Номер провадження: 22-ц/785/6990/14
Головуючий у першій інстанції Науменко
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Вадовської Л.М.,

суддів -
Ващенко Л.Г.,

Плавич
Н.Д.,

при секретарі -
Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Виконавчого
комітету Одеської міської ради, за
участю третьої особи ОСОБА_7 про
визнання свідоцтва про право власності
на нерухоме майно частково недійсним,
зобов'язання вчинити певні дії,
відшкодування матеріальних збитків та
моральної шкоди за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 12 червня 2014
року,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 6 грудня 2013
року до суду з вищеназваним позовом,
вказав, що на підставі договору
дарування є власником нежитлового
приміщення напівпідвалу площею 46,7 кв. м
в будинку АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про право власності
є власником квартири АДРЕСА_1 цього ж
будинку, до складу якої в порядку
реконструкції ввійшла частина
горищного приміщення площею 52,0 кв. м
Вважаючи набуття ОСОБА_4 права
власності на частину горищного
приміщення таким, що суперечить
законодавству про приватизацію
державного житлового фонду, ОСОБА_3
просив визнати видане 11 жовтня 2006 року
Виконавчим комітетом Одеської міської
ради свідоцтво про право власності
ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 недійсним в
частині горищного приміщення площею 52,0
кв. м; зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5
надати вільний доступ до
вентиляційного каналу, димоходу,
відновити металеві сходи з двору до
горища. В ході розгляду справи позивач
ОСОБА_3 у квітні 2014 року доповнив
позовні вимоги та, пославшись за
залиття у 2012 році з вини ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 водою нежитлового приміщення
напівпідвалу, просив стягнути з ОСОБА_4
та ОСОБА_5 на відшкодування завданих
залиттям матеріальних збитків та
моральної шкоди всього 100 000,00 грн. (т.1
а.с.1-3, 68-71).

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 позов не
визнали (т.1 а.с.196).

Відповідачем Виконавчим комітетом
Одеської міської ради пояснень,
заперечень не надано.

Третя особа ОСОБА_7 підтримала
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 (т.1 а.с.180).

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 12 червня 2014 року в позові
відмовлено (а.с.202-206).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Неправильність рішення суду апелянт
мотивував порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, заслухавши пояснення,
дослідивши докази, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

В будинку АДРЕСА_1 мав місце нежитловий
фонд - приміщення підвалу та горища (т.1
а.с.49).

ОСОБА_3 згідно договору дарування,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 27 вересня 2000 року за
реєстровим номером 14210, є власником
нежитлового приміщення напівпідвалу
загальною площею 46,7 кв. м, що
знаходиться в АДРЕСА_1 (дарувальник
ОСОБА_9 набув право власності на
нежитлове приміщення на підставі
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 7 вересня 2000 року за
реєстровим номером 11104 договору
купівлі-продажу з продавцем Одеською
міською радою). Державна реєстрація
права власності проведена бюро
технічної інвентаризації 22 січня 2001
року (т.1 а.с.5-6, 54-57).

ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1. 11
жовтня 2006 року Виконавчим комітетом
Одеської міської ради ОСОБА_4 видано
свідоцтво про право приватної
власності на квартиру АДРЕСА_1
(свідоцтво видано на підставі
розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
№1640 від 11 липня 2006 року про збереження
виконаної реконструкції квартири зі
збільшенням площі за рахунок
приєднання приміщення горища та
замість виданого Виконавчим комітетом
Одеської міської ради 23 червня 2004 року
свідоцтва про право власності серії
САА № 423531). Державна реєстрація права
власності проведена бюро технічної
інвентаризації 12 жовтня 2006 року (т.1
а.с.45-48, 50-51). 26 січня 2012 року Виконавчим
комітетом Одеської міської ради ОСОБА_4
на квартиру АДРЕСА_1 видано нове
свідоцтво про право власності на
квартиру загальною площею 155,2 кв. м
житловою площею 94,0 кв. м (свідоцтво
видано на підставі декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
зареєстрованої інспекцією ДАБК в
Одеській області №ОД8 від 5 грудня
2011 року замість свідоцтва про право
власності, виданого Виконавчим
комітетом Одеської міської ради 11
жовтня 2006 року) (т.1 а.с.172, 174-178).

ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1
згідно свідоцтва про право власності,
виданого Виконавчим комітетом
Одеської міської ради 8 травня 2007 року
на підставі розпорядження Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради №511 від 16 березня 2007 року
замість посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_11 26 грудня
2006 року за реєстровим номером 1610
договору купівлі-продажу. Державна
реєстрація права власності проведена
бюро технічної інвентаризації 8 травня
2007 року (т.1 а.с.160).

Ухвалюючи рішення про відмову в позові,
суд першої інстанції виходив з набуття
ОСОБА_4 права власності на квартиру
АДРЕСА_1 в установленому законом
порядку, не порушення реконструкцією
квартири прав і законних інтересів
ОСОБА_3 та з недоведеності завдання
ОСОБА_4, ОСОБА_5 шкоди належному
позивачу нежитловому приміщенню
напівпідвалу.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Рішення Конституційного Суду України
від 2 березня 2004 року в справі №1-2/2004
тлумачить право власників квартир
багатоповерхового будинку на
допоміжні приміщення, а не на нежилі.
Допоміжні приміщення, поняття яких
визначено в статті 1 Закону України
«Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», - це
приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування його
мешканців. Нежилі приміщення в
багатоквартирному житловому будинку
таку функцію не виконують. Нежилі
приміщення - це приміщення, що належать
до житлового комплексу, але не
відносяться до житлового фонду. Нежилі
приміщення є самостійним об'єктом
цивільно-правових відносин.
Знаходження певних приміщень в
підвалах, цокольних поверхах, на
горищах тощо не може визнаватися
безумовною підставою віднесення їх до
допоміжних приміщень, які підлягають
приватизації разом з приватизацією
квартир.

Посилання апелянта на Закон України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» як правову підставу
заявлених вимог безпідставні, так як
відсутні докази належності приміщень
підвалу та горища будинку АДРЕСА_1 до
допоміжних приміщень, що підлягають
передачі безоплатно у спільну
власність власників жилих приміщень
(квартир) в порядку приватизації. Крім
того, нежитлове приміщення
напівпідвалу ОСОБА_3 на підставі
нотаріально посвідченого договору
дарування набув у власність від
дарувальника, останній же по договору
купив приміщення в Одеської міської
ради як об'єкт нежитлового фонду.

ОСОБА_3 просить визнати частково
недійсним свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1, видане
ОСОБА_4 Виконавчим комітетом Одеської
міської ради 11 жовтня 2006 року,
незважаючи на те, що замість даного
свідоцтва про право власності
виконавчий орган місцевого
самоврядування 26 січня 2012 року видав
нове свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 просить відшкодувати майнову та
моральну шкоду від залиття належного
йому приміщення напівпідвалу, при
цьому розмір матеріальних збитків та
розмір моральної шкоди не розмежовує,
що є неправильним, оскільки вимоги є
різними і підлягають доведенню кожна
окремо. В справі наявний акт від 1
серпня 2013 року, складений зі слів
ОСОБА_3 про залиття напівпідвалу у 2012
році (точна дата відсутня) (т.1 а.с.72).
Даний акт не доводить конкретний факту
залиття приміщення, а тим більше
вчинення відповідачами винних дій,
наслідком яких було б залиття
напівпідвалу та, відповідно,
пошкодження нерухомого майна, завдання
матеріальних збитків та моральної
шкоди.

ОСОБА_3 обставини, на які посилався як
на підставу своїх вимог, не довів,
належних і допустимих доказів
порушення права не надав. Правові
підстави для скасування рішення
відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313,
п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 12 червня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Виконавчого комітету Одеської міської
ради, за участю третьої особи ОСОБА_7
про визнання свідоцтва про право
власності на нерухоме майно частково
недійсним, зобов'язання вчинити певні
дії, відшкодування матеріальних
збитків та моральної шкоди - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
Л.М.Вадовська

Судді
Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич