АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1-й інстанції: Гайдук С.В.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючого - Українець
Л.Д.

суддів -
Крижанівської Г.В.

- Шебуєвої
В.А.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва

на рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 листопада 2014 року в
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва до
ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року позивач звернувся в
суд з позовом до відповідача про
стягнення коштів.

Свої вимоги мотивував тим, що
відповідач перебуває на пенсійному
обліку та отримує пенсію за віком, як
науковий працівник.

Починаючи з 01.01.2010 року по 31.07.2012 року у
відповідача виникла переплата пенсії в
сумі 4598,23 грн. у зв'язку з неправомірним
нарахуванням по пенсії
автоматизованим способом.

Враховуючи те, що відповідач не
відшкодовує завдану шкоду в
добровільному порядку, тому просив суд
стягнути з відповідача на його користь
шкоду в розмірі 4598,23 грн.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 листопада 2014 року в
задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове про
задоволення позову в повному обсязі.

Зазначає, що про факт переплати
свідчить лист управління з координації
та контролю за виплатою пенсій
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві від 07.08.2012 року № 1122.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника ОСОБА_2, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції підставно
виходив з їх недоведеності та
необґрунтованості з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває
на обліку в Управлінні пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Києва та отримує пенсію за віком, як
науковий працівник відповідно до
Закону України "Про наукову та
наукову-технічну діяльність".

Звертаючись в суд з даним позовом
позивач посилався на те, що за період з
01.01.2010 року по 31.07.2012 року виникла
переплата пенсії в сумі 4598,23 грн. у
зв'язку з автоматизованою помилкою, й
відповідачу надсилався претензійний
лист від 03.07.2014 року із вимогою
добровільної сплати суми переплати
пенсії у розмірі 4598,23 грн., який
залишений останнім без реагування,
тому зазначена сума підлягає стягненню
(а.с. 4).

Загальні підстави для виникнення
зобов'язання у зв'язку з набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави визначені нормами
глави 83 ЦК України.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що
не підлягає поверненню безпідставно
набуті заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

Судом проаналізовано зміст ст. 1215 ЦК
України та обґрунтовано зазначено, що
безпідставно набуте майно не підлягає
поверненню за відсутності рахункової
помилки при виплаті коштів, а також
добросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за
якими була проведена виплата, а також
добросовісність набувача
презюмуються, отже, зазначене у статті
1215 ЦК України майно підлягає
поверненню у разі наявності цих фактів.

Обов'язок довести недобросовісність
набувача грошових сум покладається на
сторону, яка вимагає повернення цих
коштів.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
22 січня 2014 року у справі №6-151цс13, де
Верховний Суд України зробив висновок,
що безпідставно набуті особою кошти, що
належать до виплат встановлених
абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема,
пенсія), за відсутності рахункової
помилки з боку особи, яка добровільно
провела їх виплату, і факту
недобросовісності набувача, не
підлягають поверненню.

Статтею 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» установлено, що суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Крім того, чинним законодавством
встановлено спеціальний порядок, а
саме: згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» суми
пенсії, надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
регулюється Порядком відшкодування
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, та списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги,
що є безнадійними до стягнення,
затвердженим Постановою правління
Пенсійного фонду України від 21 березня
2003 року № 6-4 (далі - Порядок).

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення
коштів проводиться відповідно до ст. 103
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у випадках виявлення
подання громадянами недостовірних
відомостей про заробітну плату чи
інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного
подання відомостей про зміну у складі
сім'ї тощо.

З листа Управління пенсійного Фонду
України в Шевченківському районі м.
Києва № 22264/06 від 07.12.2012р. та листа
Головного Управління пенсійного фонду
України в м. Києві № 33181/10/Б-3405 від
07.12.2012р. на ім'я ОСОБА_2 вбачається, що
пенсійна справа відповідача була
переглянута та комісією по вирішенню
питань, пов'язаних з призначенням,
перерахунком та виплатою пенсій було
прийнято рішення про можливість
повернення утриманих коштів та
анульовано переплату пенсії за період
з 01.01.2010 р. по 31.07.2012 р. в розмірі 4598,23 грн.,
оскільки переплата виникла не з вини
відповідача, а зайво утримані кошти
будуть повернуті (а.с. 19-20).

У силу ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об»єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не надав суду доказів, що з його
сторони було допущено автоматизовану
(програмну) помилку у нарахуванні
пенсії та не довів факт
недобросовісності з боку відповідача.

З огляду на те, що без встановлення
фактів недобросовісної поведінки
відповідача чи фактів зловживань, які
відповідно до ст. 60 ЦПК України повинна
довести сторона позивача, твердження
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва про
наявність підстав, передбачених ст. 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», для стягнення з
відповідача безпідставно отриманої
пенсії не можна вважати обґрунтованим.

Враховуючи те, що сумлінність
поведінки одержувача коштів
презумуються, та у зв'язку з тим, що
позивачем не доведено, що
перерахування пенсії сталося з причин,
пов'язаних з автоматизованою помилкою,
апеляційна інстанція погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що правові підстави для стягнення
надмірно сплаченої суми пенсії з
відповідача відсутні, і як наслідок про
відмову в задоволенні позову в повному
обсязі.

Суд повно та всебічно з'ясував
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, наданим доказам, обставинам
справи і підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий:

Судді: