справа № 691/1410/14-ц
провадження № 2/691/480/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 рокуГородищенський
районний суд Черкаської області

в складі :

судді
Черненка В.О.

при секретарі
Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Городище цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участі третьої особи на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
служби у справах дітей Городищенської
районної державної адміністрації
Черкаської області, про виселення та
зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про повернення
забезпечувального платежу, додатково
суми у розмірі забезпечувального
платежу та витрат на проведення
необхідних ремонтних робіт,

ВСТАНОВИВ :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про виселення ОСОБА_2 з
будинковолодіння по АДРЕСА_2.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
посилається на те, що вона є власником
житлового будинку по АДРЕСА_2. Маючи
бажання продати будинок, вона та ОСОБА_2
24.09.2013 року уклали попередній договір,
посвідчений приватним нотаріусом.
Предметом даного договору було
зобов'язання сторін у строк до 01.07.2014
року укласти договір купівлі-продажу
(основний договір) житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_2, на умовах
визначених попереднім договором.
Сторони погодили ціну основного
договору та інші умови. Однією із
істотних умов попереднього договору є
те, що до підписання основного договору
купівлі-продажу відповідач по
особистому бажанню і за згодою
позивача може заселитися та проживати
в житловому будинку. Також відповідач
зобов'язувалась не переплановувати
житловий будинок, дотримуватись
протипожежної безпеки тощо. Відповідач
заселилася до вказаного будинку та
порушила істотну умову договору,
перепланувавши житловий будинок, а
саме: приміщення «2» (ванна) та
приміщення «ІІ» (комора) - об'єднано в
одне приміщення «6» (ванна) та
відповідно збільшено розміри; у
приміщенні «7» тепер «2» - прибране
вікно. Основний договір не було
укладено у термін, визначений
попереднім договором, а відповідач не
надсилала позивачу жодних пропозицій
щодо укладення основного договору.
Зазначені обставини дають всі правові
підстави стверджувати про припинення
зобов'язань за попереднім договором, а
відповідач зобов'язана виселитись із
займаного житлового будинку, оскільки
у останньої відсутні правові підстави
для проживання у зазначеному будинку.
Відповідач відмовляється в
добровільному порядку виселятись з
будинку, тому вона просить суд виселити
ОСОБА_2 з житлового будинку з
надвірними спорудами, розташованого по
АДРЕСА_2, без надання іншого жилого
приміщення. Також, просила стягнути з
відповідача понесені судові витрати.

В свою чергу, ОСОБА_2 звернулася до суду
з зустрічною позовною заявою про
повернення забезпечувального платежу,
згідно попереднього договору від 24.09.2013
року, додатково суми у розмірі
забезпечувального платежу та витрат на
проведення необхідних ремонтних робіт.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_2
посилається на те, що 24.09.2013 року між нею
та ОСОБА_1 був укладений попередній
договір, згідно з яким вони
зобов'язувались укласти договір
купівлі-продажу (основний договір)
житлового будинку АДРЕСА_2. Як
вбачається з договору, вони
зобов'язались у строк до 01.07.2014 року
укласти договір купівлі-продажу. У
забезпечення своїх обов'язків, вона
сплатила ОСОБА_1 забезпечувальний
платіж у сумі 16000,00 гривень. 01.07.2014 року,
за попередньою домовленістю з ОСОБА_1,
вона з'явилася до приватного нотаріуса,
маючи при собі необхідну суму для
розрахунку та укладення основного
договору. Продавець вже знаходилася у
нотаріуса та повідомила, що основний
договір не може бути укладений,
оскільки документи для його оформлення
ще не виготовлені. Тобто, у зазначений у
попередньому договорі термін, а саме до
01.07.2014 року, договір купівлі-продажу не
був укладений з вини продавця. 20.08.2014
року, вона направила ОСОБА_1 пропозицію,
у якій пропонувала повідомити про стан
готовності документів та визначити
дату підписання основного договору,
проте у телефонній розмові, ОСОБА_1
повідомила, що передумала продавати
будинок. Як зазначено в п. 7
попереднього договору, якщо
невиконання умов договору станеться з
вини покупця, то переданий покупцем
продавцю за договором
забезпечувальний платіж залишається у
продавця і не підлягає поверненню. У
разі, якщо невиконання умов цього
договору станеться з вини продавця,
останній зобов'язаний повернути
покупцю забезпечувальний платіж та
додатково сплатити суму в розмірі
забезпечувального платежу. Враховуючи
викладене, ОСОБА_1 порушила умови
попереднього договору, що потягло за
собою його невиконання. Окрім того,
зазначила, що після того, як вона
вселилася у спірний будинок, щоб
привести оселю до належного жилого
стану та тримати у робочому стані усі
комунікації, нею були проведені
необхідні ремонтні роботи. Так, для
виконання умов договору, вона замінила
труби, що забезпечують водопостачання
до будинку, деяке газове обладнання,
котел, електропроводку, каналізацію та
провела інші необхідні ремонтні
роботи. Також, їй довелось прибрати
глиняний перестінок між ванною
кімнатою та коморою, оскільки він
розсипався, та закласти вікно цеглою
для збереження тепла. Враховуючи
викладене, просила суд відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та
стягнути з останньої на її користь
кошти у сумі 16000,00 гривень -
забезпечувальний платіж за договором
та 16000,00 гривень - додаткова сума у
розмірі забезпечувального платежу, що
разом складає 32000,00 гривень. Окрім того,
ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1
витрати на проведення необхідних
ремонтних робіт в будинку по АДРЕСА_2 у
сумі 14538,43 гривні та понесені судові
витрати.

В судовому засіданні представники
позивача за первісним позовом ОСОБА_1
вимоги свого довірителя підтримали в
повному обсязі, проти задоволення
зустрічної позовної заяви
заперечували.

Відповідач по первісному позову
ОСОБА_2, яка є позивачем по зустрічному
позову, та її представник позовні
вимоги ОСОБА_1 не визнали, посилаючись
на те, що саме з вини останньої договір
купівлі-продажу спірного будинку
укладений не був. Також, просили
задоволити їхній зустрічний позов в
повному обсязі.

Представник третьої особи на стороні
відповідача за первісним позовом, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - служби у справах дітей
Городищенської районної державної
адміністрації Черкаської області
просила відмовити первісному позивачу
в його вимогах, оскільки з відповідачем
ОСОБА_2 проживає неповнолітня дочка
ОСОБА_4 права якої, в разі задоволення
позову, будуть суттєво порушені.

Суд, вислухавши представників позивача
за первісним та відповідача за
зустрічним позовом, відповідача за
первісним та позивача за зустрічним
позовом ОСОБА_2 та її представника,
повно і всебічно з'ясувавши обставини
справи, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які
надані сторонами та були досліджені в
судовому засіданні, суд вважає
наступне.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 386 ЦК України, власник може
звернутися до суду з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
порушення його прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником житлового будинку АДРЕСА_2,
що підтверджується Витягом про
державну реєстрацію прав № 32518194 від
15.12.2011 року.

24.09.2013 року між ОСОБА_1 (продавець) та
ОСОБА_2 (покупець) був укладений
попередній договір, у якому сторони
зобов'язались у строк до 01.07.2014 року
укласти договір купівлі-продажу
(основний договір) житлового будинку
АДРЕСА_2 на умовах, встановлених цим
попереднім договором. Сторони
домовились про істотні умови договору,
а саме: продаж зазначеного житлового
будинку визначається у розмірі 117786
гривень на день укладення договору
купівлі-продажу; продавець
зобов'язується знятися з реєстрації,
звільнити жилий будинок від речей,
вилучити ключі від жилого будинку в
осіб, які їх мали, і передати житловий
будинок покупцеві до 01.07.2014 року;
сторони домовились, що до підписання
основного договору купівлі-продажу
покупець по особистому бажанню і за
згодою продавця може заселитися та
проживати в житловому будинку. Також
покупець зобов'язується не
переплановувати житловий будинок, а
також покупець бере на себе
відповідальність за протипожежну
безпеку житлового будинку, а також за
нормальне функціонування і тримання в
робочому стані усіх комунікацій;
витрати, пов'язані з оформленням
основного договору сторони договору
сплачують пополам.

Для укладення договору купівлі-продажу
продавець зобов'язався одержати витяг
з Реєстру прав власності на нерухоме
майно, погасити існуючу заборгованість
з оплати комунальних послуг по
житловому будинку та підготувати усі
інші документи, необхідні для
нотаріального посвідчення договору.

З моменту укладення договору,
продавець зобов'язався не відчужувати
житловий будинок іншим особам, не
надавати його в користування та не
передавати в заставу, не міняти
обладнання.

У забезпечення виконання своїх
обов'язків, покупець сплатив продавцю
забезпечувальний платіж у розмірі 16000,00
гривень, який не підлягає поверненню та
входить в основну ціну за даний
житловий будинок. Сторони встановили,
що передбачений забезпечувальний
платіж не є одним із видів забезпечення
зобов'язань. Фактом, підтверджуючим
готовність продавця до підписання
договору купівлі-продажу, буде
наявність усіх необхідних документів
для відчуження вищевказаного
житлового будинку, які будуть передані
відповідному нотаріусу у відповідний
час. Фактом, підтверджуючим готовність
покупця до повного розрахунку та
підписання договору купівлі-продажу,
буде присутність у вищевказаний час у
відповідного нотаріуса.

Сторони визнали, що у випадку, якщо
невиконання умов цього договору
станеться з вини покупця, то переданий
покупцем продавцю за цим договором
забезпечувальний платіж залишається у
продавця і не підлягає поверненню. У
разі, якщо невиконання умов цього
договору станеться з вини продавця,
останній зобов'язаний повернути
покупцю забезпечувальний платіж та
додатково сплатити суму в розмірі
забезпечувального платежу.

Відповідно до ст. 626 та ст. 628 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін та
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 635 ЦК України,
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Сторона, яка необґрунтовано
ухиляється від укладення договору,
передбаченого попереднім договором,
повинна відшкодувати другій стороні
збитки, завдані простроченням, якщо
інше не встановлено попереднім
договором або актами цивільного
законодавства. Зобов'язання,
встановлене попереднім договором,
припиняється, якщо основний договір не
укладений протягом строку (у термін),
встановлений попереднім договором, або
якщо жодна із сторін не направить
другій стороні пропозицію про його
укладення.

Як встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_2, скориставшись своїм правом
заселення, згідно попереднього
договору, зі згоди ОСОБА_1 вселилась у
житловий будинок по АДРЕСА_2.

Також, судом встановлено та
підтверджується копією технічного
паспорту на індивідуальний житловий
будинок по АДРЕСА_2 від 25.06.2014 року, в
порівнянні з технічним паспортом від
03.11.2003 року, у вказаному будинку
відбулося перепланування, а саме:
приміщення «2» (ванна) та приміщення
«ІІ» (комора) - об'єднано в одне
приміщення «6» (ванна) та відповідно
збільшено розміри; у приміщенні «7»
тепер «2» - прибране вікно. Відповідач
по первісному позову ОСОБА_2 не
заперечувала в судовому засіданні, що
зламала глиняний перестінок між ванною
кімнатою та коморою та заклала вікно
цеглою, мотивуючи це тим, що це було
необхідно для приведення оселі до
належного жилого стану та тримати у
робочому стані усі комунікації. Крім
того, ОСОБА_2 зазначила, що вона
замінила труби, що забезпечують
водопостачання до будинку, деяке
газове обладнання, котел,
електропроводку та каналізацію.

Як вбачається з вище наведеного, однією
з істотних умов попереднього договору
від 24.09.2013 року, було зобов'язання
ОСОБА_2 до підписання основного
договору, тобто до 01.07.2014 року, не
переплановувати житловий будинок,
проте дану істотну умову договору
остання порушила. Це також, окрім
зазначеного вище, підтверджується
копіями товарних чеків, рахунків,
накладних на придбання будівельних
матеріалів та необхідного обладнання
для ремонтних робіт. Як вбачається з
даних товарних чеків, ремонтні роботи
ОСОБА_2 розпочала ще з жовтня 2013 року та
продовжувала до вересня 2014 року.

Таким чином, з викладеного вбачається,
що ОСОБА_2 умови попереднього договору
порушила, а тому вимоги ОСОБА_1 про
виселення ОСОБА_2 з належного їй
будинку по АДРЕСА_2 підлягають до
задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЖК УРСР, виселення із
займаного житлового приміщення
допускається з підстав передбачених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що з
відповідачем ОСОБА_2 проживає її
неповнолітня дочка ОСОБА_4

Виходячи зі змісту ст.ст. 32, 64 ЖК УРСР,
ст.160 СК України малолітні та
неповнолітні особи не є суб'єктами
житлового права, тобто самостійно від
свого імені вони не мають права
укладати угоди щодо відчуження чи
придбання житла, найму чи піднайму
житлового приміщення, а проживають з
батьками чи з одним із батьків, є
членами його сім'ї та здійснюють права
користування житлом нарівні з батьками
чи особами, що їх замінюють.

Виходячи з наведених норм закону, суд
прийнявши рішення про виселення
відповідача ОСОБА_2 із спірного
будинку, вважає, що разом із нею, без
зазначення цього в резолютивній
частині рішення суду, підлягає
виселенню і її неповнолітня дочка
ОСОБА_4 При цьому, суд бере до уваги те,
що відповідач ОСОБА_2, зареєстрована за
місцем проживання своєї матері в
АДРЕСА_1, а тому при виконанні цього
рішення, ані сама ОСОБА_2, ані її
неповнолітня дочка ОСОБА_4 без житла не
залишаться.

В свою чергу, вимоги ОСОБА_2 по
зустрічному позову про відмову ОСОБА_1
у її вимогах про виселення ОСОБА_2 з
вказаного будинку, до задоволення не
підлягають.

Окрім того, в судовому засіданні було
встановлено, що ОСОБА_1 до підписання
основного договору - 01.07.2014 року не
виготовила усіх документів необхідних
для його укладення, що повинна була
зробити за умовами попереднього
договору від 24.09.2013 року.
Підтвердженням цього є копії: Витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності № 23740686, дата та час
формування якого 03.07.2014 року та Витягу
з Державного земельного кадастру про
земельну ділянку № НВ-013, який
сформований лише 04.07.2013 року.

Тобто, ОСОБА_1 в свою чергу також
порушила умови попереднього договору,
в зв'язку з чим 01.07.2014 року основний
договір купівлі-продажу будинку
укладений не був.

Як зазначалося вище, згідно
попереднього договору від 24.09.2013 року, у
разі якщо невиконання умов цього
договору станеться з вини продавця,
останній зобов'язаний повернути
покупцю забезпечувальний платіж та
додатково сплатити суму в розмірі
забезпечувального платежу. Таким
чином, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 по
зустрічному позову в частині стягнення
з ОСОБА_1 забезпечувального платежу за
договором у сумі 16000,00 гривень та
додаткової суми у розмірі
забезпечувального платежу, тобто 16000,00
гривень, що разом складає 32000,00 гривень,
підлягає до задоволення.

Щодо вимог ОСОБА_2 про стягнення з
ОСОБА_1 на її користь коштів в сумі 14538,83
гривень у відшкодування витрат на
проведення необхідних ремонтних робіт
у будинку по АДРЕСА_2, то суд вважає, що
вони до задоволення не підлягають з
наступних підстав.

З аналізу ст. 100 ЖК Української РСР та
ст. 778 ЦК України вбачається, що у разі
переобладнання житла без згоди
власника, витрати понесені на таке
переобладнання, відшкодуванню не
підлягають.

В судовому засіданні не здобуто
доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1, як
власник, давала згоду ОСОБА_2 на
перепланування та переобладнання
будинку по АДРЕСА_2, тому вимоги ОСОБА_2
в цій частині є необґрунтованими і до
задоволення не підлягають. Відмовляючи
в зазначеній вимозі відповідача по
первісному та позивача по зустрічному
позову ОСОБА_2, суд не бере до уваги
посилання її представника на те, що для
того щоб в будинку можна було проживати
проведення ремонтних робіт було
необхідним, оскільки суду не було
надано жодного доказу про те, що
будинок був непридатний для проживання
і потребував саме таких ремонтних
робіт.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 понесені останньою
судові витрати у сумі 243 гривні 60
копійок.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне, пропорційно до
задоволених позовних вимог, стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені
судові витрати у сумі 160 гривень 00
копійок.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 32, 64, 100, ч. 1 ст. 109 ЖК Української
РСР, ст.160 СК України, ст.ст. 321, 386, 626, 628,
629, 625, 778 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 13, 57, 60, 88,
209, 212, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі
третьої особи на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - служби у справах дітей
Городищенської районної державної
адміністрації Черкаської області, про
виселення, задоволити.

Виселити ОСОБА_2 з житлового будинку з
надвірними спорудами, розташованого по
АДРЕСА_2, без надання іншого жилого
приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у сумі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
повернення забезпечувального платежу,
додатково суми у розмірі
забезпечувального платежу та витрат на
проведення необхідних ремонтних робіт,
задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 32000
(тридцять дві тисячі) гривень 00 копійок,
з яких: 16000 (шістнадцять тисяч) гривень 00
копійок - забезпечувальний платіж,
сплачений за Попереднім договором від
24.09.2013 року та 16000 (шістнадцять тисяч)
гривень 00 копійок - додаткова сума в
розмірі забезпечувального платежу,
відповідно до п. 7 Попереднього
договору від 24.09.2013 року.

В інших позовних вимогах зустрічного
позову, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судові витрати у розмірі 160 (сто
шістдесят гривень) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області,
через Городищенський районний суд,
шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти
денний строк. з дня проголошення
рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05.12.2014
року.

Суддя В. О. Черненко