Ухвала

іменем україни

1 серпня 2014 року

м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Євтушенко О.І.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
подану представником ОСОБА_3, на
рішення Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від

30 січня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Чернівецької області від

19 березня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про захист
майнового права та інтересу шляхом
припинення правовідносин,

в с т а н о в и в:

Рішенням Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 30 січня
2014 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Надра» про захист
майнового права та інтересу шляхом
припинення правовідносин відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Чернівецької області від 19 березня

2014 року рішення Сторожинецького
районного суду Чернівецької області
від 30 січня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані
судові рішення та увалити нове рішення,
яким вирішити питання по суті,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 324 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог внаслідок спливу строку позовної
давності суд першої інстанції, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що позивачем пропущено
строк позовної давності для звернення
до суду за захистом свого права.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено,
що перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Судами встановлено, що починаючи з
листопада 2009 року у

ОСОБА_2 виникло право на подання
позовної заяви, і з цього часу почав
спливати трирічний строк встановлений
Законом.

Таким чином, суд першої інстанції, з
яким погодився суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку
відмовивши у задоволенні позовних
вимог внаслідок пропущення строку
позовної давності.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,
у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2, подану
представником ОСОБА_3, на рішення
Сторожинецького районного суду
Чернівецької області від

30 січня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Чернівецької області від

19 березня 2014 року, в справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
про захист майнового права та інтересу
шляхом припинення правовідносин,
відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ разом із доданими
до касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
О.І. Євтушенко