Справа №451/1811/14-ц
Провадження № 2/451/551/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року
м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської
області

в складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового
засідання Юрченко В.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні у м.Радехів справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2014 року представник позивача
звернувся до суду із позовом,
відповідно до вимог якого просить
стягувати аліменти із відповідачки на
користь позивача на утримання
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в
розмірі 643,00грн. та на утримання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 643,00грн., з дня
подачі заяви і до досягнення кожною
дитиною повноліття.

В обґрунтування позову посилається на
те, що під час перебування у шлюбі із
відповідачкою, у них народилася донька
ОСОБА_3 та син ОСОБА_4, матеріальної
допомоги на утримання яких ОСОБА_2 у
добровільному порядку не надає.
Визначивши розмір аліментів, вважає, що
відповідачка повинна сплачувати такі в
твердій грошовій сумі.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, надавши письмову
заяву, просить розгляд справи
здійснювати без його участі.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, надавши письмову заяву,
просить розгляд справи проводити без
її участі та проти задоволення позову
не заперечує.

Із врахуванням наведеного, на підставі
п.3 ч.1 ст.169, ч.4 ст.174, та ч.2 ст.197 ЦПК
України розгляд справи проведено без
участі сторін і застосування технічних
засобів фіксації судового засідання та
на підставі представлених суду
доказів.

Так, судом встановлено, що під час
перебування сторін у шлюбі (а.с.1,3), у них
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_3
(а.с.4) та ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син
ОСОБА_4 (а.с.5), які проживають із
позивачем та перебувають на його
утриманні (а.с.1-2).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України,
обов'язок надавати утримання
неповнолітнім дітям, тобто дітям, які
не досягли 18 років, покладається на
батьків.

Виходячи з норм вказаної статті,
приймаючи до уваги, що неповнолітні
діти позивача проживають разом із
останнім та перебувають на повному
його матеріальному утриманні і
домовленості між ним та відповідачкою
про способи виконання обов'язку
утримувати дітей не досягнуто, суд
вважає вимогу позивача про стягнення
із відповідачки аліментів на утримання
дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4
правомірною.

Відповідно до статті 184 Сімейного
кодексу України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Виходячи із принципу диспозитивності,
закладеному у ст.ст.11,60 ЦПК України,
відповідно до якого суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін, піддавши
аналізу матеріали справи, суд
приходить до висновку, що стан здоров'я
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовільний, їм не
заподіяне каліцтво та джерел
самостійного доходу вони не мають.

Окрім цього, суд вважає, що і у
відповідачки стан здоров'я,
задовільний.

Дані обставини судом враховані при
визначенні розміру аліментів.

Таким чином, приймаючи до уваги
вищенаведене та рекомендації,
викладені у Постанові Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р.
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та
обґрунтованими, від так підлягають до
задоволення.

У відповідності до ст.192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них, та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, слід зауважити, що при наявності
у позивача доказів про одержання
відповідачкою доходів у більшому
розмірі, а також документального
підтвердження додаткових витрат на
особливі потреби дітей, він не
позбавлений у майбутньому заявити
вимогу про збільшення розміру
аліментів.

У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне із
відповідачки стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215 ЦПК
України та ст.ст.180,182,184 Сімейного
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, аліменти
на дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій
грошовій сумі в розмірі 643,00грн. та на
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій
грошовій сумі в розмірі 643,00грн.,
починаючи із 02.12.2014р. і до досягнення
старшою дитиною повноліття, з
проведенням індексації розміру
аліментів відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жительки АДРЕСА_1 до спеціального фонду
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 243,60грн..

Допустити негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Львівської області через Радехівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків апеляційного
оскарження, залишається без розгляду,
якщо апеляційний суд за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

ГоловуючийМулявка О. В.