закінчення навчання
та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі
750 грн.00 коп. щомісячно до настання його
повноліття, починаючи з дня подачі
позовної заяви. Свої позовні вимоги
мотивує тим, що 07 вересня 1991 року між
нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який
зареєстрований у сільській раді
с.Туриця Перечинського району
Закарпатської області, актовий запис
№14. Від даного шлюбу у них народилося
двоє дітей, а саме донька - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час вони
проживають у зареєстрованому шлюбі,
однак відповідач ОСОБА_2 самоусунувся
від утримання та виховання дітей, що
ставить її та дітей у вкрай скрутне
матеріальне становище. Донька - Леся
навчається на п'ятому курсі ДВНЗ
«Тернопільського державного медичного
університету імені І.Я. Горбачевського
МОЗ України», а син - ОСОБА_4 навчається
в Ужгородському національному
університеті на першому курсі, а
відповідно навчання та виховання дітей
потребує значних коштів, у зв'язку з чим
просить позов задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилася, однак подала до суду заяву, в
якій просить справу розглянути без її
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та просила такі
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
також не з'явився, однак подав до суду
заяву, в якій просить справу розглянути
без його участі, позовні вимоги визнає
в повному обсязі та не заперечив проти
їх задоволення.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 07 вересня 1991
року було зареєстровано шлюб у
сільській раді с.Туриці Перечинського
району Закарпатської області, про що в
Книзі реєстрації шлюбів від 07 вересня
1991 року зроблено відповідний актовий
запис за №14.

Також встановлено, що від даного шлюбу
у них народилося двоє дітей, а саме:
донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, виданим
Т.Реметівською селищною радою
Перечинського району Закарпатської
області, актовий запис №28 від 13 жовтня
1993 року та син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданим
виконкомом Т.Реметівською сільської
ради Перечинського району
Закарпатської області, актовий запис
№21 від 12 червня 1997 року.

Крім цього встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 фактично самоусунувся від
виконання батьківських обов'язків, а
саме не має бажання створити належні
матеріально-побутові умови проживання
для своїх дітей, утримувати, виховувати
і забезпечувати їх.

Отже, такими діями, відповідач порушує
свої зобов'язання закріплені в статті 51
Конституції України від 28 червня 1996
року та статті 180 Сімейного Кодексу
України, згідно яких батьки зобов'язані
утримувати своїх дітей до досягнення
ними повноліття.

Також, в принципі №6 Декларації прав
дитини, проголошеної Генеральною
Асамблеєю 20 листопада 1959 року,
записано: "Дитина, якщо це можливо,
повинна зростати під опікою і
відповідальністю своїх батьків, і
звичайно, в атмосфері любові та
матеріального забезпечення".

У ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що
діє на Україні з 27 вересня 1991 року
вказано: "Держави-учасники
зобов'язуються забезпечити дитині
такий захист та опіку, які необхідні їй
для її злагоди, приймаючи до уваги
права та обов'язки її батьків, опікунів
та інших осіб, котрі відповідають за
неї по закону і з цією метою приймають
всі відповідні законодавчі та
адміністративні заходи".

Відповідно до ст.141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов"язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов"язків щодо дитини.

Згідно ст.155 СК України здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків мають ґрунтуватися на
повазі до прав дитини та її людської
гідності. Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини... Ухилення батьків від
виконання батьківських обов'язків є
підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про
охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року
№2402 кожна дитина має право на рівень
життя достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України.

Згідно ст. 12 даного Закону виховання в
сім'ї є першоосновою розвитку дитини.
На кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров"я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що обов"язок
виховувати, навчати, розвивати та
утримувати дитину є рівною мірою
обов"язком як матері, так і батька.

З урахуванням того, що відповідач
ОСОБА_2 належним чином не виконує
обов"язок щодо утримання своєї
неповнолітньої дитини, тому суд вважає,
що з нього слід стягнути аліменти на їх
утримання.

Виходячи із змісту ч.3 ст.181 СК України,
згідно якої за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі, суд вважає, що з
відповідача необхідно стягувати
аліменти у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує, наявність обставин,
передбачених ст.182 СК України, а саме:
стан здоров`я дитини є задовільний, та
ту обставину, що мати дитини вважає, що
з відповідача на утримання дітей
необхідно стягнути аліменти у твердій
грошовій сумі.

З урахуванням того, що згідно ч.1 ст.191 СК
України, аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову, та того, що позовна
заява ОСОБА_1 подано 13 листопада 2014
року, тому суд вважає, що саме з цього
часу повинно бути присуджено стягнення
аліментів з відповідача на дітей.

В силу ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає
за необхідне допустити негайне
виконання рішення у межах суми платежу
за один місяць.

Згідно ст.88 ч.1 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.11,15,81,88,174 ч.4,212-215,218, 367 ЦПК України,
ст.51 Конституції України, Декларацією
прав дитини, проголошеної Генеральною
Асамблеєю 20 листопада 1959 року,
Конвенцією про права дитини, що діє на
Україні з 27 вересня 1991 року,
ст.ст.155,180,182,183 СК України, Законом
України "Про охорону дитинства", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_3), ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
мешканки АДРЕСА_1, аліменти на
утримання дітей, а саме: доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 750 (сімсот
п'ятдесят) грн. 00 коп. щомісячно до
закінчення нею навчання та сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 750
(сімсот п'ятдесят) грн. 00 коп. щомісячно
до настання повноліття, починаючи з 13
листопада 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах платежу за один місяць
допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: Шешеня М. О.