Справа № 627/64/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року
смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд
Харківської області в складі:

головуючий суддя - Остапов М.О.,

при секретарі - Касьян І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт
Краснокутськ Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди-

ВСТАНОВИВ :

До Краснокутського районного суду
Харківської області 14 січня 2013 року
звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

В своїй заяві позивач за
первісним позовом вказала, що 19.11.2011
року водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_2
керуючи вказаним автомобілем здійснив
наїзд на неї поблизу магазина
«Оптовичок» по вул.. Перемоги в смт.
Краснокутськ Краснокутського району
Харківської області та зник з місця
пригоди.

В наслідок наїзду ОСОБА_1 отримала
тілесні ушкодження та була змушена
звернутись за медичною допомогою до
Краснокутської ЦРЛ.

Того ж дня ОСОБА_1 звернулася з
відповідною заявою до краснокутського
РВ ГУМВС України в Харківській області
та отримала направлення для судово -
медичного освідування на предмет
наявності та тяжкості тілесних
ушкоджень.

Відповідно до акту судово - медичного
дослідження № 83-КК/11 від 22.12.2012 року у
ОСОБА_1 встановлено тілесні ушкодження
у вигляді крововиливів в області
правої голені та поясничній області.

В зв'язку з чим ОСОБА_1 звернулася до
суду за захистом свої порушених прав.

04.03.2013 року до Краснокутського
районного суду Харківської області із
зустрічною позовною заявою звернувся
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування
моральної шкоди.

Свою зустрічну позовну заяву мотивував
тим, що він категорично не погоджується
із заявою поданою ОСОБА_1 19.11.2011 року
наїзду на гр.. ОСОБА_1 та зникнення з
місця пригоди, так як ніякого наїзду
він не скоював. Також посилався на те,
що він був позбавлений нормальних умов
життя, так як автомобіль забрали на
штраф майданчик, змушений був
звільнитися з роботи, постійно були
погрози та образи зі сторони
відповідачки за зустрічним позовом в
адресу його сім'ї, а тому відповідач
звернувся до суду з позовом про
стягнення моральної шкоди.

В відкритому судовому засідання
позивач за первісним позовом, а
відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_1 та її представник, що діяв на
підставі довіреності, заявлені позовні
вимоги підтримали у повному обсязі та
прохали їх задовольнити. З приводу
зустрічного позову, прохав відмовити в
повному обсязі.

В відкритому судовому засіданні
відповідач за первісним позовом,
позивач за зустрічним ОСОБА_2 та його
представники, що діяли на підставі
довіреності, проти задоволення позову
заперечували.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши письмові матеріали
справи, приходить до наступного
висновку.

Згідно положень норм Цивільного -
Процесуального Кодексу України , щодо
обов`язку суду розглядати справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб , які беруть участь у справі,
пред`явлений позов розглядається
виключно в межах заявлених вимог.

Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного -
Процесуального Кодексу України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.ст. 58, 59 Цивільного -
Процесуального Кодексу України
належними є докази , які містять
інформацію щодо предмета доказування .
Сторони мають право обґрунтувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази , які не стосуються предмета
доказування. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Матеріали справи містять висновок
експерта № 311/8035-КЕ/2013/пп від 13
листопада 2013 року, згідно якого у гр..
ОСОБА_1 мали місце синець по задній
поверхні правої гомілки в нижній
третині та синець у поперековій
ділянці в області проекції ІІ-ІІ
поперекових хребців. Синці на тілі гр..
ОСОБА_1 утворилися від ударної дії
тупих твердих предметів, індивідуальні
властивості яких в них не
відобразилися. Згідно матеріалів
справи, яких - небудь слідів контакту та
пошкоджень на кузові автомобіля не ВАЗ
-2108 д.н. НОМЕР_2 не виявлено. В ході
проведення натурного моделювання було
встановлено, що тілесні ушкодження на
тілі гр.. ОСОБА_1 по своїй локалізації
(по висоті) не співпадають з
розташуванням виступаючих поверхонь
задньої частини автомобіля ВАЗ - 2108.
Утворення на тілі гр.. ОСОБА_1 синців на
правій гомілці та поперековій ділянці,
від дії елементів кузова автомобіля
ВАЗ 2108 при його русі заднім ходом,
виключається. Таким чином, пояснення
ОСОБА_1 щодо механізму отримання нею
19.11.2011 тілесних ушкоджень, у вигляді
синців на правій гомілці та
поперековій ділянці, при обставинах на
які вона посилається в своїх
поясненнях по даній справі, не
узгоджуються з медичними та авто
технічними даними. По наявним судово-
медичним даним встановити в результаті
чого утворилися синці на тілі ОСОБА_1,
тобто спосіб їх виникнення, в т.ч. і в
наслідок падіння з висоти власного
зросту на площину, не уявляється
можливим. У зв'язку з тим, що тілесні
ушкодження на тілі ОСОБА_1 не могли
утворитися від дії елементів кузова
автомобіля ВАЗ - 2108 при русі його заднім
ходом, тобто в умовах дорожньо -
транспортної пригоди, то вирішення
питання № 5 постанови позбавлене
логічного сенсу.

Що стосується клопотання представника
позивача за первісним позовом ОСОБА_3,
що діяв на підставі довіреності, про
визнання доказу недопустимим, суд
звертає увагу на наступне. 16 жовтня 2013
року до Краснокутського районного суду
Харківської області надійшов лист за
підписом експертів ХОБСМЕ в якому
зазначено необхідність забезпечення
участі ОСОБА_1 або статиста зі схожими
антропометричними даними для
проведення натурного моделювання. З
цією вимогою був ознайомлений
представник ОСОБА_1 про що свідчить
його підпис на зазначеному листі (а.с. 71)
. Однак вимоги ХОБСМЕ виконані не були.

З урахуванням принципів змагальності
та диспозитивності сторін, а також їх
рівності у поданні доказів , суд вважає,
що висновок експерта № 311/8035-КЕ/2013/пп
від 13 листопада 2013 року є належним та
допустимим, а клопотання представника
ОСОБА_1 необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

Аналізуючи вимоги ОСОБА_2, викладені в
зустрічному позові , суд вважає, що
останнім не надано належних та
допустимих доказів наявності причинно
- наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1
та наслідками у вигляді вимушеної
відпустки та звільнення з роботи ,
погіршенням стану здоров`я , а також
розладом стану здоров`я його дружини -
ОСОБА_4

Будь - яких заяв чи клопотань що до
призначення відповідних експертиз
позивач за зустрічним позовом та його
представники не заявляли.

В силу п.п. 9,10 постанови Пленуму
Верховного суду України " Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної ( немайнової ) шкоди від 31.03.1995
року №4 ( зі змінами, внесеними
постановою від 25 травня 2001 року №5),
розмір відшкодування моральної (
немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань (
фізичних, душевних, психічних, тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат та з урахуванням
інших обставин. Зокрема, враховується
стан здоров"я потерпілого, тяжкість
вимушених змін у його життєвих
стосунках.

Відповідно до вимог ст. 1166
Цивільного Кодексу України Майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Шкода ,
завдана каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров`я або смертю фізичної особи
внаслідок непереборної сили,
відшкодовується у випадках,
встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.. 1167
Цивільного Кодексу України моральна
шкода , завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю відшкодовується
особою, яка її завдала за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною 2 цієї статті.

Враховуючи вище наведене, а також те, що
сторонами по справі не надано належних
та допустимих доказів в обґрунтування
заявлених вимог за первинним та
зустрічним позовами, керуючись ст.ст. 1-
11, 58, 59, 60, 61, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 1166 - 1168 Цивільного Кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди - відмовити .

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування
моральної шкоди - відмовити .

Судовий збір за первинним позовом
покласти на позивача - ОСОБА_1

Судовий збір за зустрічним позовом
покласти на позивача - ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківській області
в порядку ст.ст.291 - 296 ЦПК України шляхом
подачі через Краснокутський районний
суд в 10 - денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги .
Повний його текст буде виготовлено
протягом 5 - ти днів з дня його
проголошення відповідно до вимог ст. 209
ЦПК України.

Суддя: М. О. Остапов