Справа № 463/389/14
Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/783/4544/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 06 травня 2014 року,

В С Т А Н О
В И Л А:

У листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство „Комерційний
банк „Надра" (в подальшому - „Банк")
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в кінцевій редакції
позовних вимог якого просило суд
стягнути зі згаданих відповідачів
солідарно на користь позивача
заборгованість по договору «Автопакет"
№ 60/МБ-33, який було укладено 31.10.2007 року
між Банком та відповідачами ОСОБА_3 (як
позичальником) і ОСОБА_4 (як
поручителем) на суму 27 247 доларів США з
терміном погашення до 30.10.2014 року та із
сплатою за користування кредитом з
розрахунку 13,4 % річних (в подальшому -
„Кредитний договір"), в розмірі 6 917
доларів США 29 центів та 7 267 грн. (з яких:
6 680, 59 доларів США - заборгованість по
кредиту; 236, 70 доларів США -
заборгованість по процентах; 3 633 грн. 50
коп. - пеня за порушення строку сплати
кредиту та процентів; 3 633 грн. 50 коп..
штрафу), а також витрати по оплаті
судового збору та витрати пов'язані з
поданням оголошення у ЗМІ (а.с. 1-4, 45-48).

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» суму
заборгованості по договору
«Автопакет» № 60/МБ-33 від 31.10.2007 року в
розмірі 6 917 доларів США 29 центів (що у
гривневому еквіваленті на момент
винесення рішення становить 79 272 грн. 14
коп.), 7 267 грн штрафних санкцій, 1609 грн. 03
коп. витрат пов'язаних з оплатою
судового збору та 250 грн. 02 коп. витрат
понесених позивачем за подання
оголошення про виклик сторін в ЗМІ (а.с.
73-75).

Дане рішення оскаржив відповідач
ОСОБА_3

Апелянт просять оскаржуване
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким відмовити Банку у задоволенні
його позовних вимог, покликаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Вважає неправомірним
застосування до спірних правовідносин
частини 3 ст. 554 ЦК України, так як
поручителі, відповідачі ОСОБА_4 і
ОСОБА_5, не укладали спільного договору
поруки, а відтак вони не можуть нести
„солідарної відповідальності між
собою, оскільки не можна вважати поруку
їхньою спільною".

Вважає нарахування штрафу у
розмірі 2 724 доларів США 70 центів та
подальше зарахування оплачених
платежів в рахунок оплати цього штрафу
необгрунтованим, оскільки вважає, що у
Банку не було підстав для нарахування
вказаного штрафу.

Одночасне нарахування Банком
пені і штрафу вважає подвійним
притягненням „до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме порушення" (а.с. 77-79).

Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5, будучи
своєчасно належним чином
повідомленими про час і місце
апеляційного розгляду справи (а.с. 96, 97),
в судове засідання не з'явилися, про
причини такої неявки суд не повідомили.

Представники Банку і відповідача
ОСОБА_3 в судовому засіданні 18.08.2014 року
дали свої пояснення по справі, однак в
наступне судове засідання (будучи
належним чином повідомленими про час і
місце його проведення - а.с. 101) не
з'явилися і про причини такої неявки
суд не повідомили, що (у відповідності
до ч. 2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає
завершенню апеляційного розгляду
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2
ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч.3
ст. 549 ЦК України).

Виходячи з аналізу зазначених норм
права, штраф є відповідальністю, яка
залежить лише від суми невиконаного
або неналежно виконаного зобов'язання
й у часі визначається з настанням
однієї з подій як невиконання або
неналежне виконання зобов'язання та
має разовий характер, тобто -
вичерпується з настанням самого факту
порушення зобов'язання.

Пенею ж є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання,
тобто - встановлює певні юридичні
наслідки у вигляді обов'язку сплатити
певну суму, яка залежить не тільки від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання, а й від часу такого
невиконання.

Тобто, пеня та штраф є різними видами
неустойки як засобу юридичної
відповідальності, а не окремими видами
штрафних санкцій, а відтак доводи
апеляційної скарги стосовно того, що
стягнення з відповідачів одночасно
штрафу та пені є подвійною
відповідальністю за одне й теж
правопорушення, не відповідають
фактичним обставинам справи та нормам
матеріального права, а тому до уваги
прийматися не можуть.

Кредитним договором на позичальника
покладено обов'язок суворо
дотримуватися положень цього Договору
(п.4.3.2) та встановлено, що за порушення
вимог згаданого пункту 4.3.2 позичальник
зобов'язаний сплатити Банку штраф у
розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної
у п. 1.1 цього Договору, за кожен випадок
(п. 5.2).

Судом встановлено та стверджується
матеріалами справи, що позичальник
ОСОБА_3 систематично порушував розмір
та порядок сплати платежів, які
передбачені положеннями Кредитним
договором, що безумовно є порушенням
вище згаданого пункту 4.3.2, за що п. 5.2
передбачені відповідні штрафні
санкції.

Відтак доводи апеляційної скарги
стосовно того, що у Банку не було
підстав для нарахування штрафу, а також
щодо розміру цього штрафу, є
необгрунтованими, а тому такими, що не
можуть прийматися до уваги.

У ч. 3 ст. 554 ЦК України
визначається механізм
відповідальності кількох поручителів,
які спільно поручились: вони
відповідають перед кридитором
солідарно. Закон не перешкоджає
укладенню кількох договорів поруки на
виконання того самого зобов'язання.
Однак у цьому випадку ч. 3 ст. 554 ЦК
України застосовуватися не може.
Поручителі, які поручились шляхом
укладення окремого договору кожним із
них, не несуть солідарної
відповідальності перед кредитором,
оскільки при цьому немає підстав
стверджувати, що поручителі дали
поруку „спільно". У такому випадку
кредитор має право пред'явити вимогу до
кожного з поручителів на підставі
відповідного договору, але поручитель,
що виконав зобов'язання, не може
висунути вимогу до іншого поручителя
на предмет розподілу тягаря
відповідальності перед кредитором.

Дійшовши висновку про солідарне
стягнення кредитної заборгованості з
боржника (ОСОБА_3.) та двох поручителів
(ОСОБА_4 і ОСОБА_5.), суд першої інстанції
не звернув уваги на те, що на
забезпечення виконання зобов'язання зі
згаданими поручителями було укладено
самостійні договори поруки: з ОСОБА_4
(а.с. 6-9) та з ОСОБА_5 (а.с. 11).

За таких обставин оскаржуване
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового - про часткове
задоволення позовних вимог Банку, а
саме: про стягнення заборгованості з
боржника (ОСОБА_3.) та з кожного з двох
поручителів (ОСОБА_4 і ОСОБА_5.), однак на
підставі відповідного договору, який
було укладено з кожним з них зокрема.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 4, 314
ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 частково
задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 06 травня 2014 року скасувати
і ухвалити нове, яким позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
„Комерційний банк „Надра"
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
суму заборгованості по договору
«Автопакет» № 60/МБ-33 від 31.10.2007 року в
розмірі 6 917 доларів США 29 центів (що у
гривневому еквіваленті на момент
винесення даного рішення становить 89 598
грн. 84 коп.) та 7 267 грн штрафних санкцій.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_5,
як поручителя по договору поруки від
31.10.2007 року, на користь Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» суму заборгованості по
договору «Автопакет» № 60/МБ-33 від 31.10.2007
року в розмірі 6 917 доларів США 29 центів
(що у гривневому еквіваленті на момент
винесення даного рішення становить 89 598
грн. 84 коп.) та 7 267 грн штрафних санкцій.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
по 619 грн. 68 коп. з кожного витрат, які
пов'язані з оплатою судового збору та
поданням оголошення про виклик сторін
в ЗМІ.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскарженим
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання рішенням
законної сили.

Суддя:

Судді: