справа № 732/439/14р.
провадження № 2/732/134/14
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2014 року
м. Городня

Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі:
головуючого - судді Лиманської М.В.,
секретаря Дударенко Ю.П., з участю
позивачки,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2014 року до суду звернулась
ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку
відповідача. Позов мотивувала тим, що
вони з відповідачем перебувають у
шлюбі, який зареєстрований 05 червня 2009
року у Рязанському Відділі реєстрації
актів цивільного стану управління РАГС
м.Москва Російської Федерації, актовий
запис № 928. Відповідач є громадянином
Російської Федерації, проживає в
м.Москва. Шлюбні відносини сторони
припинили з травня 2010 року. Від шлюбу
сторони мають неповнолітню дочку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Дитина з
народження дуже хвороблива, потребує
постійно медичної допомоги. Відповідач
дитину в добровільному порядку не
утримує. Ці обставини змусили
позивачку звернутися до суду з даним
позовом.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, пояснила, що після народження
дитини шлюб між нею та відповідачем
фактично розпався. Відповідач постійно
проживає в м.Москва, а вона з дитиною - в
с.Макишин Городнянського району.
Дитину відповідач відвідує дуже рідко.
До весни 2014 року відповідач виділяв
кошти на утримання дитини, але оскільки
дитина дуже хвороблива, грошей на її
лікування не вистачало. Останнім часом
відповідач припинив будь-яку
матеріальну допомогу. Позивачка не має
можливості працювати, оскільки
доглядає дитину, яка постійно хворіє.
Відповідач є працездатним та має
можливість отримувати дохід, інших
дітей не має. Просила розірвати шлюб,
укладений між нею та відповідачем, та
стягнути з відповідача аліменти на
утримання дочки в розмірі 1/2 частини
всіх видів заробітку відповідача.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
розгляду справи повідомлений завчасно
належним чином, надав суду заяву про
розгляд справи в його відсутність,
позов не визнав, надав суду письмові
заперечення, зміст яких зводиться до
того, що він з жовтня 2014 року втратив
роботу, не працює. Тому він не має
матеріальної можливості надавати
позивачці матеріальну допомогу, крім
того надав виписку з карткового
банківського рахунку, яка, як він
стверджує, підтверджує надання ним
матеріальної допомоги позивачці
щомісяця у сумах, достатніх для
утримання дитини. У зв'язку з цим в
задоволенні позову просив відмовити та
призначити дитині соціальну державну
допомогу.

Заслухавши пояснення позивачки,
з'ясувавши позицію відповідача, яка
викладена письмово, дослідивши
письмові докази, вивчивши матеріали
справи, суд знаходить, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково, виходячи з наступного.

Як встановлено у ході судового
засідання, сторони уклали шлюб 05.06.2009
року, який було зареєстровано у у
Рязанському Відділі реєстрації актів
цивільного стану управління РАГС
м.Москва Російської Федерації, актовий
запис № 928, про що свідчить свідоцтво
про шлюб НОМЕР_2./а.с.4/

Відповідно до приписів ст.37 СК України,
шлюб є правозгідним. Згідно положень
ст.55 СК України дружина та чоловік
зобов'язані спільно піклуватися про
побудову сімейних відносин між собою
та іншими членами сім'ї на почуттях
взаємної любові, поваги, дружби,
взаємодопомоги.

Стаття 112 СК України проголошує, що суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що має істотне значення.

Судом встановлено, що сімейні
відносини сторони фактично припинили,
відновлювати шлюбні стосунки
позивачка не має наміру та наполягає на
розлученні. Примирення між

сторонами та подальше сімейне життя
неможливе, збереження шлюбу суперечить
інтересам сторін. Отже шлюб між
сторонами підлягає розірванню.

Судом встановлено, що сторони мають
неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить копія
свідоцтва про народження серії «
НОМЕР_3/а.с.8/

Згідно довідки Макишинської сільської
ради від 17.01.2014 року ОСОБА_5 проживає
разом з позивачкою і знаходиться на її
утриманні. /а.с.10/

Відповідач свою участь в
матеріальному забезпеченні дитини
довів частково, за період до травня 2014
року, після вказаного періоду доказів
про утримання відповідачем дитини до
матеріалів справи не надано

У відповідності до ч.1 ст.180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька, і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, встановлених ст.184 цього
кодексу.

Враховуючи надані сторонами докази,
суд частково погоджується з доводами
відповідача щодо наявності труднощів
сплачувати аліменти, проте в силу ст.180
СК України не може погодитись з
проханням про повне звільнення його
від обов'язку утримання його дитини.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених вимог
та на підставі наданих доказів.

Всупереч вимогам ст. 10, 60 СК України,
відповідач не надав суду доказів, які б
підтверджували його доводи про його
повну неспроможність сплачувати
аліменти на утримання дочки.

Відсутність доходу у відповідача
через відсутність роботи не є поважною
причиною для ухилення від виконання
обов'язку з утримання неповнолітньої
дитини.

Враховуючи наведене, з
урахуванням стану здоров"я дитини, який
є незадовільним, що підтверджено
документально, матеріального
становища обох сторін, приймаючи до
уваги, що станом на жовтень 2014 року
відповідач звільнений з роботи, суд
приходить до висновку про необхідність
стягнення з відповідача аліментів на
утримання дочки у частці від його
заробітку, але не у ? частини, як просить
позивачка, а у розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку (доходу),
щомісячно, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з моменту
пред'явлення позивачкою позову 03.03.2014
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
судові витрати по справі слід стягнути
з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.37, 55, 104, 105, 110-112, 115, 180-182 Сімейного
кодексу України, ст.ст.10, 11, 158, 209, 212-215, 294
ЦПК України, ст.4 Закону України «Про
судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р. суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований
05 червня 2009 року у Рязанському Відділі
реєстрації актів цивільного стану
управління РАГС м.Москва Російської
Федерації, актовий запис № 928.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
грн.60 коп. в повернення сплаченого
судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованого за адресою: Російська
Федерація, АДРЕСА_1, фактично проживає в
м.Москва Російської Федерації, по
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_3, на утримання
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в
розмірі 1/4

частини всіх видів заробітку (доходу)
відповідача, щомісячно, але не менше
ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
03.03.2014 року і до достягнення дитиною
повноліття.

Стягнення суми в межах платежу за один
місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

Направити ОСОБА_2 рекомендованим
листом з повідомленням копію рішення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Лиманська М.В.