Номер провадження: 22-ц/785/9301/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Ю.І., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Желєзнова В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на дітей за апеляційною
скаргою ОСОБА_3, подану через
представника ОСОБА_4, на рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 22 вересня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на її користь на утримання
дітей, сина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій
грошовій сумі в розмірі по 500 грн., на
кожну дитину, до досягнення дітьми
повноліття, щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Позивачка посилається на те, що шлюб з
відповідачем розірвано, неповнолітні
діти проживають з нею, батько дітей не
надає матеріальної допомоги на їх
утримання.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не
визнав, посилаючись на відсутність
матеріальної можливості платити
аліменти неповнолітнім дітям, оскільки
не працює, утримує повнолітнього сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, має на утриманні
також матір-пенсіонерку та вагітну
дружину.

Рішенням Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 22 вересня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені частково. Суд
стягнув щомісячно з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Ізмаїл
Одеської області (паспорт серії НОМЕР_4
виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в
Одеській області 18.06.1996 року,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
аліменти на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6 (НОМЕР_2 виданий
Ізмаїльським МВ УМВС України в
Одеській області 30.05.1996 року,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на
утримання сина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн.,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 06.08.2014 року до досягнення
дитиною повноліття.

Суд стягнув щомісячно з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Ізмаїл
Одеської області (паспорт серії НОМЕР_4
виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в
Одеській області 18.06.1996 року,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
аліменти на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6 (НОМЕР_2 виданий
Ізмаїльським МВ УМВС України в
Одеській області 30.05.1996 року,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на
утримання сина: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн.,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 06.08.2014 року до досягнення
дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, через
представника ОСОБА_4, просить рішення
суду скасувати, тому що воно ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову ОСОБА_2 в повному обсязі.

Справа в суді апеляційної інстанції
розглянута на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України у відсутності відповідача,
який повідомлений про час та місце
судового розгляду, що підтверджується
розпискою про отримання судової
повістки про виклик, та в своїй заяві на
адресу суду просив розглядати справу у
відсутності його та представника.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Обставини, які враховуються судом при
визначенні розміру аліментів
зазначені в статті 182 СК України. При
визначені розміру аліментів суд
враховує: стан здоров»я та матеріальне
становище дитини; стан здоров»я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно зі ст. 184 СК України якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід розмір аліментів визначається у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України
частка заробітку /доходу/ матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 являються батьками
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_7, та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_8.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 03 липня 2014
року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
розірвано.

Після розірвання шлюбу неповнолітні
діти залишилися проживати з матір»ю.

При частковому задоволенні позову
ОСОБА_2 про стягнення аліментів з
ОСОБА_3 судом першої інстанції розмір
аліментів було визначено на підставі
ст. 182 СК України, тобто з урахуванням
того, що платник аліментів офіційно не
працює, має мінливий нерегулярний
дохід.

Посилання апеляційної скарги на те, що
на утриманні ОСОБА_3 знаходиться
повнолітній син, ІНФОРМАЦІЯ_3,
мати-пенсіонерка, що жінка, з якою він
проживає, на даний момент вагітна, не
можуть бути підставою для відмови в
задоволенні позову про стягнення
аліментів на неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов»язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

ОСОБА_3 є фізично здоровою людиною та
повинен виконувати свій обов»язок щодо
утримання неповнолітніх дітей.

Однак, при розгляді справи колегія
суддів прийшла до висновку про зміну
судового рішення на підставі п. 4 ч. 1 ст.
309 ЦПК України.

При стягненні аліментів в твердій
грошовій сумі законом не передбачено
стягнення не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
як визначив суд в своєму рішенні.

Справа розглянута судом відповідно до
вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах
заявлених вимог та на підставі
наданих сторонами доказів, які
знаходяться в матеріалах справи,
належність та допустимість яких
перевірена судом та їм надана оцінка в
рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи в
частині стягнення аліментів в твердій
грошовій сумі та у визначеному, згідно
зі ст. 182 СК України, розмірі.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п. 4,
313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану через
представника ОСОБА_4, задовольнити
частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 22 вересня 2014
року змінити.

Виключити з мотивувальної та
резолютивної частини рішення висновки
про стягнення аліментів «не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку».

В решті рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 22 вересня 2014 року залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання ним законної сили.

Головуючий
К.П.
Мартинова

Судді
Ю.І.
Кравець

О.В.
Оверіна