Гайворонський районний суд
Кіровоградської області
м.Гайворон, вул.Воровського, 3
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2014 року Гайворонський
районний суд Кіровоградської області в
складі:

головуючого судді Поліщука В.В.

при секретарі Діхтяренко М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Гайвороні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та відділу
державної виконавчої служби
Гайворонського районного управління
юстиції про визнання права власності
на автомобіль та зняття з нього арешту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 та відділу державної виконавчої
служби Гайворонського районного
управління юстиції про визнання права
власності на автомобіль та зняття з
нього арешту.

Позов мотивовано тим, що 20.05.2006 року він
придбав автомобіль марки ГАЗ-САЗ 53Б,
державний номер НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_3,
№ свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2,
видане 06.11.2004 року у відповідача, який
при свідках отримав за цей автомобіль
15000 гривень, що підтверджується
відповідною розпискою, яка була
складена ним у присутності двох
свідків: гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4.

Але, враховуючи що у нього на той момент
часу були відсутні кошти на постановку
даного автомобіля на облік в органах
ДАІ, з обліку його не знімав, а отримав
довіреність від відповідача,
посвідчену приватним нотаріусом
Гайворонського нотаріального округу
Кіровоградської області ОСОБА_5 30.05.2006
року, зареєстрована в реєстрі за №
1495. Ззгідно якої відповідач
уповноважив його керувати,
розпоряджатись, відчужувати па умовах
за своїм розсудом та знімати (ставити)
на облік вищевказаний автомобіль.
Пізніше йому була виписана нова
довіреність від 03.07.2009 року, посвідчена
державним нотаріусом Гайворонської
Державної нотаріальної контори
Ковбасюк Н.Ю., та зареєстрована у
реєстрі за № 1023.

З наведеного вбачається, що відповідач
продав належний йому автомобіль
ОСОБА_1, уклавши договір
купівлі-продажу автомобіля у
відповідності до вимог ст.ст. 205, 208. 539, 655
Цивільного кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу,
належить вчиняти у письмовій формі.

Так, 20.05.2006 року відповідачем була
складена письмова розписка про
отримання від нього коштів за
автомобіль марки ГАЗ-САЗ 53Б, державний
номер НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_3, №
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2,
видане 06.11.2004 року.

Частиною 1 ст. 328 Цивільного кодексу
України передбачено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно ч.1 ст. 334 Цивільного кодексу
України право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Вважає, що він правомірно набув право
власності на автомобіль марки ГАЗ-САЗ
53Б, державний номер НОМЕР_1, № шасі
НОМЕР_3, який з 30.05.2006 року фактично
знаходиться у його володінні.

Дані обставини можуть підтвердити
свідки, що безпосередньо були присутні
при складанні розписки, а саме ОСОБА_3
та ОСОБА_4.

В даний час при спробі зняти з обліку
авто, йому стало відомо, що на вказаний
автомобіль постановою головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Гайворонського районного управління
юстиції Шевчук Н.І. від 06.09.2012 року було
накладено арешт.

Відповідно до ст. 391 ЦК України особа
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні нею права користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримав та просить його
задовільнити.

Представник відділу державної
виконавчої служби Гайворонського
районного управління юстиції в судове
засідання не з'явився надіслав до суду
заяву з клопотанням розглянути справу
без його участі, та надав суду письмове
заперечення в якому вказав, що з
вимогами ОСОБА_1 відділ державної
виконавчої служби Гайворонського
районного управління юстиції не
згодний і вважає дану позовну заяву
безпідставною.

На виконанні у відділі державної
виконавчої служби Гайворонського РУЮ
знаходиться зведене виконавче
провадження ЄДРВП 43914237 про стягнення з
ОСОБА_2 231216,22 грн. на користь фізичних,
юридичних осіб та держави. У зведене
виконавче провадження входить 14
виконавчих проваджень.

Відповідно до ст.ст. 5, 11, 90 Закону
України "Про виконавче провадження»
державним виконавцем відділу
перевірено майновий стан боржника
шляхом направлення відповідних
запитів у органи, які ведуть реєстрацію
та відчуження майна.

Згідно відповіді Гайворонського
ЦНППВАЗ № 732 від 08.05.2014 року за ОСОБА_2
рахуються транспортні засоби, в тому
числі автомобіль ГАЗ 5212 днз. НОМЕР_1.

03.09.2014 року державним виконавцем на
підставі ст. 57 Закону України "Про
виконавче провадження" на всі
транспортні засоби боржника було
накладено арешт та направлено на
виконання до Гайворонського РЕВ ДАІ за
вихідним № 9732.

03.09.2014 року державним виконавцем на
підставі ст. 40 Закону України "Про
виконавче провадження" всі транспортні
засоби, які рахуються за боржником було
оголошено в розшук.

Згідно відібраного пояснення у ОСОБА_2
від 30.09.2014 року вбачається, що
автомобіль ГАЗ 5212 доз. НОМЕР_1 був
утилізований близько 7 років назад.
Станом на сьогоднішній день боржник
умисно не виконує рішення судів, не
сплативши жодної копійки штрафу чи
боргу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов визнав, пояснив, що дійсно він
отримав від ОСОБА_1 гроші за вказаний
автомобіль, передав автомобіль у його
власність надавши йому довіреність.
Вважає, що продав автомобіль ОСОБА_1.
Про те, що автомобіль утилізований
пояснив державному виконавцю
помилково.

Суд відмовив у прийняті визнання
позову ОСОБА_2 про що виніс ухвалу (а.с.
33).

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

Згідно ст. 392 ЦK України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права не встановлена судом.

Положення ст. 244 ЦК України
передбачають, що на підставі
довіреності здійснюється
представництво. Довіреність є
письмовий документ, що видається
однією особою іншій особі для
представництва перед третіми особами.

Згідно зі ст. ст. 238. 244 ЦК України
довіреність не є правовим оформленням
переходу права власності.

Із змісту статей 202. 208, 626, 638. 655 ЦК
України вбачається, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Правочин має
бути укладений у формі, встановленій
законом. У письмовій формі належить
вчиняти правочини фізичних осіб між
собою на суму, що перевищує у двадцять і
більше разів розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до п. п. 2,7, 8, 42 Правил
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 7 вересня 1998 року
№ 1388 в редакції, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин,
передбачено порядок набуття права
власності на транспортний засіб з
обов'язковою реєстрацією власником
придбаного транспортного засобу на
підставі документів, що підтверджують
право власності.

Для того, щоб здійснити продаж
автомобіля, зняти його з обліку та
перереєструвати на нового власника
необхідно, щоб був відсутній арешт
автомобіля чи заборона зняття його з
обліку.

Крім того, власник автомобіля повинен
підтвердити правомірність придбання
транспортних засобів зазначеними в
правилах документами, засвідченими
підписом відповідної посадової особи,
що скріплений печаткою.

Серед зазначених в цих правилах
документів відсутній письмовий
договір, укладений між сторонами і
ніким не посвідчений. Натомість
вказано, що одними із таких документів
можуть бути договори, в тому числі
угоди, укладені на товарних біржах, та
інші посвідчені в установленому
порядку документи, що встановлюють
право власності на транспортний засіб.

Для реєстрації транспортних засобів,
що перебували в експлуатації і
зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім
названих документів, додається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про
зняття транспортного засобу з обліку.
Перед відчуженням такий транспортний
засіб повинен бути знятий з обліку в
підрозділі ДАІ.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію
автомобіля марки ГАЗ-САЗ 53Б, державний
номер НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_3, №
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2,
видане 06.11.2004 року, автомобіль належить
ОСОБА_2 (а.с. 8).

Як вбачається з пояснень, ОСОБА_1 він
отримав довіреність від ОСОБА_2,
посвідчену приватним нотаріусом
Гайворонського нотаріального округу
Кіровоградської області ОСОБА_5 30.05.2006
року, яка зареєстрована в реєстрі за
№ 1495. Згідно якої ОСОБА_2 уповноважив
його керувати, розпоряджатись,
відчужувати па умовах за своїм
розсудом та знімати (ставити) на облік
вищевказаний автомобіль. Згодом була
виписана нова довіреність від 03.07.2009
року, посвідчена державним нотаріусом
Гайворонської Державної нотаріальної
контори Ковбасюк Н.Ю., та зареєстрована
у реєстрі за № 1023.

20 травня 2006 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склали
розписку про отримання грошей за
проданий автомобіль. Вказану розписку
вважає договором купівлі-продажу
автомобіля

Перед укладенням цього договору
автомобіль не був знятий з обліку в
органах ДАІ.

Таким чином, придбання ОСОБА_1 спірного
автомобіля на підставі договору
укладеному з ОСОБА_2 у простій
письмовій формі не можна вважати
правомірним, тому за цим договором він
не набув право власності на
транспортний засіб.

Отже, сторони не вжили заходів щодо
переоформлення автомобіля у порядку,
визначеному правилами державної
реєстрації та обліку автомобілів.
Таким чином, за ОСОБА_1 не можна визнати
його право власності на автомобіль з
підстав ст. 392 ЦK України.

Статтею 60 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
особа, яка вважає, що майно на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно роз'яснень, наданих у п. 4
постанови Пленуму Верховного Суду
України N 6 від 27.08.76 р. із змінами "Про
судову практику у справах про
виключення майна з опису" визначено, що
за правилами, установленими для
розгляду позовів про виключення майна
з опису, розглядаються вимоги громадян
та організацій, що грунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним.

Оскільки позовні вимоги позивача не
ґрунтуються на праві власності на
спірний транспортний засіб, то ним і не
можуть ставитись вимоги про звільнення
майна з під арешту.

Керуючись, ст.ст. 328, 638 ЦК України,

ст. 60 Закону України «Про виконавче
провадження»

ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та відділу державної виконавчої
служби Гайворонського районного
управління юстиції про визнання за ним,
права власності на автомобіль марки
ГАЗ-САЗ 53Б, державний номер НОМЕР_1, №
шасі НОМЕР_3 - відмовити.

Відмовити в знятті арешту з автомобіля
марки ГАЗ-САЗ 53Б, державний номер
НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_3, який накладений
06.09.2012 року постановою головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Гайворонського районного управління .

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції (Гайворонський
районний суд), шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя:
В. В. Поліщук

Дата документу 03.12.2014