АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 213/863/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2109/К/14
Доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛА

Іменем України

15 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участі - представника позивача
Лихограй Юлії Віталіївни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПриватБанк"на
рішення Інгулецького районного суду м.
Кривого Рогу від 01 вересня 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ «ПриватБанк»)
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, в якому просило
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 35793,53 грн., а також судові
витрати. В обґрунтування позовних
вимог ПАТ «ПриватБанк» посилався на те,
що між Закритим акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк» правонаступником якого є
ПАТ «ПриватБанк» та відповідачем
було укладено кредитний договір №
KRXRRX02690196 від 19.06.2007 року, за умовами
якого відповідач отримав кредит у
розмірі 1924,77 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Проте, в порушення умов
вказаного договору відповідач взяті на
себе зобов'язання не виконав, у зв'язку
з чим за ним накопичилась
заборгованість, яка станом на 24.01.2014
року в загальному розмірі складає 38900,80
грн. При цьому від даної суми віднято
3107,27 грн., які раніше були стягнуті з
відповідача в порядку наказного
провадження. Відтак, загальна сума
заборгованості, яку підлягає до
стягнення становить 35793,53 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду
м. Кривого Рогу від 01 вересня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
"ПриватБанк" в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
KRXRRX02690196 від 19.06.2007 року у розмірі 11235,73
грн., в тому числі: заборгованість по
процентам за користування кредитом -
9092,16 грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом - 632,34 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань - 500,00 грн., штраф (фіксована
складова) - 500,00 грн., штраф (процентна
складова) - 511,23 грн., а також судовий
збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та недоведеність
обставин, що мають значення, поставив
питання про зміну вказаного рішення в
частині розміру стягнутої
заборгованості, ухвалення в цій
частині нового рішення про задоволення
позовних вимог в повному розмірі В
обґрунтування апеляційної скарги,
позивач посилався на те, що при
застосуванні вимог ч. 3 ст. 551 ЦПК
України поняття «значно» є оціночним і
має конкретизуватись судом, при цьому
вважає, що суд не визначив критеріїв
значного розміру збитку, в порівнянні з
розміром неустойки. Також, позивач
вважає, що судом при вирішенні спору по
суті порушено принципи рівності перед
законом і судом, змагальності сторін та
диспозитивності цивільного
судочинства.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду
відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з
доведеності та обґрунтованості
позовних вимог при цьому суд врахував,
раніше сплачену заборгованість,
стягнуту в порядку наказного
провадження. У зв'язку з чим
задовольнив позовні вимоги у розмірі
меншому, ніж заявлено ПАТ «ПриватБанк».

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, між Закритим
акціонерним товариством комерційний
банк «ПриватБанк» правонаступником
якого є ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір №
KRXRRX02690196 від 19.06.2007 року, який складався
із заяви та умов надання споживчого
кредиту фізичним особам (а.с.7-10), за
умовами якого відповідач отримав
кредит у розмірі 1924,80 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом строком
користування до 18.12.2008 року.

За ч.1 ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 3.2. Умов надання
споживчого кредиту позичальник
зобов'язується використовувати кредит
з метою згідно заяви, погашати
заборгованість по кредиту, відсотками
за користування кредитом, а у разу
невиконання зобов'язань - на вимогу
банка повернути кредит, оплатити
винагороду банку.

Судом першої інстанції також
встановлено, що 21.10.2008 року ПАТ
«ПриватБанк» звертався до суду із
заявою про видачу судового наказу за
вказаним кредитним договором. Так,
відповідно до заяви про видачу
судового наказу за ОСОБА_3 станом на
22.02.2008 року накопичилась
заборгованість в розмірі 3107,27 грн., з
яких: 1924,80 грн. - заборгованість за
кредитом, 551,56 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом,
562,08 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 68,83 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором (а.с.67-68). Інгулецьким
районним судом м. Кривого Рогу 23.10.2008
року було видано судовий наказ на
вказану суму (а.с.70). 28.03.2012 на рахунок
банку перерахована сума
заборгованості в розмірі 3107,27 грн., яка
була розподілена банком наступним
чином: 1924,80 грн. - в рахунок погашення
тіла кредиту, а сума залишку в розмірі
1222,97 грн. - зарахована позивачем в
рахунок погашення пені (а.с.78).

Зменшуючи розмір стягнутої
заборгованості суд першої інстанції
виходив з того, що банком на власний
розсуд було розподілено кошти,
отримані ним за судовим наказом,
зокрема сума коштів в розмірі 1222,97 грн.
зараховано як погашення пені, в той час
як судом першої інстанції за судовим
наказом було стягнуто 551,56 грн. - в
рахунок погашення заборгованості по
процентам за користування кредитом,
562,08 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом та 68,83 грн. - пеня.

У зв'язку з чим суд першої інстанції
дійшов вірного висновку щодо
необхідності стягнення з відповідача
суми заборгованості по процентам та
комісії за користування кредитом, в
меншому розмірі, ніж заявлено в позові,
а саме з урахуванням сплачених
відповідачем коштів за судовим наказом
від 23.10.2008 року. Зокрема замість
заявленої суми процентів - 9643,72 грн.,
стягненню підлягає 9092,16 грн.; та
заявленої суми комісії - 1194,42 грн.,
стягненню підлягає 632,34 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги
щодо стягнення пені, в розмірі меншому
ніж заявлено в позовній заяві, суд
першої інстанції керувався вимогами ч.
3 ст. 551 ЦПК України та виходив з того, що
сума пені в 13,5 разів перевищує суму
тіла кредиту, яка вже погашена
відповідачем 28.03.2012 року. Крім того, суд
першої інстанції взяв до уваги, що не
своєчасність сплати кредиту пов'язана
з перебуванням відповідача в місцях
обмеження волі з липня 2008 року, та його
перебування в скрутному матеріальному
становищі у зв'язку з тим, що він не
працював, мав заборгованість по
аліментам, тобто ОСОБА_3 з об'єктивних
причин не мав можливості сплатити
заборгованість за кредитним договором.
У зв'язку з чим, суд першої інстанції
прийшов до висновку про можливість
зменшення розміру стягуваної пені до
500,00 грн.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦПК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Доводи апеляційної скарги щодо
необґрунтованого застосування вимог
ст. 551 ЦПК України, колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки вони
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги
колегією суду не приймаються до уваги,
оскільки вони фактично зводяться до
переоцінки рішення суду та незгодою з
висновками суду по оцінці доказів.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню через свою
недоведеність, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м.
Кривого Рогу від 01 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: