Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука
М.І., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 в інтересах
малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
встановлення факту батьківства та
визнання права власності на частину
житлового будинку та частину земельних
ділянок в порядку спадкування, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
апеляційного суду Харківської області
від 19 березня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
Великобурлуцького районного суду
Харківської області в інтересах
малолітнього ОСОБА_5 з позовом до
ОСОБА_6 про встановлення факту
батьківства та визнання права
власності на частину житлового будинку
та частину земельних ділянок в порядку
спадкування за законом, посилаючись на
те, що вона з 2007 року по червень 2012 року
мала статеві стосунки з ОСОБА_7 і
ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народився син
ОСОБА_5 Оскільки вона з ОСОБА_7 не
перебувала у шлюбі, запис про батька
дитини у Книзі реєстрації народжень
зроблено за прізвищем матері, ім'я та по
батькові - за її вказівкою.

Позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року
ОСОБА_7 помер. За життя він визнавав
сина - постійно з ним спілкувався,
надавав матеріальну допомогу. Визнання
батьківства необхідне для прийняття
ОСОБА_5 спадщини після померлого
ОСОБА_7, а також для отримання пенсії за
померлого годувальника.

Рішенням Великобурлуцького районного
суду Харківської області від 23 жовтня
2013 року в задоволені позову ОСОБА_4
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 19 березня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено факт батьківства ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця с. Грачівка
Великобурлуцького району Харківської
області та померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року
відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
матір'ю якого є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнано за ОСОБА_5 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4
року на ј частину житлового будинку
АДРЕСА_1, на 1/2 частину земельної частки
(пай) серія ХР № 0233643, яка розташована у
АДРЕСА_2 в розмірі 6,9178 га, на 1/2 частину
земельної частки (пай) серія ХР № 0233202,
яка розташована у АДРЕСА_3 в розмірі 7,3
га.

ОСОБА_6, не погоджуючись з даним
судовими рішенням апеляційної
інстанцій подала касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати рішення апеляційного суду
Харківської області від 19 березня 2014
року та залишити в силі рішення
Великобурлуцького районного суду
Харківської області від 23 жовтня 2013
року.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечення на неї, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
суду, обґрунтовано викладених в
мотивувальних частинах оскаржуваних
рішень.

Судом апеляційної інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права до спірних правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
наданий позивачем висновок фахівця по
проведенню молекулярно-генетичного
аналізу для визначення біологічного
батьківства, складений 31 жовтня 2011 року
не є у відповідності до вимог ст.ст. 57, 59
ЦПК України допустимим доказом,
оскільки цей висновок не є висновком
експерта, так як виконаний поза межами
судового розгляду, без дотримання
порядку призначення експертизи і
змісту експертного висновку,
встановлених ст. ст. 144, 147 ЦПК України,
без попередження осіб, які виконували
дослідження, про відповідальність за
завідомо неправдивий висновок.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
задоволення позовних вимог,
апеляційний суд виходив із того, що
оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за життя
спадкодавця звернулися до фірми
«Б.А.Т.» на предмет проведення
молекулярно-генетичного аналізу для
визначення біологічного батьківства,
проведення дослідження було оплачено
ОСОБА_7, при відібранні біоматеріалів у
дитини, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 останні
претензій не мали, а тому, висновок
фахівця від 31 жовтня 2011 року, яким
встановлено вірогідність батьківства
ОСОБА_7 по відношенню до дитини ОСОБА_5
99,98 %, враховуючи покази свідків,
допитаних під час розгляду справи, є
належним та допустимим доказом на
підтвердження батьківства померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7 відносно сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що
оскільки відповідач не зверталась із
заявою про застосування строку
позовної давності, тому у суду першої
інстанції не було правових підстав для
його застосування.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваного рішення
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 19 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І.
Наумчук