У х в а л а

іменем україни

6 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,
Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Баранівського районного управління
юстиції у Житомирській області, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Баранівського районного суду
Житомирської області від 2 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 10 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із скаргою на дії державної
виконавця відділу державної
виконавчої служби Баранівського
районного управління юстиції у
Житомирській області, у якій просив
визнати дії державного виконавця
неправомірними, скасувати постанову
державного виконавця від 2 жовтня 2012
рок про закінчення виконавчих
проваджень, зобов'язати виконавчу
службу внести запис до постанови про
визнання всіх записів у трудовій
книжці недійсними та внести нові
записи про прийняття його на роботу на
підставі рішень Баранівського
районного суду Житомирської області
від 16 серпня 2010 року та апеляційного
суду Житомирської області від 28 жовтня
2010 року, уклавши новий трудовий
договір; визнати недійсним в цілому
трудовий договір від 14
січня 2011 року зі змінами від 4 лютого 2013
року; анулювати виконавчий лист від 19
січня 2010 року і видати новий виконавчий
лист па підставі рішення апеляційного
суду Житомирської області від 28 жовтня
2010 року. Скаргу обґрунтовує тим, що
державним виконавцем не вчинено всіх
виконавчих дій щодо виконання рішення
суду.

Ухвалою Баранівського районного суду
Житомирської області від 2
грудня 2013 року скаргу ОСОБА_4
задоволено частково.

Визнано дії державних виконавців щодо
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження
неправомірними у зв'язку із
невиконанням рішення суду у повному
обсязі.

Зобов'язано відділ державної
виконавчої служби Баранівського
районного управління юстиції,
приватного підприємця ОСОБА_5
анулювати запис у трудовій книжці
ОСОБА_4 про його звільнення з роботи з 17
січня 2008 року за прогул та посвідчити
анулювання цього запису Баранівським
районним центром зайнятості, у зв'язку
з невідповідністю даного запису
рішенню суду.

В решті вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 10 лютого
2014 року ухвалу Баранівського
районного суду Житомирської області
від 2 грудня 2013 року в частині
задоволення скарги ОСОБА_4 скасовано та
в цій частині постановлено нову ухвалу,
якою у задоволенні скарги ОСОБА_4
відмовлено.

Скасовано ухвалу Баранівського
районного суду. Житомирської області
від 2 грудня 2013 року в частині відмови у
задоволенні вимог про визнання
недійсним трудового договору та
наступних змін до нього та закрито
провадження в цій частині.

В решті ухвалу суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати зазначені судові ухвали та
направити справу на новий судовий
розгляд, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
скарги, суд апеляційної інстанції
правильно виходив з того, що дії
державних виконавців є неправомірними,
але під час розгляду скарги
роботодавцем внесено записи у трудову
книжку ОСОБА_4 відповідно до рішень
судів, а тому підстави для задоволення
скарги відсутні.

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні скарги про визнання
недійсним трудового договору та
закриваючи провадження, суд
апеляційної інстанції дійшов
правильного висновку, що зазначений
спір між працівником та роботодавцем
підлягає розгляду в порядку позовного
провадження.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні були
дотримані норми матеріального та
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що судами попередніх
інстанцій правильно встановлено та
належно перевірено обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи, судові рішення
ухвалені із додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для їх зміни чи
скасування немає.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваних ухвал.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Баранівського районного суду
Житомирської області від 2
грудня 2013 року в нескасованій частині
та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 10 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

С.О. Карпенко

І.К. Парінова