У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і Мацунича М.В.,

при секретарі: Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
07 жовтня 2014 р. за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Мукачівприлад», третя особа без
самостійних вимог - управління
пенсійного фонду України в м.
Мукачевому та Мукачівському районі
Закарпатської області, про
зобов'язання учинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до
публічного акціонерного товариства
«Мукачівприлад» у травні 2014 р.

Просила зобов'язати відповідача
провести перерахунок заробітної плати
ОСОБА_3 за період роботи по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
із 02.07.1987 р. по 14.09.1987 р., видати цей
розрахунок і довідку відповідного
взірця, затвердженого листом
Міністерства соціального захисту
населення від 27.02.1996 р., для обчислення
їй пенсії у зв'язку з утратою
годувальника відповідно до Закону «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

На обґрунтування зазначала, що
відповідач безпідставно не видає цих
документів, чим порушує її право на
належне пенсійне забезпечення.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду від 07.10.2014 р. у позові відмовлено.

Апелянт просить скасувати це рішення
та ухвалити нове про задоволення
позову. Доводить про порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Указує на неналежну оцінку
доказів.

У письмовому запереченні та в судовому
засіданні відповідач (в особі
представника Коробової С.В.) не визнав
скарги як безпідставної і просить
залишити рішення суду без змін.

Суд першої інстанції виходив із
необґрунтованості й недоведеності
позову.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення - залишенню без змін, із таких
мотивів.

За правилами ст. 303 ч.1 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ст. 31 Закону
України «Про оплату праці» відомості
про оплату праці працівника надаються
будь-яким органам чи особам лише у
випадках, передбачених законодавством,
або за згодою чи на вимогу працівника.
Так, відповідно до ст. 49 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний видати працівникові на
його вимогу довідку про його роботу на
даному підприємстві, в установі,
організації із зазначенням
спеціальності, кваліфікації, посади,
часу роботи і розміру заробітної плати.

Установлено, що ОСОБА_2 є пенсіонеркою
за віком і дружиною ОСОБА_3 - інваліда
першої групи та пенсіонера за віком
(ЧАЕС) і колишнього працівника заводу
«Мукачівприлад»: з 20.10.1986 р. по 15.10.1990 р.
(а.с.2-3, 5 і копія паспорту громадянина
України ОСОБА_2).

Разом з цим, оскільки належних і
допустимих доказів у підтвердження
смерті ОСОБА_3 і статусу позивачки як
спадкоємиці останнього в справі немає,
то підлягає сумніву (за недоведеністю)
право такої на звернення до вказаного
підприємства з вимогою про перерахунок
заробітної плати ОСОБА_3, видачу цього
розрахунку та довідки для обчислення
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, за змістом ст. ст. 1219, 1227 ЦК України
не входять до складу спадщини права та
обов'язки, що нерозривно пов'язані з
особою спадкодавця. Суми заробітної
плати, які належали спадкодавцеві, але
не були ним одержані за життя,
передаються членам його сім'ї, а в разі
їх відсутності - входять до складу
спадщини.

Відповідно до ст.ст. 54, 15 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством. Видача
довідок про період роботи (служби) по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями
(військкоматами), а про період
проживання на територіях
радіоактивного забруднення, евакуацію,
відселення, самостійне переселення -
органами місцевого самоврядування.

Як видно з матеріалів справи (наказ
відповідача № 51 від 29.07.1987 р.), маляр
цеху № 06 ОСОБА_3 вважався таким, що
перебував за направленням
Мукачівського військкомату на учбових
зборах із збереженням середнього
заробітку з 01.07.1987 р. по 27.12.1987 р., а
наказом № 66-к від 18.09.1987 р. ОСОБА_3 із
30.06.1097 р. по 16.09.1987 р. належало виплатити
в трикратному розмірі тарифної ставки
за 24 дні та в однократному розмірі - за 27
днів (а.с.25). Згідно з архівною довідкою
галузевого державного архіву
Міністерства оборони України № 21821 від
13.03.2013 р. (а.с.4) ОСОБА_3 приймав участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
період із 02.10.1987 р. по 14.09.1987 р. із
зазначенням лише днів виїзду в зони (на
об'єкти, населені пункти). Відповідач
надавав позивачці довідки про
заробітну плату ОСОБА_3 на підставі
первинних документів (а.с.5, 8, 26, 37)
особових рахунків на виплату
заробітної плати, які зберігаються в
його архіві, проте видати довідку, що
вимагається, не має можливості через
відсутність у нього первинних даних
про одержаний ОСОБА_3 заробіток в зоні
відчуження.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції і не дають підстав для
скасування ухваленого ним рішення як
суперечні вимогам ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», фактичним
обставинам справи та суті спірних
правовідносин.

У контексті наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції ухвалив
законне та обґрунтоване рішення.
Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

2. Рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 07 жовтня 2014 р.
залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: