АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/8391/14
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного

суду Харківської області
в складі:

головуючого-судді: Карімової Л.В.,

суддів колегії : Бурлака І.В.,

Пшенічної Л.В.,

за участю секретаря Маковецької
О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на ухвалу судді Дзержинського
районного суду м. Харкова від 15 жовтня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення процентів за
договором позики, трьох процентів
річних і неустойки,

ВСТАНОВИЛА:

13 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення процентів за користування
неповернутою частиною коштів за
договором позики, три проценти річних,
та передбаченою цим договором
неустойки за прострочення виконання
зобов'язань за період з 29.10.2013 р. до
26.09.2014 р. в сумі еквівалентній 372 429
доларам США.

Ухвалою судді Дзержинського
районного суду м Харкова від 15.10.2014 р. у
відкритті провадження за вказаним
позовом ОСОБА_3 відмовлено на підставі
п. 3 ч.2 ст. 122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати цю ухвалу суду та
передати питання про відкриття
провадження у цій справі на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, оскільки цей
позов не є тотожним з позовом, поданим
нею до суду 29.10.2013 р., і який
розглядається іншим суддею
Дзержинського районного суду м.
Харкова.

Перевіривши відповідно до вимог
ст. 303 ЦПК України матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову
у відкритті провадження у справі на
підставі п. 3 ч.2 ст. 122 ЦПК України,
суддя виходив з того, що заявлений
позов є тотожним з позовом у іншій
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за
договором позики від 10.06.2011 р., що
розглядається в Дзержинському
районному суду м. Харкова , оскільки
заочне рішення цього суду від 23.12.2013 р.
було скасовано ухвалою суду від 26.06.2014
р.

Судова колегія не може погодитися
з такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони не
відповідають вимогам закону та
матеріалам справи.

Як вбачається з позовної заяви
ОСОБА_5 29 жовтня 2013 р. нею до
Дзержинського районного суду м.
Харкова був поданий позов до ОСОБА_4
про стягнення з боргу в сумі
еквівалентній 875 278 доларам США за
курсом НБУ на день ухвалення рішення у
справі за договором позики, укладеним
між сторонами 10.06.2011 р.

23.12.2013 р. за вказаним позовом ОСОБА_3
Дзержинським районним судом м. Харкова
ухвалено заочне рішення, яке подалі
скасовано ухвалою цього ж суду від
26.06.2014 року і справа призначена до
розгляду по суті.

В позовній заяві, поданої до суду
13.10.2014 р., ОСОБА_5 просить стягнути з
відповідача ОСОБА_4 за договором позики
від 10.06.2011 р. проценти за користування
неповернутої частини позичених коштів,
три проценти річних та передбачену
договором неустойку за прострочення
виконання відповідачем зобов'язань за
період з 29.10.2013 р. до 26.09.2014 р., тобто за
період часу, перебіг якого почався
після ухвалення Дзержинським районним
судом м. Харкова заочного рішення від
23.12.2013 р.

Відповідно до вимог п. 3 ч.2 ст. 122
ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті провадження у цивільній
справі, якщо у провадженні цього чи
іншого суду є справа із спору між тими
самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав.

Тотожними позови вважаються
тільки тоді, коли в них одночасно
збігаються сторони, підстава і предмет.
При визначенні підстави позову як
елементу його змісту, суд повинен
перевірити на підставі яких фактів
або обставин і закону позивач просить
про захист свого права.

При цьому не можна вважати
тотожним підставою позову, якщо
позивач, заявляючи позов, приводить
факти, які мають юридичне значення, які
не аналізувалися і не відображені на
дослідженні у раніше ухваленому
рішенні.

Оскільки ОСОБА_3 заявила позов про
стягнення боргових сум за інший період
часу, і ці обставини не досліджувалися
при ухваленні рішення Дзержинського
районного суду м Харкова від 23.12.2013 р.,
такий новий позов не є тотожним за
заявленими підставами.

Доводи судді в оскаржуваній
ухвалі про те, що ОСОБА_3, не позбавлена
можливості при розгляді первісного
позову збільшити свої вимоги, не
грунтуються на вимогах
диспозитивності цивільного
судочинства (ч.2 ст. 11 ЦПК України).

У зв'язку з тим, що при
постановленні оскаржуваної ухвали
судом першої інстанції порушені вимоги
процесуального права, судова колегія
вважає за необхідне відповідно до
вимог п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України скасувати
ухвалу судді від 15 жовтня 2014 року та
направити справу до суду першої
інстанції зі стадії вирішення питання
про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2, ч.2 ст. 307, п.2
ч.1 ст. 312, ст. ст. 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК
України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Ухвалу судді Дзержинського
районного суду м. Харкова від 15 жовтня
2014 року скасувати та повернути справу
до суду першої інстанції зі стадії
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду
оскарженню не підлягає як така, що не
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

Головуючий:

Судді: