ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді Зуй Т.С.,

при секретарі: Антощенко Г.М.,

за участю сторін:

представника позивача - Утушкіна
О.О.,

представника відповідача -
ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаною позовною заявою до
відповідача, посилаючись на те, що між
Банком та ОСОБА_3 укладено договір про
відкриття карткового рахунку НОМЕР_1,
надання і використання платіжної
картки №006-Р/013440 від 11.09.2008 року, за
умовами якого відповідач отримав
кредит у розмірі 12 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі
прцентних ставок. Відповідач
зобов»язувався повністю повернути
отримані кошти в строк до 09 липня 2010
року та сплатити проценти. Відповідач
порушив умови кредитного договору і
має станом на 27.03.2014 року
заборгованість на загальну суму 161 680,68
грн. Тому просить стягнути з
відповідача заборгованість по
кредитному договору, судовий збір в
розмірі 1616,18 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх задоволити,
пославшись на викладені обставини в
позовній заяві.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнав
повністю та просив відмовити у його
задоволенні, оскільки сплив строк
позовної давності, так, заява про
бажання отримання кредиту була ним
підписана 11.09.2008 року, термін дії
картки був встановлений до 09 липня 2010
року, нову карту з продовженим строком
дії її довіритель не отримував, а
позивач звернувся до суду лише 01.05.2014
року, тобто після сплину строків
позовної давності.

Суд, вивчивши письмові матеріали
справи, дійшов висновку, що позов
задоволенню не підлягає, враховуючи
наступне.

Судом встановлено, що 11.09.2008 року
між позивачем та відповідачем був
підписаний договір про відкриття
відновлюваної кредитної лінії №62-037/08
-ДД, терміном на 22 місяці, а також
підписана заява на встановлення
кредитного ліміту на приватну платіжну
картку на суму 12 000 грн., кредитний
ліміт встановлюється для споживчих
цілей, крім того між відповідачем та
позивачем підписаний договір про
відкриття карткового рахунку
№006-Р/013440.( а.с.5-21).

Відповідач не виконав свої
зобов'язання належним чином, внаслідок
чого відповідачем були порушені умови
договору про надання кредиту, у зв'язку
з чим станом на 27 березня 2014 року
виникла заборгованість перед
позивачем у сумі 161 680,68 грн., з них:
заборгованість за кредитом 11 796,46 грн.,
заборгованість по відсоткам 69 043,88 грн.,
заборгованість по пені 80 840, 34 грн.

Вся інформація, яку банк має повідомити
позичальнику міститься у змісті
кредитного договору є вичерпною.
Підписавши договір ОСОБА_3 погодилася з
умовами надання кредиту.
Таким чином, волевиявлення
відповідача було направлено на
отримання грошей. ОСОБА_3
підтвердила свою згоду з умовами
кредитного договору і зобов'язалася їх
виконувати, засвідчивши це своїм
підписом.

Тим самим, відповідач вчинила правочин
у письмовий формі, з умовами якого була
ознайомлена.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Вищевикладене дає підстави суду дійти
висновку про те, що актами цивільного
законодавства України надано право
сторонам договору самим обирати спосіб
та порядок врегулювання спірних питань
щодо виконання умов договору, зокрема
тривалість позовної давності.

Таким чином, підписуючи договір про
відкриття карткового рахунку, правила
користування платіжною карткою, тарифи
комісійної винагороди , договір про
відкриття відновлюваної кредитної
лінії, заяву на встановлення
кредитного ліміту на приватну платіжну
картку, від 11вересня 2008 року, ОСОБА_3
була ознайомлена з Умовами і Правилами
надання банківських послуг, які були
надані їй у письмовій формі, у тому
числі й з інформацією про умови
кредитування, яким передбачено, що
договір діє протягом 22 місяців з
моменту підписання, а в п.2.1 договору
про відкриття відновлювальної
кредитної лінії зазначено, що
позичальник зобов'язується повністю
повернути отримані ресурси в строк до 09
липня 2010 року та сплатити проценти.
Якщо протягом цього строку жодна із
сторін не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на такій же
термін п.2.2, що відповідає ч. 1 ст. 259 ЦК
України (а.с.15).

Відповідно до пункту 3.4 , 3.5 договору про
відкриття карткового рахунку картка
видається строком на 2 роки і термін дії
її припиняється після закінчення
місяця і року, зазначеного на картці.
Перевипуск картки на новий строк
здійснюється за письмовою заявою
клієнта ( а.с. 6).

В судовому засіданні сторонами, в тому
числі представником позивача, якому
надавався час для з'ясування цієї
обставини та надання такої інформації
в письмовому виді, не заперечувався той
факт, що саме ОСОБА_3 не було продовжено
строк дії карти та нова карта їй не була
видана.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Тому слід вважати, що 09 липня 2010 року у
позивача виникло право вимагати
повернення кредиту згідно умов
кредитного договору.

Крім того, представником позивача не
заявлялось клопотання, щодо
продовження строку позовної давності.

Банк звернувся з позовом до суду 13
травня 2014 року (а.с.2).

Встановивши такі обставини, суд дійшов
висновку про те, що позивач звернувся
до суду з вимогою про захист свого
цивільного права поза межами позовної
давності.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Відповідно до положень статті 257 та
частини 3 статті 267 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки та позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення, що було зроблено
представником відповідача в судовому
засіданні, що підтверджено журналом
судового засідання від 29 жовтня 2014
року.

Відповідно до Правової позиції
прийнятої Постановою Судової палати у
цивільних справах Верховного суду
України від 18.06.2014 року у справі
№6-61цс14, За договором про надання
банківських послуг (позичальник
отримав кредит у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку),
яким встановлено щомісячні платежі
погашення кредиту та кінцевий строк
повного погашення кредиту, перебіг
трирічного строку позовної давності
(ст. 257 ЦК України) щодо місячних
платежів починається після несплати
чергового платежу, а щодо повернення
кредиту в повному обсязі - після
закінчення кінцевого строку повного
погашення кредиту (ст. 261 ЦК України).

Згідно із ст.88 ЦПК України
позивачеві не підлягають до
присудження понесені ним судові
витрати при подачі позову до суду у
разі відмови судом у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 267, 1047, 1054, 1055 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові публічного акціонерного
товариства « Банк « Фінанси та кредит»
до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ:
Т.С.Зуй