АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9710/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Антонюк О.А. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 06 жовтня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне
підприємство «Житлово - експлуатаційне
підприємство №3» Дніпропетровської
міської ради, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди та
витрат,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року позивачі звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
з нього на користь ОСОБА_3 матеріальної
шкоди в розмірі 5000 грн., моральної шкоди
в розмірі 5000 грн. та судових витрат. В
обґрунтування позовних вимог, які
згодом були уточнені та розмір
матеріальної шкоди зменшено до 2550,82
грн., посилалися на те, що на підставі
свідоцтва від 27 квітня 1998 року їм на
праві спільної сумісної власності
належить квартира АДРЕСА_1, в якій вони
всі зареєстровані, але фактично мешкає
в ній лише ОСОБА_3 В 2012 році відбулося
залиття зазначеного житла з вище
розташованої квартири НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_2, в результаті якого їм
було завдано матеріальної шкоди.
Причиною залиття стало недбале
ставлення відповідача до сантехнічних
приладів, комунікацій та ремонту в
своїй квартирі. КП «Житлово -
експлуатаційне підприємство №3»
Дніпропетровської міської ради
складено відповідні акти. Вважають
винним у залитті саме відповідача.
Обіцянки усунути пошкодження, що були
завдані їхній квартирі, відповідач не
виконав. Внаслідок залиття їм була
завдана моральна шкода, яку вони
оцінюють в 5000 грн. та матеріальна шкода,
розмір якої, згідно висновку
експертизи, складає 2550,82 грн., яку
просять стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3, оскільки саме вона постійно
мешкає у зазначеній квартирі, саме їй
завдана шкода.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 06 жовтня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково;
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду в сумі 2550,82 грн.,
моральну шкоду 500 грн. Вирішено питання
про стягнення судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким в
позові відмовити у повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу,
перевіривши законність та
обгрунтованність рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду залишити без змін з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 27 квітня 1998 року ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_9 є
співвласниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

Поверхом вище над квартирою позивачів
знаходиться квартира НОМЕР_1, яка
належить ОСОБА_2

Згідно актів № 49 від 06.06.2012 року та № 102
від 11.10.2013 року встановлено, що в 2012 році
ОСОБА_2 проводив ремонт (стяжка підлоги)
своєї квартири АДРЕСА_2, в результаті
чого відбулось залиття квартири
позивачів (а.с.8-9).

Вимога ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування завданої матеріальної
шкоди залишилася без задоволення
(а.с.10).

Згідно висновку судової будівельно -
технічної експертизи № 505/506/14 від 26.05.2014
року вартість ремонтно - відновлюваних
робіт (завдані збитки) необхідних для
усунення наслідків залиття квартири
АДРЕСА_1 з заміною шпалер складає 2550,82
грн. (а.с.83-106).

Крім матеріальної шкоди позивачу була
завдана і моральна шкода, що полягає в
наступному: на час та після вказаного
ремонту свого житла відповідачем і
залиття квартири позивач вимушена була
відмовитись від звичного способу
життя, вона не мала можливості
нормально спілкуватись зі своєю
родиною і друзями.

Встановивши зазначені обставини та
надавши їм належну правову оцінку, суд
першої інстанції, керуючись ст.ст. 23, 383,
1166, 1167 ЦК України, Законом України «Про
житлово - комунальні послуги»,
Правилами утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань житлово - комунального
господарства від 17.05.2005 року №76,
ухвалив рішення, яке відповідає
вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, а також
поясненнями сторін.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на те, що суд першої інстанції
помилково прийняв до уваги акти № 49 від
06.06.2012 року та № 102 від 11.10.2013 року,
оскільки в них не зазначено характер,
причину та час залиття квартири
позивачів; що квартиру ОСОБА_3 було
залито не ним, а можливо попередніми
власниками квартири, не можуть бути
прийняті судом до уваги, оскільки
згідно пояснень ОСОБА_2, наданих у
судовому засіданні апеляційної
інстанції, він є власником квартири
АДРЕСА_2 з 2012 року, проведення у цій
квартирі ремонтних робіт у 2012 році ним
не заперечувалося. Відповідачем не
надано жодних доказів на підтвердження
того, що залиття квартири відбулося не
з його вини або колишнім власником.

Порушень матеріального чи
процесуального права, які могли б
призвести до скасування або зміни
рішення суду, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 06 жовтня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:
О.П.Варенко

Судді:
В.С.Городнича

О.В.Лаченкова