Справа № 369/4127/14-ц Головуючий у І
інстанції Ковальчук Л.М.Провадження №
22-ц/780/6144/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Мережко М.В..

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 23 вересня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи
Михайлівсько-Рубежівська сільська
рада Києво-Святошинського району
Київської області, Управління
Держземагенства у
Києво-Святошинському районі Київської
області, Києво-Святошинська районна
державна нотаріальна контора
Головного управління юстиції у
Київській області про визнання права
власності на майно в порядку
спадкування за законом,

встановила:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду із зазначеним позовом, в якому
посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
його дочка ОСОБА_4, після смерті якої
відкрилася спадщина за законом на
належне їй на праві власності слідуюче
майно: житловий будинок жилою площею 39,9
кв.м з господарськими будівлями та
спорудами, розташований за адресою:
Київська область, Києво-Святошинський
район, с. Михайлівка-Рубежівка, АДРЕСА_1
та на дві земельні ділянки площею 0,25 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель та площею 0,1525 га для ведення
особистого селянського господарства,
розташованих за вищевказаною адресою.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями
першої черги за законом є її батьки,
позивач та відповідачка ОСОБА_3,
чоловік померлої ОСОБА_2 та малолітні
діти померлої: син - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2
народження та дочка - ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження.

Позивач та відповідачі прийняли
спадщину шляхом подачі в нотаріальну
контору заяв про прийняття спадщини, а
малолітні діти прийняли спадщину після
смерті матері згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК
України.

Оскільки правовстановлюючі документи
на спадкове майно знаходяться у
відповідача ОСОБА_2, який не надав їх в
нотаріальну контору, то державний
нотаріус Києво-Святошинської районної
державної нотаріальної контори
відмовив йому у вчиненні нотаріальної
дії щодо видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на 1/5 частки
спадкового майна.

У зв'язку з чим позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом, в якому
просив визнати за ним право власності в
порядку спадкування законом на 1/5
частки спірного житлового будинку та
по 1/5 частці спірних земельних ділянок,
що належали спадкодавцю на праві
власності.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 23
вересня 2014 року позов задоволено
частково. Визнано за ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування за
законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 по 1/5 частині зазначених у
позові земельних ділянок. В решті
позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати зазначене рішення суду в
частині відмови в позові і в цій
частині ухвалити нове, яким визнати за
ним право власності в порядку
спадкування за законом на 1/5 частину
спірного спадкового житлового будинку,
посилаючись на неповне з`ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, не відповідність висновків
суду обставинам справи та порушення
норм матеріального і процесуального
права, яке полягає в тому, що суд
безпідставно відмовив у задоволенні
його позову в цій частині позовних
вимог, не дав належної оцінки наданим
ним доказам щодо належності на праві
власності спадкодавцю спірного
житлового будинку. В іншій частині
рішення просив залишити без змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині визнання права власності в
порядку спадкування за законом на 1/5
частину спірного житлового будинку,
суд першої інстанції вважав, що,
оскільки згідно договору дарування у
ОСОБА_4 виникло право власності на
будинок № 43, а не на будинок № 47, то
дійшов висновку про відсутність у
ОСОБА_4 на момент смерті
правовстановлюючих документів на
житловий будинок АДРЕСА_1

Однак, з такими висновками суду першої
інстанції повністю погодитись
неможливо, оскільки вони не
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася
спадщина за законом на належне їй на
праві власності слідуюче майно:
житловий будинок жилою площею 39,9 кв. м з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований за адресою: Київська
область, Києво-Святошинський район, с.
Михайлівка-Рубежівка, АДРЕСА_1 та на дві
земельні ділянки площею 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель та площею 0,1525 га для ведення
особистого селянського господарства.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями
першої черги за законом є її батьки,
позивач та відповідачка ОСОБА_3,
чоловік померлої ОСОБА_2 та малолітні
діти померлої: син - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2
народження та дочка - ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження.

Встановлено, що згідно копії спадкової
справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 сторони прийняли спадщину
шляхом подачі до нотаріальної контори
заяви про прийняття спадщини у
встановлений шестимісячний строк
відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1268-1270 ЦК
України, а малолітні діти вважаються
такими, що прийняли спадщину після
смерті матері, згідно вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК
України.

Встановлено, що згідно довідок
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області № 321 від 24.04.2014 року
та № 734 від 29.09.2014 року ОСОБА_4 належав на
праві власності житловий будинок
АДРЕСА_1 на підставі договору дарування
від 27 грудня 1995 року, який належав
дарителю ОСОБА_7 на підставі свідоцтва
про право особистої власності від
14.04.1992 року. Домоволодіння (житловий
будинок) АДРЕСА_2 ніколи не перебував у
приватній власності ОСОБА_7 і станом на
27.12.1995 року належав ОСОБА_8 (а. с. 12, 158).

Та обставина, що спадковий житловий
будинок розташований за адресою
Київська область, Києво-Святошинський
район, с. Михайлівка-Рубежівка, АДРЕСА_1
підтверджується матеріалами
інвентаризаційної справи, з якої
вбачається, що вона заведена саме на
житловий будинок № 47, а також
ксерокопією державного акту на право
власності на земельну ділянку від
25.01.2006 року, згідно якого ОСОБА_4
належала на праві власності земельна
ділянка площею 0,25 га з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, яка
розташована за вищевказаною адресою.

Також дана обставина підтверджується
копією рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 05
серпня 2014 року, яким визнано за
відповідачкою ОСОБА_3 в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право власності на
1/5 частину житлового будинку загальною
площею 59,4 кв. м, житловою площею 39,9 кв. м,
допоміжною площею 19,5 кв. м,
розташованого за адресою Київська
область, Києво-Святошинський район, с.
Михайлівка-Рубежівка, АДРЕСА_1, та
іншими доказами по справі.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що в договорі дарування
від 27.12.1995 року допущена технічна
помилка щодо адреси предмету
дарування, оскільки із його тексту
вбачається, що даритель ОСОБА_7
проживає в АДРЕСА_1, а подарував
житловий будинок під номером сорок
третім, який йому належить на підставі
свідоцтва про право особистої
власності від 14.04.1992 року (а. с. 81-82).
Проте, всі інші документи
інвентаризаційної справи містять
відомості саме на житловий будинок № 47.

За наведених обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про те, що
зазначений спадковий житловий будинок
№ 47 не належав спадкодавцю на праві
власності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
заслуговують на увагу, суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини,
що мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, рішення суду в частині відмови
в позові ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права і
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову
в частині визнання права власності на
1/5 частину спадкового житлового
будинку відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України.

Рішення суду в частині задоволення
позову в апеляційному порядку не
оскаржується.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія судів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
23 вересня 2014 року скасувати в
частині відмови в позові і в цій
частині ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи Михайлівсько-Рубежівська
сільська рада Києво-Святошинського
району Київської області, Управління
Держземагенства у
Києво-Святошинському районі Київської
області, Києво-Святошинська районна
державна нотаріальна контора
Головного управління юстиції у
Київській області про визнання права
власності на майно в порядку
спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на 1/5
частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
житловою площею 39,9 кв. м, розташованого
за адресою АДРЕСА_1 с.
Михайлівка-Рубежівка,
Києво-Святошинського району Київської
області.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді