АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9320/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Подорець О. Б. Доповідач - Повєткін
В.В. Категорія 44
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
02 вересня 2014 року

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про усунення перешкод
у здійсненні права користування та
розпорядження майном та виселення без
надання іншого житлового приміщення,
треті особи: Орган опіки та піклування
Амур-Нижньодніпровської районної у м.
Дніпропетровськ ради, ОСОБА_7, ОСОБА_8, -

В с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6
та ОСОБА_3 про усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження майном та виселення без
надання іншого житлового приміщення
посилаючись на те, що відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 04.09.2013 року позивачу
належить 1/2 частина домоволодіння по
АДРЕСА_1 після смерті її батька ОСОБА_9,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач
виявила бажання особисто
користуватися належним їй майном, але
з'ясувала, що в 1/2 частині домоволодіння
проживають відповідачі. На
неодноразові усні вимоги позивача
звільнити належне їй на праві
власності житлове приміщення
відповідачі відмовляються виселятися,
а також погрожують знищенням 1/2 частини
житлового будинку, якщо позивач буде
вживати будь-які заходи щодо їх
примусового виселення. Вважаючи на
неможливе виселення відповідачів
добровільно, позивачка 26.11.2013 року
звернулася до АНД РВ ДМУ ГУМВС України
в Дніпропетровській області з заявою
про вчинення кримінального
правопорушення та просила притягнути
до кримінальної відповідальності
відповідачів. 03.04. 2014 року ОСОБА_4
підготувала письмову вимогу ОСОБА_2 та
членам її сім'ї, яку рекомендованим
листом з повідомленням відправила та
вкотре вимагала від зазначених осіб
негайно звільнити належну їй 1/2 частину
житлового будинку по АДРЕСА_1 та
забрати з будинку всі належні їм речі.
Дана вимога була отримала ОСОБА_2 10.04.2014
року особисто, однак була залишена без
відповіді та задоволення вимог
позивача. Крім того, договір найму 1/2
частини будинку АДРЕСА_1 з попереднім
власником ОСОБА_9 та з теперішнім
власником будинку ОСОБА_4 відповідачі
не укладали, а відтак відсутні правові
підстави відповідачів для
користування житловим приміщенням.
Уточнивши позовні вимоги позивач
просила суд усунути їй перешкоди у
здійсненні права користування та
розпорядження майном, а саме 1/2
частиною домоволодіння по АДРЕСА_1,
загальною площею 44,5 кв.м., житловою
площею 33,7 кв.м., що складається з кухні,
вітальні та двох житлових кімнат,
шляхом виселення з будинку
відповідачів без надання іншого жилого
приміщення та стягнути з відповідачів
судові витрати (а.с.1-4,51-55).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
02 вересня 2014 року позовні вимоги -
задоволено (а.с.102-104).

В апеляційній скарзі (а.с.112-114) ОСОБА_3,
ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати,
як необґрунтоване і ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, оскільки:

- судом безпідставно зазначено в
оскарженому рішенні про належне
повідомлення ОСОБА_3, в матеріалах
справи відсутні докази сповіщення про
час та день слухання справи
відповідачів та органу опіки та
піклування;

- заява чоловіка ОСОБА_2 про відкладення
слухання справи у зв'язку з хворобою
судом необґрунтовано не задоволено;

- між співвласниками спірний будинок не
розділено, частки їх в натурі не
виділенні, порядок користування також
не визначено;

- між ОСОБА_3 та третіми
особами-співвласниками будинку
укладено договір оренди частини
спірного будинку, що є законною
підставою перебування відповідачів в
цьому будинку.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є обґрунтованою і підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції встановив, що
позивачу на праві приватної власності
належить 1/2 частини спірного
домоволодіння, в якому без реєстрації
проживають відповідачі, для
перебування яки в спірному
домоволодінні правові підстави
відсутні.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги щодо
розгляду справи у відсутність
відповідачів не може бути визнані
підставою для скасування судового
рішення, оскільки відповідачі ОСОБА_2
та ОСОБА_5 були присутніми в судовому
засіданні від 21.08.2014 року та надавали
пояснення по справі.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи
апеляційної скарги щодо
неповідомлення відповідача ОСОБА_3 про
розгляд справи 02.09.2014 року, оскільки
такі обставини відповідно до положень
ст.309 ЦПК Укарїни є підставою для
скасування лише у разі, якщо це
призвело до неправильного вирішення
справи.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
позивачу ОСОБА_4 належить 1/2 частина
домоволодіння по АДРЕСА_1, а треті особи
- ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є власниками кожен по
1/4 частини цього домоволодіння.

Судом першої інстанції встановлено, що
в спірному будинку без правових
підстав проживають відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, проживання
яких перешкоджає позивачу в
користуванні належною їй 1/2 частиною
цього будинку.

Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідачі під час розгляду справи не
надали суду доказів наявності у них
правових підстав проживання в спірному
будинку.

Тому суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про захист права
власності позивача на 1/2 частину
будинку.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи
апеляційної скарги на те, що будинок
між співвласниками - позивачем та
третіми особами не розділено, частки їх
в натурі не виділені та порядок
користування не визначено з наданням
копії договору оренди частини будинку
від 01.09.2014 року, укладеного між
відповідачами та третіми особами
(а.с.119-121).

Згідно ч.1 ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Як правильно зазначено в апеляційній
скарзі, на цей час між співвласниками -
позивачем та третіми особами будинок
не поділено, належні співвласникам
частки будинку в натурі не виділені,
порядок користування між
співвласниками не визначений.

За таких обставин проживання
відповідачів у всьому будинку без
визначення конкретних приміщень та
зазначення їх площі, наданих
відповіадчам в оренду третіми особами
на підставі договору оренди від 01.09.2014
року, порушує права власності позивача
на 1/2 частину будинку.

Згідно з наданими відповідачами
паспортами, всі вони на час ухвалення
судового рішення, яке ними оскаржене,
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2
(а.с.144,152,155,157).

Як вбачається з паспортів відповідачів
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ними 18.03.2008 року
використано право на безоплатну
приватизацію житла (а.с. 154,156).

Отже відповідачі забезпечені житлом і
рішенням суду першої інстанції їх
житлові права не порушені.

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, надав
належну оцінку доказам, які надані суду
сторонами, і по становив законне і
обґрунтоване рішення про відмову у
задоволенні позову.

Порушень матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
02 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: