АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа №210/5028/14-ц
Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2123/14
Доповідач - Бондар Я.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.

при секретарі Булах К.А.,

за участі - представника відповідача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 09 вересня 2014 року про
забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу
житлового будинку удаваним в частині
покупця та визнання права власності на
житловий будинок,-

ВСТАНОВИЛА:

09 вересня 2014 року Дзержинським
районним судом було задоволено заяву
позивача представника позивача ОСОБА_5
- ОСОБА_7 та постановлено оскаржувану
ухвалу про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу житлового будинку
удаваним в частині покупця та визнання
права власності на житловий будинок.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_8
посилаючись на порушення норм
процесуального права, поставив питання
про скасування ухвали суду про
забезпечення позову. В обґрунтування
апеляційної скарги відповідач
зазначив, що судом першої інстанції не
зазначено обставин, які свідчили б про
реальну загрозу невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи відповідачу ОСОБА_2
на підставі договору купівлі-продажу
від 25.03.2013 року належить житловий
будинок, розташований за
адресою:АДРЕСА_1, який є предметом спору
у вказаній справі.

Задовольняючи заявлені вимоги, щодо
накладення арешту на вказаний житловий
будинок, суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_9 є його власником та може
на власний розсуд ним розпоряджатись в
тому числі відчужити, що в подальшому
може утруднити або взагалі
унеможливити виконання судового
рішення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до ч.5 статті 153 ЦПК України,
про вжиття заходів забезпечення позову
суд постановляє ухвалу, в якій
зазначається вид забезпечення позову і
підстави його обрання.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ
від 22.12.2006 за №9, ухвала про
забезпечення позову постановляється в
порядку, визначеному ст.209 ЦПК, і
повинна включати мотивувальну частину,
де поряд із зазначенням мотивів, із
яких суд (суддя) дійшов висновку про
обґрунтованість припущення про те, що
невжиття заходів забезпечення може в
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання судового рішення,
наводиться посилання на закон, яким суд
керувався при постановленні ухвали.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ
від 22.12.2006 за №9, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Так, суд першої інстанції
задовольняючи заявлені вимоги щодо
забезпечення позову виходив з того, що
вказаний житловий будинок є предметом
спору і ОСОБА_2, як його власник, може
відчужити спірне майно. Разом з тим, суд
приймав до уваги наведені в заяві про
забезпечення позову доводи щодо спроб
відчужити спірне майно шляхом
розміщення у ЗМІ оголошення про продаж
(а.с.24).

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
вони спростовуються матеріалами
справи.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції надав вірної оцінки
обставинам справи, обґрунтував
необхідність вжиття заходів
забезпечення позову та дійшов вірного
висновку щодо необхідності накладення
арешту на спірний житловий будинок.

Ні підставі викладеного колегія суддів
дійшла висновку про те, що оскаржувана
ухвала постановлена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, як недоведена, а
ухвала суду першої інстанції залишенню
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 09 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: