Провадження № 2/641/3062/2014
Справа № 641/8097/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року

Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого судді - Боговського Д.Є.

за участю секретаря - Бєлової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом Харківської
міської ради до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків у вигляді
упущеної вигоди, -

В С Т А Н О В И В:

Харківська міська рада звернулась до
суду з позовом, в якому просить
стягнути з ОСОБА_1 до бюджету міста
Харкова збитки у вигляді упущеної
вигоди (неодержаного доходу) у розмірі
242260,72 грн. згідно розрахунку величини
пайового внеску, виконаного за
показниками опосередкованої вартості
будівництва; відшкодувати судові
витрати.

В обґрунтування заявлених вимог
посилалась на те, що відповідно до
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, зареєстрованої
Інспекцією ДАБК у Харківській області
07.11.2013 за № ХК 69, індивідуальний
(садибний) житловий будинок літ. «А-3» по
АДРЕСА_1 в м. Харкові загальною площею
680,5 м2, прийнято в експлуатацію.
Замовником будівництва є ОСОБА_1
Відповідно до положень Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» замовником є фізична чи
юридична особа, яка має намір щодо
забудови території і подала в
установленому законодавством порядку
відповідну заяву. Під забудовою
територій слід розуміти діяльність
державних органів, органів місцевого
самоврядування, юридичних та фізичних
осіб, яка передбачає, зокрема,
будівництво об'єктів, реконструкцію
існуючої забудови та територій.
Об'єктами будівництва є будинку,
будівлі, споруди будь-якого
призначення, їх комплекси, лінійні
об'єкти інженерно-транспортної
інфраструктури. Відповідно до ст.. 40
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» замовник
об'єкта будівництва зобов'язаний взяти
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту
(окрім випадків, передбачених ч. 4 даної
статті) та укласти договір про пайову
участь з органом місцевого
самоврядування, тобто встановлено
законодавчу норму прямої дії про
обов'язковість встановлення органом
місцевого самоврядування порядку
залучення, розрахунку розміру і
використання коштів пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту. Оскільки жоден з перелічених у
ч. 4 ст. 40 даного закону не має
відношення до об'єкта будівництва,
замовником якого є ОСОБА_1, останній має
в повній мірі виконувати обов'язки
пайової участі. Рішенням виконавчого
комітету Харківської міської ради від
09.11.2011 за № 804 затверджено Порядок
пайової участі замовників у розвитку
інфраструктури міста Харкова, який
містить механізм залучення до пайової
участі, порядок укладення договорів та
розрахунку величини пайового внеску.
Однак, визначений Законом України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та Порядком пайової участі замовників
у розвитку інфраструктури міста
Харкова, ОСОБА_1 свій обов'язок не
виконав, не уклав із Департаментом
економіки та комунального майна
Харківської міської ради договір про
пайову участь до прийняття нежитлових
приміщень в експлуатацію. ОСОБА_1 було
повідомлено про необхідність
виконання вимог закону, направлено на
підписання проект договору, однак
відповідь від ОСОБА_1 не надійшла.
Такими діями забудовник ОСОБА_1 порушує
права та інтереси територіальної
громади міста Харкова в особі
Харківської міської ради на отримання
коштів, пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту, які
мають використовуватися для створення
і розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста
Харкова. Відповідно до положень ст.. 22
ЦК України особа, якій завдано збитки у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
При цьому збитками є в тому числі
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).
Таким чином, внаслідок не укладення
замовником будівництва договору
пайової участі, невиконання
зобов'язань, що прямо встановлені
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності»,
Харківській міській раді заподіяно
збитки у вигляді неодержаних доходів. У
разі належного виконання замовником
будівництва передбаченого законом
обов'язку щодо звернення до органу
місцевого самоврядування для
укладення договору, Харківська міська
рада беззаперечно отримала б кошти
пайової участі у розвитку
інфраструктури міста Харкова у порядку
та розмірах, передбачених чинним
законодавством. Розрахунок величини
пайової участі здійснюється на
підставі загальної кошторисної
вартості будівництва об'єкта згідно
зведеного кошторисного розрахунку, а у
разі якщо загальна кошторисна вартість
будівництва об'єкта не визначена
згідно з будівельними нормами,
державними стандартами та правилами,
вона визначається, виходячи із
затверджених Міністерством
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України показників опосередкованої
вартості. Оскільки до Харківської
міської ради не надано документів про
кошторисну вартість будівництва
об'єкта, Департаментом економіки та
комунального майна розрахунок
величини вартості будівництва
здійснено на підставі наявних в
декларації показників загальної площі
завершеного забудовою об'єкта
містобудування та показників
опосередкованої вартості будівництв,
встановлених наказами міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України за відповідний квартал та
відповідній категорії. Кошторисна
вартість будівництва індивідуального
(садибного) житлового будинку літ. «А-3»
по АДРЕСА_1 в м. Харкові загальною
площею 680,5 м2, згідно розрахунку,
проведеного Департаментом економіки
та комунального майна, становить 5505925,50
грн. Розмір пайової участі, що підлягає
перерахуванню до місцевого бюджету,
становить 4% від розміру кошторисної
вартості, тобто 242260,72 грн. Неукладення
замовником відповідного договору
пайової участі до прийняття об'єкту
містобудування до експлуатації та
несплата коштів пайового внеску до
місцевого бюджету спричинили
Харківській міській раді збитків у
вигляді упущеної вигоди (неодержаного
доходу).

У судовому засіданні представник
Харківської міської ради Клименко В.О.
підтримав заявлені позовні вимоги в
повному обсязі, просив позов
задовольнити

Представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_3 у судовому засіданні
заперечувала проти заявлених позовних
вимог в повному обсязі з підстав,
викладених у письмових запереченням,
долучених до матеріалів справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
давши добутому правової оцінки,
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до ст.. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. При цьому
збитками є у тому числі доходи, які
особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
шкоди, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення: протиправна
поведінка; шкода; причинний зв'язок між
протиправною поведінкою заподіювача
та шкодою; вини.

За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає. Позивач повинен довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
відповідача є причиною, а шкода, яка
завдана - наслідком такої протиправної
поведінки. Сума збитків не має
обґрунтовуватися умовними
припущеннями про можливість отримання
ним прибутку в результаті випадкового
збігу обставин, оскільки наявність
теоретичного обґрунтування можливості
отримання прибутку ще не є підставою
для його стягнення.

Відповідно до п.3 Листа ВГСУ від 14.01.2014
року «Про деякі питання практики
застосування судами законодавства у
справах, в яких заявлено вимогу про
відшкодування збитків», у контексті ст.
22 ЦК України, у вигляді упущеної вигоди
відшкодовуються тільки ті збитки, які б
могли б бути реально отримані.
Пред'явлення вимоги про відшкодування
неодержаних доходів (упущеної вигоди)
покладає на кредитора обов'язок
довести, що ці доходи (вигода) не є
абстрактними, а дійсно були б ним
отримані саме в такому розмірі.

Позивач повинен довести, що він міг і
повинен був отримати визначені доходи
і тільки неправомірні дії відповідача
стали єдиною і достатньою причиною, яка
позбавила його можливості отримати
прибуток.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» від
27.03.1992, шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню повному обсязі, особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Однак судом не знайдено підтверджень
неправомірності дій ОСОБА_1

Так, відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Основні правові та організаційні
засади у сфері пайової участі
замовників у розвитку інфраструктури
населених пунктів регламентує Закон
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011
року, згідно із ч. 2 якого замовник, який
має намір щодо забудови земельної
ділянки у відповідному населеному
пункті, зобов'язаний взяти участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту, крім
випадків, передбачених ч. 4 даної
статті.

Замовник - фізична або юридична особа,
яка має намір щодо забудови території
(однієї чи декількох земельних ділянок)
і подала в установленому
законодавством порядку відповідну
заяву. Об'єктами будівництва є будинки,
будівлі, споруди будь-якого
призначення, їх комплекси, лінійні
об'єкти інженерно-транспортної
інфраструктури (ч.1 ст.1 даного закону).

Нове будівництво - будівництво
будинків, будівель, споруд, їх
комплексів, що здійснюється з метою
створення об'єктів виробничого і
невиробничого призначення, а також
лінійних об'єктів
інженерно-транспортної інфраструктури
(згідно з ДБН А.2.2-3-2012)

Таким чином, законом чітко роз'яснено
поняття Замовника будівництва та
Об'єкту будівництва.

Відповідач ОСОБА_1 не мав наміру
забудови однієї чи декількох земельних
ділянок, відповідно до договору
купівлі-продажу від 10.06.2009 ОСОБА_1 набув
права власності на недобудований
житловий будинок готовність 22% літ.
«А-1», розташований на земельній
ділянці площею 0,15 га за адресою:
Харківська область, Харківський район,
АДРЕСА_2, а тому не є безпосереднім
замовником будівництва у розумінні
норм Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Частиною 1 ст. 214 ЦПК України
встановлено, що під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Статті 10, 60 Цивільно-процесуального
кодексу України передбачають, що
сторони мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом
можуть бути будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги та заперечення
сторін, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Враховуючи викладене суду вважає, що
позовні вимоги Харківської міської
ради щодо відшкодування збитків у
вигляді упущеної вигоди (неодержаного
прибутку) є незаконними та не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Харківської міської
ради залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до судової
палати апеляційного суду Харківської
області через Комінтернівський
районний суд м. Харкова шляхом подачі у
10-ти денний термін, апеляційної скарги
або в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Д. Є. Боговський