Справа № 323/2425/14-ц
Провадження №2/323/695/14
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

20.10.2014 р.
м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької
області у складі головуючого судді
Шудрика А.А, при секретарі Тахтаул А.Л.,
за участю прокурора Галімової А.В.,
представника позивача Світлицької О.В.,
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представника третьої особи Веселого
В.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
виконавчого комітету Новотроїцької
сільської ради Оріхівського району
Запорізької області в інтересах
малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах
дітей Оріхівської районної державної
адміністрації Запорізької області, про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Виконавчий комітет Новотроїцької
сільської ради Оріхівського району
Запорізької області звернувся до суду
з позовом, в якому просить:

1) позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3
батьківських прав відносно малолітніх
дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2

2) стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь фізичної або юридичної особи,
яка буде призначена опікуном
малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі
1/4 всіх видів доходу, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку;

3) судові витрати покласти на
відповідачів.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Виконавчим комітетом Новотроїцької
сільської ради як місцевим органом
опіки та піклування спільно зі службою
у справах дітей Оріхівської
райдержадміністрації проведено
перевірку виконання батьківських
обов'язків громадянами ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Запоріжжя, та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою с.
Долинське Запорізького району
Запорізької області, щодо виховання та
розвитку малолітніх дітей ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
Перевіркою встановлено, що вони
ухиляються від виконання обов'язків по
утриманню, вихованню та догляду за
своїми малолітніми дітьми ОСОБА_5 та
ОСОБА_6. Зокрема, вони зловживають
спиртними напоями, не працюють, що
засвідчено характеристиками на
громадян з місця проживання. Ними не
створені належні житлово-побутові
умови. Будинок, де проживає родина,
знаходиться в занедбаному стані, в
кімнатах безлад, купи брудного одягу,
повітря затхле від тютюнового диму.

В судовому засіданні представник
позивача на позовних вимогах не
наполягає, так як поведінка
відповідачів покращилася: вони не
зловживають алкогольними напоями з
травня місяця, їздять на побачення з
доньками. Тому при вирішенні справи
покладається на розсуд суду.

Прокурор та представник третьої особи
вважають за необхідне позбавити
відповідачів батьківських прав.

Відповідачі з позовом не згодні,
пояснили, що вони з травня місяця не
вживають алкогольних напоїв, покращили
свої умови проживання та не уявляють
свого життя без дітей, яких часто
відвідують, тому просять не позбавляти
їх батьківських прав.

Суд, заслухавши представника позивача,
прокурора, відповідачів, представника
третьої особи, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60
ЦПК України.

Декларація прав дитини, проголошена
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, як принципове положення
визначила, що дитина повинна зростати в
умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права
дитини в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

В положенні принципу 6 «Декларації прав
дитини» Генеральної Асамблеї ООН від
20.11.1959 p., зазначено, що «дитина для
повного і гармонійного розвитку її
особистості потребує любові і
розуміння; вона повинна, коли це
можливо, зростати під піклуванням і
відповідальністю своїх батьків, у
всякому випадку в атмосфері любові і
морального та матеріального
забезпечення».

Також у статті 9 Конвенції про права
дитини визначено, що держави-учасниці
забезпечують те, щоб дитина не
розлучалася з батьками всупереч їх
бажанню, за винятком випадків, коли
компетентні органи згідно з судовим
рішенням, визначають відповідно до
застосовуваного закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права
дитини, батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування.

Згідно ст.51 Конституції України сім'я,
дитинство, материнство і батьківство
охороняються державою.

Відповідно до ст.3 СК України сім'я є
первинним та основним осередком
суспільства, дитина належить до сім'ї
своїх батьків і тоді, коли спільно з
ними не проживає.

Статтею 151 СК України визначено
переважне право батьків перед іншими
особами на особисте виховання дитини.
Права батьків щодо виховання дитини
розцінюється як засіб виконання ними
своїх обов`язків щодо неї. Так, право на
особисте виховання дитини дає
можливість матеpi, батькові бути
нерозлучно з нею.

Статтею 163 СК України встановлено
переважне право батьків перед іншими
особами на те, щоб дитина проживала з
ними.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства», батьки зобов'язані
виховувати дитину, піклуватися про її
здоров'я, фізичний, духовний і
моральний розвиток, навчання,
створювати належні умови для розвитку
її природних здібностей, поважати
гідність дитини, готувати її до
самостійного життя та праці.

Відтак, пред'являючи позов про
позбавлення батьківських прав з
підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.164 СК
України, позивач повинен довести, що
відповідач свідомо ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, так як ухилення від
виконання юридичного обов'язку - це
завжди акт свідомої поведінки,
оскільки особа має реальну можливість
його виконати, але не вчиняє до цього
жодних дій. Тому, жодні інші обставини,
як-то ухилення матері чи батька від
утримання дитини, не можуть призвести
до позбавлення батьківських прав.

Статтею 164 СК України передбачено
виключний перелік підстав позбавлення
особи батьківських прав, відповідно до
якої мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного
Суду України №3 від 30 березня 2007 року
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
передбачено, що позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей. Ухилення батьків від виконання
своїх обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками (п.16 постанови).

Судом встановлені наступні обставини
справи.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються батьками
ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1,
відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 (а.с. 6) та ОСОБА_6, яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_2
(а.с. 5).

Відповідно до довідки від 27.05.2014 року за
вих.№156/01-27 Новотроїцької сільської
ради Оріхівського району Запорізької
області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно
мешкає в АДРЕСА_1, і має такий склад
сімї: співмешканець - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, донька - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, - зареєстрована, але не
проживає, донька - ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, -
зареєстрована, але не проживає, мати,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 7.).

За зареєстрованим місцем проживання
відповідачів по справі неодноразово
здійснювалось обстеження
житлово-побутових умов проживання:
29.10.2013 р., 13.05.2014 р., 22.05.2014 р. (а.с. 13-14) і в
усіх випадках висновки комісії були
досить негативними.

23.05.2014 року Рада опіки та піклування
Новотроїцької сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області затвердила висновок №1 про
стан виконання батьківських обов'язків
гр.ОСОБА_2 та гр.ОСОБА_3, в якому було
вирішено вважати за доцільне позбавити
батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, по відношенню
до їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с. 10 а).

23.05.2014 року виконавчим комітетом
Новотроїцької сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області також було прийнято рішення №11
про стан виконання батьківських
обов'язків гр.ОСОБА_2 та гр.ОСОБА_3, в
якому вирішено було затвердити
висновок ради опіки та піклування
Новотроїцької сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області від 23.05.2014 року №1 «Про стан
виконання батьківських обов'язків
гр.ОСОБА_2 та гр.ОСОБА_3», вважаючи за
доцільне позбавити батьківських прав
гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та гр.ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, по відношенню до їх
неповнолітніх дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с. 10)

Як пояснили в судовому засіданні
відповідачі, вони досить часто
відвідують дітей у КЗ «Оріхівський
обласний центр соціальної
психологічної реабілітації дітей»
Запорізької обласної ради, а також
своєю поведінкою підтверджують, що
хочуть змінити своє відношення до
дітей, та страждають від розлучення з
ними.

Зміну способу життя відповідачів в
ліпшу сторону в судовому засіданні
також підтвердила представник
Новотроїцької сільради.

Враховуючи, те що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом та
аналіз фактичних обставин справи і
зібраних у справі доказів свідчить про
те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, із часу коли у
них забрали дітей змінились, мають
бажання виховувати своїх дітей
самостійно, не ухиляються від своїх
обов'язків, а тому суд з урахуванням
вимог ст. ст. 164 СК України, дійшов
висновку про те, що на даний час не
вбачає підстав для позбавлення їх
батьківських прав.

Разом з тим, відповідно до вимог закону
та п.18 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення
батьківських прав», відповідачів слід
попередити про необхідність змінити
ставлення до виховання їхніх
малолітніх дітей, оскільки, на думку
суду, їх участь в розвитку та вихованні
доньок за минулий період є явно
недостатньою. На службу в справах дітей
Оріхівської районної державної
адміністрації необхідно покласти
контроль за виконанням відповідачами
батьківських обов'язків.

На підставі ст.51 Конституції України,
ст.ст. 3,151, 163, 164 СК України, ст.ст. 3, 9, 18
Конвенції про права дитини,
ратифікованої в Україні постановою
Верховної Ради України 27.02.1991 року
№789-XII, п.6 «Декларації прав дитини»
Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 p.,
ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», п.15, п.18
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 30.03.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення
батьківських прав», та керуючись ст. ст.
10, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову виконавчого
комітету Новотроїцької сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області в інтересах малолітніх ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
Служба у справах дітей Оріхівської
районної державної адміністрації
Запорізької області, про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів відмовити.

Попередити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
необхідність змінити ставлення до
виховання доньок - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Покласти на Службу у справах дітей
Оріхівської районної державної
адміністрації контроль протягом
одного року за виконанням ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 батьківських обов'язків щодо їх
доньок - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня його винесення до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Оріхівський районний суд Запорізької
області.

Суддя Оріхівського районного суду:
А.А.Шудрик