Справа № 208/1830/2012 Провадження №
22-ц/772/2626/2014Головуючий в суді першої
інстанції Копчинський В. І.Категорія 9
Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

02 грудня 2014 року м. Вінниця Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Голоти Л.О., Нікушина В.П.,

при секретарі Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства
«Райз-Максимко»

на рішення Калинівського районного
суду Вінницької області від 23 червня 2014
року

в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32,
ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36,
ОСОБА_37, Фермерського господарства
«Козир»до Приватного акціонерного
товариства «Райз-Максимко» в особі
відокремленого підрозділу юридичної
особи - Калинівської філії Приватного
акціонерного товариства
«Райз-Максимко», с. Комунарівка
Калинівського району Вінницької
області, про визнання дій незаконними,
витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

встановила:

Рішенням Калинівського районного суду
Вінницької області від 23 червня 2014 року
позов задоволено. Визнано дії
Приватного акціонерного товариства
«Райз-Максимко» в особі відокремленого
підрозділу юридичної особи -
Калинівської філії ПрАТ
«Райз-Максимко», с. Комунарівка
Калинівського району Вінницької
області щодо використання майна
позивачів незаконними.

Постановлено витребувати з
незаконного користування ПрАТ
«Райз-Максимко» в особі відокремленого
підрозділу юридичної особи -
Калинівської філії ПрАТ
«Райз-Максимко», с. Комунарівка
Калинівського району Вінницької
області та зобов'язано останнього
повернути позивачам по справі, в особі
Голови Спілки співвласників майнових
паїв ОСОБА_2 наступне майно єдиним
майновим комплексом відповідно
майнових сертифікатів:будинок
механізатора (столова) вартістю 4594,00
грн., конюшня - 3400,00 грн., погріб столової
- 700,00 грн., склад міндобрив - 1418,00 грн.,
вантаж самоскид ММЗ-554 АВ55-31АМ - 3564,00
грн., автомобіль ГАЗ-53-Б АВ32-46АЕ - 2860,00
грн., автомобіль ГАЗ-52 АВ73-22АК - 2840,00 грн.,
автомобіль «Нива» вишнева 3843,00 грн.,
автопричіп ГКБ-819 - 805,00 грн., трактор
МТЗ-82 (Коваля) 6415 ВА - 6709,00 грн., трактор
МТЗ-82 (ОСОБА_21) - 5327,80 грн., сівалка
зернова С-3-3,6 - 730,00 грн., сівалка зернова
полуторна С3 - 1000,00 грн., культиватор
КПС-4,2 - 730,00 грн., культиватор КПС-4,2 - 890,00
грн., культиватор УСМК 5,4 - 1612,00 грн.,
сівалка мультико - 5000,00 грн., плуг ПЛН -
410,00 грн., картоплесаджалка КСМ-4Д - 3270,00
грн., борона важка БЗТЗ-1, 12 шт. - 263,90 грн.,
борона БЗТС-1 посівна, 12 шт. - 14,00 грн.,
сцепка С-11, 2 шт. - 200,00 грн., шлейф-борона
по 2 шт. ШБ-2,5 - 359,00 грн., зерномет ЗМ-60 -
299,00 грн., кормодробілка ДКУ - 229,00 грн.,
обладнання жорнового млину - 950,00 грн.,
зерноочисна машина ОВС-25 - 507,00 грн.,
зернопогружчик МВС-4 - 733,00 грн., причіп
тракторний 2 ПТС-4 - 720,00 грн., катки
тракторні КЗК-ІО, 12 шт. - 180,00 грн., катки
тр. кільчато-зубчасті ККК-2,8, 12 шт. - 50,00
грн., - картоплекопач КСТ 1,4 - 2900,00 грн.,
культиватор окучувач картоплі - 1142,00
грн., вирівнювач ґрунту - 624,00 грн., коні,
2,45 цнт - 541,00 грн., основні свинки, 0,33 цнт -
111,00 грн., транспортер ленточний - 450,00
грн., основні свинки, 0,33 цнт - 111,00 грн.,
транспортер ленточний - 450,00 грн., вага -
1500,00 грн., плита газова - 30,00 грн., віз
виїзний - 750,00 грн., циркулярка ИМР-9И -
266,00 грн., вага напільна 1 шт. - 1,00 грн.,
термоси столові, 3 шт. - 1,00 грн., візок
складський, 1 шт. - 1,00 грн., цистерна 5,4 м -
28,00 грн., цистерна 4,2 м - 28,00 грн., на
загальну суму 62150 грн.

Витребувати з незаконного
користування ПрАТ «Райз-Максимко» в
особі відокремленого підрозділу
юридичної особи - Калинівської філії
ПрАТ «Райз-Максимко» та зобов'язати
останнього повернути фермерському
господарству «Козир», с. Загребельня
Калинівського району Вінницької
області наступне майно: зерносклад
камінний - 4000,00 грн., склад - 2080,00 грн.,
продмаг (на Гулівці) - 16615,00 грн., будинок
автоваги і навіс - 200,00 грн., кузня-млин -
2711,00 грн., котельня - 25,00 грн., площадка
для зерна - 2234,00 грн., піднавіси для
зерна, 12 шт. - 4484,00 грн., жомова яма - 472,00
грн., склад запчастин - 679,00 грн., конюшня
- 500,00 грн., кузня-токарня-склад - 4082,00
грн., гуртожиток - 2791,00 грн., майстерня -
3117,00 грн., вантажний самоскид ММЗ-554
АВ47-61 - 2086,00 грн., оприскувач ОП-2000-01 - 955,00
грн., будівництво лазні бр №2 - 12,87 грн.,
будівництво піднавісу на тр. бр №2 - 1368,75
грн., корови, 23,46 цнт - 5278,00 грн., а всього
на суму53 690,62грн.

Вирішено питання про судові
витрати.Стягнуто з ПрАТ
«Райз-Максимко» в особі відокремленого
підрозділу юридичної особи -
Калинівської філії ПрАТ
«Райз-Максимко» на користь
представника позивачів ОСОБА_2 1158,40 грн.
судового збору відповідно до заявлених
вимог та 30 грн. за
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Скасовано ухвалу Калинівського
районного суду Вінницької області від
16.05.2012 року про застосування заходів
забезпечення позову, а саме: накладення
арешту на витребуване згідно позовної
заяви майно.

Не погодившись із рішенням Приватне
акціонерне товариство «Райз-Максимко»
через свого представника подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду дійсним обставинам
справи, а також порушення та
неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення і ухвалити
нове про відмову в задоволенні
позовних вимог.

В судовому засіданні представник ПрАТ
«Райз-Максимко» Дмитренко П.В. вимоги
апеляційної скарги підтримав на
умовах, викладених у ній, і просив
задовольнити.

Позивач, представник інших позивачів
ОСОБА_2, а також його представник -
адвокат ОСОБА_40 проти вимог
апеляційної скарги заперечували,
просять залишити в силі рішення суду
першої інстанції як законне і
обґрунтоване.

Представник позивача ФГ «Козир» - Козир
Л.Д. проти задоволення апеляційної
скарги заперечувала, просить залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Інші особи, які беруть участь у справі,
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання через їх
представників, до суду не з'явилися, що
відповідно до ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає апеляційному розглядові
справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема, питання про те, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити; як
розподілити між сторонами судові
витрати тощо.

Оскаржуване рішення зазначеним
вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідач не надав будь-яких доказів
про належність йому спірного майна,
тобто користується ним протиправно і
не сплачує протягом 2008-20013 років
орендної плати позивачам, в зв'язку з
чим є підстави для його повернення
законним власникам, тому на підставі
ст. 387 ЦК України прийшов до висновку
про витребування відповідного майна.

Проте з таким висновком не можна
погодитись, так як суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, вважав
встановленими обставини, що мають
значення для справи, які є
недоведеними, та неправильно
застосував норми матеріального права.

Згідно з статтею 387 ЦК України власник
має витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Отже за змістом ст. 387 ЦК України
позивач повинен довести, а суд
встановити факти, які не тільки
доводять право власності позивача на
майно, а і його право на витребування
цього майна; вибуття майна з володіння
позивача і знаходження його у
відповідача; незаконність володіння
відповідачем майном позивача;
відсутність між позивачем і
відповідачем зобов'язально-правових
відносин щодо спірного майна.

Крім того, відповідне майно має бути
індивідуально визначеним і на момент
розгляду справи фактично знаходитися у
незаконному володінні особи, до якої
пред'явлено вимогу.

Спір між сторонами виник з приводу
розпаювання майна КСП «Україна», с.
Комунарівка Калинівського району
Вінницької області.

Питання щодо виділення в натурі частки
в майні колективного
сільськогосподарського підприємства
врегульовано Законом України від
14лютого 1992 року №2114-ХІІ «Про
колективне сільськогосподарське
підприємство», Указом Президента
України від 29 січня 2001 року № 62
"Прозаходи щодо забезпечення захисту
майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектора
економіки", постановою Кабінету
Міністрів України від 28 лютого 2001 року
№ 177 «Про врегулювання питань щодо
забезпечення захисту майнових прав
селян у процесі реформування аграрного
сектору економіки».

Згідно з ст. 31 Закону в редакції, що
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин, тобто на момент
проведення розпаювання - 29 листопада 2003
року ліквідація та реорганізація
(злиття, приєднання, поділ, виділення,
перетворення) підприємства
провадяться за рішенням загальних
зборів (зборів уповноважених) його
членів або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 7 зазначеної статті у
разі реорганізації підприємства паї
його членам або їх спадкоємцям
видаються правонаступниками цього
підприємства за рахунок майна, яке було
віднесене до складу пайового фонду
підприємства на дату його
реорганізації і передане на баланс
правонаступникам.

Указом Президента України «Про заходи
щодо забезпечення захисту майнових
прав селян у процесі реформування
аграрного сектора економіки» від
29 січня 2001 року № 62/2001 передбачено
забезпечення недопущення порушень
майнових прав колишніх членів
колективних сільськогосподарських
підприємств, у тому числі права
власності на паї, для чого, у тому числі
визнано за необхідне забезпечити
утворення комісій з організації
вирішення майнових питань, що
виникають у процесі реформування
аграрного сектора економіки, а також
здійснення заходів, передбачених
пунктом 1 цієї статті, із залученням до
їх складу колишніх членів колективних
сільськогосподарських підприємств,
працівників органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування та
представників суб'єктів
господарювання, які було створено
внаслідок реорганізації чи на основі
майна, що належало ліквідованим
колективним сільськогосподарським
підприємствам.

На виконання зазначеного Указу наказом
міністерства аграрної політки України
від 14 березня 2001 року № 62 було
затверджено Порядок розподілу та
використання майна реорганізованих
колективних сільськогосподарських
підприємств (далі - Порядок).

Пунктом 8 Порядку встановлено, що кожен
із співвласників має право
скористатися своїм майновим паєм в
один із таких способів: об'єднати свій
майновий пай з паями інших
співвласників, отримати майно у натурі
у спільну часткову власність та
передати його до статутного (пайового)
фонду новостворюваної юридичної особи,
у тому числі до обслуговуючого
кооперативу; об'єднати свій майновий
пай з паями інших співвласників,
отримати майно у натурі у спільну
часткову власність, укласти договір
про спільне володіння, користування і
розпорядження майном та передати його
в оренду; отримати свій майновий пай у
натурі індивідуально чи разом із
членами своєї сім'ї і використати його
на свій розсуд; відчужити пай будь-яким
способом в установленому законом
порядку.

Відповідно до п. 9 Порядку виділення зі
складу пайового фонду майна у натурі
окремим власникам чи групам власників
за їх бажанням у процесі вирішення
майнових питань здійснюється
підприємством-правонаступником
(користувачем) на підставі зборів
співвласників.

Частиною 5 п. 15 зазначеного Порядку
передбачено, що при виділенні майна в
натурі групі співвласників, які уклали
договір про спільне володіння,
користування та розпорядження майном,
співвласники передають підприємству
правонаступнику (користувачу) один
примірник цього договору і копію
рішення зборів співвласників про
виділення майна в натурі.
Підприємство-правонаступник одночасно
із підписанням акта
приймання-передавання майна робить
відмітки про виділення майна в натурі у
спільну часткову власність у
свідоцтвах цієї групи співвласників,
що засвідчується підписом керівника
підприємства та печаткою.

Свідоцтва з відмітками про виділення
майна в натурі у спільну часткову
власність, акт приймання-передавання
майна та договір про спільне володіння,
користування та розпорядження майном,
що знаходиться у спільній частковій
власності, можуть бути підставою для
оформлення співвласниками прав
власності на зазначене майно в
установленому порядку.

Позивачі по справі є власниками
майнових паїв членів колективного
сільськогосподарського підприємства,
що підтверджується відповідними
свідоцтвами (майновими сертифікатами -
т. 2, а.с. 29-74). При цьому як вказано в
свідоцтвах, частина з позивачів мають
право на пайовий фонд майна
колективного сільськогосподарського
підприємства «Україна», а інші -
Колективного сільськогосподарського
підприємства Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна», с.
Комунарівка Калинівського району
Вінницької області.

Зазначені свідоцтва посвідчують право
власності позивачів на майнові паї
члена колективного
сільськогосподарського підприємства,
тобто на частку особи в пайовому фонді
підприємства станом на 2 листопада 2003
року, що визначена в грошовій формі та в
частці від загальної вартості пайового
фонду підприємства.

Разом з тим, для виникнення в позивачів
права власності на індивідуально
визначене майно, а відтак права
витребування цього майна з чужого
незаконного володіння, необхідним є
дотримання визначеного Законом та
підзаконними нормативно-правовими
актами порядку й фактичне оформлення
права власності в установленому
законодавством порядку з отриманням
правовстановлюючих документів.

У разі ж якщо право власності
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також уразі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності, власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності на підставі ст. 392 ЦК
України.

Позивачі вимог про визнання за ними
права власності на майно, що його вони
вимагають витребувати від іншої особи,
не заявляли, стверджуючи про те, що воно
їм належить на підставі тих документів,
які вже є матеріалах справи.

Так, згідно з уточненою позовною заявою
від 11.04.2014 року (т. 4, а.с. 181-196) спірне
майно належить позивачам-фізичним
особам на підставі протоколу зборів
членів «Спілки громадян-співвласників
майна реорганізованого КСП «Україна»
с. Комунарівка «Співвласник», згідно з
яким проведено розподіл майна Спілки
між її членами та затверджено за
особисто кожним власником право
власності на конкретне майно, а
фермерському господарству «Козир» - у
зв'язку із викупом майна у членів
Спілки на відповідну суму.

Проте колегія суддів відкидає такі
доводи позивачів, так як під час
розпаювання майна КСП «Україна» не
було дотримано порядку такого
розпаювання, а відтак право власності
позивачів на відповідне майно не
підтверджене належними й допустимими
доказами.

Так, згідно з протоколом №1 загальних
зборів співвласників майнових і
земельних паїв колишнього КСП
«Україна», с. Комунарівка від 09 лютого
2008 року (т. 1, а.с. 114), присутні на зборах
173 особи, 45 за дорученнями. Зборами
прийнято, зокрема, рішення про
затвердження Статуту Спілки
співвласників майна реорганізованого
КСП «Україна» с. Комунарівка
«Співвласник», обрано її головою
ОСОБА_2, якому доручено зареєструвати
Статут спілки та договір про спільне
володіння, користування і
розпорядження майном реорганізованого
КСП «Україна».

Договір про спільне володіння,
користування і розпорядження майном,
що знаходиться у спільній часткові
власності, укладений 09 лютого 2008 року
лише між 95 учасниками (т. 1, а.с. 43-50).
Згідно з п. 1.1 Договору співвласники
домовились спільно володіти,
користуватись і розпоряджатися майном,
яке вони отримують у спільну часткову
власність як єдиний майновий комплекс,
згідно з цим договором та іншими
угодами, укладеними між ними. Пунктом 1.2
Договору передбачено, що перелік майна,
яке передається Співвласникам, наданий
комісією з організації вирішення
майнових питань, що виникають в процесі
реформування аграрного сектора
економіки КСП «Україна» і наведений в
додатку 1 до цього Договору.

Проте додаток 1 до Договору з переліком
майна, що передається Співвласникам, в
матеріалах справи відсутній, як
відсутнє в договорі і визначення
частки кожного із Співвласників в
праві спільної власності на майно в
грошовому виразі.

Та обставина, що під час укладення
договору майно його учасникам фактично
не передавалося підтверджується
заявою голови спілки співвласників
ОСОБА_2 директору ТОВ «Україна» про
надання згоди на проведення
інвентаризації наявного майна
реорганізованого КСП «Україна» та
проведення виділення майна єдиним
майновим комплексом (т. 1, а.с. 30).

В статуті спілки громадян
співвласників майна реорганізованого
КСП «Україна» с. Комунарівка
«Співвласник» (т. 1, а.с. 40-42) відсутній
список громадян, які власне вирішили її
створити.

За даними Корделівської сільської ради
до числа членів Спілки громадян
співвласників реорганізованого КСП
«Україна» с. Комунарівка «Співвласник»
входить 69 громадян - колишніх членів
КСП «Україна» (т. 2, а.с. 28), тобто
кількість і склад громадян, які
утворили спілку, та громадян, що уклали
договір про спільне володіння,
користування і розпорядження майном
від 09 лютого 2008 року не співпадає.

14 червня 2008 року відбулися загальні
збори співвласників майнових паїв
реформованого КСП «Україна» с.
Комунарівка (т. 1, а.с. 108-113), на яких серед
інших розглядалося питання про
виділення майна єдиним майновим
комплексом групі співвласників
майнових паїв по структурі пайового
фонду згідно переліку майна на суму
166047,19 грн. Як видно з переліку майна, до
його складу увійшли й об'єкти,
витребування яких є предметом спору в
даній цивільній справі.

Проте з протоколу неможливо з'ясувати,
з якого загального переліку майна
пропонувалося виділити дане майно, хто
був і є його власником чи
балансоутримувачем, якими документами
взагалі підтверджується, що дане майно
включене до складу пайового фону
реорганізованого КСП «Україна».

Натомість збори обрали комісію з
організації вирішення майнових питань,
що виникають у процесі реформування
КСП «Україна», яка мала б проводити
виділення майна в натурі та провести
інвентаризацію майна колишнього КСП.

Відомості про фактичне проведення
інвентаризації та визначення
(уточнення) переліку майна, що входить
до пайового фонду, по справі відсутні.
Згідно з актом комісії по проведенню
ревізії наявності та фактичного стану
майна (т. 2, а.с. 194, 196) відповідну ревізію
чи інвентаризацію так і не було
проведено. Пізніше нею виявлено лише
частину транспортних засобів і
сільськогосподарської техніки (т. 3, а.с.
16).

Крім того, зі змісту протоколу від 14
червня 2008 року випливає, що всього в КСП
«Україна» власників майнових паїв було
861, з яких 16 забрали свої майнові паї в
натурі, 32 власники мають по 2 паї, 83 паї
не витребувані і не переоформлена
спадщина, 540 власників продали своє
право на майновий пай. На дату
проведення зборів залишилося 190
власників майнових паїв, які мають
право голосу, з яких присутні на зборах
128 осіб, 127 зареєстровано, з них 78 по
довіреності.

Більше того, рішенням Калинівського
районного суду Вінницької області від
31 січня 2003 року (т. 1, а.с. 34-39) визнано
недійсними збори уповноважених КСП
«Україна» с. Комунарівка Калинівського
району Вінницької області від 05 лютого
2000 року, загальні збори членів КСП
«Україна» с. Комунарівка від 05 лютого
2000 року, збори співвласників майна с.
Комунарівка Калинівського району
Вінницької області від 22 грудня 2001
року.

За змістом рішення і відповідно до
довідок ТОВ «Україна» (т. 1, а.с. 231) саме
на цих зборах вирішувалися питання
реорганізації КСП «Україна», тобто на
даний час відсутнє також і рішення про
реорганізацію КСП «Україна» в
будь-який передбачений законом спосіб.

Незважаючи на те, що майно громадянам -
членам спілки співвласників майна
реорганізованого КСП «Україна» с.
Комунарівка «Співвласник» фактично не
виділялося, 26 червня 2008 року спілка в
особі голови комітету (уповноваженого)
ОСОБА_2 передає майно на суму 166047,19 грн.
в оренду Фермерському господарству
«Козир» (т. 4, а.с. 77-80).

Згідно з протоколом №24/03/12
позачергових загальних зборів
співвласників майнових паїв КСП
«Україна» від 24 березня 2012 року (т. 4, а.с.
135-138), на даних зборах були присутні
співвласники майнових паїв: фізичні
особи - громадяни України, що є
власниками або представниками
власників майнових паїв згідно
свідоцтв про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майнових сертифікатів) та
довіреностей володіють 12,350% пайового
фонду на суму 332830 грн., та юридична
особа - ПрАТ «Райз-Максимко», що згідно
з Свідоцтва про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майнового сертифікату), набутого на
підставі цивільно-правових угод,
володіє 73,996% пайового фонду на суму 1993813
грн.

Протоколом зборів вирішено скасувати
як таке, що не відповідає вимогам
законодавства, рішення зборів окремої
групи співвласників майнових паїв
реформованого КСП «Україна» від 14.06.2008
року, у частині виділення певного майна
групі співвласників на суму 166947,19 грн.,
виділено співвласникові ПрАТ
«Райз-Максимко» зі складу пайового
фонду майно в натурі на суму 1993782 грн.,
виділено групам співвласниками, а
також індивідуальним співвласниками
зі складу пайового фону майно в натурі.

Згідно з протоколом №2 збори членів
Спілки громадян-співвласників майна
реорганізованого КСП «Україна», с.
Комунарівка «Співвласник» від 26 лютого
2012 року (т. 4, а.с. 201) вирішили
розподілити об'єкти майна, зокрема, ті,
витребування яких є предметом спору в
даній справі, між конкретними її
членами. В протоколі зазначено, що на
зборах присутні 45 членів Спілки, проте
загальна кількість
громадян-співвласників, що були на той
час членами спілки не вказана.

18 липня 2012 року частина співвласників
майнових паїв реформованого КСП
«Україна» провели збори, на яких були
присутніми 76 із 113 власників майнових
паїв (без зазначення розміру частки
співвласників в пайовому фонді
колективного сільськогосподарського
підприємства), на яких прийнято рішення
скасувати всі рішення позачергових
зборів загальних зборів співвласників
майнових паїв КСП «Україна» від 24
березня 2012 року та залишити в силі всі
рішення загальних зборів
співвласників майнових паїв
реформованого КСП «Україна» від 14
червня 2008 року.

Отже апеляційним судом встановлено, що
між власниками майнових паїв
колишнього КСП «Україна» с.
Комунарівка Калинівського району
Вінницької області, а саме між
фізичними особами, а також двома
юридичними особами - ФГ «Козир» та ПрАТ
«Райз-Максимко» виник спір з приводу
розподілу, володіння й користування
майном, що входило до складу пайового
фонду.

При цьому в 2000 році було прийнято
рішення про реорганізацію КСП
«Україна» те перехід його прав і
обов'язків до правонаступника - ТОВ
«Україна», яке в подальшому - в 2003 році
скасоване, а саме ТОВ «Україна»
припинене в 2010 році без
правонаступників.

Незважаючи на фактичне припинення КСП
«Україна», відсутність
правонаступника, наявність якого є
обов'язковою для правильного
оформлення переходу прав власності на
об'єкти пайового фонду до конкретних
осіб - співвласників майнових паїв,
групи співвласників проводять збори і
приймають рішення про виділення майна,
скасовують аналогічні рішення один
одного.

На думку колегії суддів без
попереднього визначення в
установленому законом порядку
власників конкретних об'єктів майна, що
входило до складу пайового фонду
колективного сільськогосподарського
підприємства «Україна», с. Комунарівка
обраний позивачами спосіб правового
захисту у вигляді витребування майна з
чужого незаконного володіння є
неправильним, а тому в задоволенні
позову слід відмовити.

В суді першої інстанції позивачі
відповідних вимог не заявляли, тоді як
апеляційний суд відповідно до ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Майно не може бути витребуване з чужого
незаконного володіння ще й тому, що
воно не є індивідуально визначеним та
відсутні належні і допустимі докази
його фактичної наявності у
відповідача.

Так, акт опису й арешту майна від 07.08.2012
року (т. 5, а.с. 26-27) не може бути доказом
фактичної наявності майна і
протиправного володіння і
користування ним ПрАТ «Райз-Максимко»,
так як в ньому зазначені не всі об'єкти,
про витребування яких просять
позивачі, відсутні ознаки, що дозволили
б їх ідентифікувати.

Щодо об'єктів нерухомості не зазначені
їх адреса, площа, інші технічні
характеристики, як не вказані технічні
характеристики й індивідуальні ознаки
транспортних засобів,
сільськогосподарської техніки (номери
шасі, кузова, серійні й державні
реєстраційні номери). Транспортні
засоби, про витребування яких просять
позивачі за загальними ознаками (марка,
модель, колір), а також інші транспортні
засоби, котрі належали КСП «Україна» с.
Комунарівка продовжують бути
зареєстрованими за ТОВ «Україна» (т. 3,
а.с. 109-111).

До переліку майна включено свиней і
коні, фактична наявність яких і
заявлена вага нічим не підтверджені.

Незважаючи на те, що позивачі просили
витребувати майно з чужого незаконного
володіння, суд першої інстанції
зазначив в рішення про його
витребування з чужого незаконного
користування.

Не відповідає встановленим законом
способам захисту цивільних прав і
визнання незаконними дій ПрАТ
«Райз-Максимко» щодо використання
майна позивачів, так як пунктом 10
частини 1 ст. 16 ЦК України передбачено
лише визнання незаконними рішення, дій
чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіка Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Відповідач -ПрАТ «Райз-Максимко» також
є власником майнових паїв КСП
«Україна», с. Комунарівка
Калинівського району Вінницької
області згідно з відповідними
свідоцтвами на суму 1775558 грн., або 65,896
відсотків та на суму 218255 грн., або 8,100
відсотків.

Щодо доводів апеляційної скарги про
необхідність закриття провадження в
справі в частині вимог ФГ «Козир»,
оскільки судом першої інстанції
протиправно об'єднано в одне
провадження вимоги, що належить
розглядати за правилами різних видів
судочинства, то колегія суддів не
погоджується з ними.

Так, згідно з ухвалою суду від 16 травня
2014 року (т.5, а.с. 11) ФГ «Козир» залучене
до участі в даній справі в порядку ст. 37
ЦПК України як правонаступник частини
позивачів - фізичних осіб, у зв'язку з
викупом у них майнових паїв.

Встановивши дійсні обставини справи
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність передбачених законом
підстав для витребування майна з
володіння ПрАТ «Райз-Максимко», а також
визнання дій останнього щодо
використання майна позивачів
незаконними, що є підставою для відмови
в задоволенні позову.

Неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи і
неправильне застосування норм
матеріального права відповідно до п. 1-4
ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду та ухвалення
нового про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст. 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
«Райз-Максимко» задовольнити.

Рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 23 червня 2014 року
скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32,
ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36,
ОСОБА_37, Фермерського господарства
«Козир» до Приватного акціонерного
товариства «Райз-Максимко» в особі
відокремленого підрозділу юридичної
особи - Калинівської філії Приватного
акціонерного товариства
«Райз-Максимко», с. Комунарівка
Калинівського району Вінницької
області, про визнання дій незаконними,
витребування майна з чужого
незаконного володіння - відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте
протягом двадцяти днів з цього часу
може бути оскаржене в касаційному
порядку шляхом подання касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:
/підпис/ Стадник І.М.

Судді:
/підпис/ Голота Л.О.

/підпис/ Нікушин В.П.

З оригіналом вірно:

суддя апеляційного суду
Стадник І.М.