№ 336/5247/14-ц
пр. № 2/336/2454/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24 листопаду 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2, третьої
особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ІНГО Україна», третя особа
без самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_3, про стягнення страхового
відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ПрАТ
«АСК «ІНГО Україна»., вказавши, що 21.08.2013
року між сторонами був укладений
договір добровільного страхування
засобів наземного транспорту, об'єктом
якого автомобіль Ford Focus, реєстраційний
номер НОМЕР_1. 05.04.2014 року о 20.45 годині
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю застрахованого автомобілю
під керуванням ОСОБА_3, в результаті
якої автомобіль був пошкоджений. 06.04.2014
року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «АСК
«ІНГО Україна з заявою про настання
страхового випадку та виплату
відшкодування, але 28.05.2014 року
відповідачем у виплаті страхового
відшкодування було відмовлено з
підстави несвоєчасного повідомлення
про настання страхового випадку.
Посилаючись, що невчасне повідомлення
про настання страхового випадку
сталось з поважних причин, а саме через
відсутність у ОСОБА_3 при собі телефону,
перебування останнього в шоковому
стані, вважає, що відмова у виплаті
страхового відшкодування є незаконною,
тому просить стягнути з ПрАТ «АСК «ІНГО
Україна» страхове відшкодування в сумі
103575 гривень, яку становить вартість
відновлювального ремонту за
виключенням франшизи, а також судовий
збір та витрати на правову допомогу в
сумі 500 гривень.

В судовому засіданні позивач на позові
наполягала, вказавши, що у 2012 році
придбала автомобіль Ford Focus,
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував її син ОСОБА_3 05.04ю2014 року
ОСОБА_3 потрапив в дорожньо-транспортну
пригоду, про яку позивачеві стало
відомо лише вранці 06.04.2014 року. Після
звернення до страхової компанії та
надання відповідних документів ОСОБА_1
було відмовлено у виплаті страхового
відшкодування через несвоєчасне
(протягом години) повідомлення про
настання страхового випадку. При цьому
ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» не зверталось
до позивача з вимогою про надання
транспортного засобу для огляду та
обстеження з метою встановлення
розміру матеріальної шкоди, а сам огляд
автомобілю був проведений аварійним
комісаром страхової компанії вранці
06.04.2014 року після здійснення дзвінку до
Call-центру відповідача. Посилаючись на
наявність поважних причин
несвоєчасного повідомлення ОСОБА_3 про
настання страхового випадку, просила
стягнути з відповідача страхове
відшкодування та судові витрати.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав на заявлених в позовній
заяві підставах, додатково зазначивши,
відповідно до умов договору від 21.08.2013
року підставою для відмови у виплаті
страхового відшкодування є
несвоєчасне повідомлення про настання
страхового випадку без поважних
причин. Оскільки в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль перекинувся та був сильно
пошкоджений, ОСОБА_3 перебував у стані
стресу, що підтверджено відповідним
висновком спеціаліста, не мав при собі
телефону та знаходився в державній
автомобільній інспекції з метою
надання пояснень та складення
протоколу, після чого зателефонував до
страхової компанії. Щодо правових
витрат представник вказав, що ним було
проведено усне консультування ОСОБА_4,
збір та вивчення документів, складення
позовної заяви та представлення
інтересів позивача в суді.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору ОСОБА_1 в судовому
засіданні пояснив, що 05.04.2014 року
приблизно о 20.45 годині, керуючи
автомобілем Ford Focus, реєстраційний номер
НОМЕР_1, не впорався з керуванням, в
результаті чого автомобіль виїхав за
межі проїзної частини, скоїв наїзд на
бетонний блок та перекинувся.
Працівники міліції, що перебували
неподалік та були очевидцями
дорожньо-транспортної пригоди,
викликали ДАІ. Після приїзду
працівників ДАІ було оглянуто місце
пригоди, викликаний евакуатор, який
транспортував автомобіль з місця події
до гаражу, далі працівники ДАІ відвезли
ОСОБА_3 до наркологічного диспансеру з
метою обстеження на предмет вживання
алкогольних чи наркотичних речовин, а
далі ОСОБА_3 у приміщенні Управління
ДАІ чекав інспектора для надання
пояснень та складення протоколу.
Звільнившись після 07.00 години ранку
06.04.2014 року ОСОБА_3 зателефонував до
страхової компанії та повідомив про
страховий випадок, а десь за 40 хвилин
прибув аварійний комісар, який оглянув
місце пригоди та транспортний засіб.
Несвоєчасне повідомлення про
страховий випадок ОСОБА_3 пояснив
перебуванням у стані шоку, відсутністю
можливості зателефонувати до
страхової компанії, оскільки під час
аварії його мобільний телефон був
розбитий, а він сам проходив обстеження
та перебував в Управлінні ДАІ.

Відповідач представника в судове
засідання не направив, 24.11.2014 року
телеграмою представником відповідача
заявлено клопотання про відкладення
розгляду справи через зайнятість
представника відповідача в іншому
судовому процесі, яке судом залишено
без задоволення, оскільки зайнятість
одного з працівників юридичної особи в
іншому судовому провадженні,
документів на підтвердження чого
надано не було, визнане судом
неповажною причиною для неявки в
судове засідання. Керуючись ст. 224 ЦПК
України, враховуючи думку учасників
провадження, суд розглянув справу
заочно.

В ході дослідження матеріалів справи
судом встановлено таке.

Автомобіль Ford Focus, реєстраційний номер
НОМЕР_1, належить ОСОБА_1 відповідно до
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (а.с. 14).

21.08.2013 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «АСК
«ІНГО Україна» укладений договір
добровільного страхування засобів
наземного транспорту, цивільної
відповідальності № 570571848.13 строком дії
з 22.08.2014 року по 21.-08.2014 року включно,
відповідно до якого застраховано
автомобіль Ford Focus, реєстраційний номер
НОМЕР_1. Розділом 2 договору визначені
страхова сума у 140000 гривень та розмір
франшизи за кожним страховим випадком.
Страховим випадком за договором є
пошкодження, знищення або втрата
транспортного засобу, його складових
частин, деталей або обладнання
внаслідок, зокрема,
дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_3
в п. «Водії» договору вказаний в якості
особи, яка допущена до керування
транспортним засобом.

Права та обов'язки страховика та
страхувальника визначені розділом 8
договору.

Згідно до розділу 9 договору при
настанні дорожньо-транспортної
пригоди страхувальник повинен,
зокрема, негайно (протягом години) в
межах населеного пункту та не пізніше 6
годин за його межами сповістити в
телефонному режимі про це
Контакт-центр страховика.

Як зазначають пункти 10.1, 10.2 договору
після одержання всіх передбачених п. 11
документів страховиком у строк до 15
робочих днів приймається рішення про
виплату чи відмову у виплаті
страхового відшкодування. Виплата
страхового відшкодування здійснюється
протягом 15 робочих днів з моменту
ухвалення рішення про виплату.

05.04.2014 року о 20.45 години навпроти
будинку № 25 по вул. Іванова у м.
Запоріжжя сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобілю Ford Focus, реєстраційний номер
НОМЕР_1, під кермуванням ОСОБА_3 (а.с. 13).

Постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 16.04.2014 року (а.с. 7)
ОСОБА_3 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП та накладено штраф в сумі 340
гривень. Як вбачається з тексту
постанови суду ОСОБА_3, керуючи
автомобілем Ford Focus, при зміні напрямку
руху не впевнився а безпеці, не
впорався з керуванням, виїхав за межу
проїзної частини, після чого скоїв
наїзд на перешкоду (бетонний блок),
після чого автомобіль перекинувся.

Пошкодження автомобілю Ford Focus, отримані
в результаті дорожньо-транспортної
пригоди, підтверджені довідкою від
05.04.2014 року (а.с. 13).

Вартість відновлювального ремонту
автомобілю відповідно до
рахунку-фактури № 37 від 02.07.2014 року,
виданого ФОП ОСОБА_5, який займається
також і ремонтом автотранспортних
засобів (а.с. 78, 79), становить 104575
гривень. Визначення розміру страхового
відшкодування на підставі рахунку СТО
передбачено п. 10.2.1.2 договору
страхування.

Статті 10, 60 ЦПК України вказують, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Враховуючи все вищезазначене,
ненадання відповідачем заперечень
щодо вартості відновлювального
ремонту застрахованого автомобілю, суд
дійшов висновку, що позивачем
належними доказами доведено суму
збитку.

Стаття 20 ч. 1 п. 2,3 Закону України «Про
страхування» № 85 від 07.03.1996 року (далі
по тесту Закон № 85) вказує, що страховик
зобов'язаний, зокрема, протягом двох
робочих днів, як тільки стане відомо
про настання страхового випадку, вжити
заходів щодо оформлення всіх
необхідних документів для своєчасного
здійснення страхової виплати або
страхового відшкодування
страхувальнику; при настанні
страхового випадку здійснити страхову
виплату або виплату страхового
відшкодування у передбачений
договором строк.

Здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком (ст. 25 ч. 1 Закону № 85).

До обов'язків страхувальника ст. 21 ч. 1 п.
5 Закону № 85 віднесено повідомлення
страховика про настання страхового
випадку в строк, передбачений умовами
страхування.

Підстави для відмови у виплаті
страхового відшкодування визначені ст.
26 Закону № 85 та розділом 12 договору.
Зокрема, підставою для відмови у
виплаті страхового відшкодування є
несвоєчасне повідомлення
страхувальником про настання
страхового випадку без поважних на це
причин або створення страховикові
перешкод у визначенні обставин,
характеру та розміру збитків.

Аналізуючи у сукупності вищезазначені
норми Закону № 85 та договору
страхування, суд дійшов висновку, що
відмова у виплаті страхового
відшкодування з таких підстав може
вважатись законною за наявності у
сукупності певних умов, а саме:
несвоєчасне повідомлення
страхувальником про настання
страхового випадку, відсутність
поважних причин, які перешкодили
такому повідомленню, або умисне
створення страховиком перешкод у
визначені обставин, характеру та
розміру збитків

Згідно листу № 2275 від 28.05.2014 року в
обґрунтування відмови у виплаті
страхового відшкодування ОСОБА_1 ПрАТ
«АСК «ІНГО Україна» посилалось на
несвоєчасне повідомлення
страхувальником про настання
страхового випадку (повідомлення
надійшло о 08.04 годині 06.04.2014 року) без
поважних причин або створення
страховику перешкод у визначенні
обставин, характеру та розміру збитків.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи пояснення ОСОБА_3 щодо
надання аварійному комісару
страховика пошкодженого автомобілю
для огляду, що не спростовано
відповідачем, а також відсутність
доказів створення з боку ОСОБА_1
перешкод страховику у визначенні
обставин, характеру та розміру збитків
чи на підтвердження звернення
страховика з цього приводу до позивача,
суд дійшов висновку, що з боку позивача
будь-яких перешкод страховику не
створювалось.

Згідно з думкою спеціаліста - доцента
кафедри практичної психології,
кандидата психологічних наук Губи Н.О.
(а.с. 16-23) на момент транспортної пригоди
з ОСОБА_3 при зазначених технічних
пошкодженнях автомобілю та враховуючи
стресову, емоційно-негативну ситуацію,
що несе загрозу життєдіяльності,
ОСОБА_3 перебував у стані шоку,
посттравматичного стресу, в якому він
міг перебувати кілька годин.
Перебуваючи у шоковому стані, ОСОБА_3 не
міг адекватно оцінювати ситуацію, що
склалась, контролювати свої думки та
давати їм оцінку.

Приймаючи до уваги пояснення ОСОБА_1
про те, що про страховий випадок вона
дізналась лише вранці 06.04.2014 року,
пояснення ОСОБА_3 щодо пошкодження
мобільного телефону, проходження ним
обстеження, очікування в органах ДАІ та
перебування його у шоковому стані
після дорожньо-транспортної пригоди,
суд дійшов висновку, що несвоєчасне
повідомлення страховика про настання
страхового випадку сталось з поважних
причин, тож за таких обставин відмова
відповідача від виплати страхового
відшкодування з зазначених у відповіді
від 28.05.2014 року підстав не відповідає
нормам законодавства та умовам
укладеного договору.

Зважаючи на викладене, суд вбачає
підстави для задоволення позовних
вимог та стягнення на користь позивача
вартості відновлювального ремонту
автомобілю за виключенням франшизи.

При вирішенні заявлених позивачем
вимог щодо стягнення з відповідача
вартості послуг з надання правової
допомоги в сумі 500 гривень суд виходить
з наступного.

Як вказує ст. 79 ч. 1 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат,
пов'язаних з розглядом судової справи,
відносить, зокрема, витрати на правову
допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Стаття 1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах» № 4191 від
20.12.2011 року вказує, що розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Позивачем ОСОБА_1 03.06.2014 року укладено з
адвокатом ОСОБА_7 договір про надання
правової допомоги (а.с. 24), а 05.06.2014 року
згідно з квитанцією сплачено за надані
послуги 500 гривень (а.с. 25).

Як пояснив в судовому засіданні
представник позивача ним було
здійснено консультування позивача,
вивчення та збирання необхідних по
справі доказів, складення позовної
заяви та представлення інтересів
позивача під час судових засідань.

Враховуючи, що визначений Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» розмір мінімальної
заробітної плати на цей час становить
1218 гривень, тобто гранична сума
компенсації за годину надання правової
допомоги становить 487,2 гривень, суд
вважає, що сума у 500 гривень, заявлена
позивачем в якості витрат на правову
допомогу, не перевищує розумних меж та
підлягає стягненню з відповідача.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, суд також вбачає підстави для
стягнення з відповідача на користь
позивача судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 57-60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «ІНГО Україна»,
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору: ОСОБА_3, про стягнення
страхового відшкодування
задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ІНГО Україна» на користь
ОСОБА_1 103575 гривень (сто три тисячі
п'ятсот сімдесят п'ять гривень)
страхового відшкодування, судовий збір
в сумі 1045,75 гривень (одна тисяча сорок
п'ять гривень 75 коп), витрати на правову
допомогу в сумі 500 (п'ятсот) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржено відповідачем в апеляційному
порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення через
Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк

24.11.2014