АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача
Стрижеуса А.М.,

суддів:
Антоненко Н.О, Шкоріної О.І.

при
секретарі: Луцькій Л.С.

за участю: позивача
ОСОБА_3

представника
позивача ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_5 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 06 листопада
2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5 про стягнення боргу за борговою
розпискою, -

Справа №757/21673/2014 № апеляційного
провадження:22-ц-796/14760/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Цокол
Л.І.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. В С Т А Н О В И
Л А:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із
позовними вимогами до відповідача
ОСОБА_5 про стягнення боргу , яка станом
на 16 жовтня 2014 року становить: 50 000,00
доларів США х 12,95 гривень (за 1 долар США)
= 647500,00 (шістсот сорок сім тисяч п'ятсот)
гривень, а також просив суд
відшкодувати судові витрати понесені
ним при зверненні до суду.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що в порушення взятих
на себе зобов'язань відповідно до
розписки від 08 квітня 2008 року,
відповідач отримав грошові кошти в
сумі 50000 доларів США та зобов'язався їх
повернути до 07 квітня 2013 року, однак
свої зобов'язання за розпискою не
виконує та не повертає суму коштів
взятих ним у борг.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 06 листопада 2014 року позовні
вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
борг в сумі 647 500 гривень, судові витрати
в розмірі 3 654 гривні.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідачем ОСОБА_5 подано апеляційну
скаргу, в якій він просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3, посилаючись на те, що рішення
суду ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
судом не в повній мірі встановлено
обставини, що мають істотне значення
для справи.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5
підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_4 проти доводів апеляційної
скарги заперечували, посилаючись на
законність та обґрунтованість рішення
суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши обґрунтованість та
законність оскаржуваного рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як убачається з матеріалів
справи та встановлено судом, 08 квітня
2008 року відповідач ОСОБА_5 отримав у
борг від ОСОБА_3 кошти в розмірі 50
000,00доларів США, що підтверджується
розпискою, власноручно написаною та
підписаною ОСОБА_5 (а.с.4).

Відповідач ОСОБА_5 не
заперечував факту отримання грошових
коштів від позивача ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047
ЦК України).

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції, дійшов вірного висновку, що
між сторонами у справі виникли
правовідносини щодо позики, оскільки
розписки містять всі обов'язкові
вимоги до таких угод - суму та строк
повернення коштів.

Згідно зі ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Отже, при наявності договору позики,
саме відповідач зобов'язаний довести,
що грошові кошти за договором не
передавались, чи передавались для
інших цілей, але ці обставини мають
бути підтверджені доказами, які
відповідають вимогам ст. ст. 57 - 59 ЦПК
України.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Задовольняючи позовні вимоги, судом
першої інстанції надано вірну оцінку
обставинам справи, оскільки
відповідачем не надано будь-яких
письмових доказів про виконання
зобов'язання за борговою розпискою, а
відповідно до ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Аналізуючи наведене, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не
впливають на їх правильність.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 -
відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 06 листопада 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: