АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3340/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шевцова Т.В. Доповідач - Лаченкова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року 3
листопада 2014 року колегія суддів
судової палати по цивільним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого
судді - Лаченкової О.В.

суддів
- Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі
- Видюковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 6 грудня 2011р. за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен банк Аваль» до
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009р. ПАТ «Райффайзен банк
Аваль» звернулось до суду з позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№014/129878/3161/82 від 11.05.2007р. у розмірі
2105364,62грн.

Заочним рішенням Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
06.12.2011р. позовні вимоги ПАТ «Райффайзен
банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
кредитним договором задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен банк
Аваль»заборгованість за кредитним
договором №014/129878/3161/82 станом на 16.10.2009р.
в сумі 2105864,62грн., що складається з
кредитної заборгованості - 1601885,25грн.,
пені за порушення строків погашення -
136767,86грн., заборгованості по процентам
206666,75грн., пені за порушення строків
погашення процентів - 160544,75грн., та
судові витрати по справі: судовий збір
в розмірі 1700грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 120грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати і постановити
нове рішення про відмову Банку у
задоволенні позовних вимог про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та визнати договір поруки
припиненим, посилаючись на те, що суд
ухвалив рішення з порушенням норм
матеріального права, і рішення суду
необґрунтоване.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
зміні з наступних підстав.

11.05.2007р. між ВАТ «Райффайзен банк
Аваль»та ОСОБА_4 укладено кредитний
договір №014/129878/3161/82, відповідно умов
якого банк передав ОСОБА_4 238500 доларів
США зі строком повернення кредиту до
10.05.2017р. з виплатою 13,75% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 11.05.2007р. між
Банком та ОСОБА_6 був укладений договір
поруки №014/129878/3161/82/3, відповідно умов
якого поручитель зобов'язався
відповідати перед кредитором за
виконання обов'язків за кредитним
договором в тому ж розмірі, що і
боржник, включаючи сплату кредитних
коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції встановив, що Банк свої
зобов'язання за кредитним договором
виконав та надав ОСОБА_4 кредитні кошти.

Однак ОСОБА_4 порушила умови укладеного
кредитного договору, у зв'язку з чим
виникла заборгованість за кредитним
договором, яка станом на 16.10.2009р.
складає: заборгованість по кредиту -
200737,50 доларів США, пеня за порушення
строків погашення 17138,83 доларів США,
заборгованість по процентам 25898,09
доларів США, пеня за порушення строків
погашення процентів 20118,39 доларів США, а
всього 263892,81 доларів США, і згідно курсу
долара США, який складав на час
розгляду справи 7,98грн. - 1долар США, і
таким чином, заборгованість складає
2105864,62грн., де кредитна заборгованість
складає 1601885,25грн., пеня за порушення
строків погашення 136767,86грн.,
заборгованість по процентам 206666,75грн.,
пеня за порушення строків погашення
процентів 160544,75грн.

Встановивши вказані обставини, суд на
підставі положень ст.ст. 526,554,1054 ЦК
України, обґрунтовано прийшов до
висновку про стягнення з боржника
ОСОБА_4 та її поручителів -ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 у солідарному порядку суми
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 1808552грн., що складає
еквівалент 226635,59 доларів США, та
складається з суми заборгованості по
кредиту - 200737,50 доларів США, еквівалент
1601885,25грн., та заборгованості по
процентам 25898,09 доларів США, еквівалент
206666,75грн., і колегія суддів вважає, що в
цій частині рішення суду є законним та
обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг
позовної давності починається
заново (чч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання
не встановлено або визначено моментом
вимоги кредитора, перебіг позовної
давності починається від дня, коли у
кредитора виникає право пред'явити
вимогу про виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Оскільки умовами договору (графіком
погашення кредиту) встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами
договору погашення кредиту повинно
здійснюватись позичальником
частинами, то початок позовної
давності для стягнення цих платежів
необхідно обчислювати з моменту
(місяця, дня) невиконання позичальником
кожного із цих зобов'язань. Зазначене
суттєво впливає на початок строку
виконання зобов'язання, при
правильному визначенні якого починає
обчислюватись строк пред'явлення вимог
до поручителя.

Зазначена правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
6 листопада 2013 року №
6-116цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України
є обов'язковою для судів.

Пред'явленням вимоги до поручителя є
як направлення/вручення йому вимоги
про погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду до поручителя
протягом шести місяців з цієї дати.

У п. 24 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
судам роз'яснено, що відповідно до ч. 4
ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителяшести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання.

Вимога про дострокове погашення
кредиту була направлена позичальнику
та поручителю 06.07.2009 року, а позов
пред'явлено у 30.10.2009 року (що є основним
в обчисленні строку), тобто в період
шестимісячного строку.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що в частині стягнення з нього ,як
поручителя суми заборгованості за
кредитним договором рішення суду
ухвалено з порушенням норм
матеріального права, необґрунтовані,
та зводяться лише до переоцінки
доказів по справі, та непогодженням з
їх оцінкою, тоді як колегія суддів
вважає, що суд розглядаючи справу
оцінив докази по справі у
відповідності до вимог ст. 212 ЦПК
України, і встановивши обставини по
справі у відповідності до норм права,
яким регулюються виниклі між сторонами
правовідносини обґрунтовано прийшов
до висновку про стягнення з
відповідачів заборгованості за тілом
кредиту та процентами за користування
кредитними коштами за кредитним
договором, і підстав для скасування
рішення суду в цій частині апеляційна
скарга не містить.

Що ж стосується рішення суду в частині
задоволення вимог ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про
стягнення пені за порушення умов
кредитного договору, то в цій частині
рішення суду підлягає зміні з
наступних підстав.

Згідно п. 10.1 Кредитного договору, за
порушення строків повернення кредиту,
процентів за користування кредитом та
комісій, передбачених цим Договором,
Позичальник сплачує Кредитору пеню у
розмірі 0,5% від суми простроченого
платежу за кожний день прострочки.

У зв'язку з порушенням боржником умов
кредитного договору Банк нарахував
відповідачам пеню за несвоєчасне
виконання зобов'язань по кредиту в сумі
17138,83 доларів США, що складає еквівалент
136767,86грн. та пеню за несвоєчасне
виконання зобов'язань по погашенню
відсотків в сумі 20118,39 доларів США,
еквівалент 160544,75грн.

Відповідно до вимог ч.3, ст. 551 ЦК
України, розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Оскільки нарахована Банком пеня за
порушення умов кредитного договору
перевищує поточну заборгованість за
кредитним договором, а тому враховуючи
наведені обставини та причини
виникнення у відповідачів
заборгованості за кредитним договором,
колегія суддів приходить до висновку
про необхідність зменшення
нарахованої пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань по кредиту до
7000грн., та за несвоєчасне виконання
зобов'язань по погашенню відсотків
8000грн., тим самим змінити рішення суду
першої інстанції на підставі ст. 309 ЦПК
України в цій частині.

Також підлягає скасуванню рішення суду
в частині стягнення в солідарному
порядку з відповідачів на користь
Банку судових витрат, на підставі ст. 309
ЦПК України, оскільки процесуальним
законодавством не передбачено
стягнення судових витрат в солідарному
порядку, а тому у зв'язку з задоволенням
судом позовних вимог позивача про
стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором,
і враховуючи, що Банк при зверненні з
позовом до суду сплатив 1700грн. судового
збору та 120грн. витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, а тому на підставі ст.
88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь ПАТ
«Райффайзен банк Аваль»підлягають
стягненню кошти в рахунок сплати
судового збору в рівних частках по
566,67грн., та в рахунок сплати за
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в рівних частках по
40грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 304,307,309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 6 грудня 2011р. в
частині стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 на користь Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
банк Аваль»пені змінити, зменшивши
стягнуту суму пені за порушення
строків погашення з 136767,86грн. до 7000грн.,
та пеню за порушення строків погашення
процентів з 160544,75грн. до 8000грн.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 6 грудня 2011р. в
частині стягнення в солідарному
порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен банк
Аваль»судового збору в сумі 1700грн. та в
рахунок відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120грн. скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен банк Аваль»
судовий збір по 566,67грн. з кожного та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи по 40грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
О.В.Лаченкова

Судді
О.П.Варенко

В.С.Городнича
м.
Дніпропетровськ