АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5091/14
Головуючий 1 інст. - Єфіменко Н.В.
Справа № 640/6141/14-ц
Категорія: виконавчі
Доповідач - Котелевець
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

4 серпня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Котелевець А.В.,

суддів - Гуцал Л.В.,
Трішкової І.Ю.,

за участю секретаря
- Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 -
представника ОСОБА_2 на ухвалу
Київського районного суду м. Харкова
від 27 травня 2014 року по справі за
скаргою ОСОБА_2 на дії старшого
державного виконавця Київського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Огієнка Богдана Сергійовича,

в с т а н о
в и л а:

В квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся
у суд зі скаргою на дії державного
виконавця Київського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції (далі - Київський ВДВС
Харківського МУЮ) ОСОБА_4.

На обґрунтування вказав, що
заочним рішенням Київського районного
суду м. Харкова від 17 грудня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою судової
колегії судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області від 7 листопада 2013 року, позов
ОСОБА_5 задоволено і на її користь з
ОСОБА_6 стягнута заборгованість за
договором позики в розмірі 143 285 грн. 57
коп. та 1 540 грн. 16 коп. судових витрат.

На виконання вказаного рішення
суду 2 грудня 2013 року Київським
районним судом м. Харкова видано
виконавчий лист за № 2018/17232/2012, який
знаходиться на виконанні Київського
ВДВС Харківського МУЮ.

25 березня 2014 року старшим
державним виконавцем Київського ВДВС
Харківського МУЮ Огієнко Б.С. складено
акт опису і арешту майна боржника.

Згідно даного акту у присутності
двох понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 арешт
накладено на чотирьохкімнатну
квартиру АДРЕСА_1, належну заявнику на
праві власності. При цьому зазначено
наступне: оцінка житла - 500 000 грн. 00 коп.;
орієнтовна дата реалізації майна - не
раніше 4 квітня 2014 року; описане
майно прийняв на відповідальне
зберігання ОСОБА_9, який мешкає в
АДРЕСА_2; скарг, заяв та зауважень не
надходило.

Посилаючись на те, що вимогу
надати безперешкодний доступ до житла
він отримав лише 26 березня 2014 року,
просив визнати дії старшого
державного виконавця Київського ВДВС
Харківського МУЮ Огієнка Б.С.
незаконними, скасувати акт опису та
арешту майна від 25 березня 2014 року.

Київський ВДВС Харківського МУЮ в
особі свого представника ОСОБА_10
скаргу не визна, посилаючись на те, що
арешт на квартиру АДРЕСА_1 був
накладений ухвалою судді Київського
районного суду м. Харкова від 5
листопада 2012 року в порядку
забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного
суду м. Харкова від 27 травня 2014
року в задоволенні скарги відмовлено.

З ОСОБА_2 стягнуто на користь
держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 -
представник ОСОБА_2, посилаючись на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду першої
інстанції, постановити нову ухвалу про
задоволення заяви. Зокрема, зазначає,
що на житло накладено арешт без
попереднього повідомлення боржника
про вчинення такої дії та без
з'ясування обставин щодо добровільного
виконання рішення суду.

ОСОБА_5 та Київський ВДВС
Харківського МУЮ ухвалу суду першої
інстанції не оскаржили, своїх
заперечень на апеляційну скаргу не
надали.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 383 ЦПК України
передбачено, що сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Умови і порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
врегульовано Законом України від 21
квітня 1999 року № 606-Х1У (з наступними
змінами) «Про виконавче провадження»
(далі - Закон № 606-Х1У).

Так, згідно з ч. 1, п. 5 ч. 3 Закону №
606-Х1У державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право накладати арешт на майно
боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку.

Державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова
(частини 1, 2 ст. 25 Закону № 606-Х1У).

Матеріали справи свідчать, що
заочним рішенням Київського
районного суду м. Харкова від 17 грудня
2012 року, залишеним без змін ухвалою
судової колегії судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області від 7 листопада 2013
року, позов ОСОБА_5 задоволено і на її
користь з ОСОБА_6 стягнута
заборгованість за договором позики в
розмірі 143 285 грн. 57 коп. та 1 540 грн. 16 коп.
судових витрат.

При цьому під час розгляду справи
задоволена заява ОСОБА_5 про
забезпечення позову. Ухвалою судді
Київського районного суду м. Харкова
від 5 листопада 2012 року накладено
арешт, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1,
належну боржнику на підставі договору
купівлі-продажу, укладеного 15 лютого 1994
року на Товарній біржі «Слобода» за
реєстровим № 46.

На виконання вказаного рішення
суду 2 грудня 2013 року Київським
районним судом м. Харкова видано
виконавчий лист за № 2018/17232/2012, який
знаходиться на виконанні Київського
ВДВС Харківського МУЮ.

3 грудня 2013 року старшим державним
виконавцем Київського ВДВС
Харківського МУЮ Огієнко Б.С. відкрито
виконавче провадження. Боржнику надано
7-денний строк для добровільного
виконання рішення суду.

Одночасно за заявою стягувача
ОСОБА_5 накладено арешт на все нерухоме
та рухоме майно.

15 січня 2014 року старшим державним
виконавцем Київського ВДВС
Харківського МУЮ Огієнко Б.С. до
Комунального підприємства «Харківське
бюро технічної інвентаризації»
направлена вимога щодо надання
технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1.

Після отримання технічного
паспорту 17 березня 2014 року сторонам
направлена вимога особисто бути
присутніми під час проведення опису
майна боржника на 25 березня 2014 року о 12
год. 00 хв. для можливого прийняття на
відповідальне зберігання описаного
майна боржника.

25 березня 2014 року складено акт
опису та арешту майна (а. с. 41, 171-174, 211-213,
217-219).

Доводи апеляційної скарги про те,
що боржник повідомлений про проведення
цих виконавчих дій лише 26 березня 2014
року не можуть бути прийняті до уваги.

За з вимогами ч. 1 ст. 31 Закону №
606-Х1У копії постанов державного
виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавцем зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Крім того, згідно Витягу про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
на підставі ухвали судді Київського
районного суду м. Харкова від 5
листопада 2012 року на квартиру АДРЕСА_1
накладено обтяження - арешт.

В суді апеляційної інстанції
представник боржника пояснив, що
ухвалу суду першої інстанції про
забезпечення позову в установленому
законом порядку оскаржено не було.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 ЦПК
України не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1
п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
представника ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду
м. Харкова від 27 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня її
проголошення безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

судді