Справа № 523/7827/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"02" жовтня 2014 р. Суворовський районний
суд м. Одеси у складі

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Присяжний
А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, шляхом передачі у
власність, виселення та усунення
перешкод у здійсненні права власності,-

Встановив:

Позивач ПАТ «Дельта Банк»
звернулись з позовом до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом передачі у влісність, про
виселення та усунення перешкод у
здійснені права власності. Позивач
просить в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_1 за кредитним
договором № 0 (№1) від 15.11.2006
року, у розмірі 95 891 франків 23 рапенів,
що згідно курсу НБУ станом на 05.05.2014
складає 1 243 201 гривень 60 копійок, перед
ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» звернути стягнення
на предмет іпотеки, а саме на нерухоме
майно: двокімнатну квартиру під
АДРЕСА_1, шляхом передачі
іпотекодержателю ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК»
вказаного предмета іпотеки у
власність. Визнати за ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК»
право власності на нерухоме майно, а
саме: двокімнатну квартиру під АДРЕСА_1.
Виселити та зняти з реєстрації місце
проживання та перебування відповідача,
яким є ОСОБА_1 та інших осіб, які
зареєстровані та проживають за
адресою: АДРЕСА_1, дані про яких
внесенні до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування
особи. Зобов'язати відповідача ОСОБА_1
передати ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК»
правовстановлюючі документи на
предмет іпотеки (свідоцтво про право
власності, державний акт), ключі від
вхідних дверей (дублікати ключів),
документи, що характеризують об'єкт
нерухомості (технічний паспорт на
будинок), та інші документи передбачені
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 868 від 17 жовтня 2013 «Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно». Судові витрати покласти на
відповідача.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що 15.11.2006
року Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» (з
21.12.2009 року Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1
укладено кредитний договір №0
(№1), згідно з умовами якого банк
надав ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 81
100 швейцарських франків 00 рапенів, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 7,99 % річних з
кінцевим терміном повернення - 15.11.2027
року. З часу отримання кредиту боржник,
належним чином не виконував грошове
зобов'язання в наслідок чого виникла
заборгованість. В забезпечення усіх
грошових зобов'язань за Договором про
надання споживчого кредиту №0 від
15.11.2006 року між Акціонерним
інноваційним комерційним банком
«УкрСиббанк», яке в свою чергу змінило
своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк»
та ОСОБА_1.

13.09.2006 року укладено Іпотечний договір
№ б/н, який посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, за
реєстраційним номером 4587. Предметом
іпотечного договору є квартира,
загальною площею 48,6 кв.м., житловою
площею 29,2 кв.м., що знаходиться за
адресою: місто Одеса, вулиця Академіка
Заболотного в місті Одесі. Сторони за
умовами Іпотечного договору дійшли
згоди, що вартість предмета іпотеки
становить 365 938 гривень 00 копійок.

Внаслідок порушення виконання
зобов'язань станом на 05.05.2014 року у
боржника утворилась заборгованість у
загальному розмірі 1 243 201 гривень 60
копійок. 08.12.2011р., АКІБ «УкрСиббанк» та
АТ «Дельта Банк» уклали договір
купівлі-продажу права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами та до АТ «Дельта Банк»
перейшло право вимоги у зазначеному
зобов'язанні. Таким чином, позивач
посилаючись на умови договору просить
задовольнити позов.

В судове засіданні представник
позивача не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав до суду письмову заяву про
розгляд справи у його відсутність
(а.с.108,109,119, 125,128).

Відповідачка у судове засідання
не з'явилася, про час і місце розгляду
справи була повідомлена належним чином
за місцем реєстрації, проте за
зазначеною адресою не проживає, у
зв'язку з чим, на підставі ч.5 ст.74 ЦПК
України вважається повідомленою про
розгляд справи, (арк.сп.104-105, 106-107, 110-111,
112-113, 116-117, 117-118, 120-121,126,127).

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України
,якщо суд не має відомостей про причини
неявки відповідача, повідомленого
належним чином, або причину неявки буде
визнано неповажною, суд вирішує справу
на підставі наявних у ній даних чи
доказів ( постановляє заочне рішення).

У зв'язку з викладеним, з письмової
згоди представника позивача, суд
вважає можливим розглянути справу у
відсутність відповідача, який був
повідомлений належним чином про час і
місце розгляду справи, так як у справі
достатньо матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
про те, що позов є обґрунтованим, є
доказаним, тому підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено, про те, що 15.11.2006 року
ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комерційний Банк
«Дельта») та ОСОБА_1 уклали кредитний
договір № 0 (№1), згідно з
умовами якого банк надав ОСОБА_1
кредитні кошти в розмірі 81 100
швейцарських франків 00 рапенів зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 7,99 % річних з
кінцевим терміном повернення - 15.11.2027
року. (а.с.8-35)

Позивач свої зобов'язання за Договором
виконав, надавши ОСОБА_1 кредит у сумі 310
976 гривень 65 копійок, про що свідчить
заява на видачу готівки № 9 від 15.11.2006
року. (а.с.37)

Зі свого боку, Відповідач, отримав у
своє розпорядження майно, що
підтверджується актом № б/н від 19.10.2007
року.

В забезпечення усіх грошових
зобов'язань за Договором про надання
споживчого кредиту № 0 від 15.11.2006
року між Акціонерним інноваційним
комерційним банком «УкрСиббанк», яке
в свою чергу змінило своє найменування
на ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, 13.09.2006
року було укладено Іпотечний договір №
б/н, який посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, за
реєстраційним номером 4587. Предметом
іпотечного договору є квартира,
загальною площею 48,6 кв.м., житловою
площею 29,2 кв.м., що знаходиться за
адресою: місто Одеса, вулиця Академіка
Заболотного в місті Одесі. Сторони за
умовами Іпотечного договору дійшли
згоди, що вартість предмета іпотеки
становить 365 938 гривень 00 копійок.
(а.с.38-44).

На підставі статі 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Згідно статей 553, 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Статтею 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлене договором або законом
(стаття 525 ЦК України). Частиною 1 статті
530 ЦК України передбачено, якщо в
зобов'язанні встановлено строк (термін)
його виконання, то воно підлягає
виконанню в цей строк (термін). Згідно
ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Частиною 1 статті
612 ЦК України встановлено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Станом на 05.05.2014 р. Відповідач не
виконувала належним чином зобов'язання
за кредитним договором, в результаті
чого виникла прострочена
заборгованість у сумі 1 243 201 гривень 60
копійок в тому числі: заборгованість
за сумою кредиту 3 912 швейцарських
франків 74 рапені, що еквівалентно 50 727
гривень 52 копійки; заборгованість за
відсотками: 11 475 швейцарських франків 48
рапені, що еквівалентно 148 776 гривень 22
копійки. (а.с.36)

ОСОБА_1 була повідомлена про
виникненням заборгованості по оплаті
передбачених Договором платежів перед
ПАТ «Дельта Банк». Однак на даний час
кредитна заборгованість Позичальником
погашена не була. (а.с.48-49)

08 грудня 2011 року своє право вимоги, що
виникло з кредитного договору у
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», останнім передано
Публічному акціонерному товариству
«Дельта банк», на підставі договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 8 грудня 2011 року. (а.с.55-75).

Таким чином, відповідач порушив
договірні зобов'язання.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.33 Закону України
«Про іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п.42 Постанови №5 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30.03.2012 року, резолютивна
частина рішення суду в разі
задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати вимогам як ст.39 Закону
України «Про іпотеку», так і положенням
пункту 4 частини першої ст. 215 ЦПК.
Зокрема, у ньому в обов'язковому
порядку має зазначатись: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; спосіб
реалізації предмета іпотеки - шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу шляхом
надання права іпотекодержателю на
продаж предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації (при цьому суд
може зазначити, що початкова ціна
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій).

Разом з тим, у відповідності до Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 03.06.2014 року №1304-VII, що набрав
чинності 07.06.2014 року, не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України "Про
заставу" та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України "Про
іпотеку", якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника, майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.

З урахуванням отримання кредиту в
іноземній валюті, реєстрації і
проживання відповідача у вказаній
квартирі, загальна площа якої
становить 48,6 кв.м., та відсутності
доказів наявності іншого нерухомого
житлового майна у позичальника або
майнового поручителя, дія мораторію
поширюється до встановлених
правовідносин.

Ч.1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів. При цьому, з
урахуванням вимог ст.10 ЦПК України щодо
змагальності сторін, суд позбавлений
можливості з власної ініціативи
витребовувати будь-які докази.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, з
відповідачів підлягають стягненню у
рівних частках сплачені позивачем і
документально підтверджені судові
витрати.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 64, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 553, 554, 1054 ЦК
України, Закону України «Про іпотеку»
від 05.06.2003р., Закону України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014
року №1304-VII, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, шляхом
передачі у власність, виселення та
усунення перешкод у здійсненні права
власності - відмовити.

Копію заочного рішення направити
відповідачу.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив,
за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку
через Суворовський районний суд м.
Одеси шляхом подачі апеляційної скарги
в 10-ти денний строк з дня
проголошення.

Суддя:

Аліна С.С.