Справа 206/6726/14-ц
Провадження 2/206/1557/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2014 р. Самарський районний суд
м.Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Кудрявцев Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про
стягнення заборгованості,

встановив:

01 серпня 2014р. представник ПАТ
КБ «ПриватБанк» звернувся до
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач вказав, що 18.03.2007 року між
позивачем та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № б/н, відповідно до
якого останній отримав кредит у
розмірі 8000,00грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Прийняті на себе
зобов'язання відповідач не виконував,
внаслідок чого станом на 31.07.2014р.
утворилась заборгованість у розмірі
16119,46грн.

На підставі викладеного позивач
просить стягнути із відповідача
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 16119,46грн. та судовий збір у
розмірі 243,60грн. (а.с.2-5).

Представник позивача Дорофєєв Д.В. в
судовому засіданні, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
задовольнити з підстав викладених у
позові. Пояснив, що правила
обслуговування і тарифи викладені у
загальному доступі на офіційному
інтернет-сайті банку, відповідач мав
змогу і повинен був знати про підвищені
удвічі відсотки у випадку прострочення
платежів.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково.
Пояснив, що він дійсно отримував
кредит. Карткою він користувався до
2013р. Але заборгованість не може бути
такою, дуже великі відсотки нараховані,
що не передбачено договором. Жодних
правил чи тарифів банку він не
підписував і з такими правилами, як
надав позивач до суду, ознайомлений не
був.

Суд заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку, що позовну заяву необхідно
задовольнити частково з наступних
підстав, встановлених в судовому
засіданні.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори й інші
правочини.

Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) громадянину у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
громадянин зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 18.03.2007 року між
позивачем та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № б/н відповідно до
якого останній отримав кредит у
розмірі 8000,00грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом (а.с.11).

Відповідно до розрахунку
заборгованості за договором № б/н від
18.03.2007 року ОСОБА_1 має заборгованість
станом на 31.07.2014р., у розмірі 16119,46грн.,
яка складається з: 7069,21грн. -
заборгованість за кредитом, 7806,47грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, які в свою чергу
складаються із 71,56 грн. - проценти на
поточну заборгованість, 7734,91 грн. -
проценти на прострочену
заборгованість, 500,00грн. - штрафу
(фіксована частина), 743,78грн. - штрафу
(процентна складова) (а.с.6-10).

Дані правовідносини регулюються
Цивільним кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію, у тому числі сплатити гроші,
а кредитор має право вимагати від
боржника виконання обов'язку.
Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами
кредитного договору є обов'язок
кредитодавця надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язаний повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний
договір укладається в письмовій формі.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, у тому числі і
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.
Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Змістом ст. 549 Цивільного кодексу
України визначено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Даючи правову оцінку дослідженим в
судовому засіданні доказам, суд
доходить висновку, що в дійсності у
відповідача перед позивачем
утворилась заборгованість по сплаті
кредиту та процентів, відповідач не
виконав прийняті на себе відповідно до
договору зобов'язання, що і послугувало
підставою для звернення позивача до
суду із цим позовом.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 особисто підписував кредитний
договір, що свідчить про те, що
кредитний договір було укладено і зі
сторони позивача належним чином
виконано його умови, що не
заперечувалось відповідачем.

Разом з тим, позивач зокрема просить
суд стягнути із відповідача несплачені
проценти на прострочену
заборгованість у розмірі 7734,91грн.
відповідно до п. 5.5.1 "Правил
користування платіжною карткою" та
500,00грн. та 743,78грн. в якості штрафів за
неналежне виконання зобов'язання,
відповідно до п. 8.6 "Умов та правил
надання банківських послуг".

Згідно п. 5.5.1 "Правил користування
платіжною карткою" за несвоєчасне
виконання договірних відносин власник
картки сплачує проценти за підвищеною
процентною ставкою або додаткову
комісію, розміри якої встановлюються
тарифами, які відповідач не підписував.
Відповідачу було надано кредит під 36,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом, проте згідно розрахунку з
вересня 2009 року почалося нарахування
відсотків у розмірі 72%, тобто удвічі
більше, ніж передбачено договором.
Разом з тим банком не надано жодних
тарифів, тому суд не вважає
документально підтвердженим
правомірність вимоги про стягнення
підаищених відсотків. Отже несплачені
проценти на прострочену
заборгованість які підлягають
стягненню з відповідача, повинні
обраховуватися за ставкою 36% річних і
становлять удвічі меншу суму:
7734,91/2=3867,45грн.

Відповідно до п. 8.6 "Умов та правил
надання банківських послуг" при
порушенні клієнтом строків платежів по
любому зобов'язанню цього договору
понад 120 днів, клієнт повинен сплатити
банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми
позову. Оскільки з відповідача на
користь банку підлягає стягненню
заборгованість за кредитом 7069,21грн. +
несплачені проценти на поточну
заборгованість71,56грн. + несплачені
проценти на прострочену
заборгованість 3867,45грн. = 11008,22грн.Ч5% =
550,41грн. (процентна складова) +500,00 грн.
(фіксована частина), тому з відповідача
підлягає стягненню заборгованість по
судовим штрафам у розмірі 1050,41грн., а
загалом 11008,22+1050,41=12058,63 (грн.).

Крім того, суд вважає, що з відповідача
необхідно стягнути сплачений судовий
збір на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 1050, 1054 ЦК
України, ст.ст. 4- 8, 10, 11, 18, 57- 60, 88, 208, 209, 212-
215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (і.н.НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» заборгованість за
письмовим договором (заявою) від 18.03.2007
року, яка утворилася станом на 31.07.2014
року в розмірі 12058,63 грн., і складається
із: 7069, 21 грн. - заборгованість за
кредитом, 3867,45 грн. - заборгованість за
відсотками, 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина), 550,41 грн. - штраф (процентна
складова), а також судові витрати зі
сплати судового збору у розмірі 243,60
грн., а загалом 12302 (дванадцять тисяч
триста дві) грн. 23 коп.

У задоволенні позовних вимог про
стягнення підвищених відсотків та
частини штрафу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя А.О.
Сухоруков