Головуючий у 1 інстанції: Борейко С.В.
Провадження № 22-ц/783/4555/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В.,
Савуляка Р.В.

за участі секретаря -
Азенко М.В.

з участю: позивача
ОСОБА_2 та її представника -

адвоката ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4 та
його представника -

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 21 травня 2014 року у справи за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа
Сихівська районна адміністрація
Львівської міської ради, як орган опіки
та піклування, про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в
суд із позовом до ОСОБА_4, в якому
просила зобов'язати відповідача не
чинити перешкод у користуванні
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що вона і з відповідачем
перебувала у зареєстрованому шлюбі,
який було розірвано відповідно до
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 25 вересня 2013 року. У спірній
квартирі, яка належить на праві
власності відповідачу, зареєстровані
сторони та двоє їхніх неповнолітніх
дітей. Тривалий час відповідач ОСОБА_4
чинить позивачці перешкоди у
користуванні вищевказаною квартирою,
чим обмежує її у праві користування
житловим приміщенням. Просила
задовольнити її позов.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 21 травня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивачка.

В апеляційній скарзі посилаючись на те,
що судом неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, просить рішення суду скасувати
та ухвали нове рішення, яким
задовольнити її позов.

Зокрема, вказує на те, що відповідач
обмежує її права в користуванні
квартирою, неодноразово забирав у неї
ключі від квартири, не впускав її в
квартиру, закривав в квартирі, без її
відома вивіз в мішках до її батьків
особисті речі, пообіцяв поміняти замки
в квартирі. Суд не врахував покази
свідка ОСОБА_6 та дав невірну оцінку
письмовим доказам про одержання нею
тілесних ушкоджень.

Заперечуючи проти апеляційної скарги
відповідач ОСОБА_4, вважає рішення суду
законним і обґрунтованим.

Заслухавши суддю - доповідача,
вислухавши доводи осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі -
бувше подружжя, шлюб між яким розірвано
рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 25.09.2013р.

Квартира АДРЕСА_1 складається з 3-х
кімнат житловою площею 31,30 кв. м.,
загальною площею 51,50 кв. м.

Згідно довідки з місця проживання № 2266
від 05.12.2013р. власником цієї квартири є
відповідач ОСОБА_4 Окрім власника в
квартирі зареєстровані позивачка
ОСОБА_7, син ОСОБА_8, донька ОСОБА_9 (а.с. 5).

Судом встановлено, що після розірвання
шлюбу позивач продовжує проживати в
квартирі разом з дітьми та бувшим
чоловіком, користується усіма
приміщеннями загального користування,
кухнею, має окрему кімнату, має вхідні
ключі від вхідних дверей в квартиру.

Ці обставини позивач підтвердила в
судовому засіданні апеляційної
інстанції.

Періодичні конфлікти на особистому
ґрунті, що виникають між сторонами та
завершуються зверненнями із заявами у
правоохоронні органи із взаємними
звинуваченнями, не є належними
доказами чинення відповідачем ОСОБА_4,
перешкод бувшій дружині ОСОБА_2 у
користуванні квартирою, оскільки за
повідомленнями Сихівського РВ ЛМУ ГУ
МВС України у Львівській області від
17.02.2014р. №16/9-306, від 31.03.2014р. № 16-9-537, від
23.04.2014р. №16/9-698 розгляд заяв був
припинений у зв'язку з відсутністю
вчинення протиправних дій зі сторони
кожного із заявників по відношенню
один до одного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, передбачених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи, що позивачем не доведено
належними доказами чинення їй перешкод
у користуванні квартирою у спосіб
вказаний в позовній заяві, суд першої
інстанції правильно прийшов до
висновку, що правові підстави для
задоволення позову відсутні.

Враховуючи, що суд першої інстанції
повно і правильно встановив фактичні
обставини справи, застосував закон,
який поширюється на зазначені
правовідносини, при встановленні
зазначених фактів судом не було
допущено порушення норм
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, колегія суддів не вбачає
підстав для зміни або скасування
рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 21 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуючий
Т.Г. Мусіна

Судді:
І.В. Бермес

Р.В. Савуляк