АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/8214/14
Головуючий 1-ї інстанції Скотар А.Ю.
Справа № 643/9266/14
Доповідач: Довгаль А.П.
Категорія: спори, що виникають із
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Коровіна
С.Г.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові в приміщенні
суду апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 10 жовтня 2014 року по справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» (надалі - ПАТ КБ
«Приватбанк» або Банк) звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_1, в якому
просило стягнути з відповідача
заборгованість в розмірі 25 320,69грн. за
кредитним договором №бн від 10.08.2005року,
а також понесені судові витрати.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що
10.08.2005року ОСОБА_1 отримав у Банку
кредит у розмірі 9 900,00грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою 36% річних за
користування кредитом на суму залишку
заборгованості за кредитом. Підписана
сторонами заява разом з «Умовами та
правилами надання банківських послуг»,
«Правилами користування платіжною
карткою» та «Тарифами Банку» складають
Договір між сторонами. Відповідач
належним чином умови договору не
виконав, через що станом на 30.05.2014року
виникла заборгованість в сумі 31
341,81грн., яка складається із:
заборгованості за кредитом - 5 247,02грн.;
заборгованості по відсоткам за
користування кредитом - 26094,79грн. Сума в
розмірі 7 703,06грн. була стягнута з
відповідача на підставі виданого
Московським районним судом м. Харкова
судового наказу від 21.12.2007року. На
теперішній час заборгованість складає
- 23 638,75грн. Крім того, стягненню
підлягають штрафи в сумі 500,00грн.
(фіксована частина) та 1 181,94грн.
(процентна складова).

До суду першої інстанції сторони
надали заяви про розгляд справи за їх
відсутності, при цьому позивач
вказував на повне задоволення позовних
вимог, а відповідач просив застосувати
строк позовної давності.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 10 жовтня 2014 року в
задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк»
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» просить рішення суду
першої інстанції скасувати і ухвалити
нове про задоволення їх вимог в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, на не повне
з'ясування обставин справи та на
неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, що з'явилися, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи, наведені в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість судового рішення,
апеляційний суд з'ясовує чи були
враховані судом першої інстанції при
ухваленні рішення всі факти, що входять
до предмета доказування; чи
підтверджені обставини (факти); якими
доказами мотивовано рішення, належними
чи допустимими доказами та чи доведені
вони; чи відповідають висновки суду
встановленим фактам; чи дотримані та
правильно застосовані норми
матеріального й процесуального права.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи ПАТ
КБ «Приватбанк» у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем без поважних причин
пропущено строк позовної давності.

Відповідно до ст. 1049, 1050 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Так, судовим розглядом встановлено, що
згідно Заяви від 10.08.2006року ОСОБА_1
отримав в Банку кредит у вигляді
встановленого кредитного ліміту в сумі
9 900,00грн. під 3% на місяць з розрахунку 360
днів в році. Строк дії кредитного
ліміту відповідає строку дії картки.
Вказана Заява разом з Умовами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою та
Тарифами складає між сторонами Договір
про надання банківських послуг. Картка
має НОМЕР_1.

Розділом І «Введення» Умов та правил
надання банківських послуг (далі -
Умови) визначено умови, на яких Банк
пропонує платіжні картки, а також інші
банківські послуги, зазначені в Заяві
та Пам'ятці Клієнта. Належним чином
заповнена Заява підписується Клієнтом
і, таким чином, Клієнт виражає свою
згоду, що Заява разом з Пам'яткою
Клієнта, Умовами та Тарифами складають
Договір про надання банківських
послуг. Дані Умови регулюють відносини
між Банком та Клієнтом по відкриттю та
обслуговуванню карткового рахунку
Клієнта, а також інших банківських
послуг, вказаних в Заяві.

Згідно п. 9.12. Умов цей Договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна з сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично лонгується на такий
самий термін.

З позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк»
вбачається, що Банк звернувся з цим
вимогами до суду лише - 25.06.2014року
(а.с.1-3).

В матеріалах справи міститься заява
ОСОБА_1 про застосування наслідків
спливу позовної давності (34-36), оскільки
перебіг позовної давності почався з
моменту, коли ним допущено порушення
умов договору, а саме з 31.05.2009року,
враховуючи те, що строк дії виданої
йому 10.08.2005року платіжної картки НОМЕР_1
- до 31.05.2009року.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події з якою пов'язано його
початок.

За загальними правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(с.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань
за кредитним договором, позовна
давність за вимогами кредитора про
повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Отже, в даному випадку строк позовної
давності за даними кредитними вимогами
розпочався - 31.06.2009року, а закінчився -
31.06.2012року, в той час як позов заявлено -
25.06.2014року, тобто фактично через два
роки після спливу строку.

Оскільки доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують,
суттєвими не являються, тому підстав
для зміни або скасування оскаржуваного
рішення колегія суддів не вбачає.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний
суд, відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315,
317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 10 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -