Провадження № 2/127/6797/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

за участі позивача ОСОБА_1,
представника позивачів ОСОБА_2,
представника відповідача Журавського
О.А., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до
Виконавчого комітету Вінницької
міської ради, за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Приватного підприємства «Бокуд» про
визнання права користування житловим
приміщенням та зобов'язання укласти
договір найму житлового приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивачі звернулися
до суду з даним позов до Вінницької
міської ради, Приватного підприємства
«Бокуд». Свої позовні вимоги
мотивували тим, що в 1989 року ОСОБА_5,
чоловіку позивача, разом з членами
сім'ї було видано ордер на зайняття
однієї кімнати площею 34,4 кв.м. в
квартирі АДРЕСА_1. Фактично з цією
площею це були кімнати АДРЕСА_4, 59 в
цьому будинку, куди сім'я вселилася і
проживає до сьогоднішнього часу.
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, сім'я
залишилась проживати в цій квартирі і
проживає по сьогоднішній день, сплачує
послуги. Однак переоформити особовий
рахунок, який оформлений на ім'я
покійного чоловіка, немає можливості,
зважаючи на помилку в нумерації
квартири, де позивачі проживають з дня
заселення, адже вказано АДРЕСА_1, а не
АДРЕСА_4. За даними технічної
інвентаризації вказане помешкання
складається з двох кімнат площею 34,4
кв.м. Вважаючи своє право порушене,
позивачі і звернулися до суду з даним
позовом та просять визнати за ними
право користування квартирою АДРЕСА_4
та зобов'язати укласти договір найму.

Ухвалою Вінницького міського суд
Вінницької області від 30 жовтня 2014 року
(без винесення окремого процесуального
документа) було замінено неналежних
відповідачів на належного відповідача
- Виконавчий комітет Вінницької
міської ради та приватне підприємство
«Бокуд» було залучено до участі в
справі як третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
представник позивачів ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримали, просили їх
задовольнити. При цьому звернули увагу,
що на квартирі, в якій мешкають
позивачі, певний час висів як АДРЕСА_1,
так і № АДРЕСА_4, а за даними
житлово-експлуатаційної організації в
будинку квартири під АДРЕСА_1 не існує,
квартира АДРЕСА_4 має площу 34,4 кв.м., а
інвентаризаційна справа змінювалася,
було перепланування (появилась кухня
на поверсі), а тому допущені помилки при
оформлені ордера не повинні впливати
на житлові права позивачів.

Представник виконкому Вінницької
міської ради в судовому засіданні
заперечував щодо задоволення позовних
вимог.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча був
належним чином повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому
засіданні пояснили, що позивачі разом з
іншими членами сім'ї ще в 1989 році
заселилися в житлове приміщення
АДРЕСА_4, яке складається з двох кімнат,
та постійно там проживають, ніколи і
нікуди не переїжджали з даної квартири,
постійно оплачували всі комунальні
послуги, на їх помешканні висіла певний
час як позначка АДРЕСА_4, так і позначка
50. Таку нумерацію пояснити не могли. При
цьому відмітили, що на 4 поверсі, де вони
мешкають, у 80-роках була обладнана ще
одна кухня. До позивачів вказане
приміщення займала сім'я ОСОБА_8

Заслухавши пояснення сторін, показання
свідків та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні фактичні
обставини справи та правовідносини,
врегульовані нормами глави 2 ЖК України
щодо права користування житловим
приміщенням.

Судом встановлено, що рішенням
адміністрації та профспілкового
комітету Вінницького управління
механізації будівництва тресту
«Вінницябуд» від 20 жовтня 1989 року дві
кімнати площею 34,4 кв.м. АДРЕСА_1 в
гуртожитку для малосімейних, в якому
проживала сім'я ОСОБА_8, були виділені
сім'ї ОСОБА_5 зі складом сім'ї 4 чоловіки.

23 листопада 1989 року ОСОБА_5 отримав
ордер НОМЕР_1 на вселення в одну кімнату
площею 34,4 кв.м в квартрі АДРЕСА_1 в
складі сім'ї: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_9 та
ОСОБА_4. При цьому особовий рахунок було
відкрито на квартиру АДРЕСА_4.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, а
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_9, що
стверджується свідоцтвами про смерть
відповідно серії НОМЕР_2 від 01.06.1999 року
та НОМЕР_3 від 29.12.2003 року (а.с.13,12).

Житловий будинок АДРЕСА_4 був переданий
до комунальної власності
територіальної громади м.Вінниці та
переданий на обслуговування
Приватному підприємству «Бокуд».
Відповідно до рішення виконавчого
комітету Вінницької міської ради від 28
квітня 2011 року №1013 «Про обслуговування
житлового фонду» ПП «Бокуд» визнано
виконавцем послуг з утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій у
житловому фонді, що є комунальною
власністю територіальної громади м.
Вінниці згідно з переліком.

Відповідно до довідки з місця
проживання, виданої ПП «Бокуд» від 29
липня 2014 року №1517, вбачається, що
особовий рахунок на ім'я ОСОБА_5, який
помер в 1999 році, відкрито на кімнату
АДРЕСА_4, реєстрація осіб здійснена в
кімнаті АДРЕСА_1, особовий рахунок на
кімнату АДРЕСА_1 відсутній.

За повідомленням ПП «Бокуд» від 21
листопада 2014 року №76/1, будинок АДРЕСА_4
був прийнятий ним на обслуговування
від ТОВ «Житлосервіс». Згідно списків,
переданих останнім, особовий рахунок
на квартиру 50 в дислокації будинку не
значиться. Згідно інвентаризаційної
справи в даному житловому будинку
кімнати АДРЕСА_1 не має. ОСОБА_1 фактично
проживає згідно інвентаризаційної
справи в кімнаті АДРЕСА_4. Ця кімнати
складається з двох кімнат житловою
площею 34,4 кв.м., нежитлова площа 11,1 кв.м

З пояснень позивачів та показань
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також даних
інвентаризаційної справи судом
встановлено, що позивачам по справі
ордер фактично був виданий на кімнату
АДРЕСА_4 (такий номер вона має зараз), що
складається з двох кімнат площею 34,4
кв.м., куди вони і заселилися в
листопаді 1989 року та проживають в ній
постійно по теперішній час. ОСОБА_1
оплачує всі комунальні послуги по
даному приміщенню, про що свідчать
довідка ПП «Бокуд» від 29 липя 2014 року
№1135 (а.с. 14).

За таких обставин суд прийшов до
висновку про задоволення позовної
вимоги про визнання за позивачами
права користування житловим
приміщенням квартири АДРЕСА_4.

Відповідно ст. 58 ЖК України єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення є ордер.

Ордер за своєю правовою природою є
актом індивідуального характеру, що
видається органом, до компетенції
якого входить його видача, на вселення
громадян у вказане житлове приміщення.
Ордер породжує з однієї сторони
адміністративно-правові відносини між
власником та житлово-експлуатаційною
організацією, куди він здається, а з
іншої сторони - цивільно-правові
відносини між громадянином і
житлово-експлуатаційною організацією.

Згідно зі ст. 58 ЖК України на підставі
рішення про надання жилого приміщення
в будинку державного або громадського
житлового фонду виконавчий комітет
районної, міської, районної в місті,
селищної, сільської Ради народних
депутатів видає громадянинові ордер,
який є єдиною підставою для вселення в
надане жиле приміщення. Ордер може бути
видано лише на вільне жиле приміщення.

Статтею 59 ЖК України передбачено, що
ордер може бути визнаний недійсним
тільки за рішенням суду і тільки в
конкретних випадках.

Згідно пункту 69 Правил обліку громадян,
потребуючих поліпшення житлових умов і
надання їм жилих приміщень в Україні
ордер дійсний протягом 30 днів. Цей
термін є пересічним. Після закінчення
його ордер автоматично втрачає свою
силу.

Судом встановлено, що позивачам ордер
видався саме на житлове приміщення, що
складається з двох кімнат площею 34,4
кв.м., куди вони і вселилися. Зазначене
приміщення, як підтверджено
матеріалами справи, має номер АДРЕСА_4.
Встановлені в судовому засіданні
неточності при його оформлені не
можуть бути підставою для порушення
житлових прав позивачів, а відповідно і
відмови в позові. При цьому суд зважає,
що особи вселися і досить тривалий час
проживають у вказаній квартирі саме на
підставі цього ордеру, ордер не був
визнаний недійсним, що свідчить про
відсутність спору щодо вказаної
квартири з боку інших осіб.

Оскільки єдиною правовою підставою для
укладення договору найму жилих
приміщень державного чи комунального
житлового фонду є ордер, який
відповідно до норм ст. 61 ЖК України
укладається в письмовій формі між
наймачем - громадянином та наймодавцем
- в даному відповідачем, тому суд
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог про укладення договору
житлового найму. При цьому суд зважає,
що договір укладається із одним із
осіб, а інші ж особи включаються до
складу як члени сім'ї.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 61-64, 58, 59 ЖК України, ст. ст. 3, 4, 10-11,
57-АДРЕСА_4, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, право користування
житловим приміщенням АДРЕСА_4, що
складається з двох кімнат житловою
площею 34,4 кв.м., в будинку АДРЕСА_4.

Зобов'язати Виконавчий комітет
Вінницької міської ради укласти з
ОСОБА_1 договір найму житлового
приміщення АДРЕСА_4, що складається з
двох кімнат житловою площею 34,4 кв.м, в
будинку АДРЕСА_4, із зазначенням членом
сім'ї ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
термін з дня його проголошення.

Повний тест рішення буде виготовлений
у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України
п'ятиденний строк.

Суддя: