Справа № 265/4683/14-ц
Провадження № 2/265/2104/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, -

В С Т А Н О В И В :

15.07.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася
до Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області із
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини. В обґрунтування
позовних вимог посилалася на те, що з
відповідачем перебуває з 09 лютого 2013
року в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу
мають спільного сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком в свідоцтві про
народження якого записаний відповідач.
Неповнолітній син проживає разом із
нею та знаходиться на її утриманні,
відповідач матеріальної допомоги на
утримання неповнолітньої дитини в
добровільному порядку не надає, хоча
має таку можливість, аліменти нікому
більш не платить. Просить стягнути з
відповідача аліменти на свою користь
на утримання неповнолітньої дитини у
розмірі 1/4 частини від всіх видів його
заробітку та доходів щомісячно до
досягнення сином повноліття.

У судове засідання позивачка не
з'явилася, надала заяву з проханням
розглядати справу в її відсутності,
просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав заяву з проханням
розглядати справу в його відсутності,
позовні вимоги визнав, не заперечував
проти стягнення з нього аліментів на
утримання неповнолітньої дитини у
розмірі 1/4 частини від всіх видів його
заробітку та доходів щомісячно до
досягнення сином повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України від 18
березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та
доповненнями) (далі за текстом ЦПК
України) у разі неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи в разі якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Визнання відповідачем позову
не суперечить вимогам закону, не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

Суд, з'ясувавши думку сторін,
дослідивши письмові матеріали справи
вважає, що позов підлягає задоволенню у
повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного
кодексу України (що діє з 01 січня 2004
року, зі змінами та доповненнями) (далі
за текстом ЦК України), кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Зокрема,
ч.1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3
та ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 09 лютого 2013 року, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження серії НОМЕР_2, виданим
Орджонікідзевським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Маріупольського
міського управління юстиції у
Донецькій області 09 лютого 2013, актовий
запис №30. Після реєстрації шлюбу
прізвище дружини залишено «ОСОБА_1».

Відповідно до свідоцтва про
народження, серії НОМЕР_3, виданого 12
червня 2013 року Орджонікідзевським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області, актовий
запис №450, ОСОБА_3 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі «батьки»
зазначено: «батько» - ОСОБА_2, в графі
«мати» - ОСОБА_1

З довідки з місця проживання від 14.07.2014
року, виданої директором ТОВ
«Жилье-Гарант» вбачається, що
позивачка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
разом з сином ОСОБА_3, 2013 року
народження.

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України
від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами
та доповненнями) (далі за текстом СК
України) батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття, до
того ж обов'язок утримувати дитину є
рівною мірою обов'язком як матері, так і
батька. При цьому обов'язком особистим,
індивідуальним, а не солідарним. При
ухиленні від цього обов'язку,
відповідно до ч.3 ст.181 СК України, кошти
на утримання дитини за рішенням суду
присуджуються у частці від доходу
платника аліментів.

Статтями 182, 200 СК України встановлено,
що при визначені розміру аліментів суд
має враховувати стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у нього
інших аліментних зобов'язань,
непрацездатних утриманців та інші
обставини, які мають суттєве значення
по справі. Мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку

Відповідно до роз'яснень, викладених у
Постанові Пленуму Верховного суду
України №3 від 15 травня 2006 року «Про
застосування судами окремих норм СК
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» вирішуючи питання щодо
розміру аліментів, суд повинен
ураховувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення.

Таким чином судом встановлено,
відповідач зобов'язаний сплачувати
аліменти на утримання неповнолітнього
сина, має працездатний вік, регулярний
дохід та не має непрацездатних членів
сім'ї чи родичів, яких він зобов'язаний
утримувати, тому, керуючись принципом
справедливості та розумності, з
урахуванням потреб неповнолітньої
дитини, можливостей відповідача, суд
вважає можливим стягнути з відповідача
аліменти на користь позивачки на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
2013 року народження у розмірі 1/4 частини
від всіх видів його заробітку та
доходів щомісячно до досягнення сином
повноліття, але не менш ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, що не суперечить
вимогам закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, з урахуванням
конкретних обставин справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивачки ОСОБА_1 знайшли своє
підтвердження та підлягають
задоволенню у повному обсязі, при цьому
суд враховує позицію відповідача, який
не заперечував проти стягнення
аліментів на утримання
неповнолітнього сина, що не суперечить
закону та не порушує законних прав та
свобод інших осіб.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК
України якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог. Статтею ст.4
Закону України «Про судовий збір»
встановлено, що за подання позовної
заяви майнового характеру сплачується
судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни
позову, але не менш 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше трьох розмірів мінімальної
заробітної плати, що у грошовому
еквіваленті для даної позовної заяви
складає 243,60 грн. та підлягає стягнення
з відповідача на користь держави.

На підставі ст.ст. 180-182 СК України,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 81, 84, 88, 209, 212-215,
367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України,
працюючого учнем слюсаря ремонтника
ЦРМО в ПАТ «Азовсталь» , який
зареєстрований та мешкає за адресою:
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована та
мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку та
доходів, починаючи з 15.07.2014 року і до
досягнення дитиною повноліття, але не
менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області у місті
Маріуполі через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участі у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України
допустити негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

Суддя______________________________Т.С.Адамова