Справа № 2-418/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
Комінтернівський районний суд
Одеської області в складі:

судді Рідник
І.Ю.

при
секретарях Данько Т.В., Бочковській Ю.В.,
Нікітюк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Комінтернівське
цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и в:

15 червня 2010 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції АТ «Райффайзен Банк
Аваль», який є правонаступником за
всіма правами і обов'язками
Акціонерного поштово-пенсійного банку
«Аваль», звернувся до суду з позовом до
відповідачів про стягнення солідарно
заборгованості за кредитним договором
№ 014/0075/82/43473 від 26 грудня 2005
року, яка станом на 28.05.2010 року
становить 111 376,31 доларів США,
що у гривневому еквіваленті в
загальній сумі складає 882 668,39 гривень.

В ході розгляду справи позивачем
уточнено позовні вимоги в
обґрунтування яких зазначено, що 26
грудня 2005 року між Акціонерним
поштово-пенсійним банком «Аваль» та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір №
014/0075/82/43473, відповідно до умов якого
банк надав ОСОБА_2 кредит на споживчі
цілі в сумі 90 000,00 (дев'яносто тисяч)
доларів США, строком на 84 (вісімдесят
чотири) місяця з 26.12.2005 року по 26.12.2012
року, а позичальник
зобов'язалася щомісячно повертати
частину кредиту і сплачувати проценти
за користування кредитними
коштами в розмірі 15 (п'ятнадцять) %
річних згідно Графіку погашення
кредиту та відсотків за кредитом, а
також виконати інші зобов'язання в
строки і порядку, встановленому цим
договором. Крім того, додатково при
наданні кредиту позичальник повинен
одноразово сплатити на користь банку
комісію за розрахунково-касове
обслуговування позичкового рахунку в
розмірі 0,1% від суми кредиту.

У якості забезпечення своєчасного
виконання зобов'язань по кредитному
договору № 014/0075/82/43473 від
26.12.2005 року між Акціонерним
поштово-пенсійним банком «Аваль»
та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки
від 28.12.2005 року, згідно якого банку в
іпотеку було передано нерухоме майно, а
саме: житловий будинок з господарчими
спорудами та будівлями, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить іпотекодавцю на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 11.09.2000
року приватним нотаріусом
Комінтернівського районного
нотаріального округу Одеської області,
ОСОБА_5, реєстр за № 770, зареєстрованого
Комінтернівським районним бюро
інвентаризації Одеської області в
Реєстрі прав власності на
нерухоме майно в книзі № 22 запис № 90
реєстраційний № 4676827 та земельна
ділянка, що розташована за
тією ж адресою, яка належить
іпотекодавцю на праві власності згідно
державного акту про право приватної
власності на землю серії I-ОД № 029781.

Також, у якості забезпечення
зобов'язань по кредитному договору між
позивачем та відповідачкою ОСОБА_3
укладено договір поруки від 26 грудня 2005
року, згідно якого
поручитель на добровільних засадах
взяв на себе зобов'язання перед банком
відповідати в повному обсязі по
зобов'язанням боржника ОСОБА_2, які
виникають з кредитного
договору № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року.

Позивач згідно умов кредитного
договору № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року
повністю та в строки виконав свої
зобов'язання, видавши 28.12.2005 року ОСОБА_2
грошові кошти в розмірі 90 000,00
(дев'яносто тисяч) доларів США, що у
гривневому еквіваленті становить 454
500,00 (чотириста п'ятдесят чотири тисячі
п'ятсот) гривень.

Відповідач ОСОБА_2 отримавши кредитні
кошти умови підпунктів 1.2., 1.3. та 6.1.
кредитного договору щодо часткового
погашення кредиту до 26.12.2012 року й
сплаті відсотків за фактичне
користування кредитними коштами
згідно Графіку погашення кредиту не
виконала, у зв'язку з чим у неї
виникла заборгованість, яка станом на
31.03.2011 року складає у розмірі 179 413,25 (сто
сімдесят дев'ять тисяч чотириста
тринадцять) доларів США 25 центів,
що в гривневому еквіваленті за
курсом НБУ на 31.03.2011 року (1 долар США =
7,9600 гривень) становить 1 428 129,47 (один
мільйон чотириста двадцять вісім тисяч
сто двадцять дев'ять) гривень 47 копійок,
з них: заборгованість за кредитом - 52 122,
28 доларів США або гривневий еквівалент
414 893,35 гривень; заборгованість за
відсотками - 19 293,73 доларів США
або гривневий еквівалент 153 578,09
гривень; пеня за прострочення тіла
кредиту - 65 031,24 доларів США або
гривневий еквівалент 517 648,67 гривень;
пеня за прострочення відсотків по
кредиту - 42 966,00 доларів США або
гривневий еквівалент 342 009,36 гривень.

На підставі того, що ОСОБА_2 належним
чином не виконала взяті на себе
зобов'язання по кредиту, банком на її
адресу та адресу поручителя ОСОБА_3
було направлені письмові вимоги щодо
виконання грошових зобов'язань за
кредитним договором та дострокової
сплати всієї суми виниклої
заборгованості, однак ці вимоги
залишилися без задоволення, у зв'язку з
чим позивач вимушений звернутися до
суду з даним позовом.

В судове засідання представник
позивача Вдовиченко Г.В. не з'явилася,
направивши на адресу суду заяву про
розгляд справи за її відсутністю.
Заявлені позовні вимоги підтримує
в повному обсязі і просить їх
задовольнити за наявними у матеріалах
справи доказами. Пред'явлений
відповідачкою ОСОБА_2 зустрічний позов
вважає необґрунтованим і просить
відмовити у його задоволені. Проти
ухвалення заочного рішення по справі
не заперечує /а. с. 246/.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала
частково та звернулася до суду із
зустрічним позовом, який ухвалою суду
залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1
ст. 207 ЦПК України. В призначене судове
засідання ОСОБА_2 не з'явилася, про час,
дату та місце судового засідання
повідомлялася своєчасно та належним
чином /а. с. 240, 245/, причини не явки суду
не повідомила, заборгованість по
кредиту на день розгляду справи нею так
і не сплачена. Заяв про розгляд
справи за її відсутності до суду не
надходило.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з'явилася,
надавши заперечення на позовну заяву, у
якому зазначила, що позовні вимоги не
визнає, і просить суд відмовити у
задоволені позову в частині
солідарного стягнення з неї
заборгованості. В обґрунтування
заперечень ОСОБА_3 вказала,
що оскільки позивач скористався своїм
правом на дострокове повернення
кредиту і у зв'язку з тим, що в договорі
поруки не встановлено строк його дії,
вона вважає, що банк звернувся до суду
вже після спливу строків визначених ст.
559 ЦК України, тому просить суд визнати
правовідносини між нею та позивачем за
договором поруки від 26.12.2005 року
припиненими /а. с. 220-221/.

За зазначеними обставинами суд вважає
за можливе розглянути справу за
відсутність відповідачів.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши
матеріали справи і подані докази, суд
прийшов до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Відповідно до
частини 2 цієї статті до відносин за
кредитним договором застосовуються
вимоги закону за позикою.

Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 статті 1050 ЦК України
визначено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишився, та сплати
належних йому процентів.

Судом встановлено, що 05 грудня 2005 року
ОСОБА_2 звернулася до Одеського
обласного філіалу Акціонерного
поштово-пенсійного банку «Аваль», який
було перейменовано на Відкрите
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» із заявою про
надання їй кредиту в сумі 90 000
(дев'яносто тисяч) доларів США під 15 %
річних, строком на 84 місяців на
споживчі цілі /а. с. 15, 44/.

26 грудня 2005 року між Акціонерним
поштово-пенсійним банком «Аваль» та
ОСОБА_2 підписано кредитний договір №
014/0075/82/43473, згідно якого банк надав
ОСОБА_2 кредит у вигляді не
відновлювальної кредитної лінії на
споживчі цілі в сумі 90 000,00 (дев'яносто
тисяч) доларів США, строком на 84 місяця
з 26.12.2005 року по 26.12.2012 року, а
позичальник зобов'язалася щомісячно
повертати частину кредиту і сплачувати
проценти за користування кредитними
коштами в розмірі 15 (п'ятнадцять) %
річних відповідно до Графіку погашення
кредиту та відсотків за кредитом, а
також виконати інші зобов'язання в
строки і порядку, встановленому цим
договором /а. с. 18-19/.

Разом з екземпляром кредитного
договору ОСОБА_2 отримала Графік
погашення кредиту та відсотків за
кредитом, що є додатком № 1 до
кредитного договору /а. с. 20/.

Згідно підпункту 3.1. вищезгаданого
кредитного договору банк взяв на себе
зобов'язання надати позичальнику
кредит на умовах його забезпечення,
строковості, повернення та плати
за його користування.

Підпунктом 1.5. кредитного договору №
014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року передбачено,
що при наданні кредиту позичальник
повинен сплатити на користь банку
комісію за
розрахунково-касове обслуговування
позичкового рахунку в розмірі 0,5 % від
суми кредиту.

Відповідно до пункту 3.3. кредитного
договору сторони погодили, що
обчислення строку надання кредиту,
нарахування відсотків по договору
здійснюється за фактичне число
календарних днів користування
кредитом. При цьому, відсотки за
користування кредитом нараховуються
на залишок заборгованості за кредитом
починаючи з дня надання кредиту до дня
повного погашення заборгованості за
кредитом включно.

Згідно пункту 5.1. кредитного договору №
014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року банк
зобов'язався відкрити позичальнику
позичковий рахунок № 220347130 та надати
кредитні кошти, за умови надання
позичальником забезпечення повернення
кредиту, зазначеного в п. 3.5. даного
договору.

Позивач умови кредитного договору
виконав повністю та видав ОСОБА_2
грошові кошти у розмірі 90 000 (дев'яносто
тисяч) доларів США, що у гривневому
еквіваленті становить 454 500,00 (чотириста
п'ятдесят чотири тисячі п'ятсот)
гривень, що підтверджується копією
валютного меморіального ордеру № 1-1
від 28.12.2005 року /а. с. 21/.

Відповідно до статті 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, при триманням,
завдатком. Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання.

Підпунктом 3.5. кредитного договору №
014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року передбачено,
що забезпеченням даного договору може
бути договір застави або договір
поруки. При надані кредиту кредитор
може вимагати від позичальника надання
одного або декількох видів
забезпечення.

26.12.2005 року для забезпечення виконання
зобов'язань по кредитному договору між
позивачем та ОСОБА_3, укладено договір
поруки, згідно якого поручитель
ОСОБА_3 на добровільних засадах взяла
на себе зобов'язання перед банком
відповідати в повному обсязі по
зобов'язанням боржника ОСОБА_2, які
виникають з кредитного договору
№ 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року /а. с.
33/.

Згідно статті 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов`язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Статтею 554 ЦК України визначені правові
наслідки порушення зобов'язання,
забезпеченого порукою та закріплено,
що боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову субсидіарну
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи суму основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Пунктом 3.1. договору поруки від 26.12.2005
року передбачено, що поручитель у
випадку невиконання або неналежного
виконання боржником взятих на себе
зобов'язань, несе солідарну
відповідальність перед кредитором на
всю суму заборгованості, встановлену
на момент подання позовної вимоги, у
відповідності до ч.1, 2 ст. 554 Цивільного
кодексу України.

Таким чином, відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відповідно до вимог закону та
умов вищезазначеного договору поруки
від 26.12.2005 року повинні нести
відповідальність як солідарні
боржники по кредитному договору №
014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року за усіма
зобов'язаннями, що витікають з цього
договору.

28.12.2005 року між АППБ «Аваль» та ОСОБА_2
укладено договір іпотеки, згідно умов
якого банку в іпотеку було передано
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок з господарчими спорудами та
будівлями, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 11.09.2000
року приватним нотаріусом
Комінтернівського районного
нотаріального округу Одеської області,
ОСОБА_5, за реєстром № 770,
зареєстрованого Комінтернівським
районним бюро інвентаризації Одеської
області в Реєстрі прав власності на
нерухоме майно в книзі № 22 запис № 90
реєстраційний № 4676827 та земельна
ділянка, що розташована за тією ж
адресою, яка належить іпотекодавцю на
праві власності згідно державного акту
про право приватної власності на землю
серії I-ОД № 029781 /а. с. 35-38/.

Підпунктом 6.1. кредитного договору №
014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року передбачено
обов'язок ОСОБА_2 щомісячно, до 15
(п'ятнадцятого) числа кожного місяця,
починаючи з місяця, наступного
за місяцем отримання кредиту,
здійснювати часткове погашення
кредиту на рахунок, зазначений в п. 5.1
цього договору, та щомісячно, до 15
(п'ятнадцятого) числа кожного місяця,
починаючи з місяця, наступного за
місяцем отримання кредиту сплачувати
відсотки за фактичне використання
кредитних коштів на рахунок № НОМЕР_1 в
АППБ «Аваль», МФО 328351.

Крім того, підпунктом 6.6. кредитного
договору передбачено обов'язок ОСОБА_2
достроково здійснити повернення
кредиту, відсотків та інших платежів,
що визначені цим договором у разі
невиконання або неналежного виконання
умов цього договору та/або договорів
застави, інших договорів, що
забезпечують погашення кредиту. При
цьому у всіх випадках позичальник
зобов'язується сплатити кредитору
відсотки відповідно до ставки, яка була
раніше обумовлена договором, за час
фактичного користування кредитом.
Кошти мають бути повернені протягом 10
банківських днів з моменту надіслання
банком на адресу позичальника
відповідного листа-повідомлення.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пунктів 1.2., 1.3. та 6.1.
вищезазначеного кредитного договору
ОСОБА_2 повинна повертати кредит і
сплачувати відсотки за фактичне
користування кредитними коштами
згідно Графіку погашення кредиту, і
остаточно здійснити погашення
отриманого кредиту до 26
грудня 2012 року.

Судом встановлено, що в порушення
вищезазначених умов кредитного
договору відповідач ОСОБА_2 починаючи з
січня 2008 року належним чином своїх
зобов'язань по кредиту не
виконувала і остаточно в строк до 26.12.2012
року кредит, відсотки та інші платежі
визначені цим кредитним договором
банку не повернула, у зв'язку з чим в неї
виникла прострочена заборгованість.

Згідно підпункту 7.5. кредитного
договору банк має право достроково
стягувати заборгованість за кредитом,
нараховані відсотки за користування
кредитом, штрафні санкції та інші
витрати, у випадку невиконання
позичальником принаймні будь-якої з
умов цього договору та/або договорів
застави, інших договорів, що
забезпечують погашення кредиту.

Відповідно до підпункту 12.7.
вищезазначеного кредитного договору
вимоги щодо дострокового виконання
грошових зобов'язань за кредитним
договором та погашення простроченого
боргу за цим договором, неодноразово
направлялися банком відповідачам
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а. с. 28, 34/, однак
ці вимоги відповідачі добровільно не
виконали і на сьогоднішній
день заборгованість не сплатили.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
кредитного договору та Цивільного
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Статтями 610 і 611 ЦК України
передбачається, що порушенням
зобов'язання є його невиконання, або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до частини 1, 3 статті 549 ЦК
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума, яку боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасного виконання
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно підпункту 10.1 кредитного
договору за порушення строків
повернення суми кредиту, процентів за
користування кредитом та комісій,
передбачених цим договором,
позичальник сплачує кредитору пеню в
розмірі 0,5% від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення.

Згідно наданого позивачем розрахунку
заборгованості по зобов'язаннях, що
випливають з умов кредитного
договору № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року,
загальна сума простроченої
заборгованості за кредитом, відсотками
та пенею станом на 31.03.2001 року складає 179
413,25 (сто сімдесят дев'ять тисяч
чотириста тринадцять) доларів США 25
центів, що в гривневому еквіваленті за
курсом НБУ на 31.03.2011 року (1 долар США =
7,9600 гривень) становить 1 428 129,47 (один
мільйон чотириста двадцять вісім тисяч
сто двадцять дев'ять) гривень 47
копійок, у тому числі: заборгованість
за кредитом - 52 122, 28 доларів США або
гривневий еквівалент 414 893,35 гривень;
заборгованість за відсотками - 19 293,73
доларів США або гривневий еквівалент 153
578,09 гривень; пеня за прострочення тіла
кредиту - 65 031,24 доларів США або
гривневий еквівалент 517 648,67 гривень;
пеня за прострочення відсотків по
кредиту - 42 966,00 доларів США або
гривневий еквівалент 342 009,36 гривень /а.
с. 63-68/.

Висновком № 1332/1333 судово-економічної
експертизи підтверджується, що
документально та нормативно станом на
31.03.2011 року заборгованість за основною
сумою кредиту та нарахованими
відсотками становить в сумі 71 415,73
доларів США, що в гривневому
еквіваленті складає 568 469,21 гривень, у
тому числі: за основною сумою кредиту у
розмірі 52 122,28 доларів США, що в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
на 31.03.2011 року (1 долар США = 7,9600 гривень)
становить 414 893,35 гривень; за
нарахованими відсотками у розмірі 19
293,73 доларів США, що в гривневому
еквіваленті за курсом НБУ на 31.03.2011 року
(1 долар США = 7,9600 гривень) становить 153
575,86 гривень та не підтверджується у
сумі 0,28 доларів США /а. с.
144-145/.

Також, у висновку зазначено, що
розрахунок пені за прострочення
кредитної заборгованості за кредитним
договором № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року,
здійснено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
у іноземній валюті, а саме в доларах США
виходячи із фактично простроченої суми
кредиту та суми нарахованих відсотків
і станом на 31.03.2001 року ця
заборгованість в гривневому
еквіваленті складає в загальній сумі 859
658,03 гривень.

Проведений експертом Тарасовою Ю.А.
розрахунок пені здійснено з
урахуванням умов п. 10.1.
кредитного договору № 014/0075/82/43473 від
26.12.2005 року та законодавства України і
станом на 31.03.2011 року він становить 48 738
доларів США, що в гривневому
еквіваленті за курсом НБУ на 31.03.2011 року
(1 долар США = 7,9600 гривень) становить 387
955,99 гривень, у тому числі: пеня за
прострочення основної суми кредиту - 32
246,40 доларів США; пеня за прострочення
погашення нарахованих відсотків за
кредитом - 16 491,79 доларів США /а. с. 145/.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи, здійснений позивачем станом на
31.03.2011 року розрахунок розміру
заборгованості по пені за тілом
кредиту та пені за прострочення
відсотків по кредиту складає в сумі 107
997,24 доларів США (65 031,24 + 42 966,00), що
еквівалентно 859 658,03 гривень, значно
перевищує розмір пені розрахованої
експертом Тарасовою Ю.А., відповідно до
умов п.10.1. кредитного договору №
014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року і становить 48
738 доларів США, що еквівалентно 387 955,99
гривень.

Частиною 3 статті 551 ЦК України
передбачено. що розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які
мають істотне значення.

Отже, суд вважає, що нарахована
позивачем сума заборгованості по пені
в розмірі 859 658,03 гривень, є
неспівмірною із розміром основного
боргу за кредитом в сумі 71 415,73 доларів
США, що еквівалентно 568 469,21 гривень,
тому розмір неустойки відповідно до ч. 3
ст. 551 ЦК України, необхідно
зменшити і стягнути на користь банку
лише визначену експертом пенею в сумі
387 955,99 гривень.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що
грошове зобов'язання має бути виконане
у гривнях. Якщо зобов'язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.
Використання іноземної валюти, а також
платіжних документів в іноземній
валюті під час здійснення розрахунків
на території України за зобов'язаннями
допускається у випадках, порядку та
на умовах, встановлених законом.

У частині 1 статті 627 ЦК України
зазначено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладанні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

З урахуванням наведеного та з огляду на
положення ст.ст. 526, 533, 627, 1049, 1054 ЦК
України в разі, коли за умовами
кредитного договору позичальник
одержав кредит у вигляді грошових
коштів в іноземній валюті, він
зобов'язаний повернути кредитодавцю на
вимогу останнього цей кредит у вигляді
грошових коштів у тій самій сумі і в тій
самій валюті, що були ним одержані. Якщо
у договорі визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу.

Суд критично оцінює ствердження
відповідача ОСОБА_3 про те, що
правовідносини між нею та позивачем за
договором поруки від 26.12.2005 року є
припиненими, оскільки як вона вважає
банк звернувся до суду вже після спливу
строків визначених ст. 559 ЦК України.

Суд звертає увагу відповідача ОСОБА_3
на помилкове трактування нею ч. 4 ст. 559
ЦК України, відповідно до якої порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов`язання не пред`явить вимоги до
поручителя.

Пунктом 4.1 договору поруки від 26.12.2005
року визначено, що порука припиняється,
якщо кредитор в межах трирічного
терміну з дня настання строку
виконання основного зобов`язання
не пред`явить вимоги до поручителя.

Умовами підпунктів 1.2., 6.1. та пункту 9
кредитного договору № 014/0075/82/43473 від
26.12.2005 року, встановлено, що договір
набуває чинності з часу надання
позичальнику кредитних коштів та діє
до повного погашення кредитної
заборгованості, тобто до 26 грудня 2012
року.

Згідно ч 1 ст. 60 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням
встановлених в судовому засіданні
обставин, приймаючи до уваги неналежне
виконання прийнятих на себе кредитних
зобов'язань з боку відповідачів,
суд прийшов до висновку, що
пред'явлені позовні вимоги щодо
солідарного стягнення з відповідачів
заборгованості є обґрунтованими, але
розмір цієї заборгованості, яка
підлягає стягнення становить в розмірі
120 153,73 (71 415,73 + 48 738) доларів США, що в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
на 31.03.2011 року (1 долар США = 7,9600 гривень)
становить 956 423,69 гривень.

Відповідно до статті 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Солідарна відповідальність по сплаті
судових витрат цивільно-процесуальним
законодавством не передбачена, у
зв'язку з чим вимога позивача про
стягнення з відповідачів солідарно
судових витрат, задоволенню не
підлягає.

Згідно наданих позивачем квитанцій,
ним сплачено державне мито в розмірі 1700
гривень та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120 гривень,
що в цілому становить 1820
гривень /а. с. 7, 8/.

На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 533, 546, 549, 551, 554,
610, 611, 612, 627, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,
керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Уточнений позов Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_3, яка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_3, на користь Публічного
акціонерного товариства «Райфайзен
Банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції АТ «Райфайзен банк Аваль»,
юридична адреса: м. Одеса, вул. Садова, 10,
, МФО 328351, р/р 2909949
заборгованість за кредитним договором
№ 014/0075/82/43473 від 26 грудня 2005 року у
розмірі - 120 153,73 (сто двадцять тисяч сто
п'ятдесят три) доларів США 73 центів, що в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
на 31.03.2011 року (1 долар США = 7,9600 гривень)
становить 956 423,69 (дев'ятсот п'ятдесят
шість тисяч чотириста двадцять три)
гривень 69 копійок

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції АТ
«Райфайзен банк Аваль» з
кожного судовий збір в розмірі 910
(дев'ятсот десять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана позивачем до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: