Справа № 755/5884/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2014 р. Дніпровський районний
суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
позовом ОСОБА_1 до Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації, Комунального
підприємства "Керуюча дирекція
Дніпровського району міста Києва",
третя особа: Служба у справах дітей
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації про визнання
відмови щодо взяття на соціальний
квартирний облік незаконними та
протиправними, визнання розпорядження
незаконним та протиправним, скасування
розпорядження, зобов'язання прийняти
рішення про взяття на соціальний
квартирний облік, зобов'язання вчинити
дії, зобов'язання укласти договір
найму,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що з
метою реалізації свого права на
соціальне житло вона надіслала заяву
від 22.03.2013 року про взяття її з
неповнолітніми дітьми на соціальний
квартирний облік у Дніпровському
районі міста Києва. Даний лист разом з
долученими документами 04.04.2013 року було
отримано Дніпровською районною в місті
Києві державною адміністрацією.
Замість довідки, необхідної для
постановки на чергу, що визначено в
"Порядку взяття громадян на соціальний
квартирний облік, їх перебування на
такому обліку та зняття з нього", вона
надала завірену копію Акту соціального
інспектування Дніпровського районного
в місті Києві центру соціальних служб
для сім'ї, дітей та молоді від 12.11.2012
року №638, який підтверджує склад її
сім'ї та її єдине місце проживання з
неповнолітніми дітьми в кімнаті
АДРЕСА_1. Однак, всупереч вимог Закону
України "Про житловий фонд соціального
призначення" та Порядку взяття
громадян на соціальний квартирний
облік, їх перебування на такому обліку
та зняття з нього", Дніпровською
районною в місті Києві державною
адміністрацією видано розпорядження
від 30.04.2013 року №233, на підставі якого їй
відмовлено у взятті на соціальний
квартирний облік. Це підтверджується
листами адміністрації від 07.05.2013 року,
14.05.2013 року, 25.04.2013 року, 12.12.2012 року.
Відмова обгрунтована тим, що вона
(позивач) не надала довідку про склад
сім'ї і реєстрацію по формі №3. Акт
соціального інспектування від 12.11.2012
року вони взагалі не взяли до уваги.
Відповідно до Закону України "Про
житловий фонд соціального призначення"
соціальне житло - це житло всіх форм
власності із житлового фонду
соціального призначення, що безоплатно
надається громадянам України, які
потребують соціального захисту, на
підставі договору найму на певний
строк. Соціальний квартирний облік
здійснюється відповідними органами
місцевого самоврядування за місцем
проживання громадян, які мають право на
отримання квартир. Правом взяття на
квартирний облік користуються
громадяни України, для яких таке житло
є єдиним місцем проживання. Громадяни
без визначеного місяця проживання
звертаються для отримання соціального
житла до органу місцевого
самоврядування за місцем свого
перебування. Право першочергового
отримання квартир або садибних
(одноквартирних) жилих будинків із
житлового фонду соціального
призначення, за наявності у них права
на отримання такого житла, мають сім'ї з
неповнолітніми дітьми. Конституцією
України визначено, що кожен має право
на житло. Вказані вимоги законодавства
відповідачами порушені, не виконані, що
в свою чергу порушує її (позивача) та її
неповнолітніх дітей права на
постановку на соціальний квартирний
облік в Дніпровському районі міста
Києва, права на забезпечення
соціальним житлом, що негативно
впливає на медичне, соціальне та інше
забезпечення її сім'ї з боку держави.
Відповідачем Дніпровською районною в
місті Києві державною адміністрацією
проігноровані вимоги законодавства
України, Конституції України щодо
надання житла. Разом із цим, судом було
відкрите провадження у справі за
позовом КП по УЖГ Дніпровського району
щодо виселення її (позивача) разом з
неповнолітніми дітьми із кімнати
АДРЕСА_1, без надання іншого житла, та
11.06.2013 року судом було прийняте рішення
про задоволення даного позову. У
зв'язку з викладеним, та враховуючи, що
вона (позивач) є одинока матір двох
неповнолітніх дітей, працює і проживає
довгий час в місті Києві, її діти
народилися та навчаються в місті Києві,
вони відносяться до соціально
незахищених верств населення України
на отримання соціального житла, а
кімната АДРЕСА_1 є єдиним їх місцем
проживання в Україні, звернулася до
суду для захисту своїх та своїх дітей
інтересів та прав. В судовому засіданні
позивач підтримала всі викладені в
позовній заяві обгрунтування, просила
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі, враховуючи і вимогу, викладену
у заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просив
відмовити в їх задоволенні в повному
обсязі. Пояснила, що позивач протягом
останніх років зверталася до суду з
позовом про визнання за нею права
користування на спірну кімнату - їй
було відмовлено. Неодноразово
зверталася до них, і теж отримувала
відмови з обгрунтуванням підстав. На
даний час є рішення суду про її
виселення із спірної кімнати. На
соціальний квартирний облік її
поставити не можуть, відсутні підстави
- не має реєстрації ні в Дніпровському
районі, ні в місті Києві.

Представник співвідповідача
Комунального підприємства "Керуюча
дирекція Дніпровського району міста
Києва" в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав, просив відмовити в їх
задоволенні в повному обсязі. Пояснила,
що вона з позивачем зустрічається в
судах вже більше трьох років, на даний
час позивач виселена із спірної
кімнати, відкрито виконавче
провадження по цьому рішенню. До цього
позивачу було відмовлено у позові про
визнання за нею права користування
спірною кімнатою. Зазначила, що єдиною
підставою на вселення є ордер. У зв'язку
з відсутністю у позивача цієї підстави,
відсутні і підстави для укладання з нею
договору на обслуговування на спірну
кімнату.

Представник третьої особи Служби у
справах дітей Дніпровської районної в
місті Києві державної адміністрації в
судовому засіданні не визнав позовні
вимоги, що стосуються їх, а саме - про
зобов'язання Служби у справах дітей
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації вчинити
вичерпні дії щодо надання сім'ї
позивача допомоги в зарахуванні на
соціальний квартирний облік та
забезпечення соціальним житлом в
Дніпровському районі міста Києва.
Зазначив, що вони не наділені
повноваженнями, правом щодо вирішення
питань про надання соціального житла,
постановку на чергу. Вирішення спору по
інших частинах позовних вимог залишив
на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивача,
представників відповідачів, третьої
особи, дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги не знайшли свого підтвердження
в суді та не підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що позивач має двох
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,1998 року та
ОСОБА_4, 2004 року. З наданих до справи
довідки житлової організації та копії
паспорту слідує, що позивач з дітьми
була зареєстрована в АДРЕСА_3 з 2004 року
по 2010 рік, але не проживала за вказаною
адресою. Позивач перебувала в шлюбі.
08.06.2010 року шлюб між позивачем та ОСОБА_5
був припинений, що підтверджено
відміткою (штампом) у паспорті
позивача, зробленою ЗАГС міста
Антрацита Луганської області.

Встановлено та підтверджено наданими
до справи документами, що позивач з
дітьми на даний час проживає в місті
Києві в кімнаті АДРЕСА_1 без наявності
правових підстав - відсутні реєстрація,
ордер на ім'я позивача чи внесення в
ордер в якості члена сім'ї наймача.

Відповідно до рішення Дніпровського
районного суду міста Києва від 18.02.2011
року ОСОБА_1 було відмовлено в
задоволенні її позовних вимог про
визнання права користування вказаним
вище житловим приміщенням та про
видачу ордеру на дане житлове
приміщення. Дане рішення залишено без
змін згідно ухвали Апеляційного суду
міста Києва від 06.09.2011 року. В указаних
судових рішеннях зазначено про те, що
за результатами розгляду справи було
встановлено, що ОСОБА_1 ніколи не була
членом сім'ї наймача спірного
житлового приміщення ОСОБА_6 (помер в 2008
році), вселилася в спірну кімнату з
порушенням встановленого законом
порядку вселення особи до житлового
приміщення. Крім цього, в даному
рішенні зазначено про те, що ще в 2009
році ОСОБА_1 направлявся припис про
термінове звільнення спірної кімнати,
який не було добровільно виконано.

Згідно рішення Дніпровського
районного суду міста Києва від 11.06.2013
року виселено ОСОБА_1 та її
неповнолітніх дітей із спірної кімнати
без надання іншого житлового
приміщення. Вказане рішення залишено
без змін згідно ухвали Апеляційного
суду міста Києва від 19.09.2013 року. В
указаних судових рішеннях було
встановлено, що ОСОБА_1 самоправно
зайняла спірну кімнату АДРЕСА_1, і це
стало підставою для задоволення позову
про виселення ОСОБА_1 та її дітей із
спірного житла. В суді встановлено, що
на даний час відкрите виконавче
провадження по примусовому виконанню
вказаного рішення суду про виселення
ОСОБА_1 та її дітей із спірного
житлового приміщення.

Відповідно до ст.58 ЖК України єдиною
підставою для вселення в жиле
приміщення є ордер.

Статтею 61 ЦПК України встановлено, що
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи встановлено, що
після зняття колишнього наймача ОСОБА_6
з реєстраційного обліку (02.12.2008 рік) в
спірній кімнаті ніхто не
зареєстрований по цей час.

Викладене вище свідчить про те, що
позивач безпідставно, незаконно по цей
час користується спірною житловою
кімнатою, судові рішення в
добровільному порядку не виконує.

З позовної заяви, наданих копій листів
встановлено, що позивач ОСОБА_1 в 2012 - 2013
роках зверталася до Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації з листами про реєстрацію
її та її дітей в кімнаті АДРЕСА_1; про
призначення соціальної допомоги на
дітей; про зарахування її сім'ї на
соціальний квартирний облік. Вказані
звернення були розглянуті та позивачу
надавалися відповіді, згідно яких їй
було відмовлено у даних проханням з
роз'ясненням підстав відмови. Однією із
підстав відмови щодо прохання
реєстрації в спірній кімнаті
зазначалося про те, що спірну кімнату
позивач займає незаконно. Всі
відповіді, розпорядження, що
надавалися відповідачем позивачу по
спірним питанням, є законними,
обгрунтованими.

Стосовно відмов Дніпровської районної
в місті Києві державної адміністрації
в проханні взяти позивача та її
неповнолітніх дітей на соціальний
квартирний облік суд приходить до
наступного.

Відповідно до Закону України "Про
житловий фонд соціального
призначення", Порядку взяття громадян
на соціальний квартирний облік, їх
перебування на такому обліку та зняття
з нього, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 23.07.2008
року, до заяви про взяття громадянина
на облік додається довідка Ф-3 про місце
проживання та склад сім'ї із
зазначенням адреси реєстрації.

Враховуючи вказані вимоги
законодавства та те, що позивач та її
неповнолітні діти не зареєстровані як
в Дніпровському районі міста Києва, так
і в цілому в місті Києві, слідує, що
відсутні підстави для взяття позивача
на соціальний квартирний облік.

Наданий до справи Акт соціального
інспектування Дніпровського районного
в місті Києві центру соціальних служб
для сім'ї, дітей та молоді від 12.11.2012
року №638, судом не може бути врахований,
оскільки жодним законодавством не
передбачено такої підстави для
постановки на соціальний квартирний
облік, як Акт інспектування житла, в
якому особа (в даному випадку позивач)
проживає без будь-яких правових
підстав, незаконно. При цьому
враховується, що незаконне, без
правових підстав проживання позивача з
дітьми в спірній кімнаті встановлено
судовими рішеннями, які вступили в
законну силу. Судом враховується і те,
що позивач була зареєстрована в
Луганській області спочатку у своєї
матері, потім у чоловіка (як пояснила в
суді), що підтверджено відмітками в
паспорті, однак була знята з
реєстраційного обліку, останній раз в
2010 році, тобто - в період, коли на
розгляді в суді була справа за позовом
ОСОБА_1 (позивача) про визнання за нею
права користування спірною кімнатою в
місті Києві.

Конституцією України визначено, що
кожен громадянин має право на житло.
Отримання житла, взяття на квартирний
облік регулюється діючим
законодавством, яке передбачає чіткий,
конкретний порядок, умови, підстави для
взяття громадянина на соціальний
квартирний облік, для отримання житла.
Як зазначалося вище, позивач не має
таких підстав.

Таким чином, в суді встановлено, що
відсутня жодна підстава для
задоволення всіх позовних вимог
позивача, які перебувають на розгляді.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.58 ЖК України, Законом України "Про
житловий фонд соціального
призначення", "Порядком взяття громадян
на соціальний квартирний облік, їх
перебування на такому обліку та зняття
з нього", ст.ст.60, 61, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК
України, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації, Комунального
підприємства "Керуюча дирекція
Дніпровського району міста Києва",
третя особа: Служба у справах дітей
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації про визнання
відмови щодо взяття на соціальний
квартирний облік незаконними та
протиправними, визнання розпорядження
незаконним та протиправним, скасування
розпорядження, зобов'язання прийняти
рішення про взяття на соціальний
квартирний облік, зобов'язання вчинити
дії, зобов'язання укласти договір найму
- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Дніпровський районний суд міста Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: