Справа № 439/573/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2014 року
м. Броди

Бродівський районний суд Львівської
області

в складі: головуючої - судді
Бунда А.О.,

при секретарі
Музичка Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Броди цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Ясенівської
сільської ради, ОСОБА_3 про визнання
права власності в порядку спадкування,
суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з даним
позовом до відповідачів, в якому
просить визнати за ним в порядку
спадкування право власності на ? частку
житлового будинку з дворовими
спорудами за адресою АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла його мати ОСОБА_4, яка за життя
склала заповіт, яким все своє майно
заповіла позивачу. До складу
спадкового майна входить ? частка
будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1
Вказаний будинок був збудований разом
батьками, проте право власності було
зареєстровано за батьком ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Після смерті батька
його сестра ОСОБА_3 прийняла спадщину
по заповіту.

Позивач є спадкоємцем за заповітом
майна, що залишилося після смерті
матері. Інших спадкоємців, які б
прийняли спадщину після смерті матері
немає. Проте не може реалізувати своє
право на спадщину і отримати свідоцтво
про право на спадщину, оскільки мати за
життя не зареєструвала у встановленому
порядку права власності на ? частку
спільного житлового будинку. Після
смерті матері фактично вступив у
володіння спадковим майном,
користувався вказаним будинком, робив
там поточні ремонти, обробляв земельну
ділянку та постійно приїздив до батька,
який там проживав.

Вказує на те, що спадщина на вказане
майно відкрилася на момент дії ЦК в
редакції 1963 року відповідно п.1 ч.1 ст.549
якого вважається таким, що прийняв
спадщину, оскільки фактично вступив в
управління та володіння спадковим
майном.

Відповідачка ОСОБА_3 подала суду
заперечення зміст яких зводиться до
наступного. Твердження позивача про те,
що він успадкував після смерті матері у
2003 р. ? частку спірного будинку з
надвірними будівлями, хоча і не оформив
своїх прав на неї, оскільки нотаріус
пояснив йому, що це можливо лише після
смерті батька, не знаходять свого ні
документального, ні нормативного
підтвердження. У матеріалах спадкової
справи міститься заява позивача про
прийняття спадщини від 02.12.2003 р., де він
вказує про те, що на день смерті матері
залишилося спадкове майно, яке
складається із права на земельну
ділянку (пай). Про частку у будинку, щодо
якого між сторонами виник спір у
вказаній заяві не йдеться. 02.12.2003 р.
ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право
на спадщину на заповітом. Згідно якого
він отримав право власності на
земельну ділянку (пай), яка була
власністю покійної матері. Таким чином,
до складу спадщини після смерті ОСОБА_4
не входила ? частина спірного будинку з
надвірними будівлями.

Оскільки на момент смерті своєї
дружини, покійний батько сторін був
непрацездатним, так як на час відкриття
спадщини йому виповнилося 75 років і він
був пенсіонером, відтак його частка у
майні дружини складала 2/3 від ? її
частки спірного будинку. Відтак,
спірний будинок був власністю
померлого ОСОБА_5, оскільки ? частина
будинку належала йому як чоловіку, а
іншу він успадкував після смерті
дружини, оскільки проживав на час її
смерті у будинку та фактично вступив у
володіння майном, тоді як позивач свого
права на це майно не заявив. Тому,
згодом правомірно 31.01.2011 р.
зареєстрував право власності на
будинок, земельну ділянку та заповів
своє майно дочці, яка після його смерті
прийняла спадщину та отримала у
встановленому порядку свідоцтво про
право власності на спадщину за
заповітом, яке на даний час не
скасоване та ніким не оспорюється.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали з підстав
зазначених у позовній заяві. Позивач
пояснив, що після смерті матері у 2003
році він звернувся в нотаріальну
контору за прийняттям спадщини.
Нотаріус йому пояснила, що
переоформити будинок він зможе тільки
після смерті батька, тому спадщина була
оформлена лише на земельну ділянку.
Після смерті матері він постійно
навідувався до батька, допомагав йому
обробляти земельну ділянку, проводити
поточні ремонтні роботи в будинку,
оплачував комунальні послуги тощо.
Просять задовольнити позов.

В судовому засіданні відповідач та її
представник позов не визнали дали
пояснення аналогічні наведеним у
змісті заперечення. Просять в позові
відмовити, оскільки відсутні будь-які
правові підстави для його задоволення.

Представник відповідача - представник
Ясенівської сільської ради в судове
засідання не з'явився, подав суду заяву
про розгляд справи у його відсутності,
просить прийняти рішення за розсудом
суду (а.с.52). Суд ухвалив розглядати
справу у відсутності представника
відповідача Ясенівської сільської
ради на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх
представників, свідків, з'ясувавши
обставини справи та перевіривши їх
доказами, приходить до висновку що
позов підлягає до задоволення
частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача
ОСОБА_4 (а.с.5-6).

ОСОБА_4 до дня смерті проживала у
житловому будинку в с.Дуб'є
Бродівського району разом з чоловіком
ОСОБА_5 (а.с.40,65).

В судовому засіданні встановлено та не
заперечувалося сторонами, що за життя
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 збудували житловий
будинок АДРЕСА_1, однак право власності
було оформлено на ОСОБА_5

Відповідно до ст.22 КпШС України майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном. Подружжя користується рівними
правами на майно і в тому разі, якщо
один з них був зайнятий веденням
домашнього господарства, доглядом за
дітьми або з інших поважних причин не
мав самостійного заробітку.

Відповідно до ч.1 ст.28 КпШС України в
разі поділу майна, яке є спільною
сумісною власністю подружжя, їх частки
визначаються рівними. В окремих
випадках суд може відступити від
начала рівності часток подружжя,
враховуючи інтереси неповнолітніх
дітей або інтереси одного з подружжя,
що заслуговують на увагу.

Виходячи з наведеного суд дійшов
висновку, що житловий будинок АДРЕСА_1
належав на праві спільної сумісної
власності подружжю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
рівних частках.

За життя 25.12.2001 р. ОСОБА_4 склала заповіт,
яким все своє майно заповіла сину
ОСОБА_1 (а.с.39).

Після смерті матері позивач 02.12.2003 р.
звернувся із заявою в нотаріальну
контору про прийняття спадщини (а.с.37)
та 02.12.2003 р. отримав свідоцтво про право
на спадщину (а.с.42) згідно якого
успадкував земельну ділянку.

Крім цього після смерті матері позивач
постійно допомагав доглядати батькові
за будинком та присадибною земельною
ділянкою, зокрема, робив поточні
ремонти в господарстві, допомагав
обробляти присадибну ділянку,
сплачував за комунальні послуги, про що
ствердили допитані в судовому
засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, дану обставину підтвердив
допитаний в якості свідка позивач
ОСОБА_1 Показання ОСОБА_3, яка була
допитана в якості свідка про те, що воля
матері була спрямована на те, що все
майно після її смерті має перейти саме
їй як наймолодшій дочці, оскільки вона
найбільше довідувалася до батьків,
постійно доглядала їх, допомагала по
господарству, суд до уваги не приймає,
оскільки вони спростовуються
представленими суду доказами.

Дані правовідносини мали місце до
01.01.2004 року, тобто до набрання чинності
новим Цивільним кодексом України, тому
до них слід застосувати положення
Цивільного кодексу України (1963 р.)

Відповідно до ст.535 ЦК (1963 р.)
неповнолітні або непрацездатні діти
спадкодавця (в тому числі усиновлені), а
також непрацездатні дружина, батьки
(усиновителі) і утриманці померлого
успадковують, незалежно від змісту
заповіту, не менше двох третин частки,
яка належала б кожному з них при
спадкоємстві за законом (обов'язкова
частка).

Виходячи з даної норми закону
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 який на час смерті
своєї дружини був непрацездатною
особою та враховуючи, що по закону крім
нього спадкоємцями були діти померлої
ОСОБА_4 - позивач ОСОБА_1, відповідач
ОСОБА_3, ОСОБА_7(дочка, яка була
спадкоємцем першої черги за законом
(а.с.94-97)), належала обов'язкова частка у
житловому будинку, яка становила 1/12.

Після смерті ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7) спадщину по заповіту
прийняла дочка ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом (а.с.63). У
спадщину входить житловий будинок
АДРЕСА_1, який на праві власності
належав спадкодавцю ОСОБА_5

Так як ОСОБА_5 заповів свою частку у
майні дочці ОСОБА_3, то за позивачем
слід визнати 5/12 частки у житловому
будинку АДРЕСА_1 як на спадкове майно по
заповіту після смерті матері ОСОБА_4

На підставі ст.ст.22,28 КпШС України,
ст.ст.524,534,535,549 ЦК України (в редакції 1963
року), керуючись ст. ст. 8, 10,11, 60, 209, 212-215,
218, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування право власності на 5/12
частки житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Бродівський районний суд Львівської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні при його проголошенні в той же
строк з дня отримання його копії.

13.10.2014

Суддя: А. О. Бунда