У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука
М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Державного підприємства
«Львівський науково-дослідний
радіотехнічний інститут» державного
концерну «Укроборонпром» про
поновлення на роботі, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 13 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 04 серпня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
Франківського районного суду м. Львова
з позовом до ДП «Львівський
науково-дослідний радіотехнічний
інститут» державного концерну
«Укроборонпром» про поновлення на
роботі, посилаючись на те, що з 07 червня
1983 року працював в ДП «Львівський
науково-дослідний радіотехнічний
інститут». Наказом № 458-к від 20 грудня
2004 року його було переведено на посаду
провідного інженера-конструктора.
Відповідно до наказу № 95-к від 01
листопада 2013 року його попереджено про
наступне вивільнення у зв'язку зі
скороченням посад. Згідно наказу № 07-к
від 10 січня 2014 року його звільнено з
посади, у зв'язку із скороченням штату
працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України, з
13 січня 2014 року.

Позивач вважає, що його було звільнено
незаконно, оскільки він має переважне
право на залишення на роботі при
вивільненні працівників у зв'язку зі
змінами в організації виробництва і
праці. Крім цього, у день звільнення
йому не було видано копію наказу про
звільнення та не видано трудову книжку,
тому звернувся до суду з вказаним
позовом.

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 13 травня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 04 серпня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

ОСОБА_4, не погоджуючись з даними
судовими рішеннями першої та
апеляційної інстанцій подав касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій ухвалені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків місцевого та
апеляційного судів, обґрунтовано
викладених в мотивувальних частинах
оскаржуваних судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що позивача звільнено з роботи у
відповідності до вимог п.1 ст.40 КЗпП
України, а також враховано вимоги ст. 42
КЗпП України, відповідно до яких
переважного права на залишення на
роботі у позивача немає, так як у
підрозділі, де працював позивач, у
кожного був свій напрямок роботи, тобто
відсутні працівники з рівною
кваліфікацією та продуктивністю праці,
перед якими у позивача є переважне
право залишення на роботі.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваних рішень
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 13 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 04 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І.
Наумчук