Справа № 159/4490/14-ц
Провадження № 2/159/1008/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
05 серпня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

в складі : головуючого-судді
Бондара В.М.

з участю секретаря
Рижко О.М.

позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ковелі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим,
що з відповідачем по справі
перебувають у шлюбі з 13.07.1991 року, мають
чотирьох дітей: дочку - ОСОБА_4, 1992 року
народження, сина - ОСОБА_2, 1994 року
народження, дочку - ОСОБА_5, 1999 року
народження, сина - ОСОБА_6, 2012 року
народження. Подружнє життя не склалося
через те, що стосунки з відповідачем
склалися погано, він не поважав її як
людину, зловживав спиртними напоями,
вчиняв сварки, порушував подружню
вірність, застосовував до неї погрози,
між ними не має взаємної згоди і
порозуміння, вони проживають окремо, не
підтримують будь-яких подружніх
стосунків з відповідачем. Просить
розірвати шлюб.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 позов підтримала повністю та
просить його задовольнити з викладених
підстав, просить розірвати між ними
шлюб.

Відповідач по справі ОСОБА_2 у
судовому засіданні позовні вимоги
визнав повністю, згідний на розлучення.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом про укладення шлюбу
серії НОМЕР_1 стверджується, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6,
уклали шлюб 13.07.1991 року, про що в книзі
реєстрації актів про укладення шлюбів
Голобської селищної ради Ковельського
району Волинської області зроблено
запис № 3, та після цього стали носити
спільне прізвище ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено у судовому
засіданні, сторони протягом тривалого
часу не підтримують подружніх
стосунків, проживають окремо, в сім'ї
втрачена взаємоповага та розуміння,
таким чином, шлюб існує формально й
зберегти сім'ю неможливо. На подальше
примирення сторони не погоджуються.

Зважаючи на те, що сторони
погоджуються на розірвання шлюбу, не
виявили бажання зберегти сім'ю та не
вчинили дій до налагодження стосунків,
тому суд вважає за недоцільне надавати
подружжю строк для можливого
примирення.

Судові витрати слід залишити за
позивачем, згідно клопотання
останньої.

На підставі ст. 112 СК України,
керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України,
СУД, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити повністю позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,
зареєстрований 13 липня 1991 року, актовий
запис № 3, вчинений Голобською селищною
радою Ковельського району Волинської
області.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_1 понесені судові витрати у
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
шляхом подачі скарги про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий:В. М. Бондар