22-ц/775/995/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Литвиненко Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

30 липня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого судді Песоцької
Л.І.

суддів Мальцевої
Є.Є., Ігнатолі Т.Г.

при секретарі Одінцові
Е.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» (далі - ПАТ «ММК
ім. Ілліча») про стягнення суми
індексації заробітної плати і
компенсації втрати частини заробітної
плати у зв'язку з несвоєчасною виплатою
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
25 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом і,
посилаючись на те, що з 16 червня 1983 року
по 13 грудня 2011 року він працював у ПАТ
«ММК ім. Ілліча», з березня 2003 року
відповідачем не виплачувалась йому
індексація заробітної плати, просив
стягнути з відповідача на його користь
суми індексації заробітної плати за
період з березня 2003 року по 13 грудня 2011
року та компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з
несвоєчасною виплатою.

Рішенням Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
25 квітня 2014 року позов задоволено
частково, стягнуто з ПАТ «ММК ім.
Ілліча» на користь ОСОБА_1 за період з
березня 2003 року по липень 2006 року
заборгованість з індексації
заробітної плати і компенсацію втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
несвоєчасною виплатою в загальній сумі
1070,60 грн. та в дохід держави судовий
збір у розмірі 229,40 грн.

Не погодившись, ОСОБА_1 в апеляційній
скарзі просить рішення суду скасувати,
ухвалити рішення про стягнення з ПАТ
«ММК ім. Ілліча» на його користь
індексацію заробітної плати та
компенсацію втрати частини заробітної
плати в сумі 7206,42 грн., посилається на
те, що судом неповно з'ясовані
обставини справи і необґрунтовано
частково задоволено позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
позивача ОСОБА_1, який підтримав доводи
апеляційної скарги, представника
відповідача Новгородської В.В., яка
заперечувала проти задоволення скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

У відповідності з вимогами ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16 червня
1983 року до 13 грудня 2011 року перебував у
трудових відносинах з ПАТ «ММК ім.
Ілліча» (а.с. 6-8).

З березня 2003 року по липень 2006 року при
перевищенні порогу інфляції, його
заробітна плата не індексувалась.

Сума невиплаченої індексації
заробітної плати становить 527 грн. 04
коп., компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати - 543 грн. 36
коп., а всього 1070,60 грн. (а.с.21).

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд виходив із того, що за період з
березня 2003 року по липень 2006 року
відповідачем необґрунтовано не
нараховувались позивачеві сума
індексації заробітної плати. З
висновком суду не можна не погодитись.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» та Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 р. N 1078, що дає можливість
частково або повністю відшкодувати
подорожчання споживачів товарів та
послуг. Об'єктом індексації грошових
доходів населення є оплата праці як
грошовий дохід громадян, одержаний
ними в гривнях на території України і
який не має разового характеру.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення», індексація грошових
доходів населення - встановлений
законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Згідно зі ст. 4 зазначеного Закону
індексація грошових доходів населення
проводиться в разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який установлюється в
розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком,
починаючи з місяця введення в дію цього
Закону.

Для проведення подальшої індексації
грошових доходів населення обчислення
індексу споживчих цін починається за
місяцем, у якому індекс споживчих цін
перевищив поріг індексації, зазначений
у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення
у зв'язку з індексацією здійснюється з
першого числа місяця, що настає за
місяцем, у якому опубліковано індекс
споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення
підвищено з урахуванням прогнозного
рівня інфляції випереджаючим шляхом,
при визначенні обсягу підвищення
грошових доходів у зв'язку із
індексацією враховується рівень
такого підвищення у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

У відповідності з п. 1-1 Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 р. N 1078, підвищення
грошових доходів громадян у зв'язку з
індексацією здійснюється з першого
числа місяця, що настає за місяцем, в
якому офіційно опубліковано індекс
споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення
проводиться у разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який встановлюється в
розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється
Держстатом і не пізніше 10 числа місяця,
що настає за звітним, публікується в
офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для
проведення індексації грошових
доходів населення провадиться
наростаючим підсумком починаючи з
березня 2003 р. - місяця опублікування
Закону України від 6 лютого 2003 р. N 491-IV
"Про внесення змін до Закону України
"Про індексацію грошових доходів
населення".

Для проведення подальшої індексації
грошових доходів населення обчислення
індексу споживчих цін починається за
місяцем, у якому індекс споживчих цін
перевищив поріг індексації, зазначений
в абзаці другому цього пункту.

Зі справи вбачається, що за період з
березня 2003 року по липень 2006 року
позивачеві не була виплачена
індексація заробітної плати в сумі 527
грн. 04 коп.

З урахуванням розрахункових листків
щодо виплати позивачеві заробітної
плати, індексів інфляції за цей період
та підвищення заробітної плати
відсутні підстави не погодитись з
розрахунком суми індексації,
проведеної відповідачем (а.с. 21, 58).

З розрахунком суми індексації
заробітної плати за вказаний період,
наданим позивачем, погодитись не можна,
оскільки в ньому не враховані, як
базові, місяці, в яких мало місце
підвищення мінімальної заробітної
плати, а саме: вересень 2004 року; січень,
квітень, липень та вересень 2005 року;
січень 2006 року.

Відповідно до п. 5 Порядку проведення
індексації грошових доходів населення
(в редакції до змін внесених постановою
Кабінету Міністрів України від 17
травня 2006 року N 690), у разі підвищення
розмірів мінімальної заробітної плати,
мінімальної пенсії, виплат, що
здійснюються відповідно до
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
державної допомоги сім'ям з дітьми,
стипендій, а також у разі зростання
грошових доходів населення без
перегляду їх мінімальних розмірів
місяць, в якому відбулося підвищення,
вважається базовим при обчисленні
індексу споживчих цін для індексації
грошових доходів населення. Індексація
грошових доходів, отриманих
громадянами за цей місяць, не
провадиться.

Зі справи вбачається також, що за
період з серпня 2006 року по грудень 2011
року мало місце підвищення тарифної
ставки позивача: з серпня 2006 року з 700
грн. 60 коп. до 1196 грн., тобто на 495 грн. 40
коп.; з квітня 2008 року - з 1196 грн. до 1644
грн. 64 коп., тобто, на 448 грн. 69 коп.; з
липня 2008 року - з 1644 грн. 64 коп. до 1794 грн.
80 коп. - на 150 грн.; з січня 2010 року з 1794
грн. 80 коп. до 1879 грн. 80 коп. - на 235 грн. ; з
серпня 2010 року з 1879 грн. 80 коп. до 2068 грн.
30 коп. - підвищення на 188 грн. 50 коп.; з
листопада 2010 року з 2068 грн. 30 коп. до 2285
грн. 20 коп. - на 216 грн. 90 коп. та з липня 2011
року з 2285 грн. 16 коп. до 2627 грн. 10 коп. - на
341 грн. 94 коп. (а.с. 66-90).

Сума індексації з серпня 2006 року по
березень 2008 року становила від 10 грн. 10
коп. до 81 грн. 66 коп., а підвищення
тарифної ставки 495 грн.; з квітня 2008 року
по грудень 2009 року індексація
становила від 18 грн. 06 коп. до 127 грн. 97
коп., а підвищення 150 грн.; з січня 2010
року по липень 2010 року індексація
становила з від 160 грн. 77 коп. до 213 грн. 12
коп., а підвищення - 235 грн.07 коп.; з
листопада 2010 року по червень 2011 року
сума індексації від 16 грн. 94 коп. до 52
грн. 80 коп., підвищення 216 грн. 90 коп. і з
липня 2011 року підвищення 341 грн. 94 коп.

Відповідно до п. 5 Порядку проведення
індексації грошових доходів населення
(у редакції зі змінами, внесеними
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 травня 2006 року N 690), у разі
підвищення грошових доходів населення
випереджаючим шляхом з урахуванням
прогнозного рівня інфляції базовим
місяцем вважається місяць, у якому мало
місце таке підвищення. Для проведення
подальшої індексації або здійснення
чергового підвищення доходів
випереджаючим шляхом обчислення
індексу споживчих цін здійснюється
наростаючим підсумком починаючи з
наступного за базовим місяця.
Нарахування сум індексації або
проведення чергового підвищення
грошових доходів випереджаючим шляхом
здійснюється з першого числа місяця, що
настає за місяцем, в якому офіційно
опубліковано індекс споживчих цін, на
підставі якого нарахована сума
індексації перевищить суму підвищення
доходів випереджаючим шляхом у
базовому місяці.

Із запропонованого позивачем
розрахунку за період з серпня 2006 року
та пояснень позивача вбачається, що в
цьому розрахунку не прийняті за базові
місяці, в яких мало місце підвищення
тарифної ставки позивача
випереджаючим шляхом з урахуванням
прогнозного рівня інфляції і
обчислення індексу споживчих цін не
проведено наростаючим підсумком
починаючи з наступного за базовим
місяця.

Заперечуючи проти позовних вимог про
стягнення сум індексації заробітної
плати з серпня 2006 року по грудень 2011
року, позивач надав розрахунок, в якому
враховані, як базові, місяці підвищення
тарифної ставки випереджаючим шляхом
та індекс споживчих цін для індексації
заробітної плати обчислено відповідно
до п. 5 Порядку проведення індексації
грошових доходів населення.

З наданих відповідачем даних про
підвищення тарифної ставки вбачається,
що підвищення тарифної ставки позивача
перевищувало суму індексації у
спірному періоді.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З урахуванням встановленого суд
обґрунтовано дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач не спростував висновки суду.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду відповідає
вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, ст. ст. 32,
33 Закону України «Про оплату праці, ст.
ст. 1, 4, 6 Закону України «Про індексацію
грошових доводів населення» і підстав
для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
25 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді