ОСОБА_1 ОСОБА_3 Києво-Святошинський
районний суд Київської області
Відділення ДАІ з обслуговування
Києво-Святошинського району
підпорядковане УДАІ ГУ МВС України в
Київській області м. Київ вул.
Справа № 369/4633/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20.11.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області у
складі:

головуючого судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання
шлюбу, поділ майна, визнання недійсним
договору відчуження автомобіля та
застосування наслідків визнання
недійсним договору відчуження
автомобіля, стягнення судових витрат, -

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про поділ майна, -

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
даним позовом мотивуючи його тим, що
27.08.2010 р. вона зареєструвала шлюб з
відповідачем ОСОБА_3, у Лівобережному
відділі державної реєстрації шлюбів
міста Києва з державним центром
розвитку сім'ї.

Народжених у шлюбі із відповідачем
позивач не має.

Спільне життя з відповідачем не
склалось, сторони виявили емоційну,
фізичну та психологічну несумісність,
а спілкування між ними на теперішній
час фактично припинилось.

Шлюбні відносини між сторонами
припинені з березня 2014 року. До
наведеного часу постійно виникали
сварки та непорозуміння. На теперішній
час спілкування між позивачем та
відповідачем фактично припинилось, із
відповідачем позивач мешкає окремо,
спільне господарство не ведеться,
подружні відносини між сторонами на
теперішній час є припиненими.

Шлюбні відносини із відповідачем
поновлювати позивач не має наміру, тому
просила не надавати строк на
примирення.

Подальше збереження шлюбу є
неможливими, оскільки між позивачем та
відповідачем відсутні почуття
взаємною поваги любові та поваги,
виявились несумісність характерів, та
поглядів на життя та майбутнє.

Таким чином, на теперішній час шлюбні
відносини між сторонами припинені, із
відповідачем вони мешкають окремо,
спільне господарство не ведеться,
подружні відносини відсутні.

За час подружнього життя із
відповідачем у спільну сумісну
власність сторонами було набуто,
наступне майно: автомобіль марки FORD
Fiesta, д.н. НОМЕР_11, 2007 р.в., об'єм двигуна
1388, зеленого кольору, номер шассі
(кузова рами) НОМЕР_4, пилосос миючий ZELMER
919/5 SP, бойлер Ariston ABS VLS PW 80, мінімойка
Керхер К5СОМРАСТ САR, мийка для вікон
Керхер WV 75 plus, кондиціонер спліт VESTFROST
VCV-09 BPS, звукова панель LG NB3520A.

Тому позивач ОСОБА_1 просила розірвати
шлюб між нею та ОСОБА_3, зареєстрований
27.08.2010 р., у ЛІвобередному відділі
державної реєстрації шлюбів міста
Києва з державним центром розвитку
сім'ї, актовий запис № 2838. Внаслідок
розірвання шлюбу із відповідачем
відновити дошлюбне прізвище позивача
ОСОБА_5. Стягнути 54 000 грн. із ОСОБА_3 на
корсить ОСОБА_1, у якості грошової
компенсації вартості, належної
позивачу ? частки автомобіля FORD Fiesta, д.н.
НОМЕР_11, 2007 р.в., об'єм двигуна 1388,
зеленого кольору, номер шассі (кузова
рами) НОМЕР_4. Поділити майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, між позивачем та
відповідачем, та визнати право
особистої приватної власності за
ОСОБА_1 на пилосос миючий ZELMER 919/5 SP -
вартістю 1500 грн., мінімойку керхер K5COMPACT
CAR - вартість 3000,00 гривень, мийка для
вікон Керхер WV 75 plus - вартістю 700,00 грн.,
звукова панель LG NB3520А - вартістю 1500 грн.,
за відповідачем ОСОБА_3 право особистої
приватної власності на на кондиціонер
спліт VESTFROST VCV-09 BPS - вартістю 5000,00 грн.,
бойлер Ariston ABS VLS PW 80 - вартістю 1700,00 грн.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
усі судові витрати, у тому числі судові
витрати по оплаті витрат на надання
правової допомоги адвокатом по справі.

В подальшому представником позивача
ОСОБА_1 було подано заяву про
збільшення розміру позовних вимог та
часткову зміну предмету позову, в якій
він посилався на те що, 12.06.2014 р. ОСОБА_3
зняв спірний автомобіль з обліку в
органах ДАЇ, та з метою приховування
сумісного майна подружжя, що підлягає
розподілу, здійснив його відчуження на
користь своєї мати - ОСОБА_4. Тому
представник позивача ОСОБА_1 просив
визнати договір відчуження автомобіля
FORD Fiesta, д.н. НОМЕР_11, 2007 р.в., об'єм двигуна
1388, зеленого кольору, номер шассі
(кузова рами) НОМЕР_4, укладений 12.06.2014 р.,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - недійсним.
Застосувати наслідки визнання
відчуження автомобіля FORD Fiesta, д.н.
НОМЕР_11, 2007 р.в., об'єм двигуна 1388,
зеленого кольору, номер шассі (кузова
рами) НОМЕР_4 недійсним, у вигляді
реституції усього отриманого
сторонами недійсного правочину, та
повернути зазначений автомобіль у
спільну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3

01.07.2014 року представником відповідача
ОСОБА_3 було подано до суду зустрічний
позов до ОСОБА_1. Даний позов був
мотивований тим, що за час шлюбу ОСОБА_3
та ОСОБА_1 ними у спільну власність було
набуте майно ноутбук LENOVO IdeaPad Z500 -
вартість 4021 грн., мобільний телефон iPhone
4 8gb White - вартість 4799 грн. Тому позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_1 просив
стягнути з ОСОБА_1 грошову компенсацію
вартості ? частки ноутбука LENOVO IdeaPad Z500
та ? частки мобільного телефон iPhone 4 8gb
White, що разом складає 4410 грн. Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 усі судові
витрати.

15.07.2014 року представник позивача за
первісним позовом ОСОБА_1 було подано
до суду заяву про збільшення розміру
позовних вимог, згідно якої він просив
визнати за ОСОБА_1 право особистої
приватної власності на ноутбук LENOVO IdeaPad
Z500 вартістю 3000 грн., визнати за ОСОБА_3
право особистої приватної власності на
мобільний телефон iPhone 4 8gb White вартістю
3000 грн.

24.09.2014 року до суду надійшла зустрічна
позовна заява від ОСОБА_4, яку вона
мотивувала тим, що 07 грудня 2010 року
ОСОБА_4 уклала з ТОВ «Євро Лізинг»
договір фінансового лізингу № 1187,
згідно якого лізингодавець (ТОВ «Євро
Лізинг») за дорученням
Лізингоодержувача (ОСОБА_4.)
зобов'язаний укласти договір
купівлі-продажу транспортного засобу з
відповідним постачальником та
передати транспортний засіб в
користування Лізингоодержувачу, а
лізингоодержувач, в свою чергу,
зобов'язаний прийняти ТЗ та
здійснювати платежі відповідно до
плану лізингу № 1187/001 від 07.12.2010 р.

Лізингові платежі ОСОБА_4 сплачувались
з 08.12.2010 р. по 26.07.2013 р., що наглядно видно
з Таблиці здійснених лізингових
платежів.

У всіх здійснених платежах платником
була ОСОБА_4, про що зазначено на
платіжних квитанціях. Однак, 26 липня 2013
р. ОСОБА_6 не мала змоги самостійно
здійснити платіж, тому просила ОСОБА_3,
зробити проплату за договором лізингу.
Тому, ОСОБА_3 під розписку отримав
кошти, а саме 10 425грн. 08 коп. для
здійснення останнього лізингового
платежу.

31.07.2013 р. договір лізингу був достроково
припинений і цього ж дня ОСОБА_4 був
викуплений автомобіль FORD Fiesta 1,4 АКП,
зеленого кольору, номер шассі НОМЕР_4,
що підтверджується Договором
купівлі-продажу автомобіля № 1187/002 та
Актом прийому-передачі ТЗ від 31.07.2013 р.

31.07.2013 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був
укладений договір купівлі-продажу
автомобіля, за яким продавець (ОСОБА_4.)
передає, а покупець (ОСОБА_3.) приймає у
власність автомобіль і зобов'язується
сплатити вартість автомобіля 78 893
гривні до 30.05.2014 р.

Оскільки ОСОБА_3 до вказаного терміну
не зробив жодного платежу, ОСОБА_4
повернула назад у свою власність
автомобіль та 12.06.2014 р. зареєструвала
його на себе в органах ДАІ.

Майно, права на яке заявляє позивача, а
саме: пилосос миючий ZELMER 919/5 SP,
мінімийку керхер K5COMPACT, мийка для вікон
Керхер WV 75 plus, кондиціонер спліт VESTFROST
VCV-09 BPS, дом. театр LG NB3520А, знаходиться у
ОСОБА_4, в її квартирі та належить їй на
праві власності.

ОСОБА_4 вирішила здійснити
облаштування своєї квартири
необхідною їй технікою та за ї рахунок.
Через те, що вона не розбирається в
характеристиках побутової техніки,
вона просила свого сина, ОСОБА_3,
придбати їй цю техніку за його рахунок,
у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 кожного
місяця здійснювала лізингові платежі
за автомобіль, вона не мала змоги
одразу купити вищевказану техніку.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 домовились, що ОСОБА_3
купує всю техніку за свій рахунок, але
ОСОБА_4 поступово буде повертати
витрачені ним кошти.

07.11.2012 р. пилосос миючий ZELMER 919/5 SP кредит

12.04.2013 р. дом. театр LG NB3520А кредит

16.05.2013 р. бойлер Ariston ABS VLS PW 80

21.05.2013 р. кондиціонер спліт VESTFROST VCV-09 BPS
кредит

26.06.2013 р. мийка для вікон Керхер WV 75 plus
кредит

31.03.2014 р. міні мийка Керхер K5COMPACT CAR

За усною домовленістю та за кошти
ОСОБА_4, ОСОБА_3 придбав бойлер Ariston ABS VLS
PW 80 та мінімийку Керхер K5COMPACT CAR.

Оскільки у ОСОБА_4 не вистачило грошей
для придбання іншого майна, вона
домовилась з ОСОБА_3 що він за свій
рахунок придбає: мийку для вікон Керхер
WV 75 plus, пилосос миючий ZELMER 919/5 SP, дом.
театр LG NB3520А, кондиціонер спліт VESTFROST
VCV-09 BPS.

ОСОБА_3 придбав перелічене майно у
відстрочку.

Тому позивач за зустрічним позовом
ОСОБА_4, просила визнати за нею право
власності на FORD Fiesta 1,4 АКП, зеленого
кольору, номер шассі НОМЕР_4, пилосос
миючий ZELMER 919/5 SP, бойлер Ariston ABS VLS PW 80,
мінімийку Керхер K5COMPACT CAR, мийку для
вікон Керхер WV 75 plus, кондиціонер спліт
VESTFROST VCV-09 BPS, дом. театр LG NB3520А. Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 усі судові
витрати.

В судовому засідання представник
первісного позивача ОСОБА_1 вимоги
первісного позову підтримав та просив
їх задоволити, у вимогах зустрічних
позовів просив відмовити.

Представник ОСОБА_3 проти задоволення
вимог первісного позову заперечував,
вимоги зустрічних позовів просив
задоволити.

Представник ОСОБА_4 проти задоволення
вимог первісного позову заперечувала,
вимоги зустрічних позовів просила
задоволити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, наявні
письмові докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що первісний
позов ОСОБА_1 та зустрічний позов
ОСОБА_3 підлягають задоволенню
частково, а у вимогах зустрічного
позову ОСОБА_4 необхідно відмовити
виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні,
27.08.2010 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
зареєстровано шлюб у Лівобережному
відділі державної реєстрації шлюбів
міста Києва з державним центром
розвитку сім'ї, актовий запис 1621.

Під час шлюбу сторонами було набуто
наступне майно: пилосос миючий ZELMER 919/5 SP
- вартістю 1777,00 грн. (видаткова накладна
№ ГНЮФТ-34414 від 07.11.2012 р. та фіскальний
чек від 07.11.2012 р.), мінімийка керхер K5COMPACT
CAR - вартість 3039,20 грн. (фіскальний чек
від 31.03.2014 р.), мийка для вікон Керхер WV 75
plus - вартістю 886,40 грн. (фіскачальний чек
від 26.06.2013 р.), звукова панель LG NB3520А -
вартістю 1728,90 грн. (фіскальний чек від
12.04.2013 р.), ноутбук LENOVO IdealPad Z500 - вартістю
4021,25 грн. (договір купівлі-продажу №
ФБшФТ-33968 від 22.06.2013 р., фіскальний чек
від 22.06.2013 р.), кондиціонер спліт VESTFROST
VCV-09 BPS - вартістю 4777,00 грн. (видаткова
накладна № ЧКІС3-0021 від 21.05.2013 р.,
фіскальний чек від 21.05.2013 р.), бойлер Ariston
ABS VLS PW 80 - вартістю 1915,00 грн. (товарний
чек № АУ-0007439), мобільний телефон Iphone 4 8gb
White вартістю - 4 799,52 грн. (товарний чек №
1 від 29.02.2012 р.).

В судовому засіданні представники
сторін погодили вартість спірного
майна, що вказувалась представником
первісного позивача ОСОБА_1

Із листа ГУ МВС України в Київській
області від 12.06.2014 р. № 18/6411 вбачається,
що згідно даних автоматизованої
інформаційно-пошукової системи УДАІ
Київської області станом на 12.06.2014 року
транспортний засіб «Форд Фієста» н.з.
НОМЕР_6 10.08.2013 року зареєстрований за гр.
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі
довідки-рахунку від 05.08.2013 ААВ411200 та
свідоцтва про реєстрацію від 31.05.2008
НОМЕР_12.

Згідно листа ГУ МВС України в Київській
області від 11.07.2014 р. № 18/7490, вбачається
що згідно з обліковими даними
Державтоінспекції Київської області,
транспортний засіб «FORD FIESTA» н.з. НОМЕР_6
- 12.06.2014 знятий з обліку.

На запит суду № 369/4633/14-ц від 22.07.2014 р.,
Центром надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів з обслуговування
Києво-Святошинського району при УДАІ
ГУМВС України в Київської області, було
надіслано суду копію довідки-рахунку
серії ВІА № 609954 від 12.06.2014 року, яка
стала підставою для реєстрації
автомобіля марки FORD FIESTA, 2007 року
випуску, номерний знак НОМЕР_3, номер
кузова НОМЕР_4, за новим власником
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На запит суду ТОВ «Євро Лізинг» було
надіслано відповідь, згідно з якої
вбачається що, 07.12.2010 року між ТОВ «Євро
Лізнг» (далі - Лізингодавець) з однієї
сторони, та фізичною особою -
громадянкою України ОСОБА_4 (далі -
Лізингоодержувач) з другої сторони,
було укладено Договір фінансово
лізингу № 1187, відповідно до якого
Лізингодавець передав
Лізингоодержувачу в строкове платне
користування на умовах фінансового
лізингу транспортний засіб Ford Fiesta 1,4
АКП, шасі № НОМЕР_4, державний
реєстраційний номер № НОМЕР_5, а
Лізингоодержувач зобов'язався вчасно
та у повному обсязі відповідно до плану
лізингу № 1187/001 від 07.12.2010 р. сплачувати
на користь Лізингодавця Лізингові та
інші платежі, а також виконувати інші
зобов'язання, визначені цим договором.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від
31.07.2013 р. до Договору фінансово лізингу
№ 1187 від 07.12.2010 р. сторони дійшли згоди
31.07.2013 р. достроково припинити дію плану
Лізингу № 1187 від 07.12.2010 р., з ініціативи
Лізингоодержувача.

31.07.2013 р. Лізингоодержувач на підставі
Акту повернення ТЗ № 1187/001 повернув
Лізингодавцю транспортний засіб Ford Fiesta
1,4 АКП, шасі № НОМЕР_4, державний
реєстраційний номер № НОМЕР_5.

В подальшому транспортний засіб Ford Fiesta
1,4 АКП, шасі № НОМЕР_4, державний
реєстраційний номер № НОМЕР_5 був
проданий ОСОБА_3 на підставі Договору
купівлі-продажу транспортного засобу
№ 1239 від 31.07.2013 р. та довідки-рахунку.

Згідно листа Центру надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговування Києво-Святошинського
району при УДАІ ГУМВС України в
Київської області від 12.10.2014 р., на запит
суду, вбачається що за ОСОБА_3 був
зареєстрований транспортний засіб Ford
Fiesta 2007 року виготовлення, д/н НОМЕР_6, на
підставі Довідки-рахунку ААВ411200 від
05.08.2013 року.

Статтею 15 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст.104 Сімейного кодексу
України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання, а відповідно до ст.105
цього Кодексу шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малотітньої дитини, дитини-інваліда, та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно п.10 роз'яснень постанови Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21
грудня 2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. З цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю.

Згідно ст. 369 ЦК України співвласники
майна, що є у спільній сумісній
власності, володіють і користуються
ним спільно, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 59 СК України особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
є майно, набуте нею, ним за час шлюбу,
але за кошти, які належали їй, йому
особисто.

В силу ст. 60 Сімейного кодексу України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Стаття 65 СК України визначає, що
дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою. При укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового. Для укладення
одним із подружжя договорів, які
потребують нотаріального посвідчення
і (або) державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово.

Згода на укладення договору, який
потребує нотаріального посвідчення і
(або) державної реєстрації, має бути
нотаріально засвідчена. Договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.

Договір про поділ житлового
будинку, квартири, іншого нерухомого
майна, а також про виділ нерухомого
майна дружині, чоловікові зі складу
усього майна подружжя має бути
нотаріально посвідчений.

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна
суд може відступити від засади
рівності часток подружжя за обставин,
що мають істотне значення, зокрема
якщо один із них не дбав про
матеріальне забезпечення сім'ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини,
чоловіка може бути збільшена, якщо з
нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування (ч.3 ст.
70 СК України).

Відповідно до п.23, 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляду справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21.12.2007 року за № 11
вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно
до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути
будь-які види майна, за винятком тих,
які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Відповідно до роз"яснень, які
містяться у п.22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вартість
майна, що підлягає поділу,
визначається за погодженням між
подружжям, а при недосягненні згоди
виходячи з дійсної його вартості на
час розгляду справи.

Відповідно до ст. 71 СК України майно,
що є об"єктом права спільної
сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення. Неподільні
речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними. Присудження
одному з подружжя грошової компенсації
замість його частки у праві спільної
сумісної власності на майно, зокрема на
житловий будинок, квартиру, земельну
ділянку, допускається лише за його
згодою, крім випадків, передбачених
Цивільним кодексом України.
Присудження одному з подружжя грошової
компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

Згідно правової позиції викладеної у
Постанові Верховного суду України від
15 травня 2013 року за № 6-37 цс 13, при поділі
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, в разі,
якщо речі є неподільними, присудження
одному з подружжя грошової компенсації
замість його частки у праві спільної
сумісної власності на майно
допускається лише за його згодою та
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду (частини
четверта, п'ята статті 71 СК України).

За відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених статтею 365 ЦК
України.

Для припинення права особи на частку у
спільному майні необхідно встановити
наявність будь-якої із обставин,
передбачених пунктами 1-3 частини
першої статті 365 ЦК України за умови, що
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї та попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Стаття 216 ЦК України передбачає що,
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

З усього вище наведеного, суд приходить
до наступних висновків, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 тривалий час спільно не
проживають, між сторонами відсутнє
взаємне порозуміння, вони не
підтримують шлюбні стосунки та не
ведуть спільного господарства, сім'ю
зберегти неможливо. Клопотання про
надання сторонам часу для примирення
було знято представником ОСОБА_3 в
судовому засіданні.

А отже суд, знаходить за необхідне
розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
зареєстрований 27 серпня 2010 року
Лівобережним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з Державним центром
розвитку сім'ї, актовий запис № 1621.

Також, суд вважає за необхідне,
враховуючи соціально-побутові потреби
кожної із сторін, а також потреби у
створенні нормальних умов для праці та
відпочинку, враховуючи технічні
можливості спірних речей пов'язаних з
їх функціонуванням та установкою,
беручи до уваги рівність часток у
майні, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, та
погодження сторонами вартості
спільного майна, виділити ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 наступні речі, а саме визнавши
за ОСОБА_1 право власності на пилосос
миючий ZELMER 919/5 SP - вартістю 1500 грн.,
мінімойку керхер K5COMPACT CAR - вартість 3000,00
гривень, мийку для вікон Керхер WV 75 plus -
вартістю 700,00 грн., звукова панель LG NB3520А
- вартістю 1500 грн., ноутбук LENOVO IdealPad Z500 -
вартістю 3000 грн., а всього на суму 9700
грн., та визнавши за ОСОБА_3 право
власності на кондиціонер спліт VESTFROST
VCV-09 BPS - вартістю 5000,00 грн., бойлер Ariston ABS
VLS PW 80 - вартістю 1700,00 грн., мобільний
телефон Iphone 4 8gb White вартістю - 3000 грн., а
всього на суму 9700 грн.

Вирішуючи спір стосовно автомобіля FORD
Fiesta, д.н.з. НОМЕР_11, 2007 р.в., об'єм двигуна
1388, зеленого кольору, номеру шасі
(кузова рами) НОМЕР_4, суд приходить до
висновку, що даний автомобіль був
набутий ОСОБА_3 під час шлюбу, що
підтверджується Договору
купівлі-продажу транспортного засобу
№ 1239 від 31.07.2013 р. та довідки-рахунку від
05.08.2013 ААВ411200, а також свідоцтвом про
реєстрацію від 31.05.2008 НОМЕР_12.

Отже, даний транспортний засіб є
спільною власністю подружжя ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, і подальше його відчуження
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 без згоди
ОСОБА_1 суперечить нормам Цивільного та
Сімейного кодексів України, оскільки
даний договір відчуження виходить за
межі дрібного побутового, а отже
повинен був здійснений за згодою
позивача за первісним позовом ОСОБА_1

Тому суд, вважає за необхідне визнати
недійсним договір відчуження
автомобіля FORD Fiesta, д.н.з. НОМЕР_11, 2007 р.в.,
об'єм двигуна 1388, зеленого кольору,
номеру шасі (кузова рами) НОМЕР_4,
укладений 12.06.2014 р., ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Враховуючи неподільність спірного
транспортного засобу, суд, керуючись
положенням Цивільного та Сімейного
кодексів України та беручи до уваги
Постанову Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства при розгляду
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вважає за
необхідне визнати за ОСОБА_3 право
власності на автомобіль марки FORD Fiesta,
д.н.з. НОМЕР_11, 2007 р.в., об'єм двигуна 1388,
зеленого кольору, номеру шасі (кузова
рами) НОМЕР_4, та стягнути з ОСОБА_3 (ІПН:
НОМЕР_9) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_10)
компенсацію вартості ? частки
автомобіля марки FORD Fiesta, д.н.з. НОМЕР_11,
2007 р.в., об'єм двигуна 1388, зеленого
кольору, номеру шасі (кузова рами)
НОМЕР_4 в розмірі 54 000,00 грн., (п'ятдесят
чотири тисячі гривень).

Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_4
про визнання за нею права власності на
спірне майно, то суд вважає доводи
даного позову необґрунтованими та
такими, що не підтверджуються
належними доказами. Так позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_4 не довела
тих обставин на які вона посилалася як
на підставу позовних вимог, не надала
докази в обґрунтування позовних вимог,
не спростувала тих обставин на які
посилався представник позивача за
первісним позовом, в обґрунтування
своїх позовних вимог, що є її
обов»язком відповідно до засад
змагальності процесу за ст. 10 ЦПК
України. А тому суд приходить до
висновку про необхідність відмови в
даному позові.

В частині вимог первісного позову, що
стосуються стягнення з відповідачів на
користь позивача судових витрат у
вигляді витрат, пов'язаних з оплатою
правової допомоги адвоката суд
відмовляє виходячи з наступного.

Стаття 79 ЦПК України визначає що судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, належать витрати на
правову допомогу.

Стаття 84 ЦПК України визначає що
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Так, відповідно до статті 1 Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративним
справах» від 20.12.2011 розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, а в адміністративних справах
- суб'єктом владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Водночас, суд зауважує, що
правовідносини між адвокатом або
фахівцем у галузі права та клієнтом
визначаються цивільно-правовою угодою.
Права та обов'язки адвоката визначені
Законом України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність". Правилами
адвокатської етики тощо.

Згідно ст. 26 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
визначено, що документами, що
посвідчують повноваження адвоката на
надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової
допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи),
уповноваженого законом на надання
безоплатної правової допомоги.

Так, згідно статті 30 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
визначено що гонорар є формою
винагороди адвоката за здійснення
захисту, представництва та надання
інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару
(фіксований розмір, погодинна оплата),
підстави для зміни розміру гонорару,
порядок його сплати, умови повернення
тощо визначаються в договорі про
надання правової допомоги.

З огляду на зазначене, підставою для
відшкодування судових витрат на
правову допомогу є, зокрема, наявність
належних та допустимих доказів щодо
взаємозв'язку між сплаченими позивачем
адвокату коштами та наданою йому
правовою допомогою на підставі
відповідного договору, який стосується
безпосередньо з підготовкою
процесуальних документів та
супроводження даної судової справи.

Враховуючи те, що позивач не надав
суду акту прийому - передачі виконаних
робіт, ним не обґрунтовано розмір
витрат на правову допомогу, суд був
позбавлений можливості перевірити, чи
не перевищує така сума граничного
розміру компенсації витрат,
встановленого Законом.

Крім того, згідно наданих
представником первісного позивача
прибуткових касових ордерів на суму
1948,80 грн. та 4800,00 грн. не можливо
ідентифікувати за що саме позивачем
сплачувалися кошти адвокату згідно із
договором про надання правової
допомоги та юридичних послуг від 08.05.2014
р. і чи пов'язані ці сплати із наданням
правової допомоги у даній справі.

У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Таким чином, розглянувши справу в
межах заявлених позовних вимог,
дослідивши всебічно, повно,
безпосередньо та об'єктивно наявні у
справі докази, оцінив їх належність,
допустимість, достовірність,
достатність і взаємний зв'язок у
сукупності, з'ясувавши усі обставини
справи, на які сторони посилалися як на
підставу своїх вимог і заперечень, з
урахуванням того, що відповідно до ст.1
ЦПК України завданням цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичної
особи, суд дійшов висновку про
необхідність задоволення первісного
позову ОСОБА_1 та зустрічного позовів
ОСОБА_3 частково, та необхідності
відмови у вимогах зустрічного позову
ОСОБА_4

Судові витрати пов'язані із сплатою
судового збору, суд, відповідно до ст. 88
покладає пропорційно на сторін.

Відповідно до ст.ст. 3, 15, 16, 216 368, 369 ЦК
України, ст.ст. 59, 60, 65 69, 70, 71, 104, 105, 110, 112
СК України, Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляду справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» керуючись ст. 3, 4, 10, 11, 15, 59, 60,
79, 84, 88, 209, 212-215, 218, 217 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу, поділ майна, визнання
недійсним договору відчуження
автомобіля та застосування наслідків
визнання недійсним договору
відчуження автомобіля, стягнення
судових витрат - задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
поділ майна - задовольнити частково.

У зустрічному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про визнання права власності -
відмовити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
зареєстрований 27 серпня 2010 року
Лівобережним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з Державним центром
розвитку сім'ї, актовий запис № 1621 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу змінити
прізвище «ОСОБА_1» на дошлюбне
«ОСОБА_1».

Визнати недійсним договір відчуження
автомобіля FORD Fiesta, д.н.з. НОМЕР_11, 2007 р.в.,
об'єм двигуна 1388, зеленого кольору,
номеру шасі (кузова рами) НОМЕР_4,
укладений 12.06.2014 р., ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
автомобіль марки FORD Fiesta, д.н.з. НОМЕР_11,
2007 р.в., об'єм двигуна 1388, зеленого
кольору, номеру шасі (кузова рами)
НОМЕР_4.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_9) на
користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_10)
компенсацію вартості ? частки
автомобіля марки FORD Fiesta, д.н.з. НОМЕР_11,
2007 р.в., об'єм двигуна 1388, зеленого
кольору, номеру шасі (кузова рами)
НОМЕР_4 в розмірі 54 000,00 грн., (п'ятдесят
чотири тисячі гривень).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
пилосос миючий ZELMER 919/5 SP - вартістю 1500
грн., мінімойку керхер K5COMPACT CAR -
вартість 3000,00 гривень, мийка для вікон
Керхер WV 75 plus - вартістю 700,00 грн.,
звукова панель LG NB3520А - вартістю 1500 грн.,
ноутбук LENOVO IdealPad Z500 - вартістю 3000 грн., а
всього на суму 9700 грн.

Визнати ОСОБА_3 право власності на
кондиціонер спліт VESTFROST VCV-09 BPS -
вартістю 5000,00 грн., бойлер Ariston ABS VLS PW 80 -
вартістю 1700,00 грн., мобільний телефон
Iphone 4 8gb White вартістю - 3000 грн., а всього на
суму 9700 грн.

В решті позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 445,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 445,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 121,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя

Дубас Т.В.