КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/520/14-ц
Провадження НОМЕР_3/319/168/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2014 року
смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд
Запорізької області в складі:

головуючого судді
Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання
Костенко А.В.,

з участю прокурора
Тімченка В.М.

представника позивача
Таран Л.Г.,

відповідача
ОСОБА_2,

представника відповідача -
адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Куйбишевського
районного суду Запорізької області
цивільну справу за позовною заявою
Куйбишевського міжрайонного прокурора
Запорізької області в інтересах
держави в особі Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» до ОСОБА_2, про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки
та відшкодування збитків, завданих
злочином, -

В С Т А Н О В И В :

До Куйбишевського районного суду
Запорізької області 30 травня 2014 року
звернувся прокурор в інтересах держави
в особі ДП «Придніпровська залізниця»
із вищезазначеним позовом. В
обґрунтування позову зазначив, що
перевіркою дотримання вимог
земельного законодавства на території
Куйбишевського району встановлено, що
ОСОБА_2 (далі - відповідач), достовірно
знаючи про відсутність у нього
законних підстав на використання
земельних ділянок державної власності,
що розташовані в к.НОМЕР_9 на території
Куйбишевської селищної ради з весни 2013
року по теперішній час самовільно
зайняв земельні ділянки загальною
площею 3,4500 га шляхом посіву на них
сільськогосподарських культур, чим
завдав значної шкоди державним
інтересам. В наслідок чого відповідач
спричинив істотну шкоду в розмірі 71691,13
гривень.

Вироком Куйбишевського районного суду
від 28 лютого 2014 ОСОБА_2 визнано винним у
скоєнні злочину, передбаченого ч. 1
ст.197-1 Кримінального кодексу України.

Прокурор на підставі ст.ст.1166,1193 ЦК
України, ст.ст.211,212 ЗК України просить у
позові стягнути з відповідача на
користь держави збитки заподіяні
злочином, в наслідок самовільного
зайняття земельних ділянок в сумі 71691,13
грн. та зобов'язати відповідача
звільнити самовільно зайняті земельні
ділянки.

В судовому засіданні прокурор
підтримав вимоги, заявлені ним в
інтересах держави, надавши суду
відповідні пояснення.

Позиція прокурора в судовому засіданні
була підтримана Таран Л.Г. як
представником позивача - ДП
«Придніпровська залізниця», яка
просить позов задовольнити в повному
обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позов визнав частково, пояснив суду, що
не заперечує проти повернення
земельної ділянки та відшкодування
заподіяної шкоди, однак вважає розмір
шкоди завеликим, який він не зможе
погасити, у зв'язку з відсутністю
коштів. Просить суд зменшити розмір
шкоди, врахувати те, що він очистив
землю від бур'яну, підвищив її
родючість та просить взяти до уваги
його тяжкий майновий стан: наявність
двох дітей, непрацюючої дружини,
кредитів та отримання ним невеликої
заробітної плати.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав позицію
відповідача, просить суд на підставі
ст.1193 ЦК України зменшити розмір
заподіяної шкоди. Крім того,
представник позивача заперечував
проти включення суми вартості землі до
ціни позову, вважає це необґрунтованим,
оскільки розмір шкоди заподіяної
злочином становить 71691,13 гривень, а не
149588,68 гривень.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
брали учать у справі, дослідивши
матеріали справи та оцінивши наявні в
них докази, вважає, що позов підлягає
задоволенню повністю, з наступних
підстав.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні факти і
відповідні їм правовідносини.

Вироком Куйбишевського районного суду
Запорізької області від 28 лютого 2014
року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК
України, тобто в самовільному зайнятті
земельної ділянки із завданням значної
шкоди державі.

Відповідно змісту ч. 4 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) вирок у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Як встановлено вироком Куйбишевського
районного суду від 28 лютого 2014 року
ОСОБА_2, достовірно знаючи про
відсутність законних у нього на
використання земельних ділянок
державної власності, які є землями
транспорту ДП «Придніпровська
залізниця», що розташовані в смузі
відведення земель даного підприємства
(а саме в к.НОМЕР_9 на території
Куйбишевської селищної ради між колією
ст.В.Токмак лінії Комиш-Зоря - Каховка
та колією ст.Пологи лінії
Волноваха-Кривий-Ріг), маючи умисел на
їх використання з весни 2013 року по
теперішній час самовільно зайняв
вказані вище земельні ділянки
загальною площею 3,4500 га шляхом посіву
на них сільськогосподарських культур,
після чого неправомірно отримав від
збору врожаю сільськогосподарську
продукцію, чим заподіяв значної шкоди
державним інтересам, а саме: ділянку
НОМЕР_2 (згідно матеріалів геодезичної
зйомки від 13.01.2014 року) площею 0,4246 га
шляхом посіву восени 2013 року озимої
пшениці, яка вирощується по даний час,
ділянку НОМЕР_3 площею 0,3100 га шляхом
посіву восени 2013 року озимої пшениці,
яка вирощується по даний час, ділянку
НОМЕР_4 площею 1,0389 га шляхом посіву
восени 2012 року ячменю та його скошення
в липні 2013 року, після чого проведено
поверхневий обробіток грунту
(дискування), ділянку НОМЕР_5 площею 0,2973
га шляхом посіву восени 2013 року озимої
пшениці, яка вирощується по даний час,
ділянку НОМЕР_6 площею 0,1852 га шляхом
посіву восени 2013 року озимої пшениці,
яка вирощується по даний час, ділянку
НОМЕР_7 площею 0,2750 га шляхом посіву
восени 2013 року озимої пшениці, яка
вирощується по даний час, ділянку
НОМЕР_8 площею 0,9190 га шляхом посіву
восени 2013 року соняшнику та його
скошення восени 2013 року, в наслідок
чого ОСОБА_2 фактично заволодів та
використав земельні ділянки державної
власності, спричинивши інтересам
держави шкоду на суму 71691,13 гривень.,
тобто скоїв злочин, передбачений ч.1
ст.197-1 КК України.

Вирок набрав законної сили 01 квітня 2014
року, а тому в силу ст.61 ЦПК України суд
приходить до висновку, що саме
відповідачем ОСОБА_2 були вчинені
протиправні дії щодо самовільного
зайняття земельних ділянок в контурі
НОМЕР_9, розташованих на території
Куйбишевської селищної ради загальною
площею 3,4500 га.

Отже, заперечення відповідача про те,
що ним не були самовільно зайняті
земельні ділянки, не відповідають
дійсності. При цьому, твердження
відповідача про те, що спірні земельні
ділянки раніше використовувались
іншими місцевими мешканцями під
огороди, а потім ці особи надали йому
зазначені ділянки для використання, не
впливає на ту обставину, що саме
відповідач ОСОБА_2 самовільно зайняв
земельні ділянки, отже ніяких
договорів оренди, зареєстрованих у
встановленому законом порядку, ним не
укладалось.

Спричинення збитків, в наслідок
вчинення відповідачем злочину,
підтверджується зібраними у
кримінальному провадженні доказами, на
підставі яких державі спричинена
істотна шкода.

Постановою Кабінету Міністрів України
N 963 від 25.07.2007 р. затверджено Методику
визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) без
спеціального дозволу (далі - Методика).

На підставі пункту 4 Методики та
актів перевірки дотримання вимог
земельного законодавства, складених
Державною інспекцією сільського
господарства в Запорізькій області
зроблено розрахунок шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки ОСОБА_2, який складає
в загальній сумі 71691,13 гривень (а.с.43-51).

Зазначені розрахунки заподіяної
шкоди разом із банківськими
реквізитами для зарахування цієї шкоди
під підпис надавались відповідачу 14
січня 2014 року, що спростовує його
твердження про те, що йому не було
відомо про те, що заподіяну ним шкоду в
сумі 71691, 13 гривень треба відшкодувати.

Аналізуючи правовідносини, суд прийшов
до висновку, що між сторонами виникли
правовідносини, що витікають з
позадоговірних зобов'язань в наслідок
заподіяння майнової шкоди, що
регулюються Цивільним кодексом
України та Земельним кодексом України.

Згідно п. б ч.1 ст. 211 Земельного кодексу
України за порушення у виді
самовільного зайняття земельних
ділянок громадяни та юридичні особи
несуть цивільну, адміністративну або
кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода
завдана майну фізичної особи або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про
охорону земель», шкода, заподіяна
внаслідок порушення законодавства
України про охорону земель, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму
Верховного суду від 16.04.2004 №?7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» вирішуючи спори про
відшкодування власникам землі й
землекористувачам шкоди, заподіяної
самовільним зайняттям або
забрудненням земельних ділянок та
іншими порушеннями земельного
законодавства, суди мають виходити з
того, що відповідно до статті 156 ЗК,
статті 1166 ЦК така шкода
відшкодовується у повному обсязі.

Згідно із ч.4 ст.1193 ЦК України суд може
зменшити розмір відшкодування шкоди,
завданої фізичною особою, залежно від
її матеріального становища, крім
випадків, коли шкоди завдано вчиненням
злочину.

Враховуючи вищезазначені норми закону,
суд приходить до висновку, що заподіяна
ОСОБА_2 шкода підлягає відшкодуванню в
повному обсязі в сумі 71691,13 гривень, та
розмір шкоди не може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального
становища відповідача, оскільки шкода
була завдання цією особою в наслідок
вчення злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1
КК України, а тому зменшення заподіяної
шкоди в силу ч.4 ст.1193 ЦК України є
неможливим.

Відповідно до ст.212 ЗК України,
самовільно зайняті землі підлягають
поверненню власнику. Приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан здійснюється за
рахунок громадян, які самовільно
зайняли земельні ділянки. Повернення
самовільно зайнятих ділянок
провадиться за рішенням суду.

Факт самовільного зайняття ОСОБА_2
земельних ділянок підтверджується
вироком Куйбишевського районного суду
від 28 лютого 2014 року та поясненнями
самого відповідача наданими в ході
розгляду справи, який показав, що
обробляв спірні земельні ділянки без
встановлених законом документів.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про необхідність
постановлення рішення про повернення
самовільно зайнятих земельних ділянок
їх власнику.

Не заслуговують на увагу заперечення
представника відповідача щодо
виключення суми вартості землі з ціни
позову, оскільки ціна позову в сумі
149588,68 гривень визначена відповідно до
п.п.1,2,10 ч.1 ст.80 ЦПК України, та
складається з двох самостійних вимог
майнового характеру: стягнення
грошових коштів в сумі 71691,13 гривень
(відшкодування збитків, завданих
злочином) та за вимогою про
витребування майна (самовільно
зайнятих земельних ділянок), за якою
ціна позову визначається вартістю
цього майна.

Як пояснив прокурор вартість усіх
витребуваних самовільно зайнятих
земельних ділянок (3,4500 га) визначена за
даними Дерземагенства, виходячи з
нормативної грошової оцінки 1 га - 22579
гривень (а.с.9), та становить в загальній
сумі 77897,55 гривень.

Отже, на думку суду ціна позову в сумі
149588,68 гривень (71691,13+77897,55) визначена
відповідно до вимог
цивільно-процесуального
законодавства.

Позовні вимоги щодо захисту інтересів
держави цілком обґрунтовані.
Заперечення ж відповідача та його
представника, заявлені ними в ході
розгляду справи, на думку суду, є
безпідставними і не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні.

Оскільки позов держави в особі ДП
«Придніпровська залізниця»
задоволено, а в її інтересах його
пред'явлено прокурором, який
звільнений від сплати судових витрат,
то у відповідності з вимогами,
передбаченими статтею 88 ЦПК України,
судові витрати підлягають стягненню з
відповідача в дохід держави в розмірі
1495,89 гривень.

Керуючись ст.ст.211,212 ЗК України, ст.1166 ЦК
України, ст.ст.10,11,60,61,88,209,212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на
користь держави збитки заподіяні
злочином в розмірі 71691,13 гривень
(сімдесят одна тисяча шістсот
дев'яносто одна грн.13 коп.)

Зобов'язати ОСОБА_2 звільнити
самовільно зайняті земельні ділянки, а
саме:

- ділянку НОМЕР_2 площею 0,4246 га
вартістю 9587,04 гри.;

- ділянку НОМЕР_3 площею 0,3100 га
вартістю 6999,49 грн.;

- ділянку НОМЕР_4 площею 1,0389 га
вартістю 23457,32 грн.;

- ділянку НОМЕР_5 площею 0,2973 га
вартістю 6712,74 грн.;

- ділянку НОМЕР_6 площею 0,1852 га
вартістю 4181,63 грн.;

- ділянку НОМЕР_7 площею 0,2750 га
вартістю 6209,23 грн.;

- ділянку НОМЕР_8 площею 0,9190 га
вартістю 20750,10 грн., які розташовані на
території Куйбишевської селищної ради
в контурі НОМЕР_9 та повернути їх
власнику землі - державі в особі
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» (49602,
Дніпропетровська обл., м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108
) шляхом підписання акту
прийому-передачі.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судові витрати в сумі 1495,89 гривень (одну
тисячу чотириста дев'яносто п'ять грн. 89
коп.).

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Куйбишевський
районний суд Запорізької області
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Р.С.Солодовніков