№621/2776/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

17 жовтня 2014 року
м. Зміїв

Зміївський
районний суд Харківської області в
складі:

головуючого судді
- Вельможної І.В.,

народних
засідателів - Болгарова В.В., Прокопенко
О.М.

з участю: секретаря
- Зубенко Л.С.,

представника заявника -
адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за заявою ОСОБА_2 про оголошення
фізичної особи померлою,
заінтересована особа - Зміївська
міська рада Харківської області,

в с т а н о в и в:

29.09.2014 року ОСОБА_2 звернувся із заявою,
в якій просив оголосити ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Островерхівка Зміївського району
Харківської області померлим.

В обґрунтування заяви зазначив,
що його батько - ОСОБА_3, після смерті
матері - ОСОБА_4, а саме у 2002 році виїхав
на заробітки на північ Російської
Федерації. Спочатку вони підтримували
зв'язок, але в подальшому будь-яке
спілкування припинилось. Починаючи з
2003 року ніяких відомостей про місце
перебування та подальшу долю його
батька ОСОБА_3, не надходило. Враховуючи
те, що про його батька тривалий час не
було ніяких відомостей, рішенням
Зміївського районного суду
Харківської області від 23.05.2014 року
ОСОБА_3 визнано безвісно відсутнім.
Крім того даним рішенням було
встановлено, що ОСОБА_3 з 2003 року за
місцем реєстрації не проживає
встановити його місцезнаходження не є
можливим. Враховуючи, що заходи по
встановлення місця перебування його
батька ОСОБА_3 належних результатів не
надали і є підстави припускати його
смерть, просив заяву задовольнити.

Завник ОСОБА_3 у судове засідання не
з'явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності за участю
його представника - адвоката ОСОБА_1

Представник заявника - адвокат ОСОБА_1 у
судовому засіданні наполягав на
задоволенні заяви з підстав,
викладеній у ній та зазначив, що
рішенням суду від 23.05.2014 року
встановлений факт безвісної
відсутності ОСОБА_3, який
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та
встановлений факт його відсутності за
місцем реєстрації та проживання з 2003
року. Оперативно-розшукові заходи
направлені на встановлення місця
перебування ОСОБА_3 позитивних
результатів не надали. Безвісно
відсутній ОСОБА_3 є власником 1/3 частки
квартири АДРЕСА_1, в іншій частині
квартира належить заявнику ОСОБА_3,
оскільки він прийняв спадщину після
смерті матері ОСОБА_4 в 1/3 частині
вказаної квартири та є співвласником
даної квартири відповідно до свідоцтва
про право власності на житло. Метою
звернення ОСОБА_3 з заявою про
оголошення його батька померлим є
можливість управління нерухомим
майном та забезпечення прав його
доньки на вказане житлове приміщення.
Враховуючи, кліматичні умови та умови
роботи на крайній півночі Російської
Федерації, де ОСОБА_3 працював водієм по
перевезенню деревини, його тривалу
відсутніть є підстави припускати його
смерть. З вказаних підстав просив заяву
ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи -
Зміївської міської ради Харківської
області ОСОБА_5 у судовому засіданні не
заперечував проти задоволення заяви.

Вислухавши осію, які беруть участь у
справі, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок наявних у справі
доказів у їх сукупності, суд дійшов
наступного:

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 від 17.03.1973 року, батьками
заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_3
та ОСОБА_4 (а. с. 14)

Мати заявника - ОСОБА_4, померла
ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2,
виданого Зміївським відділом
реєстрації актів громадянського стану
Харківської області 28.03.2000 року,
актовий запис №106. (а.с.9)

Згідно до свідоцтва про право
власності на житло, виданого 29.03.1995
року, квартира АДРЕСА_1 на праві
приватної спільної власності належить
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ( а.с.10)

Рішенням Зміївського районного суду
Харківської області від 23.05.2014 року
визнано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
безвісно відсутнім. Вказаним рішенням
встановлено факт відсутності ОСОБА_3 за
місцем реєстрації та проживання з 2003
року. (а. с. 8)

З листа начальника Зміївського РВ
ГУМВС України в Харківській області
від 01.09.2014 року вбачається, що в ході
проведення оперативно-розшукових
заходів стосовно ОСОБА_3, 1949 року
народження встановлено, що останній за
місце реєстрації не проживає протягом
тривалого часу, а саме з 2003 року.
Встановити його місцезнаходження на
теперішній час не є можливим. ( а.с.11)

Актом обстеження квартири АДРЕСА_1 від
09.09.2014 року, встановлено, що у вказаній
квартирі ОСОБА_3, 1949 року народження, сі
слів сусідів не проживає протягом 7-8
років. (а.с.13)

На підставі ст. 46 ЦК України, фізична
особа може бути оголошена судом
померлою, якщо у місці її постійного
проживання немає відомостей про її
місце перебування протягом трьох
років, а якщо особа пропала безвісти за
обставин, що загрожували їй смертю або
дають підставу припускати її загибель
від нещасного випадку - протягом шести
місяців.

Згідно ст. 47 ЦК України, правові
наслідки оголошення фізичної особи
померлою прирівнюються до правових
наслідків, які настають у разі смерті.
Спадкоємці фізичної особи, яка
оголошена померлою, не мають права
відчужувати протягом п'яти років
нерухоме майно, що перейшло до них у
зв'язку з відкриттям спадщини.

Нотаріус, який видав спадкоємцеві
свідоцтво про право на спадщину на
нерухоме майно, накладає на нього
заборону відчуження.

Статтею 48 ЦК України визначено, якщо
фізична особа, яка була оголошена
померлою, з'явилася або якщо одержано
відомості про місце її перебування, суд
за місцем перебування цієї особи або
суд, що постановив рішення про
оголошення її померлою, за заявою цієї
особи або іншої заінтересованої особи
скасовує рішення суду про оголошення
фізичної особи померлою. Незалежно від
часу своєї появи фізична особа, яка
була оголошена померлою, має право
вимагати від особи, яка володіє її
майном, повернення цього майна, якщо
воно збереглося та безоплатно перейшло
до неї після оголошення фізичної особи
померлою, за винятком майна, придбаного
за набувальною давністю, а також грошей
та цінних паперів на пред'явника. Особа,
до якої майно перейшло за відплатним
договором, зобов'язана повернути його,
якщо буде встановлено, що на момент
набуття цього майна вона знала, що
фізична особа, яка була оголошена
померлою, жива.

У разі неможливості повернути
майно в натурі особі, яка була
оголошена померлою, відшкодовується
вартість цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про визнання
фізичної особи безвісно відсутньою чи
оголошення її померлою.

Враховуючи, що судом встановлено
відсутність відомостей про місце
перебування ОСОБА_3 у місці його
постійного проживання з 2003 року,
тривалість такого строку узгоджується
з вимогами, визначеними ст. 46 ЦК
України, а зібрані у справі докази в
своїй сукупності дають підстави
припускати смерть особи, суд дійшов
висновку про обґрунтованість заяви
ОСОБА_3 та її задоволення.

На підставі викладеного та
керуючись с. 46,47,48 ЦК України, ст. ст. 10, 11,
60, 169, 209, 212-218, 234-241 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_2 про оголошення
фізичної особи померлою,
заінтересована особа - Зміївська
міська рада Харківської області-
задовольнити.

Оголосити померлим ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Островерхівка Зміївського району
Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутніми в судовому
засіданні, - в той самий строк з дня
отримання його копії.

Головуючий:

Народні засідателі: 1.

2.