АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №686/2819/14-ц
Провадження №22-ц/792/1634/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Варвус Ю.Д.,

суддів: Заїки
В.М., Пастощука М.М.,

при секретарі: Бондарі О.В.

з участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 04 червня 2014
року за позовом ОСОБА_1 до
Хмельницького училища підвищення
кваліфікації та перепідготовки
персоналу Державної
кримінально-виконавчої служби України
про витребування майна із чужого
незаконного володіння.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись в суд із зазначеним
позовом вказував, що в 2011 році ОСОБА_3
придбав у відповідача будівельні
матеріали, а саме: плити залізобетонні,
що підтверджується накладною від 31
січня 2011 року та квитанцією до
прибуткового касового ордеру №1 від 31
січня 2011 року. За відплатним договором
переуступки від 01 жовтня 2013 року,
укладеним між ним та ОСОБА_3, право
вимоги передати плити перейшло до
нього. Про укладення такого договору у
відповідності до ст.ст.516,517 Цивільного
кодексу України письмово
рекомендованим поштовим відправленням
було повідомлено відповідача. У зв'язку
з тим, що частина придбаних матеріалів
була вивезена, він звернувся до
відповідача щодо отримання залишку цих
матеріалів, не отриманих ні ним, ні
ОСОБА_3, 10 шт. плит залізобетонних ПК-60-12
на загальну суму 2014 грн. Однак,
відповідач відмовив йому в поверненні
плит з тієї причини, що вони взяті на
облік і їх повернення є неможливим.
Вважає, що дії відповідача є
неправомірними, оскільки у
відповідності з ч.1 ст.321 Цивільного
кодексу України ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності або обмежений у його
здійсненні.

________________________________________________________________________
_____________________

Головуючий у першій інстанції:
Логінова С.М.
Категорія: 59

Доповідач: Варвус Ю.Д.

Із врахуванням уточнень до позовної
заяви, просив суд зобов'язати
Хмельницьке училище підвищення
кваліфікації та перепідготовки
персоналу Державної
кримінально-виконавчої служби України
повернути йому 10 штук плит
залізобетонних ПК-60-12, оскільки вони
набуті останнім без достатньої
правової підстави.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 04 червня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не
погоджується з рішенням суду, просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог, посилаючись на неповноту
з'ясування обставин, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильність
застосування норм матеріального права
та порушення процесуального права. В
мотивувальній частині рішення суд
виклав як встановлені лише обставини,
на які посилався відповідач, як на
підставу своїх заперечень. Фактичні
обставини, які об'єктивно мали місце у
спірних правовідносинах, і на які
посилався позивач під час судового
розгляду справи, а також докази, якими
вони підтверджуються, судом не
досліджувалися. Не погоджується із
висновком суду щодо доведеності факту
вивезення з училища придбаних плит.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
відхиленню з наступних підстав.

В силу ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права або обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Частина 3 ст.10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України
передбачає, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції, обґрунтовано виходив із
відсутності підтверджень позовних
вимог та доказів незаконного
заволодіння і утримання відповідачем
належних позивачу 10 шт. плит
залізобетонних ПК-50-12, у відповідності
до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Даний висновок суду ґрунтується на
матеріалах справи, відповідає вимогам
закону.

Судом встановлено, що в січні 2011 року
ОСОБА_3 придбав у відповідача плити
залізобетонні ПК-60-12 в кількості 21 шт.
на суму 4028 грн., які отримав.

Дані обставини підтверджуються
матеріалами справи, квитанцією до
прибуткового касового ордеру №1 від 31
січня 2011 року на суму 4028 грн. на ОСОБА_5,
накладною №9 від 31 січня 2011 року.

01 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та
позивачем був укладений договір про
уступку права вимоги боргу від
Хмельницького училища підвищення
кваліфікації та перепідготовки
персоналу Державної
кримінально-виконавчої служби України,
який виник внаслідок невиконання
обов'язку щодо передачі будівельних
матеріалів, зазначених у накладній від
31 січня 2011 року (плити залізобетонні
ПК-60-12 в кількості 21 шт. на суму 4028 грн.).
Про укладення даного договору 29 січня
2014 року було письмово повідомлено
відповідача (а.с.8-9).

При цьому ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтвердив, що частина плит
залізобетонних були вивезені з
території училища, а залишок в
кількості 10 шт. плит залишився на
території училища відповідача, договір
схову на які між сторонами не
укладався.

В заперечення проти позову, відповідач
посилався на те, що згідно акту від 02
грудня 2009 року були оприбутковані
плити ПК-6- 12 в кількості 33 шт. вартістю
3100 грн. (а.с.66). Станом на 01 березня 2011
року, за даними інвентаризації, на
обліку Хмельницького училища
підвищення кваліфікації та
перепідготовки персоналу Державної
кримінально-виконавчої служби України
значилися плити залізобетонні ПК-60-12 в
кількості 12 шт., що підтверджується
протоколом інвентаризаційної комісії
від 01 березня 2011 року (а.с.39).

Згідно акту прийому-передачі справ
Хмельницького училища підвищення
кваліфікації та перепідготовки
персоналу Державної
кримінально-виконавчої служби України
до новопризначеного начальника від 05
березня 2011 року, затвердженого головою
Державної пенітенціарної служби
України 14 березня 2011 року, надлишків та
недостач товарно-матеріальних
цінностей не виявлено, в тому числі і
спірних плит залізобетонних (а.с.38).

Допитана в судовому засіданні
завідувач складом
товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_6,
також підтвердила відсутність на
території училища плит залізобетонних,
які належать позивачу.

За таких обставин у суду першої
інстанції не було достатніх підстав
для задоволення вимог ОСОБА_1, у зв'язку
з чим обґрунтовано відмовлено йому в
задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не можна
визнати переконливими, оскільки вони
не містять посилань на докази, які б
спростовували висновки суду першої
інстанції і впливали на законність
ухваленого ним рішення.

Оскільки рішення ґрунтується на повно
і всебічно досліджених обставинах
справи, ухвалене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
підстав для його скасування в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 04 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
його проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Ю.Д. Варвус