Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/778/3498/14
інстанції Лихосенко М.О.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2014 року

місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко
Е.Асуддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріОстащенко О.В.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 12
червня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення пені за
прострочення сплати аліментів,

В С Т
А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_6 про стягнення пені за
прострочення сплати аліментів в
розмірі 23735 грн. 68 коп.

В своєму позові вона вказала, що з 2003
року вона перебула у шлюбі з ОСОБА_6
Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя № 2-1383/11 від 22.06.2011р. їх шлюб
розірвано. Неповнолітню дитину ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати разом з
нею та на її вихованні до досягнення
повноліття.

Згідно рішення Хортицького районного
суду м.Запоріжжя № 2-1384/11 від 20.07.2011р. з
ОСОБА_6 стягнуто на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_7 аліменти
в розмірі 1/4 частини з заробітку
(доходу) щомісячно, але не менш ніж 30%
від прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку та до досягнення нею повноліття.

Рішення набрало законної сили 23.08.2011р.

30.11.2011р. державним виконавцем
Орджонікідзевського ВДВС Запорізького
МУЮ відкрито виконавче провадження ВП
№ 30093732.

Виконавчий лист про стягнення
аліментів 30.11.11р.був направлений за
основним місцем роботи ОСОБА_6 - ДП
"Запорізький експертно-технічний центр
держгірпромнагляду України та вказана
заборгованість на 01.11.11р. 7 місяців.

На 05.12.2011р. заборгованість по аліментам
за період з 01.04.2011р. по 30.11.2011р. складала 8
місяців і сумі 7447,40 грн.

При перевірці виконання вказаного
рішення в 2013 році, державним виконавцем
встановлено, що боржник умисно
ухилявся від сплати аліментів за
квітень-листопад 2011р., та має
заборгованість по аліментам за
основним місцем роботи станом на
01.09.2013р. в сумі 980 грн. 14 коп.

Позивач надала розрахунок пені по
аліментам, яка становить 23735 грн. 68 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 12 червня 2014 року
відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове яким позов задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до рішення Хортицького
районного суду м. Запоріжжя № 2-1384/11 від
20.07.2011 року з ОСОБА_6 стягнуто на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_7 аліменти в розмірі 1/4 частини з
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менш ніж 30% від прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку та до досягнення нею повноліття.
Рішення набрало законної сили 23.08.2011
року.

30.11.2011р. державним виконавцем
Орджонікідзевського ВДВС Запорізького
МУЮ відкрито виконавче провадження ВП
№ 30093732.

Виконавчий лист про стягнення
аліментів 30.11.11 року був направлений за
основним місцем роботи ОСОБА_6 - ДП
"Запорізький експертно-технічний центр
держгірпромнагляду України.

Розмір заборгованості який виник на
час відкриття виконавчого провадження
погашався за рахунок заробітної плати
відповідача, за місцем його роботи у
максимально допустимому розмірі - 50%
заробітної плати.

Відповідно до розрахунку складеного
державним виконавцем станом на 01.09.2013
року за відповідачем рахується
заборгованість у розмірі 980,44 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
"Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" передбачено, що
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК
України, настає лише за наявності вини
цієї особи, на платника аліментів не
можна покладати таку відповідальність,
якщо заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням аліментів
банками.

Як встановлено судом відповідно до
наданих доказів, заборгованість зі
сплати аліментів станом на час
відкриття виконавчого провадження у
відповідача виникла з об'єктивних
причин, оскільки аліменти за рішенням
суду стягнуті з моменту звернення до
суду з позовом, і заборгованість через
це виникла вже за на момент відкриття
виконавчого провадження, однак зразу ж
почала в максимально допустимих
законодавцем розмірах погашатись
роботодавцем за рахунок заробітної
плати відповідача.

Заборгованість встановлена виконавцем
на 01.09.2013 року у розмірі 980,44 грн. за
відповідачем виникла у результаті
помилки бухгалтера, при стягненні
аліментів з його заробітної плати (а.с.
78). Вказана заборгованість зразу після
направлення вимоги державним
виконавцем на місце роботи відповідача
погашена в вересні 2013 року з
вирахуванням її з заробітної плати (а.с.
14).

Фактично на час звернення до суду з
позовом заборгованість була відсутня.

Доказів про те, що про вказану останню
заборгованість, яка виникла не з вини
відповідача, він знав, чи повідомлявся
не надано.

Тому суд першої інстанції вірно
встановив, відсутність вини
відповідача у виникненні
заборгованості по аліментам у вказані
позивачем періоди.

Суд встановив всі факти, необхідні для
вирішення спору, при ухвалені рішення
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлених обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин норми матеріального
права.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які б свідчили про порушення норм
матеріального і процесуального права,
які призвели чи могли призвести до
неправильного вирішення справи

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.307, 308, 313, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 12 червня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: