Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4046/14
Головуючий у 1-й інстанції: Дюженко Л.А.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової
Д.А.

Дзярука О.П.

При секретарі: Семенчук
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 24 квітня 2013 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний банк» до
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Перший Український
Міжнародний банк», треті особи - ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про вилучення
неналежного відповідача в зв'язку з
припиненням поруки, за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний банк», треті
особи - ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, про
вилучення неналежного відповідача в
зв'язку з припиненням поруки,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року ПАТ «ПУМБ» звернулося
до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову Банк зазначав,
що 11 квітня 2008 року між Закритим
акціонерним товариством "Перший
Український Міжнародний банк",
правонаступником всіх прав та
зобов'язань якого є Публічне
акціонерне товариство «Перший
Український Міжнародний банк», тип
якого змінено за рішенням зборів
акціонерів (протокол № 53 від 22.04.09р.)
згідно із Законом України «Про
акціонерні товариства», та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір № 6289977.

ОСОБА_3 виступив поручителем ОСОБА_4,
про що між ним та Банком був укладений
договір поруки № 6331418 від 11.04.2008р.

ОСОБА_5 також виступив поручителем
ОСОБА_4, про що між ним та Банком був
укладений договір поруки № 6332452 від
11.04.2008р.

ОСОБА_6 виступив поручителем ОСОБА_4,
про що між ним та позивачем був
укладений договір поруки № 6332242 від
11.04.2008р.

Кредитним договором, укладеним між
Банком та ОСОБА_4, встановлені взаємні
права і обов'язки сторін. Так,
відповідно до п. 1.1. кредитного договору
позивач зобов'язався надати ОСОБА_4
грошові кошти у розмірі 84 000,00 дол. США
на придбання квартири за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 48,75 кв.м.,
житловою - 27,2 кв.м., а ОСОБА_4
зобов'язалася прийняти кредит,
використати його за цільовим
призначенням, сплатити проценти за
користування кредитом та повернути
кредит Банку в порядку та у строки,
визначені кредитним договором, але не
пізніше 11.04.2018р.

Згідно з п. 3.2.1. кредитного договору
ОСОБА_4 зобов'язана здійснювати
повернення кредиту частинами в розмірі
та в строки, які встановлено Графіком
повернення кредиту та сплати процентів
за користування кредитом, який є
Додатком № 1 до кредитного договору.

Відповідно до п. 1.3. кредитного договору
встановлено процентну ставку за
користування кредитом у розмірі 13,49 %
річних. Підпунктом 3.1.2. кредитного
договору визначено, що проценти за
користування кредитом розраховуються,
виходячи з щоденного залишку
заборгованості за кредитом, протягом
всього строку користування кредитними
коштами, починаючи з дня надання
кредиту (включаючи цей день) по день
повного погашення заборгованості за
кредитом (не враховуючи цей день).
Проценти розраховуються виходячи з 360
днів у році та нараховуються щоденно.

Позивач належним чином виконав свої
договірні зобов'язання, передбачені
кредитним договором: своєчасно та в
повному обсязі надав грошові кошти
ОСОБА_4 шляхом переказу суми кредиту з
позичкового рахунку на картковий
рахунок ОСОБА_4, відповідно до п. 2.3.2.
кредитного договору, що
підтверджується меморіальним валютним
ордером № 426797102 від 11.04.2008р.

Згідно з додатковою угодою до
кредитного договору № 7901113 від 14.08.2009р.
позивачем було надано другий транш
кредиту у сумі 273 000,00 грн. зі сплатою 19,00
% річних для погашення простроченої
заборгованості за кредитним договором
у сумі, еквівалентній 35 000,00 дол. США.
Повернення другого траншу кредиту
повинно здійснюватися згідно з
Графіком, визначеному у Додатковій
угоді. Видача другого траншу кредиту
підтверджується меморіальним ордером
№ 638153682 від 14.08.2009р.

У зв'язку з видачею другого траншу
кредиту було укладено відповідні
додаткові угоди до договорів поруки: з
ОСОБА_3 - № 6331418/20090814 від 14.08.2009р.; з
ОСОБА_5 - № 6332452/20090814 від 14.08.2009р.; з
ОСОБА_6 - № 6332242/20090814 від 14.08.2009р.

ОСОБА_4 починаючи з 12.10.2009р. припинила
виконання зобов'язань за кредитним
договором. Зазначена подія була
кваліфікована позивачем як подія, яка
передбачена пп. 1 п. 3.5.7. кредитного
договору, яка виявилась в затриманні
сплати частини кредиту та/або сплати
процентів за користування кредитом на
строк понад 1 (один) календарний місяць.

Виникнення несприятливої події згідно
з п. 3.5.7. кредитного договору надало
позивачу право вимагати у ОСОБА_4
достроково повернути виданий їй кредит
разом із розрахованими процентами.
Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
така вимога позивача має бути виконана
ОСОБА_4 протягом 30 календарних днів.

На підставі вищевикладеного у зв'язку з
настанням події, передбаченої пп. 1 п.
3.5.7. кредитного договору, позивачем
ОСОБА_4 04.01.2013р. направлено вимогу про
дострокове повернення всієї суми
кредиту та процентів за користування
кредитом (вих. № ZАР-61/12 від 04.01.2012р.), яку
вручено адресату 10.01.2013р. ОСОБА_4
відмовилася від виконання вказаної
вимоги, повідомивши про це позивача
листом від 16.01.2013р.

Відповідно до п. 3.1. договорів поруки
04.01.2013р. було направлено вимогу про
усунення порушення кредитного
договору та повернення всієї суми
кредиту та процентів поручителю ОСОБА_3
(вих. ZАР-61/13 від 04.01.2013р.), яка вручена
йому 09.01.2013р.; поручителю ОСОБА_5 (вих.
ZАР-61/14 від 04.01.2013р.), яка повернена без
вручення адресату через закінчення
строку зберігання; поручителю ОСОБА_6
(вих. ZАР-61/15 від 04.01.2013р.), яка повернута у
зв'язку із закінченням строку
зберігання. Згідно з п. 7.3. договорів
поруки повідомлення, які надаються
позивачем поручителям повинні бути
викладені в письмовій формі, та будуть
вважатись поданими належним чином,
якщо вони надіслані рекомендованим
листом за місцем проживання
поручителів. Отже, відповідно до умов
кредитного договору та договору поруки
вимога про дострокове повернення
кредиту вважається належно
направленою відповідачам.

Станом на 17.02.2013р. (включно) прострочена
заборгованість ОСОБА_4 за основною
сумою кредиту та процентами перед
позивачем за кредитним договором
становить:

- сума заборгованості за основною сумою
кредиту - 53 745,28 дол. США (за кредитним
договором) та 271 930,94 грн. (за додатковою
угодою);

- сума заборгованості за процентами за
користування кредитом за період з
11.09.2009р. по 17.02.2013р. - 24 964,99 дол. США (за
кредитним договором) та за період з
14.09.2009р. по 17.02.2013р. - 173 809,25 грн. (за
додатковою угодою).

Пунктом 5.2. кредитного договору
передбачено, що у разі порушення ОСОБА_4
строків виконання зобов'язань з
повернення кредиту та/або сплати
процентів за користування кредитом,
остання зобов'язана сплатити на вимогу
Банка пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного Банку
України, що діяла у відповідний період,
від суми прострочених виконанням
зобов'язань за кожен день прострочення.

ОСОБА_4 повинна сплатити на користь
позивача пеню за порушення строків
виконання своїх зобов'язань з
повернення основної суми кредиту та
сплати процентів за користування
кредитом за період з 18.03.2012р. по 17.02.2013р.

Загальна сума пені, нарахована ОСОБА_4
за порушення строків повернення
основної суми кредиту та сплати
процентів за користування кредитом
станом на 17.02.2013р. включно, склала за
кредитним договором - 4 710,56 дол. США, що
згідно з офіційним курсом НБУ станом на
17.02.2013р. (7,9930 грн./дол. США) становить 37
651,51 грн. та за Додатковою угодою - 27 986,70
грн., а всього - 65 638,21 грн. Позивач,
керуючись ч. 2 ст. 258 ЦК України, заявляє
до стягнення пеню в межах спеціальної
позовної давності в один рік, тобто,
пеня за порушення строку сплати
основної суми кредиту - за період з
18.03.2012р. по 17.02.2013р., пеня за порушення
строку сплати процентів - за період з
18.03.2012р. по 17.02.2013р.

Згідно п. 5.5. кредитного договору за
кожний випадок порушення ОСОБА_4
обов'язків, передбачених пп. 4.3.2-4.3.6.
кредитного договору, остання
зобов'язана сплатити на вимогу Банку на
його користь штраф у розмірі 1% від суми
одержаного кредиту. У зв'язку з
невиконанням п. 4.3.5. кредитного
договору ОСОБА_4 зобов'язана сплатити
на вимогу Банку на його користь штраф у
розмірі 1% від суми одержаного кредиту.

Зокрема, пунктом 4.3.5. кредитного
договору встановлено обов'язок
позичальника при отриманні від Банку
вимоги про дострокове повернення
кредиту повернути кредит в повному
обсязі достроково разом із
нарахованими процентами за
користування кредитом і штрафними
санкціями (якщо такі будуть мати місце)
в порядку і строки, передбачені
кредитним договором.

ОСОБА_4 отримала вимогу позивача про
дострокове повернення кредиту та
нарахованих процентів. Проте, у
встановлений 30-денний строк вона
кредит не повернула, проценти на
сплатила, і тому, відповідно до пункту
5.5. кредитного договору зобов'язана
сплатити на користь позивача штраф у
сумі 840,00 дол. США, що згідно з офіційним
курсом НБУ, встановленим на 17.02.2013р. (7,9930
грн. за 1 долар США), складає 6 714,12 грн.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
позивачем та ОСОБА_4 було укладено
договір іпотеки № 6290003, посвідчений
11.04.2008р. ОСОБА_8, приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу, за реєстровим номером 1567,
відповідно до умов якого ОСОБА_4
передала в іпотеку позивачу квартиру,
придбану за кредитні кошти, за адресою:
АДРЕСА_1.

Однією з обов'язкових умов надання
ОСОБА_4 кредиту згідно з п. 2.1.4.
кредитного договору є страхування нею
або іншою особою (та надання Банку
відповідних доказів такого
страхування) за свій рахунок та на
користь Банку (як Вигодонабувача, який
у разі настання страхового випадку
набуває право вимоги до страховика)
майнових інтересів осіб, які надали
нерухоме майно у забезпечення,
пов'язаних з втратою права власності на
нього (страхування «титулу власності»),
а також особисте страхування
позичальника (ОСОБА_4.) на строк не менше
одного року у страховика, схваленого
Банком.

Згідно з п. 4.3.1. кредитного договору
ОСОБА_4 зобов'язана протягом строку дії
кредитного договору щорічно, до дати
закінчення періоду страхування, за
який сплачено страховий платіж,
поновлювати дію договорів страхування,
укладення яких передбачено кредитним
договором, на умовах попередньо
погоджених з позивачем, при цьому
страхова сума за договорами
страхування, що будуть укладатись на
новий строк, має бути не меншою, ніж
сума поточної заборгованості
позичальника за основною сумою кредиту
і не меншою дійсної вартості майна (за
договорами страхування майна) на
момент укладення таких договорів
страхування. На підтвердження
виконання умов цього пункту ОСОБА_4
зобов'язана до дати закінчення періоду
страхування, за який сплачено
страховий платіж, надавати Банку, як
вигодонабувачу, по одному
оригінальному примірнику цих
договорів страхування, а також
документів, що підтверджують сплату
страхових платежів в повному обсязі за
період, на який було поновлено дію
договорів страхування.

Під час укладення кредитного договору
ОСОБА_4 уклала відповідні договори
страхування із ЗАТ «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА»:
Договір № 7159450 титульного страхування
майна від 10.04.2008р. та Договір СТД № 2467513
страхування від нещасного випадку
громадян, які уклали договір
кредитування, від 10.04.2009р.

Строк дії вищевказаних договорів
скінчився 09.04.2009р., проте, ОСОБА_4 не
поновила дію вищевказаних договорів за
період з 10.04.2009р. по 09.04.2010р., з 10.04.2010р. по
09.04.2011р., з 10.04.2011р. по 09.04.2012р., з 10.04.2012р.
по 10.04.2013р.

Згідно з п. 5.4. кредитного договору за
кожний випадок порушення ОСОБА_4
обов'язків щодо поновлення дії
договорів страхування, остання
зобов'язана сплатити на вимогу Банку на
його користь штраф у розмірі 10 % від
мінімальної страхової суми, на яку
згідно з вимогами зазначеного пункту
Договору має бути укладений договір
страхування.

Згідно з п. XII Договору титульного
страхування та п. IX Договору особистого
страхування страхові суми складають 424
200,00 грн.

Сума штрафу розраховується за
наступною формулою: Штраф = Страхова
сума за договором страхування * 10 %.

Отже, сума штрафу за порушення ОСОБА_4
обов'язків щодо поновлення дії
Договорів страхування складає 85 010,29
грн.

Таким чином, станом на 17.02.2013р. загальна
сума заборгованості ОСОБА_4 перед
Банком за кредитним договором складає
78 710,27 дол. США та 603 102,81 грн., у тому
числі:

- заборгованість за сумою кредиту - 53
745,28 дол. США (за кредитним договором) та
271 930,94 грн. (за додатковою угодою);

- заборгованість за непогашеними
процентами за користування кредитом за
період з 11.09.2009р. по 17.03.2013р. - 24 964,99 дол.
США (за кредитним договором) та за
період з 14.09.2009р. по 17.02.2013р. - 173 809,25 грн.
(за додатковою угодою);

- пеня за порушення строків виконання
зобов'язань за кредитним договором - 65
638,21 грн.;

- штраф за порушення обов'язку
дострокового повернення кредиту,
передбаченого пп. 4.3.5. кредитного
договору - 6 714,12 грн.;

- штраф за порушення умов страхування -
85 010,29 грн.

Згідно з п. 1.2. договору поруки
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання зобов'язання
боржником в повному обсязі. Поручитель
відповідає в тому ж обсязі, що й
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, комісій, неустойки.

Таким чином, відповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 відповідають перед
позивачем в тому ж обсязі, що й
відповідач ОСОБА_4

Згідно з п. 6.1. договору поруки порука
припиняється з припиненням
зобов'язання, а також в інших випадках,
передбачених законодавством.

Оскільки кредитний договір не
припинився, порука відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є чинною.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив суд:

стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3
на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість
за кредитним договором № 6289977 від
11.04.2008р. у сумі 78 710,27 дол. США та 603 102,81
грн.;

стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість
за кредитним договором № 6289977 від
11.04.2008р. у сумі 78 710,27 дол. США та 603 102,81
грн.;

стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6
на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість
за кредитним договором № 6289977 від
11.04.2008р. у сумі 78 710,27 дол. та 603 102,81 грн.;

стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «ПУМБ»
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 3 441,00 грн.

Також, від Банка надійшла заява про
стягнення судових витрат згідно п. 6 ч. 3
ст. 79 ЦПК України, оскільки ним було
сплачено кошти у сумі 300,00 грн. за
публікацію у газеті «Запорізька
правда» оголошення про виклик до суду
відповідача ОСОБА_6 (а.с. 135-138).

У березні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5
звернулися до суду з зустрічними
позовами до ПАТ «ПУМБ» про вилучення
неналежного відповідача у зв'язку з
припиненням поруки.

Свої вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_5
мотивували тим, що вважають Банк таким,
що втратив право висувати до них як
поручителів вимоги про повернення
боргу, у зв'язку з припиненням договору
поруки згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 просили суд визнати
договори поруки, укладені 11.04.2008 року
між ними та Банком, а також додаткові
угоди до них від 14.08.2009 року -
припиненими; визнати їх залучення у
якості солідарних відповідачів (у
первинному позові) за кредитним
договором № 6289977 від 11.04.2008р. -
неправомірним (а.с. 90-91, 93-94).

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 08.04.2013 року зустрічні
позови ОСОБА_3 та ОСОБА_5 об'єднано в
одне провадження з первісним позовом
ПАТ «ПУМБ» (а.с. 128).

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 24
квітня 2013 року позов ПАТ «ПУМБ» до
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3
на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість
за кредитним договором № 6289977 від 11.04.2008
року у сумі 78 710,27 дол. США та 603 102,81 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість
за кредитним договором № 6289977 від 11.04.2008
року у сумі 78 710,27 дол. США та 603 102,81 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6
на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість
за кредитним договором № 6289977 від 11.04.2008
року у сумі 78 710,27 дол. США та 603 102,81 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «ПУМБ»
судові витрати в розмірі 3 741,00 грн.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ПАТ «ПУМБ», треті особи -
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про вилучення
неналежного відповідача у зв'язку з
припиненням поруки - відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 до ПАТ «ПУМБ», треті особи -
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, про вилучення
неналежного відповідача у зв'язку з
припиненням поруки - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду змінити, задовольнити його
зустрічний позов, а саме, визнати
договір поруки № 6331418 від 11.04.2008 року та
додаткову угоду до договору поруки №
6331418/20090814 від 14.08.2009 року припиненими та
визнати залучення його, ОСОБА_3, в
якості солідарного відповідача
неправомірним.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

За положеннями ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 року
№ 12 «Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку» у разі якщо апеляційна скарга
подана на рішення щодо частини
вирішених вимог, суд апеляційної
інстанції відповідно до принципу
диспозитивності не має права робити
висновків щодо неоскарженої частини ні
в мотивувальній, ні в резолютивній
частині судового рішення, а в описовій
частині повинен зазначити, в якій
частині вимог судове рішення не
оскаржується.

Таким чином, судова колегія перевіряє
зазначене рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Суд, задовольняючи позов ПАТ «ПУМБ»,
виходив із того, що позичальник
належним чином не виконує умови
кредитного договору, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість, яка
підлягає солідарному стягненню з
боржника та поручителів. Відмовляючи у
задоволенні зустрічних позовів, суд
зазначив, що оскільки кредитний
договір не припинився, порука
відповідачів є чинною. Так, за умовами
кредитного договору, строк повернення
кредиту у повному обсязі встановлено
до 11.04.2018р. Банк направив відповідачам
вимогу достроково повернути кредит
04.01.2013р., а звернувся до суду з позовом
до боржника та поручителів 20.02.2013р.,
тобто до спливу шестимісячного строку
після пред'явлення вимоги. Таким чином,
твердження позивачів за зустрічними
позовами, що ПАТ «ПУМБ» пропущений
шестимісячний строк для пред'явлення
до них, як поручителів, позову, є
безпідставним.

З такими висновками суду повністю
погодитись не можна, оскільки ці
висновки суперечать вимогам закону та
не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України у
разі, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За положеннями ч. 1 ст. 553 та ч. 1 ст. 554 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального
права поручитель, хоча й пов'язаний із
боржником певними зобов'язальними
відносинами, є самостійним суб'єктом у
відносинах із кредитором.

За правилами ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Якщо кредитним договором не визначено
інші умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (пункт 24 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних
правовідносин»).

Така правова позиція викладена і
Верховним Судом України в постанові
від 23 травня 2012 року при розгляді
справи № 6-33цс12, яка в силу ст. 360-7 ЦПК
України є обов'язковою для всіх судів
України.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 11 квітня 2008 року між
ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є
ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір № 6289977, за умовами
якого остання отримала кредит у
розмірі 84 000,00 дол. США на придбання
нерухомості під 13,49 % річних терміном по
11.04.2018р. (а.с. 21-27, 28).

Забезпеченням виконання зобов'язань за
вищевказаним кредитним договором є
договори поруки, що укладені між Банком
та ОСОБА_3 - № 6331418 від 11.04.2008р., між
Банком та ОСОБА_5 - № 6332452 від 11.04.2008р.,
між Банком та ОСОБА_6 - № 6332242 від 11.04.2008р.
(а.с. 29-30, 31-32, 33-34).

Згідно з п. 1.2. вказаних договорів
поруки поручитель відповідає перед
кредитором за виконання зобов'язання
боржником в повному обсязі. Поручитель
відповідає в тому ж обсязі, що й
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, комісій, неустойки.

За положеннями п. 1.3. цих договорів у
разі порушення боржником зобов'язання
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, що означає право кредитора
вимагати виконання зобов'язання в
повному обсязі як від боржника і
поручителя разом, так і від кожного з
них окремо.

Порука за цим договором припиняється з
припиненням зобов'язання, а також в
інших випадках, передбачених чинним
законодавством України (п. 6.1. договорів
поруки).

Згідно з додатковою угодою до
кредитного договору № 7901113 від 14.08.2009р.
Банком було надано ОСОБА_4 другий транш
кредиту у сумі 273 000,00 грн. для погашення
простроченої заборгованості за
кредитним договором у сумі,
еквівалентній 35 000,00 дол. США, зі сплатою
19,00 % річних. Другий транш кредиту
надається позичальнику на строк до
14.03.2018р. (а.с. 35-38, 39).

У зв'язку з видачею другого траншу
кредиту було укладено відповідні
додаткові угоди до договорів поруки: з
ОСОБА_3 - № 6331418/20090814 від 14.08.2009р.; з
ОСОБА_5 - № 6332452/20090814 від 14.08.2009р.; з
ОСОБА_6 - № 6332242/20090814 від 14.08.2009р. (а.с. 40-41,
42-43, 44-45).

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним
договором, станом на 17.02.2013р. (включно)
загальна сума заборгованості перед
Банком складає 78 710,27 дол. США та 603 102,81
грн., у тому числі: заборгованість за
сумою кредиту - 53 745,28 дол. США (за
кредитним договором) та 271 930,94 грн. (за
додатковою угодою); заборгованість за
непогашеними процентами за
користування кредитом за період з
11.09.2009р. по 17.03.2013р. - 24 964,99 дол. США (за
кредитним договором) та за період з
14.09.2009р. по 17.02.2013р. - 173 809,25 грн. (за
додатковою угодою); пеня за порушення
строків виконання зобов'язань за
кредитним договором - 65 638,21 грн.; штраф
за порушення обов'язку дострокового
повернення кредиту, передбаченого пп.
4.3.5. кредитного договору - 6 714,12 грн.;
штраф за порушення умов страхування - 85
010,29 грн. (а.с. 12-15).

ОСОБА_4 було направлено вимогу про
дострокове повернення всієї суми
кредиту та процентів за користування
кредитом 04.01.2013р. (вих. № ZАР-61/12 від
04.01.2012р.), яку вручено адресату 10.01.2013р.
(а.с. 60, 61, 62).

Відповідно до п. 3.1. договорів поруки
04.01.2013р. було направлено вимогу про
усунення порушення кредитного
договору та повернення всієї суми
кредиту та процентів поручителю ОСОБА_3
(вих. ZАР-61/13 від 04.01.2013р.), яка вручена
йому 09.01.2013р. (а.с. 64, 65, 66); поручителю
ОСОБА_5 (вих. ZАР-61/14 від 04.01.2013р.), яка
повернена без вручення адресату через
закінчення строку зберігання (а.с. 68, 69,
70); поручителю ОСОБА_6 (вих. ZАР-61/15 від
04.01.2013р.), яка повернута у зв'язку із
закінченням строку зберігання (а.с. 71, 72,
73).

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що позичальнику вже раніше, ніж у січні
2013р., були направлені письмові вимоги
про дострокове повернення всієї суми
кредиту та процентів за користування
кредитом, як за кредитним договором,
так і за додатковою угодою, - вих. №№ 110,
111 від 16.11.2009р., які отримані ОСОБА_4
21.11.2009р. (а.с. 121), вказані вимоги та
поштові повідомлення про їх отримання
долучені до матеріалів справи.

Отже, зміст вимог Банку від 16.11.2009р.,
які були отримані ОСОБА_4 особисто, дає
підстави для висновку, що Банк, набувши
право вимагати дострокового
повернення всього кредиту за умовами
кредитного договору, змінив строк
виконання позичальником основного
зобов'язання, який остання мала
виконати протягом тридцяти
календарних днів з моменту отримання
вимоги.

Вимог до поручителя ОСОБА_3 протягом
шести місяців з дня настання строку
повернення всього кредиту Банк не
заявив. До суду з позовом до поручителя
Банк звернувся лише у лютому 2013 року
(а.с. 2-10).

Отже, Банк звернувся до суду з позовом
до поручителя вже після спливу
шестимісячного строку, встановленого
ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Оскільки строк поруки не є строком для
захисту порушеного права, а строком
існування (дії) самого зобов'язання
поруки, то право кредитора і обов'язок
поручителя по його закінченні
припиняються.

У зв'язку з цим, зобов'язання ОСОБА_3 за
договором поруки № 6331418 від 11.04.2008 року
та додатковою угодою до договору
поруки № 6331418/20090814 від 14.08.2009 року
припинились відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК
України.

Таким чином, колегія суддів вважає
встановленим, що ПАТ «ПУМБ», як
кредитор, протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання, який був
змінений ним відповідно до умов
кредитного договору, не пред'явив
вимоги до ОСОБА_3 про виконання ним
зобов'язань поручителя. Отже, доводи
апеляційної скарги знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

З огляду на викладене, оскаржуване
рішення в частині солідарного
стягнення заборгованості за кредитним
договором та судових витрат з ОСОБА_3 та
відмови у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 про визнання договору
поруки № 6331418 від 11.04.2008 року та
додаткової угоди до договору поруки №
6331418/20090814 від 14.08.2009 року припиненими
підлягає скасуванню, з ухваленням в цій
частині вимог нового рішення, яким у
задоволенні позову про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором та судових витрат з ОСОБА_3
слід відмовити, а зустрічні позовні
вимоги в частині визнання припиненими
договору поруки та додаткової угоди до
договору поруки - задовольнити.

Щодо решти вимог за зустрічним позовом
ОСОБА_3 - визнати залучення його у
якості солідарного відповідача (у
первинному позові) за кредитним
договором № 6289977 від 11.04.2008р., то вони не
підлягають задоволенню, т.я не
відповідають способам захисту
цивільних прав та інтересів,
визначених ст. 16 ЦК України.

В частині задоволення позовних вимог
Банку про стягнення заборгованості з
інших відповідачів та в частині
відмови у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_5 рішення суду першої
інстанції не оскаржене, а тому, у
відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України
та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 12 від 24
жовтня 2008 року "Про судову практику
розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку" апеляційним
судом не переглядалось.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2013 року
по цій справі в частині солідарного
стягнення заборгованості за кредитним
договором та судових витрат з ОСОБА_3 та
відмови у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення наступного
змісту:

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Визнати договір поруки № 6331418 від 11.04.2008
року та додаткову угоду до договору
поруки № 6331418/20090814 від 14.08.2009 року, що
укладені між Публічним акціонерним
товариством «Перший Український
Міжнародний банк» та ОСОБА_3,
припиненими.

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний банк» про
солідарне стягнення заборгованості за
кредитним договором та судових витрат
з ОСОБА_3 відмовити.

В іншій частині в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

В іншій частині рішення по цій справі
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: