Справа №137/2334/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

"28" листопада 2014 р.

Літинський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючої судді
Білик Н. В.,

з участю секретаря Хижук Л.І.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в смт Літині цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Кулизької
сільської ради про визнання права
власності.

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась
ОСОБА_1 із позовом про визнання права
власності на спадкове майно. В позові
зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла
ОСОБА_2. При житті ОСОБА_2 зробила
заповіт, яким усе своє майно, яке їй
буде належати на день смерті заповіла
позивачці - ОСОБА_1. ОСОБА_2 належав
будинок з погосподарськими спорудами,
а саме житловий будинок, що
розташований за адресою по АДРЕСА_1.
Позивачка є єдиним спадкоємцем за
заповітом, але не може оформити
спадщину, так як у неї відсутні
правовстановлюючі документи на
будинковолодіння. Після звернення до
Літинської державної нотаріальної
контори із заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину, нотаріусом було
відмовлено у вчинені даної дії,
оскільки на майно, яке підлягає
державній реєстрації відсутні
правовстановлюючі документи. За таких
обставин, позивачка не може
реалізувати своє право на спадпщну,
тому змушена звернутися до суду за
захистом свого права. Просить визнати
право приватної власності на
житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1, загальною площею 25,7 кв.м.,
житловою площею 15,0 кв.м. літ. «А»,
погріб літ. "Б", огорожа №1, хвіртка №2,
після смерті ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач, ОСОБА_1, в судове
засідання не з'явилася. Надала суду
заяву у якій просить справу розглянути
за її відсутності, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
задовільнити.

Представник Кулизької сільської
ради в судове засідання не з'явився,
надали суду заяву про розгляд справи за
їх відсутності. Позов визнають в
повному обсязі.

Дослідивши матеріали, які є у
справі, взявши до уваги думку сторін,
суд вважає, що позов обгрунтований та
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що між
сторонами існують цивільні
правовідносини, пов'язані із
спадкуванням.

Копія свідоцтва про смерть
(а.с.5) свідчить, що ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3. Із копії заповіту (а.с.6)
встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
заповіла усе своє майно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Із копії технічного паспорта на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-14)
встановлено, що у даному документі
право користування на житловий
будинок зареєстровано за ОСОБА_2.
Відповідь нотаріуса (а.с.7) свідчить, що
ОСОБА_1 позбавлена можливості отримати
свідоцтво про право на спадщину у
нотаріуса, через відсутність
правовстановлюючих документів на
спадкове майно. Із довідки (а.с.8)
встановлено,що ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, належав житловий будинок
в АДРЕСА_1, згідно записів
погосподарських книги №2 за 2011-2015 рр.

Згідно ст.328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше не випливає із
закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України,
якщо у складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна.

Згідно ст.392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право не оспорюється або не визнається
іншою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ,
права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних
правовідносин діяла Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена Міністерством
комунального господарства Української
РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1,
ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію
будинків з обслуговуючими їх будівлями
і спорудами та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР
проводять бюро технічної
інвентаризації виконкомів місцевих
Рад депутатів трудящих. Не підлягають
реєстрації будинки і домоволодіння, що
розташовані в сільських населених
пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані.

Згідно ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України
передбачає, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Враховуючи вищевикладене, а
також те, що спірний будинок було
побудовано у 1955 році, копія
технічного паспорту та довідка із
Кулизької сільської ради
підтверджують, що ОСОБА_2 являлася
власником житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, а позивачка є
спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_2, тому суд дійшов висновку, що
позов слід задовільнити.

Керуючись
ст..213-215, 256 ЦПК України, ст. 1216-1218, 392 ЦК
України -

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
приватної власності на житловий
будинок, що розташований в
АДРЕСА_1, загальною площею 25,7 кв.м.,
житловою площею 15,0 кв.м. літ."А", погріб
літ."Б", огорожа №1, хвіртка №2, після
смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційну скаргу на рішення
суду сторони можуть подати до
апеляційного суду Вінницькї області
через райсуд протягом 10 днів після
проголошення рішення.

Суддя :
Білик Н. В.