Номер провадження: 22-ц/785/4673/14
Головуючий у першій інстанції
Гайда-Герасименко О. Д.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючого
судді - Сидоренко І.П., суддів -
Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С., при
секретарі - Колмакові В.І., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 березня 2014року по справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Укртрансвагонсервіс» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, за участю третьої особи на
стороні позивача, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ТОВ «Ліверман-Україна» про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
обладнання та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ТОВ «Укртрансвагонсервіс»,
третя особа на стороні позивача ОСОБА_2
про визнання договору дійсним,-

встановила:

06 грудня 2013р. ТОВ
«Укртрансвагонсервіс» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу обладнання.

В обґрунтування позову позивач вказав,
що 10 серпня 2012р. було укладено договір
купівлі-продажу обладнання між
продавцем ОСОБА_2 і покупцем ОСОБА_3,
який підлягає визнанню судом недійсним
у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 не був
власником обладнання, яке продав, а
власником цього обладнання був і є ТОВ
«Укртрансвагонсервіс».

18 березня 2014р. ОСОБА_3 звернувся до суду
зі зустрічним позовом до ТОВ
«Укртрансвагонсервіс» про визнання
дійсним договору купівлі-продажу
обладнання, укладеним 10 червня 2012р. між
ним і ОСОБА_2, посилаючись на те, що
10червня 2012р. між ним та ОСОБА_2 було
укладено договір купівлі-продажу
обладнання. Вказане обладнання
знаходилось у власності ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу від
01 червня 2012р., що підтверджується
витягом з Державного реєстру
правочинів від 01 червня 2012р. Вказаний
договір купівлі-продажу обладнання між
сторонами був укладений в простій
формі. Згідно ст.657 ЦК України для
договору купівлі-продажу не
вимагається обов'язкова нотаріальна
форма. Оскільки ТОВ
«Укртрансвагонсервіс» зазначає, що він
є власником обладнання, яке було ним
придбано, та не визнає укладений
договір дійсним, позивач ОСОБА_3 просив
відповідно до ст. 16 ЦК України визнати в
судовому порядку укладений договір
купівлі-продажу дійсним, оскільки усі
умови договору купівлі-продажу
сторонами були виконанні в повному
обсязі (том 2 а.с.1-2).

Ухвалою суду від 18 березня 2014р. позовні
вимоги ТОВ «Укртрансвагонсервіс» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи
на стороні позивача, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору ТОВ
«Ліверман-Україна» про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
обладнання і позовні вимоги ОСОБА_3 до
ТОВ «Укртрансвагонсервіс», за участю
третьої особи на стороні позивача
ОСОБА_2 про визнання договору дійсним
були об'єднанні в одне провадження (том
2 а.с.14).

Рішенням суду від 19 березня 2014р.
позовні вимоги ТОВ
«Укртрансвагонсервіс» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, за участю третьої особи на
стороні позивача, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору ТОВ
«Ліверман-Україна» про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
обладнання задоволені частково.

Суд визнав недійсним з моменту
укладення договір купівлі-продажу
обладнання від 10 серпня 2012р., укладений
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Суд зобов'язав
ОСОБА_3 повернути все обладнання, що
було отримане ним за договором
купівлі-продажу обладнання від 10серпня
2012р. до ТОВ «Укртрансвагонсервіс». Суд
стягнув з ТОВ «Укртрансвагонсервіс» на
користь держави судовий збір в сумі
243грн.60коп.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_3
до ТОВ «Укртрансвагонсервіс», за
участю третьої особи на стороні
позивача ОСОБА_2 про визнання договору
дійсним - відмовлено (том 2 а.с.32-38).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про відмову у задоволені
позову ТОВ «Укртрансвагонсеравіс»,
посилаючись на те, що суд в порушені
вимог процесуального і матеріального
права необґрунтовано і безпідставно
задовольнив позов ТОВ
«Укртрансвагонсервіс» та незаконно
відмовив у задоволені зустрічного
позову ОСОБА_3 (том 2 а.с.40-51).

ТОВ «Укртрансвагонсервіс» надало
письмові заперечення на апеляційну
скаргу з проханням залишити рішення
суду першої інстанції без змін (том 2
а.с.101-105).

Справа розглянута у відсутності
представників ТОВ
«Укртрансвагонсервіс», ТОВ
«Ліверман-Україна», ОСОБА_2, які були
належним чином сповіщені про слухання
справи в апеляційній інстанції.

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, представника ОСОБА_3,
який просив задовольнити апеляційну
скаргу ОСОБА_2, вивчивши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, а
рішення суду скасуванню в частині
задоволення позову ТОВ
«Укртрансвагонсеріс» з ухваленням
рішення про відмову у задоволені
позову ТОВ «Укртрансвагонсервіс» про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу обладнання, з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам ЦПК України рішення
суду в частині задоволення позову ТОВ
«Укртрансвагонсервіс» про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
обладнання не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ТОВ «Укртрансвагонсервіс», суд
першої інстанції виходив з того, що
договір купівлі-продажу від 10 серпня
2012р., за яким ОСОБА_2, як продавець
продав, а ОСОБА_3 придбав обладнання,
слід визнати недійсним, оскільки за
договором купівлі-продажу від 30 серпня
2011р. ТОВ «Укртрансвагонсервіс»
придбало у ТОВ «ГРІН ГРУП» обладнання,
розташоване за адресою: Одеська
область, м. Білгород-Дністровський,
вулиця Ізмаїльська № 106 і вулиця
Бірюзова Маршала № 1.

Судова колегія, не погоджується з
вказаним висновком суду першої
інстанції, оскільки він не відповідає
матеріалам справи, встановленим
обставинам по справі, вимогам закону та
висновки суду зроблені на не повно
з'ясованих обставинах по справі.

Так, суд першої інстанції визнав
недійсним договір купівлі-продажу
обладнання від 10 серпня 2012р., укладений
в письмової формі між продавцем ОСОБА_2
і покупцем ОСОБА_3 Копія вказаного
договору знаходиться на а.с.25-26 том 1.
Оглянув копію вказаного договору в
судовому засіданні апеляційної
інстанції, судова колегія встановила,
що текст даного договору взагалі не
читається, тому суду першої інстанції
слід було витребувати та залучити до
справи належно оформлений документ.

Представник ОСОБА_3 надав суду
апеляційної інстанції копію
вищевказаного договору, яка була
залучена до справи (том 2 а.с.107-109).

Судом першої інстанції не було
з'ясовано чому вищевказаний договір не
був оформлений нотаріально, не
з'ясовано чи являлися ОСОБА_2 і ОСОБА_3
підприємцями, не було з'ясовано чи
зачеплені вказаним договором інтереси
інших осіб або підприємств.

Висновки суду першої інстанції
відносно того, що ОСОБА_2 ні є власником
спірного обладнання не відповідають
дійсності і спростовуються
відповідними матеріалами справи.

Частиною 3 ст.61 ЦПК України передбачено,
що обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарський
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, судом першої інстанції не було
належним чином враховано, що рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 23 березня 2009р., яке набрало
чинності, право власності на спірне
обладнання признано за ОСОБА_5 (том 1
а.с.81-87, 88, 89, 91

За договором купівлі-продажу від 01
червня 2012р., посвідченим приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, ОСОБА_5 продав, а
ОСОБА_2 придбав спірне обладнання (том 1
а.с.92-95). Тобто з матеріалів справи чітко
вбачається, що власником спірного
обладнання згідно правовстановлюючих
документів був саме ОСОБА_2 і на день
продажу ним обладнання ОСОБА_3 він
також був власником вказаного
обладнання.

Не відповідає обставинам справи і
твердження суду першої інстанції
відносно того, що спірне обладнання
належить на праві власності нібито ТОВ
«Укртрансвагонсервіс», оскільки за
договором купівлі-продажу від 30 серпня
2011р. ТОВ «Укртрансвагонсервіс»
придбало у ТОВ «ГРІН ГРУП» спірне
обладнання.

Для з'ясування вищевказаних обставин
судом першої інстанції безпідставно не
було вирішено питання про залучення до
участі у справі не лише ТОВ «ГРІН ГРУП»,
а і ТОВ «Істок» і ПП «Істок-777», оскільки
вказані ТОВ і ПП неодноразово
зверталися до суддів як цивільної
юрисдикції так і до господарського
суду з приводу спору про визнання права
власності на спірне обладнання та на
інше майно.

Пославшись в рішенні суду на підстави
набуття права власності ТОВ
«Укртрансвагонсервіс» та законність
придбання від ТОВ «Істок» за договором
від 30серпня 2011р., суд першої інстанції
не звернув увагу на те, що ухвалою
господарського суду Одеської області
ще 09 червня 2010року було порушено
провадження у справі за заявою ТОВ
«Істок» про визнання його банкрутом, а
ухвалою від 28 січня 2011р. був
затверджений реєстр вимог кредиторів.

Судом не було встановлено, що фактично
на час розгляду справи власником
спірного обладнання було ПП «Істок-777»,
оскільки ОСОБА_3 після отримання
вказаного майна від ОСОБА_2 передав
його до статутного фонду ПП «Істок-777».
Вказані обставини судом першої
інстанції перевірені не були та суд
першої інстанції безпідставно
відмовив у задоволені заяви ПП
«Істок-777» про вступ до участі у справі
(том 2 а.с.19-20).

Задовольнив позовні вимоги ТОВ
«Укртрансвагонсервіс» про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
обладнання, суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що ТОВ
«Укртрансвагонсервіс» не було
стороною вказаного договору, який був
укладений між власником обладнання
ОСОБА_2 і покупцем ОСОБА_3 та фактично не
вказав з яких підстав слід визнати
вказаний договір недійсним.

Судова колегія звертає увагу на те, що
обставини, пов'язані з визнанням права
власності на спірне обладнання чітко
викладені в рішенні господарського
суду Одеської області від 27 січня 2014р.
і в постанові Одеського апеляційного
господарського суду від 20 березня 2014р.,
з яких вбачається, що договір
купівлі-продажу обладнання від 30
серпня 2011року, укладений між ТОВ «ГРІН
ГРУП» та ТОВ «Укртрансвагонсервіс» був
визнаний недійсним, тобто на день
ухвалення рішення від 19 березня 2014року
(том 2 а.с.53-57). Тому у суду першої
інстанції взагалі не було підстав для
задоволення позову ТОВ
«Укртрансвагонсервіс», виходячи з
того, що ТОВ є власником спірного
обладнання.

З урахуванням вищевикладеного судова
колегія вважає, що рішення суду від
19березня 2014р. підлягає скасуванню в
частині задоволення позову ТОВ
«Укртрансвагонсервіс» про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
обладнання з ухваленням рішення про
відмову у задоволені позову ТОВ
«Укртрансвагонсервіс» про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
обладнання на підставі п.п.1, 3 ч.1 ст.309
ЦПК України, яка передбачає, що
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністроського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 березня 2014р. скасувати в частині
задоволення позову ТОВ
«Укртрансвагонсервіс» про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
обладнання, ухвалити нове рішення.

У задоволені позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укртрансвагонсервіс» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, за участю третьої особи на
стороні позивача, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ТОВ «Ліверман-Україна» про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
обладнання - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили рішенням апеляційного
суду шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
І.П.Сидоренко

Судді:
С.О. Погорєлова

Є.С. Сєвєрова