Справа № 226/2471/14-ц
Справа № 2/226/985/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької
області у складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Димитров
Донецької області справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» (далі за
текстом Банк) звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, в обґрунтування якого
вказав, що 27.07.2006 року між Публічним
акціонерним товариством
«Кредитпромбанк» і відповідачем був
укладений договір № 8В_49.29/01880/06-ТК, за
яким позичальник отримав від
банківської установи кредитні кошти в
сумі 17500,00 грн. із розрахунку 24,00 % річних
за весь час фактичного користування
кредитом на строк з 27.07.2006 року до
повного виконання зобов'язання перед
кредитором. 20.05.2013 року між ПАТ
«Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк»
(далі за текстом Банк) був укладений
договір купівлі-продажу прав вимоги,
відповідно до якого в порядку, обсязі
та на умовах, визначених даним
договором, ПАТ «Кредитпромбанк»
передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк»
права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами,
внаслідок чого Банк замінює ПАТ
«Кредитпромбанк» як кредитора у
зазначених зобов'язаннях и до Банку
переходить право вимоги від боржників
повного, належного та реального
виконання обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами. Згідно
за п.2.1, п.2.1.1 кредитного договору
позичальник зобов'язується повернути
отриманий кредит та сплачувати
нараховані проценти за його
користування щомісячно в сумі не менш
як 804,15 грн. в період з 01 по 20 число
кожного місяця, наступного за звітним,
починаючи з 28.07.2006 року. Проте
відповідач умови кредитного договору
належним чином не виконує, про що
неодноразово повідомлялася, у зв'язку з
чим за станом на 15.05.2014 року за
відповідачем рахується наявна
заборгованість за тілом кредиту в сумі
9165,26 грн., яку Банк разом з понесеними
ним судовими витратами у вигляді
судового збору в сумі 243,60 грн. просить
стягнути на свою користь з відповідача.

Сторони до суду не з'явилися, про час і
місце слухання справи сповіщені
належним чином.

Позивач письмово повідомив суд про
розгляд справи у відсутність
представника Банку та про те, що він
наполягає на позові.

Дослідивши матеріали справи,
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 27.07.2006 року між
відкритим акціонерним товариством
комерційний банк «Кредитпромбанк» та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 49.29/01880/06-ТК030900049, за
яким зазначеним банком був наданий
відповідачеві кредит на придбання
скутеру «Хонда Леад-48» в сумі 17500,00 грн.
зі сплатою 24 % річних за користування
кредитними коштами, з остаточним
терміном повернення кредиту та сплати
процентів не пізніше ніж 20.07.2009, що
підтверджується кредитним договором
(а.с.5-8).

Згідно за п.2.1, п.2.1.1 кредитного договору
позичальник зобов'язується повернути
отриманий кредит та сплачувати
нараховані проценти за його
користування щомісячно в сумі 804,15 грн.
в період з 01 по 20 число кожного місяця,
наступного за звітним, починаючи з
28.07.2006 року, через власний картковий
рахунок НОМЕР_1 в Банку.

Підписи під договором свідчать про
досягнення сторонами згоди за всіма
умовами угоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Згідно за ст.599 ЦК України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та
ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками
порушення відповідачем зобов'язання
щодо неповернення чергової частини
суми кредиту є право кредитора
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту та одержання від
позичальника процентів від суми
позики.

20.05.2013 року між публічним акціонерним
товариством «Кредитпромбанк» та
позивачем укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги,
відповідно до якого ПАТ
«Кредитпромбанк» відступає ПАТ
«Дельта Банк» права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта
Банк» набуває статус нового кредитора
у зазначених зобов'язаннях і до нього
переходить право вимоги від боржників
щодо виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами. Даний договір посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за № 1134 20.05.2013 року (а.с.12-17).

Відповідно до п.2.3 вказаного договору
право вимоги від продавця до покупця та
обов'язки продавця передати право
вимоги вважаються виконаними з моменту
підписання продавцем та покупцем акту
приймання-передачі прав вимоги (а.с.14).

Згідно за п.1.1. цього договору актом
приймання-передачі прав вимоги
документально оформлюється фактична
передача прав вимоги від продавця до
покупця (а.с.12).

За приписами п.7.5 договору від 20.05.2013
року всі додатки та договори про
внесення змін (додаткові договори) до
цього договору складають його
невід,ємну частину. В якості додатку до
цього договору додається перелік
договорів та купівельна ціна за права
вимоги, визначений як Додаток 1 (а.с.16).

Згідно витягу з додатку № 1 до
вказаного договору у переліку прав
вимоги за кредитами міститься
кредитний договір № 49.29/01880/06-ТК030900049
від 31.07.2006 року, укладений між ПАТ
«Кредитпромбанк» та ОСОБА_1, з кінцевим
терміном погашення кредиту 24.05.2008 року,
стосовно простроченої заборгованості,
яка виникла за станом на 25.05.2012 року в
сумі 9165,26 грн.

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою у разі передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Отже, судом встановлено, що позивач
замінив кредитора ПАТ
«Кредитпромбанк» у зобов'язанні за
кредитними та забезпечувальними
договорами у зв'язку з переданням ПАТ
«Кредитпромбанк» своїх прав ПАТ
«Дельта Банк».

Між тим, із доданих до позову письмових
доказів у підтвердження обставин,
викладених у позовній заяві, позивачем
не доведено, що до нього перейшло право
вимоги за укладеним між ПАТ
«Кредитпромбанк» та відповідачем
ОСОБА_1 27.07.2006 року кредитним договором
№ 49.29/01880/06-ТК030900049, оскільки згідно
наведеному витягу з додатку № 1 до
договору купівлі-продажу прав вимоги
від 20.05.2013 року до переліку прав вимоги
за кредитами увійшов кредитний договір
№ 49.29/01880/06-ТК030900049 від 31.07.2006 року з
кінцевим терміном погашення кредиту
24.05.2008 року.

Тобто ані дата укладення кредитного
договору, ані термін погашення кредиту
за ним не співпадають з тим, що
наведений у позові та доданий до нього.
До того ж витяг з додатку № 1 до
договору купівлі-продажу прав вимоги
від 20.05.2013 року, як і сам додаток 1, не є
документальним підтвердженням
фактичної передачі прав вимоги від
продавця до покупця, виходячи із умов
договору купівлі-продажу від 20.05.2013
року.

За приписами ст.179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги та заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Позивач в силу статей 10, 60 ЦПК України
зобов'язаний на засадах змагальності
належними та припустимим доказами
довести правову та фактичну підставу
заявлених ним вимог.

Отже, відсутність доказів на
підтвердження переходу до позивача
права вимоги за укладеним між ПАТ
«Кредитпромбанк» та відповідачем
ОСОБА_1 27.07.2006 року кредитним договором
№ 49.29/01880/06-ТК030900049, дозволяють зробити
суду висновок про те, що позовні вимоги
Банку не підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.512, 514 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 214, 215, 294 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором №
49.29/01880/06-ТК030900049 від 27.07.2006 року
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду

Донецької області через Димитровський
міський суд Донецької області шляхом
подачі апеляційної скарги у
десятиденний строк з дня його
оголошення. Особи, які брали участь, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати судову скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Ж.Є.Редько