Дата документу 21.10.2014
Провадження 6/320/393/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
в складі:

головуючого - судді Ніколовой І.С.,

при секретарі - Мазуріної О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Мелітополі заяву ВДВС
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України, -

В С Т А Н О В И В:

ВДВС Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Подання мотивовано наявністю в нього
заборгованості з аліментів, за період з
вересня 2012 по 01.07.20104р.р. в сумі 15373грн
15коп.

Боржник особисто отримав постанову про
відкриття виконавчого провадженння,
однак ухиляється від виконання свого
обов'язку з сплати аліментів.

За положеннями ст.3771 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що у задоволенні подання слід
відмовити.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» (з
подальшими змінами) регулює порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, визначає випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за
ухвалою суду тимчасове обмеження
виїзду за кордон боржника до виконання
рішення суду.

Так, відповідно до п.2 ч. 1 ст.6 цього
Закону, громадянинові України у
випадку, якщо діють неврегульовані
договірні зобов'язання, то до виконання
зобов'язань або розв'язання спору може
бути відмовлено у видачі паспорта для
виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.6 Закону «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», громадянинові
України, який має паспорт, у випадках,
передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може
бути тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон або у вказаних випадках паспорт
може бути тимчасово затримано чи
вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для
тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон, до
громадянина в залежності від наявності
чи відсутності паспорта для виїзду за
кордон застосовується: відмова у
видачі паспорта; відмова у виїзді за
кордон; тимчасове затримання чи
вилучення паспорта для виїзду за
кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, а громадянинові України, який
має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон.
Зазначеною статтею не передбачено
здійснення таких дій як встановлення
тимчасового обмеження судом права
виїзду громадянина за межі України.

Право державного виконавця на
звернення з поданням до суду про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон виникає лише у разі ухилення
боржника від виконання, покладених на
нього рішенням суду, зобов'язань, тобто
наявність лише самого зобов'язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон.

Суд вважає необхідним відмовити у
задоволенні подання, оскільки суб'єкт
подання не надав доказів того, що
боржник має паспорт громадянина
України для виїзду за кордон
(закордонний паспорт) і відповідно має
реальну можливість виїхати за межі
України, і у поданні відсутні
документи, які б свідчили про
здійснення відповідних виконавчих дій
щодо сплати боржником суми
заборгованості.

Дійсно, боржник особисто отримав
постанову про відкриття виконавчого
провадження (а.с.7об), однак за час
перебування виконавчого листа в
провадженні ВДС викликався двічі
(а.с.10), його дійсне місце проживання не
встановлено.

Відповідно положень ст.197 ЦПК України
фіксація судового процесу технічними
засобами не здійснювалася.

Керуючись ч. ст.207 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання ВДВС
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана апеляційному суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області протягом п'яти
днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Ніколова І.С.