Справа № 450/2627/14
Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/7418/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П.,
Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської
Я.М.,

з участю: прокурора
Лящука Т.І.,

представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Пустомитівського районного
суду Львівської області від 27 жовтня 2014
року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Пустомитівського
районного суду Львівської області від
27 жовтня 2014 року задоволено заяву
прокурора Пустомитівського району в
інтересах держави в особі Раковецької
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом прокурора Пустомитівського
району в інтересах держави в особі
Раковецької сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області до ОСОБА_2, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору: Відділ Держземагенства у
Пустомитівському районі Львівської
області, Реєстраційна служба
Пустомитівського районного управління
юстиції Львівської області про
визнання недійсними державного акту,
його державної реєстрації ,
витребування земельної ділянки.

У порядку забезпечення позову
накладено арешт на земельну ділянку
площею 10,0 га, що знаходиться в АДРЕСА_1,
кадастровий № :05:001:0137, яка
належить ОСОБА_2 на підставі Державного
акту серії ЯД № 529505.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що
оскаржувана ухвала є незаконною та
необґрунтованою, постановлена з
порушенням норм процесуального права.
Вважає, що прокурором Пустомитівського
району Львівської області не надано
суду належних доказів реальної загрози
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову. Крім того вказує на те, що суд
першої інстанції жодним чином не
обґрунтував необхідність накладення
арешту на дане нерухоме майно.

Просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою відмовити прокурору у
задоволенні заяви про забезпечення
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи із
наступного.

Згідно із ст.4 ЦПК України, здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, що беруть участь у справі,
може вжити заходів до забезпечення
позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Скориставшись таким правом, прокурор
Пустомитівського району в інтересах
держави в особі Раковецької сільської
ради Пустомитівського району
Львівської області подав заяву про
забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» (із змінами від
12.06.2009 року), розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд(суддя) має з
врахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

У п.7 цієї ж Постанови Пленуму
зазначено, що ухвала про забезпечення
позову постановляється у порядку,
визначеному ст.209 ЦПК, і повинна містити
мотивувальну частину, де поряд із
зазначенням мотивів, із яких суд(суддя)
дійшов висновку про обґрунтованість
припущення про те, що невжиття заходів
забезпечення може в майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення, наводиться
посилання на закон, яким керувався суд
при постановленні ухвали.

Судова колегія вважає, що оскаржувана
ухвала суду відповідає вимогам ст.ст. 151
- 153 ЦПК України та роз'ясненням
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 22.12.2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову».

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування ухвали
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1,
313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Пустомитівського районного
суду Львівської області від 27 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню у
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: