15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5, які діють в своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_6 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Швейна
фабрика «Браїлівчанка», ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, треті особи: Служба у справах
Жмеринської районної державної
адміністрації, Браїлівська селищна
рада Жмеринського району Вінницької
області, про визнання права власності
на нерухоме майно за набувальною
за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5,
які діють в своїх інтересах та
інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, на
рішення апеляційного суду Вінницької
області від 11 серпня 2014 року

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, які
діють в своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_6 звернулися до
суду із позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Швейна
фабрика «Браїлівчанка» (далі - ТОВ
«Швейна фабрика «Браїлівчанка»),
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи:
Служба у справах Жмеринської районної
державної адміністрації, Браїлівська
селищна рада Жмеринського району
Вінницької області, про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог
зазначали, що їх подружжю у

1988 році, як працівникам ТОВ «Швейна
фабрика «Браїлівчанка» було надано
житловий будинок АДРЕСА_1. 17 січня 2003
року у позивачів народився син ОСОБА_6,
який також проживає у вказаному
будинку. 21 липня 2009 року ОСОБА_5
звільнилася з ТОВ «Швейна фабрика
«Браїлівчанка», натомість ОСОБА_4 і
досі є його працівником.

У звʼ?язку із наведеним позивачі
просили визнати за ними та їхнім сином
ОСОБА_6 в рівних частках право
власності за набувальною давністю в
цілому на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1.

Рішенням Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 8 липня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково. Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
рівних частках за кожним право
власності за набувальною давністю в
цілому на розташовані по АДРЕСА_1
житловий будинок загальною площею 102,4
кв. м, житловою площею

68,0 кв. м, з господарськими будівлями та
спорудами, що згідно технічного
паспорту, виготовленого Комунальним
підприємством «Вінницьке обласне
обʼ?єднане бюро технічної
інвентаризації» 10 липня 2013 року за
інвентаризаційним номером 574,
рахується за ТОВ «Швейна фабрика
«Браїлівчанка». Скасовано накладений в
порядку забезпечення позову за ухвалою
Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області від

8 жовтня 2013 року арешт на житловий
будинок із господарськими будівлями по
АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 11 серпня

2014 року рішення Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 8 липня 2014 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5
просять скасувати рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 11 серпня 2014 року та залишити в силі
рішення Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 8 липня 2014
року, мотивуючи свої вимоги порушенням
судом норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції в
межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив із того,
що вселення у 1988 році у наданий сімʼ?ї
ОСОБА_4 для проживання житловий будинок
фабрики, є добросовісним заволодінням
квартирою.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Встановлено, що у даному випадку
відсутня така складова умова набуття
права власності за набувальною
давністю, як добросовісне заволодіння
чужим майном. Крім того позивачі за
вказаних обставин, не могли не знати
про відсутність у них підстав для
набуття права власності на будинок.
Тому суд апеляційної інстанції,
скасувавши рішення суду першої
інстанції та ухваливши нове рішення,
дійшов правильного висновку, оскільки
правові підстави для набуття права
власності за набувальною давністю
відсутні.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 11 серпня

2014 року, тому що судове рішення законне
та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, які
діють в своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 11 серпня

2014 року в справі за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, які діють в своїх інтересах та
інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Швейна фабрика
«Браїлівчанка», ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
треті особи: Служба у справах
Жмеринської районної державної
адміністрації, Браїлівська селищна
рада Жмеринського району Вінницької
області, про визнання права власності
на нерухоме майно за набувальною
давністю залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко Ю.Г.
Іваненко