Провадження №: 2/752/736/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

при секретарі Короткій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Лафорт», третя особа Моторно
(транспортне) страхове бюро України про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,

встановив:

23.08.2013 року ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивачем зазначено, що 11.04.2013 року по
вул. Великій Васильківській, 112 у м.
Києві мала місце
дорожньо-транспортна пригода за
участю автомобіля «KIA Sorento» д.н.з.
НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2
та автомобілем «Mazda» д.н.з. НОМЕР_5 під
керуванням водія ОСОБА_1 Винним у
вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди постановою судді
Печерського районного суду м. Києва від
17.05.2013 року визнано ОСОБА_2 На виконання
умов договору обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/8586706 від
31.08.2012 року СПД «ОСОБА_3» складено звіт
№ 2501 по визначенню матеріального
збитку завданого власнику автомобіля
«Mazda» д.н.з. НОМЕР_5, розмір якого складає
10 871, 89 грн. Також зазначила, що їй було
завдано моральну шкоду, що полягала у
душевних стражданнях, яких вона
зазнала у зв»язку з пошкодженням
належного їй майна. Просила стягнути з
ОСОБА_2 на її користь 10 871, 89 грн.
матеріальної шкоди, 600, 00 грн. витрат на
визначення вартості матеріального
збитку, 2 500, 00 грн. витрат на правову
допомогу та 1000, 00 грн. моральної шкоди.

Ухвалою суду від 04.11.2013 року до
участі у справі в якості
співвідповідача було залучено ПрАТ
«СК «Лафорт», в якості третьої особи
МТСБУ.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги, заявлені
нею до ОСОБА_2 у частині відшкодування
матеріальної шкоди, що відповідає
розміру франшизи, передбаченої
договором обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладеному ОСОБА_2 із ПрАТ «СК
«Лафорт» та витрат на проведення
автотоварозначого дослідження і
правову допомогу. Також підтримала
заявлені вимоги в частині стягнення з
ОСОБА_2 на відшкодуванні завданої їй
моральної шкоди стягнути 1 000, 00 грн..

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав, зазначив, що його
відповідальність була застрахована,
тому відшкодовувати шкоду має страхова
компанія. Просив у задоволенні позову
відмовити.

Представники відповідача ПрАТ
«СК «Лафорт» та третьої особи МТСБУ у
судове засідання не з»явилися, про його
дату, час та місце повідомлялися
належним чином.

Заслухавши учасників судового
розгляду справи, дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги до
ОСОБА_2 підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.04.2013 року по вул.
Великій Васильківській, 112 у м. Києві
мала місце дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля «KIA
Sorento» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням
водія ОСОБА_2 та автомобілем «Mazda»
д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням водія
ОСОБА_1

Зазначена дорожньо-транспортна
пригода сталася з вини водія ОСОБА_2,
його також визнано винною у її вчиненні
постановою судді Печерського
районного суду м. Києва від 17.05.2013 року
(а.с. 25).

Внаслідок цієї ж дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено автомобіль
«Mazda» д.н.з. НОМЕР_5 належний на праві
власності ОСОБА_1 (а.с. 22).

На виконання вимог Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» 31.08.2012 року ОСОБА_2 та ПрАТ
«СК «Лафорт» було укладено договір
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів Поліс № АВ/8586706, за яким ОСОБА_2
застрахував свою цивільно-правову
відповідальність з лімітом
відповідальності на одного
потерпілого за шкоду заподіяну майну у
розмірі 50 000, 00 грн., розміром франшизи
- 500, 00 грн. (а.с. 35).

Відповідно до вимог ст. 3 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності»
таке страхування здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров»ю та майну
потерпілих унаслідок
дорожньо-транспортних пригод та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Відповідно до змісту зазначеної норми
Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності», зазначений закон
має на меті захистити не лише права
потерпілих на відшкодування шкоди, але
й захист інтересів страхувальника -
заподіювача шкоди.

За правилами ст. 1194 ЦК України, особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, тільки у разі
недостатності страхової виплати для
повного відшкодування завданої нею
шкоди зобов»язана сплатити
потерпілому різницю між фактичним
розміром шкоди і страховою виплатою.

Наразі суд приходить до висновку про
необхідність задоволення заявлених до
ОСОБА_2 вимог про відшкодування
матеріальної шкоди завданої внаслідок
ДТП у розмірі 500, 00 грн., з огляду на те,
що умовами укладеного ним та ПрАТ «СК
«Лафорт» договору обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів передбачено
зменшення виплати страхового
відшкодування на 500, 00 грн., що складає
безумовну франшизу.

Що ж стосується позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_2 у частині відшкодування
витрат на оплату послуг спеціаліста з
визначення розміру шкоди, завданого з
вини останнього у зв»язку з
пошкодженням належного їй на праві
власності транспортного засобу, то
вони не підлягають задоволенню,
оскільки відповідно до Закону України
«Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», а саме ст. 34, бов»язок
визначення розміру шкоди завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, що визнана страховим випадком
покладається на страховика, а відтак і
витрати пов»язані з визначенням
розміру шкоди несе замовник такої
послуги.

Позовні вимоги ОСОБА_1 у частині
відшкодування завданої їй моральної
шкоди, з підстав пошкодження належного
їй на праві власності майна мають бути
задоволені судом у повному обсязі з
огляду на наступне.

За правилами ч.1 ст. 1167ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

В обґрунтування заявлених вимог про
відшкодування моральної шкоди, позивач
посилається на те, що з вини
відповідача ОСОБА_2 було пошкоджено
належне їй на праві власності майно,
яким є транспортний засіб, який
використовувався нею щоденно. У
зв»язку з пошкодженням транспортного
засобу, вона позбавлена можливості
використовувати належне їй майно за
призначенням, вживати заходи для
відшкодування завданої їй шкоди,
оскільки позбавлена можливості
самостійно оплатити вартість
відновлювального ремонту.

Зазначені позивачем обставини для
відшкодування моральної шкоди знайшли
своє підтвердження у судовому
засіданні.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» - при
визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди суд приймає до уваги
стан здоров»я потерпілого, тяжкість
вимушених змін у його житті, ступінь
зниження престижу, ділової репутації,
час та зусилля необхідні для
відновлення попереднього стану. При
цьому суд має виходити з засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Для визначення розміру грошової суми,
що може компенсувати моральні
страждання позивача, суд приймає до
уваги характер порушеного права, яким
завдано моральну шкоду, тривалість
порушення такого права, що не було
усунуто відповідачем і на час розгляду
заявленого спору судом.

З урахування наведених обставин, суд
приходить до висновку, що завдана
ОСОБА_1 моральна шкода має бути
компенсована відповідачем у розмірі 1
000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
відповідач має сплатити позивачу
судові витрати по сплаті судового
збору за розгляд справи судом.

Понесені позивачем витрати на правову
допомогу у розмірі 2 500, 00 грн. не
підлягають відшкодуванню, оскільки
позивачем не надано суду належних та
допустимих доказів на підтвердження
зазначених витрат.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності,власників наземних
транспортних засобів», ст.ст. 23, 1167, 1187,
1191, 1194, 1172 ЦК України, ст.ст.
10,11,60,61,88,147,212,213-215,218 ЦПК України, суд
-вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Моторно (транспортне)
страхове бюро України про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_3) на
користь ОСОБА_1 на відшкодування
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди 500, 00
грн., на відшкодування моральної
шкоди 1000, 00 грн., судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 229,
40 грн., що разом складає належну до
стягнення суму 1 729 (одна тисяча
сімсот двадцять дев»ять) грн.. 40 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду м. Києва
через Голосіївський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Плахотнюк К.Г.