АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-9548
Головуючий у 1-й інстанції - Таран Н.Г.
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 серпня 2014 року. Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

СаліховаВ.В.

при секретарі
Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Шуліки Аліни
Володимирівни в інтересах Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "АКЦЕНТ-БАНК" на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 10 червня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "АКЦЕНТ-БАНК" до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 10 червня 2014 у зв'язку із
спливом строку позовної давності
відмовлено у задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ КБ
"АКЦЕНТ-БАНК" через свого представника
Шуліку А.В. подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, що призвело до
постановлення незаконного та
необґрунтованого рішення, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
ПАТ КБ "АКЦЕНТ-БАНК" у повному обсязі
(а.с.59-62).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення учасників судового розгляду:
представника позивача - Саповського
О.В., який підтримав подану апеляційну
скаргу та просив суд її задовольнити;
представника відповідача - ОСОБА_6, яка
заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково з
таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

9 червня 2008 року Між ОСОБА_4 та позивачем
було укладено договір № б/н, відповідно
до умов якого відповідач отримала
кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Відповідач зобов'язання за вказаним
договором не виконувала, у зв'язку із
чим виникла заборгованість, сплата
кредиту не проводилась жодного разу, що
підтверджується випискою з рахунку
відповідача, поясненнями представника
позивача та представника відповідача.

Відповідач подала заяву про
застосування позовної давності,
посилаючись на те, що строк позовної
давності у позивача сплив 25 червня 2012
року.

За встановлених обставин, ураховуючи,
що позов про стягнення заборгованості
поданий 22 грудня 2013 року, тобто поза
межами трирічного строку позовної
давності, районний суд прийшов до
висновку про наявність правових
підстав для відмови у задоволенні
позовних вимог за спливом позовної
давності.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що висновки суду щодо підстав для
відмови у задоволенні позовних вимог у
повному обсязі не відповідають
обставинам справи та положенням
матеріального закону в частині
позовної давності.

Вказані обставини, ураховуючи
положення ст. 309 ЦПК України, дають суду
апеляційної інстанції підстави для
скасування оскаржуваного рішення та
ухвалення нового рішення про часткове
задоволення позову виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст. 6 ЦК України передбачено,
що сторони мають право врегулювати у
договір, який передбачений актами
цивільного законодавства, свої
відносини, які не врегульовані цими
актами.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Із п. 6.5 Умов та правил надання
банківських послуг (є невід'ємною
частиною договору) убачається, що
клієнт зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом та
відсотками за користування ним,
перевитратами платіжного ліміту, а
також сплачувати комісії на умовах,
передбачених договором (а.с.8).

Із п. 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг (є невід'ємною
частиною договору) убачається, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк (а.с.8 звор.).

Пролонгація договору полягає у
продовженні його строку зі збереженням
тих умов, на яких його було укладено
(якщо інше не передбачено договором),
зокрема щодо самої умови про порядок
пролонгації договору, які також
залишаються чинними.

Ураховуючи викладене у сукупності з
фактичними обставинами справи, які
свідчать про те, що жодна із сторін
договору не інформувала іншу сторону
про припинення його дії, суд приходить
до висновку, що договір № б/н від 9
червня 2008 року на день подання позовної
заяви був діючим.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у заінтересованої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

З наданого позивачем на підтвердження
заявленого позову розрахунку
заборгованості станом на 5 грудня 2013
року (а.с.2-5) вбачається, що відповідач
отримала кредитні кошти у розмірі 3000
грн. 9 червня 2008 року. Відповідно до
положень п.5.4 Правил користування
платіжною картою (є невід'ємною
частиною договору) строк погашення
кредиту - у повному обсязі, не пізніше
останнього числа місяця, зазначеного у
платіжній карті. Представник позивача
пояснив, що карта видається на один рік,
тому строк погашення отриманого у
червні 2008 року за платіжною кредитною
карткою кредиту у розмірі 3000 грн.
настав 30 червня 2009 року.

Таким чином, ураховуючи положення ст.
253 ЦК України, вимогу про стягнення цієї
суми позивач міг пред'явити починаючи з
1 липня 2009 року, а тому встановлений ст.
257 ЦК України трирічний строк позовної
давності тривав з 1 липня 2009 року по 1
липня 2012 року.

Відповідно до п. 8.6 Умов і правил
надання банківських послуг (а.с.8), які є
невід'ємною частиною договору, при
порушенні клієнтом строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором, більше ніж
на 120 днів клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми
позову.

З наданого позивачем на підтвердження
заявленого позову розрахунку
заборгованості станом на 5 грудня 2013
року (а.с.2-5) вбачається, що безперервне
порушення відповідачем строків
платежів почалося з 31 липня 2008 року.

Отже 120 днів порушення строків платежів
тривали до 28 листопада 2008 року.

Таким чином, ураховуючи положення ст. 253
ЦК України, вимогу про стягнення суми
штрафу позивач міг пред'явити
починаючи з 29 листопада 2008 року, а тому
встановлений ст. 257 ЦК України
трирічний строк позовної давності для
цієї вимоги (стягнення штрафу) тривав з
29 листопада 2008 року по 29 листопада 2011
року.

Із правових позицій Верховного Суду
України за наслідками розгляду заяв
про перегляд судових рішень з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах у справах № 6-116 цс 13,
№6-61цс14, які відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК
є обов'язковою для всіх судів України,
вбачається наступне.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

За договором про надання банківських
послуг (позичальник отримав кредит у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку), яким
встановлено щомісячні платежі
погашення кредиту та кінцевий строк
повного погашення кредиту, перебіг
трирічного строку позовної давності
(ст. 257 ЦК України) щодо місячних
платежів починається після несплати
чергового платежу, а щодо повернення
кредиту в повному обсязі - після
закінчення кінцевого строку повного
погашення кредиту (ст. 261 ЦК України).

Відповідно до умов договору відповідач
повинен був щомісячно погашати
проценти за кредитом за попередній
місяць та сплачувати щомісячну комісію
у розмірі 3,5% (п.5 Заяви; а.с.6 звор.; п.5.4.
Правил користування платіжною картою;
а.с.8 звор.).

Ураховуючи наведене, до вимог про
стягнення процентів, у тому числі на
прострочену заборгованість, за період
з 9 червня 2008 року по 3 грудня 2010 року у
розмірі 4 637 грн. 10 коп. та вимог про
стягнення комісії за означений період
у розмірі 3 255 грн. строк позовної
давності тривав, відповідно, з 10 червня
2008 року по 10 червня 2011 року (для першого
платежу) та з 4 грудня 2010 року по 4 грудня
2013 року (для останнього платежу).

Водночас, з матеріалів справи
вбачається, що позовна заява була
подана до суду (направлена поштою) 22
грудня 2013 року (штам відділення пошти;
а.с.21), тобто після спливу позовної
давності.

З огляду на викладене, правові
підстави для задоволення позовних
вимог ПАТ "А-Банк" про стягнення:
заборгованості за кредитом у розмірі 3
000 грн.; несплачених процентів, у тому
числі на прострочену заборгованість,
за період з 9 червня 2008 року по 3 грудня
2010 року у розмірі 4 637 грн. 10 коп.; комісії
за період з 9 червня 2008 року по 3 грудня
2010 року у розмірі 3 255 грн.; штрафу у
розмірі 1 560 грн. 19 коп., відсутні,
оскільки указані позовні вимоги
пред'явлені після спливу позовної
давності, про застосування якої
заявлено відповідачем у письмовій
заяві від 12 травня 2014 року (а.с.36-38), і
підстав для визнання поважними причин
пропуску позовної давності та
застосування до спірних правовідносин
ч.5 ст. 267 ЦК України судом не
встановлено.

Виходячи з фактичних обставин справи
та зі змісту п. 9.12. Умов і правил надання
банківських послуг, які є невід'ємною
частиною договору (а.с.8 звор.),
укладений між сторонами договір діє до
моменту його припинення на вимогу
однієї із сторін.

За правилом ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Ураховуючи викладене, а також момент
пред'явлення позову - 22 грудня 2013 року
(а.с.21), строк позовної давності до вимог
про стягнення несплачених процентів, у
тому числі на прострочену
заборгованість, за період з 29 грудня 2010
року по 5 грудня 2013 року у розмірі 6 531
грн. 69 коп. (11168,79 - 4637,10); та комісії за
означений період у розмірі 3 780 грн. (7035 -
3255) не сплинув.

Указані обставини дають суду
апеляційної інстанції підстави для
скасування оскаржуваного рішення та
ухвалення нового рішення про стягнення
з ОСОБА_4 на користь ПАТ "А-Банк"
заборгованості за кредитним договором
№ б/н від 09.06.2008 у розмірі 10 311 грн. 69 коп.,
у тому числі: заборгованість за
процентами у розмірі 6 531 грн. 69 коп.;
комісія у розмірі 3 780 грн.

За правилом ч.5 ст. 88 ЦПК України
якщо суд апеляційної або касаційної
інстанції, не передаючи справу на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
понесені останнім судові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 351 грн.
20 коп.( мінімальна ставка; а.с.19, 64).

Керуючись ст.303, 307, 309, 313-316 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Шуліки Аліни
Володимирівни, яка діє в інтересах
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "АКЦЕНТ-БАНК",
задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 10 червня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позовні вимогиПублічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "АКЦЕНТ-БАНК" в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 9 червня 2008
року 10 311 грн. 69 коп. та 351 грн. 20 коп. на
відшкодування судових витрат по сплаті
судового збору, а всього: 10 662 грн. 89 коп.
(Десять тисяч шістсот шістдесят дві
грн. 89 коп.).

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О.
Невідома

В.В.Саліхов