Справа № 450/2040/14-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"28" серпня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області в
складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

при секретарі Стельмащук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Пустомити цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої злочином,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з
позовною заявою, в якій просить суд
стягнути з ОСОБА_2 в її користь
матеріальну шкоду в сумі 6 350 грн. та
моральну шкоду в сумі 3 000 грн., завдану
внаслідок вчинення відносно неї
кримінального правопорушення, всього
на загальну суму 9 350 грн.

В обґрунтування позову покликається на
те, що ОСОБА_2, будучи зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа підприємець у АДРЕСА_1 по
31.12.2012 року орендував офісне приміщення
по АДРЕСА_2 з метою здійснення
підприємницької діяльності з
реалізації металопластикових вікон та
дверей під назвою «Фірма Респект». Під
час здійснення підприємницької
діяльності у ОСОБА_2 виник умисел на
заволодіння чужим майном, шляхом
зловживання довірою. Так 18.10.2012 року в
смт. Щирець Пустомитівського району
Львівської області відповідач уклав
договір індивідуального замовлення №
1035 на виготовлення металопластикових
вікон з позивачем ОСОБА_1 на суму 6000 грн.
та отримав від неї грошові кошти в сумі
700 грн. в якості завдатку. Після чого,
18.10.2012 року в приміщенні магазину
«Компютерний всесвіт» по вул.
Наливайка, 17 в м. Львові між позивачем
ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП-Банк» був укладений
кредитний договір на суму 5300 грн., які
були перераховані на поточний
банківський рахунок ОСОБА_2, після чого
на картковий рахунок ОСОБА_2 та зняті
ним у готівковому вигляді. Однак, в
подальшому свої зобов'язання згідно
укладеного договору ОСОБА_2 не виконав,
а кошти привласнив собі та використав
на власні потреби чим спричинив
позивачу матеріальні збитки на суму 6350
грн. 12 червня 2014р. вироком Сихівського
районного суду м. Львова ОСОБА_2 було
визнано винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченою ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК
України та призначено йому покарання у
виді трьох років позбавлення волі. На
підставі п.в ст. 1 Закону України «Про
амністію у 2014р». ОСОБА_2 від відбування
основного покарання був звільнений.
Вказаний вирок не оскаржувався та
набрав законної сили. Позивач
покликається, що хворіє цукровим
діабетом і перебуває на обліку у
Щирецькій міській поліклініці, що
підтверджується доданою до заяви
довідкою № 6. Внаслідок вчиненого
відносно позивача кримінального
правопорушення (злочину) вона зазнала
значного нервового стресу, що призвело
до загострення захворювання.
Внаслідок протиправної поведінки
відповідач заподіяв позивачу окрім
матеріальної також і моральну шкоду,
яка полягала у значних душевних
стражданнях внаслідок втрати свого
майна (коштів).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, не
з'явилася, проте подала письмову заяву
в якій позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, та просить суд
розглядати справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про причини свої неявки суд
не повідомив, хоч про час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, а тому суд вважає за
можливе проводити розгляд справи у
його відсутності в заочному порядку, на
підставі документів та доказів, що є в
матеріалах справи про права та
взаємовідносини сторін, що відповідає
вимогам ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної
справи, повно та всебічно дослідивши
всі докази у справі у їх сукупності,
судом встановлено наступні обставини,
що мають значення для вирішення справи:

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст.22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Вироком Сихівського районного суду м.
Львова від 12.06.2014 року встановлено, що
ОСОБА_2, будучи зареєстрованим як
суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа підприємець у АДРЕСА_1 з
31.07.2013 року по 31.12.2012 року орендував
офісне приміщення по АДРЕСА_2 з метою
здійснення підприємницької діяльності
з реалізації металопластикових вікон
та дверей під назвою «Фірма Респект».
18.10.2012 року в смт. Щирець,
Пустомитівського району, Львівської
області ОСОБА_2, повторно, маючи умисел
на заволодіння чужим майном,
використовуючи свого помічника для
своїх протиправних намірів, уклав
договір індивідуального замовлення №
1035 на виготовлення металопластикових
вікон з ОСОБА_3 на загальну суму 6 000 грн.
та отримав від останньої грошові кошти
в сумі 700 грн. в якості завдатку. Після
чого, 18.10.2012 року в приміщенні магазину
«Комп'ютерний всесвіт» по вул.
Наливайка, 17 в м. Львові між ОСОБА_1 та
ПАТ «ОТП-БАНК» був укладений кредитний
договір на суму 5 300 грн., які були
перераховані на поточний банківський
рахунок ОСОБА_2, після чого картковий
рахунок ОСОБА_2 та зняті ним у
готівковому вигляді. Однак, в
подальшому свої зобов'язання згідно
укладеного договору ОСОБА_2 не виконав,
а кошти привласнив собі та використав
на власні потреби, чим спричинив ОСОБА_1
матеріальних збитків на суму 6 350 грн.

ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні
кримінальних правопорушень
передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК
України та призначено йому покарання :
за ч. 1 ст. 190 КК україни 2 (два) роки
обмеження волі; за ч. 2 ст. 190 КК України 3
(три) роки позбавлення волі. На підставі
ст. 70 КК України шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим
остаточно призначено ОСОБА_2 покарання
3 (три) роки позбавлення волі. На
підставі п. в, ст. 1 ЗУ «про амністію у 2014
року» ОСОБА_2 звільнено від відбування
основного покарання.

За таких підстав, суд оцінивши докази,
що ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів
дійшов до висновку, що між
неправомірними діями відповідача та
завданою шкодою позивачу, є
безпосередній причинний зв'язок і є
вина відповідача, а тому останній
повинен відшкодувати завдану
матеріальну і моральну шкоду позивачу.

При визначенні розміру моральної
шкоди, що підлягає відшкодуванню
позивачу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Внаслідок вчинення злочину
передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК
України відповідачем ОСОБА_2,
позивачці ОСОБА_1 було спричинено
моральні страждання, що полягали в
нервовому напруженні, душевному
хвилюванні та перенесеному стресі.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди суд виходить із вимог
ст. 1187 ЦК України, та роз'яснень, що
викладені в п. 9 Постанови Пленуму
Верховного суду № 4 від 31 березня 1995
року N4 "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" та визначає суму
відшкодування, яка відповідає засадам
розумності, виваженості та
справедливості, з врахуванням
обставини при яких було спричинено
моральну шкоду позивачу, ступень вини
відповідача, характер та обсяг
фізичних, душевних, психічних
страждань позивача, та з урахуванням
вимог розумності та справедливості
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача 500 грн.
моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК
України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в розмірі 6 350, 00
(щість тисяч триста п'ятдесят гривень 00
коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 500 (п'ятсот)
гривень.

В частині задоволенні решти позовних
вимог - відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 487
грн. 20 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
судового рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

СуддяІ. І. Мельничук