АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/791/10/2014 р.
інстанції Стамбула М.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 06 дня колегія
суддів судової плати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючої: Кузнєцової О.А.,

суддів: Приходько Л.А.,

Бездрабко В.О.,

при секретарі: Романовій Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_2 та публічного
акціонерного товариства «СК«Провідна»
на рішення Дніпровського районного
суду м. Херсона від 19 листопада 2013 року
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ПАТ
«СК«Провідна» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ПАТ
«СК«Провідна» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, в
якому зазначила, що 21.09.2012 року ОСОБА_5,
керуючи належним їй транспортним
засобом - автомобілем марки Хонда
НОМЕР_2, приблизно о 07.45 годин рухався по
вул. Лавреньова в сторону вул.
Димитрова м. Херсона на автостоянку
біля будинку №12 по вул.Лавреньова у
правому ряду, в той же час з лівого ряду,
без включення повороту, автомобіль
марки Шевроле Авео, держ № НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_2, різко змінив
рух свого автомобіля в напрямку
парковки біля будинку №12 по вул.
Лавреньова, в результаті чого рух
автомобіля марки Хонда,реєстраційний
номер НОМЕР_2, після зіткнення його з
автомобілем Шевроле Авео, був змінений
в сторону припаркованого автомобіля
Рено, реєстраційний номер НОМЕР_3,
власником якого є ОСОБА_7

В результаті чого належний
позивачеві транспортний засіб марки
Хонда, реєстраційний номер НОМЕР_2
отримав механічні пошкодження.

При зверненні до страхової
компанії «СК»Провідна» для виплати
страхового відшкодування, позивачці
було відмовлено у відшкодуванні
витрат, проведених по ремонту
автомобіля в розмірі 73 842 грн.

Просила суд стягнути з ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ПАТ «СК» Провідна» матеріальну
шкоду в розмірі 75 992 грн., яка
складається з: 73842 грн. - вартості
проведення ремонтних робіт по
відновленню автомобіля, 1150 грн. -
вартість евакуатора, 1000 грн. - послуги
за правову допомогу та відшкодувати
моральну шкоду в сумі - 2000 грн.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Херсона від 19 листопада 2013 року
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ПАТ «СК
«Провідна» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
завданої ДТП задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СК «Провідна» на
користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в
сумі 51000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 23 992
грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі - 2000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 судові витрати в сумі 1875,80 грн.
та витрати на правову допомогу в
розмірі 1000 грн.

В іншій частині позову відмовлено
за необґрунтованістю.

Не погоджуючись із даним рішенням,
ОСОБА_2 та публічне акціонерне
товариство «СК«Провідна» подали
апеляційні скарги, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, просили рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 19 листопада 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову.

Письмові заперечення в суд
апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що скарги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з
того, що дорожньо-транспортна пригода
сталася з вини ОСОБА_2, який порушив
п.п.9.4, 10.4 ПДР України. Оскільки
висновком експерта № 980 від 09.09.2013 року
встановлено, що автомобіль під
керуванням відповідача ОСОБА_2 під час
першочергового контактування з
автомобілем Хонда, номерний знак
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 рухався.
Відповідно до матеріалів справи та
свідчень ОСОБА_2 він знаходився в стані
зупинки, що спростовується матеріалами
справи.

Оскільки постановою
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 08.07.2013 року адміністративна
справа відносно ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП
була закрита у зв'язку із закінченням
строку притягнення до
адміністративної відповідальності, а
також враховуючи те, що у відповідності
до протоколу про адміністративне
правопорушення від 25.06.2013 року, який був
складений про те, що ОСОБА_5 під час ДТП
21.09.2012 року знаходився у стані сп'яніння
та порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР, за що
передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130
КУпАП, та по якому постановою
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 16.07.2013 року провадження по
справі було закрито, суд прийшов до
висновку, що у такому разі
відповідальність за наслідки ДТП
повинні нести відповідачі.

Колегія суддів вважає, що такі
висновки суду не відповідають
обставинам справи, а рішення
постановлено з порушенням норм
матеріального права, що, відповідно до
п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України є підставою для
його скасування і постановлення по
справі нового рішення.

Як свідчать матеріали справи і це
встановлено судом першої інстанції
21.09.2012 року о 07.45 год. в м. Херсоні по
вулиці Лавреньова, 12, мала місце
дорожньо-транспортна пригода з участю
автомобіля Хонда, номерний знак НОМЕР_2,
під керуванням водія ОСОБА_5,
автомобіля Шевролет, номерний знак
НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2,
автомобіля РЕНО, номерний знак НОМЕР_3,
під керуванням водія ОСОБА_7

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Звертаючись до суду з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, позивач
обґрунтував його підстави припущенням
щодо вини відповідача у скоєнні ДТП.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення від
25.06.2013 року, постанови Комсомольського
районного суду м. Херсона від 08.07.2013
року ОСОБА_5 21.09.2012 року о 07.45 годин в м.
Херсоні по вул. Лавреньова, 12, керуючи
автомобілем Хонда, держ.номер НОМЕР_2,
не був уважним та не стежив за
дорожньою обстановкою, не вибрав
безпечну швидкість руху та боковий
лівий інтервал, та при виникненні
перешкоди не вчинив заходів для
зменшення швидкості, в наслідок чого
здійснив наїзд на стоячий автомобіль
Шевролет, держ.номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_2 Після зіткнення
автомобіль Хонда НОМЕР_2 здійснив наїзд
на автомобіль РЕНО, держ.номер НОМЕР_3
гр. ОСОБА_7

Складений працівниками ДАІ
протокол про адміністративне
правопорушення відповідає вимогам
закону, містить підписи працівника ДАІ,
який склав протокол, двох свідків.

Із постанови про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_5 від 08.07.2013
року вбачається, що суддя закрив
провадження в адміністративній справі
у зв'язку з закінченням на момент
розгляду справи про адміністративне
правопорушення строків притягнення до
адміністративної відповідальності.

В діях водія ОСОБА_2 порушень Правил
дорожнього руху України не
встановлено.

В наданих поясненнях від 25.06.2013 року,
що знаходяться в матеріалах
адміністративної справи № 667/5363/13-п
відносно ОСОБА_5, свідки ОСОБА_4,
ОСОБА_9, які були очевидцем ДТП, не
зазначають про порушення автомобілем
відповідача правил дорожнього руху.

Встановлюючи вину відповідача
ОСОБА_2, суд першої інстанції послався
на висновок експерта № 980 від 09.09.2013
року щодо порушення останнім п.п.9.4, 10.4
ПДР України.

Проте, з таким висновком суду
погодитися не можна виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 144 ЦПК України експертиза
призначається ухвалою суду, де
зазначаються: підстави та строк для
проведення експертизи; з яких питань
потрібні висновки експертів, ім'я
експерта або найменування експертної
установи, експертам якої доручається
проведення експертизи; об'єкти, які
мають бути досліджені; перелік
матеріалів, що передаються для
дослідження, а також попередження про
відповідальність експерта за завідомо
неправдивий висновок та за відмову без
поважних причин від виконання
покладених на нього обов'язків.

Всупереч вимогам вказаної статті
додаткові дані, необхідні для
проведення експертизи щодо обставин
дорожньо-транспортної пригоди, (а.с.
142-143) надані судом лише на підставі тих,
що містяться у клопотанні позивачки
ОСОБА_3 (а.с. 74-76), яка не була учасником
чи очевидцем ДТП.

Як вбачається з матеріалів справи,
а також матеріалів адміністративної
справи № 667/6363/13-п відносно ОСОБА_5 за
ст. 124 КУпАП, схеми пригоди, протоколу
огляду місця дорожньо-транспортної
пригоди, пояснень свідків, що містяться
у матеріалах адміністративної справи,
вихідні дані, на які посилається у
своєму листі суддя, як на встановлені
обставини, відсутні.

Колегія суддів вважає, що висновок
експерти не можна покласти в основу
рішення, оскільки він зроблений на
підставах, які суд вважав
встановленими, хоча вони не
відповідають дійсним обставинам
справи.

Таким чином, встановивши у рішенні
суду, що відповідно до матеріалів
справи та свідчень ОСОБА_2 його
автомобіль знаходився у стані зупинки,
суд першої інстанції, як на факт
встановлення вини останнього, послався
лише на висновок експертизи, яка
проводилася з порушенням вимог ст. 144
ЦПК України та не ґрунтується на
фактичних матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи про
обставини зіткнення автомобілів та
надані сторонами докази, колегія
суддів не вбачає в діях відповідача
порушення правил дорожнього руху при
скоєнні ДТП, винна поведінка
відповідача ОСОБА_2 щодо негативних
наслідків ДТП не встановлена, будь-яких
доказів на підтвердження цього у
відповідності до вимог ст. 60 ЦПК
України позивачем суду не надано, тому
висновок суду першої інстанції про
наявність підстав для покладення
відповідальності за відшкодування
завданої шкоди на ОСОБА_2 є
необґрунтованим.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає за необхідне скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК
України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та
публічного акціонерного товариства
«СК«Провідна» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного
суду м. Херсона від 19 листопада 2013
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3
до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ПАТ «СК«Провідна»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: