Справа № 724/546/14-цПровадження № 2/724/340/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2014 року Хотинський районний
суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді:
Руснака А.І.

при секретарі:
Рябой О.В.

за участю позивача:
ОСОБА_1

представника третьої особи:
Кисельова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хотин Чернівецької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у
справах захисту дітей Хотинської
районної державної адміністрації
Чернівецької області про надання
дозволу на тимчасовий виїзд
неповнолітньої дитини за межі України
без згоди батьки, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Хотинського районного
суду Чернівецької області з позовом до
ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах
захисту дітей Хотинської районної
державної адміністрації Чернівецької
області про надання дозволу на
тимчасовий виїзд неповнолітньої
дитини за межі України без згоди
батька, в якій просить дозволити їй або
її офіційному представнику без згоди
батька ОСОБА_3 оформлювати документи
для тимчасового виїзду або супроводу
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
за межі України до країн ближнього та
дальнього зарубіжжя, а також просить
надати їй дозвіл на виїзд ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, до
досягнення ним 16-річного віку за межі
України без згоди та супроводу батька
ОСОБА_3.

В позовній заяві посилається на те,
що вона перебувала в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_3 з 2004 року. На підставі
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
22.01.2007 року шлюб між нею та відповідачем
розірвано. Від шлюбу в них є
неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який разом з нею після розірвання шлюбу
проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Вказує на те, що вона постійно
матеріально підтримує та належним
чином піклується про здоров'я свого
сина та про його фізичний, духовний та
моральний розвиток. З моменту
розірвання шлюбу і по день подачі
позову до суду відповідач участі у
вихованні та догляді за сином не бере,
його розвитком не цікавиться,
матеріальної допомоги на утримання
сина не надає.

Згідно виконавчого листа від 27.03.2008
року № 2-395 з відповідача на її користь
на утримання сина постановлено
стягувати аліменти на утримання дитини
в розмірі 500,00 гривень щомісячно, однак
так як відповідач добровільно аліменти
не сплачував, місце його реєстрації та
перебування невідоме, його було
оголошено в розшук і станом на березень
місяць 2014 року відповідача не знайдено.

У зв'язку з тим, що син ОСОБА_4 хворіє,
в січні місяці 2014 року перебував в
Хотинській ЦРЛ на стаціонарному
лікуванні з діагнозом
«бронхопневмонія» та лікарями було
надано рекомендації щодо перебування
сина на морі, але так як в країні зараз
неспокійно і в Крим дитину повести
неможливо, тому просить суд
задовольнити позовну заяву в повному
обсязі та надати дозвіл на тимчасовий
виїзд за кордон без згоди та супроводу
батька.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовну заяву підтримала в повному
обсязі, просила суд її задовольнити.
Проти винесення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений через
засоби масової інформації про день, час
і місце розгляду справи, тому суд зі
згоди позивача ухвалює в справі заочне
рішення.

Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі
повторної неявки в судове засідання
відповідача, повідомленого належним
чином, суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Представник третьої особи ОСОБА_2.в
судовому засіданні не заперечував
проти задоволення позовних вимог в
повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін по
справі, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 слід
задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка з 2004
року перебувала в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем ОСОБА_3. На
підставі рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
22.01.2007 року шлюб між нею та відповідачем
розірвано, що підтверджується копією
свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 6).

Із копії свідоцтва про народження
вбачається, що в сторін є неповнолітній
син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.7), який
в даний час проживає біля позивачки та
знаходиться на її утриманні.

Як вбачається із ухвали Києво -
Святошинського районного суду
Київської області по справі № ПО-137/11р.
від 18.11.2011 року за поданням відділу ДВС
Києво-Святошинського РУЮ відповідача
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 було оголошено в
розшук і станом на березень місяць 2014
року відповідача не знайдено (а.с. 12).

Як вбачається із матеріалів справи
неповнолітній ОСОБА_4 дійсно хворіє на
бронхопневмонію та потребує лікування,
що підтверджується випискою № 63/6 з
медичної карти амбулаторного,
стаціонарного хворого Хотинської ЦРЛ
від 21.01.2014 року (а.с.21-22).

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» оформлення
проїзного документа дитини
проводиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. У
клопотанні зазначаються відомості про
дитину, а також відсутність обставин,
що обмежують відповідно до цього
Закону право на виїзд за кордон ( лише
для дітей віком від 14 до 18 років ). З
відсутності згоди одного із батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Відповідно до «Правил перетинання
державного кордону громадянами
України», затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 57 від 27
січня 1995 року: п.2-2. : Виїзд за межі
України громадян, які не досягли
16-річного віку, у супроводі одного з
батьків або у супроводі осіб, які
уповноважені одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням держави прямування та
відповідного часового проміжку
перебування у цій державі, якщо другий
з батьків не перебуває у пункті
пропуску через державний кордон; без
нотаріально посвідченої згоди другого
з батьків у разі пред'явлення
оригіналів або нотаріально
посвідченої копії рішення суду про
надання дозволу на виїзд за межі
України громадянина, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків.

У ст. 141 Сімейного кодексу України
визначена рівність прав і обов'язків
батьків відносно дитини. Відповідно до
ч.ч. 2, 4 ст. 150, ч.ч.1, 2 ст. 155 Сімейного
кодексу України, батьки зобов'язані
поважати дитину, піклуватися про її
здоров'я, фізичний, духовний та
моральний розвиток. Батьківські права
не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини, а мають ґрунтуватися
на повазі до прав дитини та її людської
гідності.

Згідно Принципу 6 Міжнародної
Декларації прав дитини від 20.11.1959 року,
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особи потребує любові і
розуміння. Вона повинна, якщо це
можливо, зростати під опікою і
відповідальністю своїх батьків і, в
усякому разі, в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітню дитину не
слід, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, розлучати зі
своїми батьками.

Відповідно до п. 1 Статті 9 Конвенції
про права дитини, держави-учасниці
забезпечують те, щоб дитина не
розлучалася з батьками всупереч їх
бажанню, за винятком випадків, коли
компетентні органи згідно з судовим
рішенням, визначають відповідно до
застосовуваного закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у
тому чи іншому випадку, наприклад,
коли батьки жорстоко поводяться з
дитиною або не піклуються про неї.

Як встановлено судом відповідач
ОСОБА_7 участі у вихованні
неповнолітнього сина не бере, місце
його реєстрації та проживання на даний
час суду невідоме, позивач не має змоги
отримати дозвіл від батька дитини на
виїзд дитини за кордон, оскільки
останній приховує свої місце
перебування та місце знаходження, в
даний час оголошений в розшук,
пошуковими заходами з'ясувати місце
перебування відповідача працівники
міліції не спроможні, а тому отримати
дозвіл від нього на перетинання
кордону його сина неможливо.

Суд також встановив, що виїзд за
кордон є необхідним для оздоровлення
та лікування неповнолітнього сина
ОСОБА_4.

Таким чином, виходячи з
вищенаведеного, оцінивши наявні докази
в справі суд вважає необхідним надати
дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньому ОСОБА_4 без згоди та
супроводу батька ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 141, 150, 151, 157 СК України, ст. 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
Правил перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 57 від 27 січня 1995 року, п.1 Статті 9
Конвенції про права дитини, ст.ст. 10, 57-60,
209, 212-215, ч. 1 ст. 224, ст. 226 ЦПК України, суд,
-

В И
Р І Ш И В:

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
проживає: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2,
виданий Хотинським РВ УМВС України в
Чернівецькій області, 01.08.1995 року на
виготовлення проїзних документів для
виїзду за межі України неповнолітнього
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Києва, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1.

Надати дозвіл на виїзд
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Києва, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, до досягнення ним
16-річного віку за межі України у
супроводі його матері ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, що проживає: АДРЕСА_1, паспорт
НОМЕР_2, виданий Хотинським РВ УМВС
України в Чернівецькій області, 01.08.1995
року без згоди та супроводу його батька
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Київ.

Рішення суду може бути оскаржене
до апеляційного суду Чернівецької
області через Хотинський районний
суд терміном десять днів з дня його
оголошення, а особами, які не були в
судовому засіданні в цей же термін і в
цьому ж порядку з дня отримання ними
копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача.

Суддя:
А.І. Руснак