Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2014 р.
Справа № 608/1680/14-ц

Номер провадження2/608/550/2014

Чортківський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої судді
Запорожець Л. М.

при секретарі
Росляк Т.Б.

з участю представників сторін
ОСОБА_1,

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 4 міста
Чорткові цивільну справу за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ спільного
майна подружжя та зустрічний позов
ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про поділ спільного
майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_5 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_6 про поділ
спільного майна подружжя посилаючись
на те, що з вересня 2001 року вона
проживала в цивільному шлюбі з
відповідачем, який офіційно
зареєстрували 19 листопада 2007 року в
відділі РАЦС Чортківського РУЮ,
актовий запис № 267. Проживали в будинку
відповідача та вели спільне
господарство. За період спільного
проживання вона працювала, про що
свідчить трудова книжка, у вільний час
обробляла фото на ПК . 22 серпня 2009 року
виїхала на роботу за кордон та
перебуваючи за кордоном продовжувала
матеріально забезпечувати
відповідача, пересилала йому гроші,
оскільки розраховувала на продовження
спільного сімейного життя. Зокрема, нею
було особисто зароблено та переказано
відповідачу гроші в сумі 1900 євро на
поїздку в Італію, оскільки в них була
така домовленість. В липні 2013 року їй
стало відомо, що кілька років
відповідач проживає з іншою жінкою, а 29
жовтня 2012 року шлюб було розірвано, при
цьому відповідач не повідомив її про
це. Відповідач відмовляється повернути
їй речі індивідуального користування
та добровільно поділити спільно нажите
майно, виділившимайна згідно вказаного
в позовній заяві переліку. Крім того,
ними за час спільного проживання
придбано матеріалів на покрівлю
будинку на загальну суму 24346 гривень та
на придбання надмогильного пам»ятника
за 6500 гривень, а всього на суму 30846
гривень. Крім того, у відповідача
залишились її особисті речі, які
просить зобов»язати повернути
відповідача.Також нею придбано в
Італії та передано чоловіку монітор -
телевізор та ноутбук, а відповідачем
мотоцикл «Ямаха».

28 жовтня 2014 року позивачкою подано
заяву про уточнення позовних вимог,
згідно якої вона просить збільшити
позовні вимоги шляхом включення у
поділ майна і земельних ділянок, які
передані у приватну власність
відповідача загальною площею площею
0,2759 га , в тому числі для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
площею 0,1580 га та для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,1179 га, оскільки вважає їх
спільною сумісною власністю подружжя.

21 листопада 2014 року відповідачем
подано зустрічну позовну заяву про
поділ спільного майна подружжя, а саме
провести поділ ? частини квартири
АДРЕСА_1, визнавши його власником ??
частини зазначеної квартири.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_1
уточнені позовні вимоги довірительки
підтримує, просить задоволити в
повному обсязі. Зустрічний позов не
визнає, просить в задоволенні
відмовити.

Представники ОСОБА_6 - ОСОБА_2,
ОСОБА_3 позов ОСОБА_5 не визнають,
просять у задоволенні відмовити за
безпідставністю, зустрічний позов
ОСОБА_6 підтримують, просять
задоволити.

Вислухавши представників сторін,
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_13, дослідивши
письмові докази, суд приходить до
висновку, що первісний та зустрічний
позови до задоволення не підлягають та
в їх задоволенні слід відмовити за
недоведеністю та безпідставністю
позовних вимог з наступних підстав:

Сторони по справі - колишнє
подружжя. Шлюб було укладено 19 грудня
2007 року та розірвано 29 жовтня 2012 року,
що вбачається із рішення № 1916/2605/2012
Чортківського районного суду
Тернопільської області.

Зі змісту позовної заяви
вбачається, що 22 серпня 2009 року
позивачка виїхала на заробітки за
кордон та про вказаний факт не
заперечували і представники
відповідача ОСОБА_6

В позовній заяві позивачка
зазначає, що за час спільного
проживання з відповідачем ними
придбано майна (речей) на загальну суму
68633 гривні, витрачено кошти на покрівлю
будинку ОСОБА_6, в якому вони проживали
вартістю 24346 гривень та придбано
надмогильний пам»ятник на могилу
батька ОСОБА_6 на суму 6500 гривень, на що
будо витрачено спільних коштів
подружжя в сумі 30846 гривень. ОСОБА_4
також в позовній заяві стверджує, що
перебуваючи в Італії вона переказала
відповідачу коштів на загальну суму 1900
євро (19722 гривні), вважаючи ці кошти
набуті нею за час окремого проживання
під час фактичного припинення шлюбних
відносин і просить визнати їх її
особистою приватною власністю. Також
вказує, що нею придбано в Італії та
передано ОСОБА_6 монітор телевізора ЛСД
з плоским екраном за 259,89 євро (2697,65
гривень) та ноутбук Асус чорного
кольору, вартістю 569 євро (5906, 22 гривні) .
Крім цього, відповідач не повернув їй
також і її особисті речі згідно
переліку позовної заяви, всього на 28634,
40 гривень.

Суд зазначає, що жодних доказів
наявності такого майна у ОСОБА_9 суду не
подано.

Так, в судовому засіданні свідок
ОСОБА_13 суду показав, що їм з сестрою та
мамою на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності належала
квартира АДРЕСА_2, яку вони продали 05
травня 2006 року за 31300 гривень та
виручені кошти поділили порівну між
ними. 14 червня 2006 року мама та сестра за
виручені від продажу квартири кошти
спільно купили однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 по ? частині за 11100 гривень.
Будь що пояснити з приводу придбання
під час проживання у шлюбі сестрою з
ОСОБА_6 будь-якого майна пояснити
детально не може.

Аналогічні покази дала і будучи
допитаною в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8

З поданих до позовної заяви
письмових доказів, а саме документів
грошових переказів в перекладі на
українську мову вбачається тільки факт
надсилання на ім.»я ОСОБА_6 08.10.2009 року
150 євро, 07.07.2010 року 1000 євро; 08.08.2010 року 650
євро; 28.12.2010 року 100 євро, однак жодних
доказів, що ОСОБА_6 отримав вказані
кошти суду не подано, клопотань про
витребування таких доказів позивачкою
чи її представником не заявлялось. не
заявлено. Аналогічно суд не може взяти
до уваги, як доказ чеки про придбання
монітору та ноутбука позивачкою в
Італії, оскільки вказані документи
підтверджують тільки факт придбання
даного майна, однак з них не вбачається,
хто його придбав та не має доказів
того, що вказане майно було отримане
саме ОСОБА_6, а не іншою особою. Таким
чином суд не може визнати такі докази
належними та допустимими.

Суд також зазначає, що ні
позивачкою, ні відповідачем не надано
суду доказів проживання у фактичних
шлюбних відносинах з 2001 року, як вони
про це вказують у своїх вимогах та
заперечення, відсутні будь - які докази
про наявність у відповідача ОСОБА_6
особистих речей ОСОБА_5 та іншого
спільно нажитого майна. Нею не подано
суду актів опису такого майна,
складених компетентною комісією, чи
будь - яких інших письмових доказів, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог.

З договору дарування від 27 травня
2004 року ВВЕ № 054017 р. № 1364 та витягу про
реєстрацію права власності на нерухому
майно від 17.06.2004 року вбачається, що
ОСОБА_6 є власником домоволодіння по
АДРЕСА_4 Даний договір посвідчений
ОСОБА_11, привітним нотаріусом
Чортківського районного нотаріального
округу 24.04.2004 року.

Згідно довідки № 1019 від грудня 2007
року виданої виконкомом
Горішньовигнанської сільської Ради
вбачається, що станом на 01.01.2002 року
згідно земельно-облікових документів в
користуванні ОСОБА_12 знаходилась
земельна ділянка в с. Горішня Вигнанка
Чортківського району загальною площею
0, 2759 га в тому числі для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд 0,1580
га, для ведення особистого селянського
господарства 0,1179 га та з 07.05.2004 року
згідно договору дарування вказана
земельна ділянка перейшла у
користування ОСОБА_6. Межі земельної
ділянки не змінювались.

З архівного витягу № 391 архівного
відділу Чортківської РДА вбачається,
що рішенням № 170 від 05 липня 2007 року
Горішньовигнанської сільської Ради
затверджено передачу у привітну
власність ОСОБА_6 земельних ділянок,
розташованих на території
Горішньовигнанської сільської Ради
загальною площею 0,2759 га в тому числі
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд площею 0,1580 га, для
ведення особистого селянського
господарства 0,1179 га.

Таким чином, суд вважає, що дані
земельні ділянки не можуть бути
визнані спільним майном подружжя та
поділу не підлягають.

Відповідно суд також вважає, що ?
частина квартири АДРЕСА_1, власником
якої є ОСОБА_5, а також мотоцикл «Ямаха»,
вартістю 11560 гривень, який придбав
ОСОБА_6 до реєстрації шлюбу, не можуть
бути визнані спільним майном подружжя,
оскільки придбані сторонами до
реєстрації шлюбу, про що подано
відповідні докази.

Позивачкою ОСОБА_5 також не надано
суду доказів, які б підтверджували сам
факт встановлення надмогильного
пам»ятника та перекриття даху будинку,
який належить на праві особистої
приватної власності її колишньому
чоловіку ОСОБА_6 Не доведено, що ці
факти взагалі мали місце і які докази
підтверджують ці обставини.

Відповідно до вимог статті 24
Конституції України громадяни мають
рівні конституційні права і свободи і є
рівними перед законом.

Відповідно до вимог частини 1, 4
статті 41 Конституції України кожен має
право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст. 51
Конституції України шлюб ґрунтується
на вільній згоді жінки і чоловіка.
Кожен із подружжя має рівні права і
обов»язки у шлюбі та сім»ї.

Відповідно до вимог ст. 55
Конституції України права і свободи
людини і громадянина захищаються
судом.

Кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 3
Сімейного Кодексу України сім»я
створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

Відповідно до вимог пункту 10
статті 7 Сімейного Кодексу України
кожен учасник сімейних відносин має
право на судовий захист.

Відповідно до вимог ст. 21
Сімейного Кодексу України шлюбом є
сімейний союз жінки та чоловіка,
зареєстрований у державному органі
реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім»єю жінки та
чоловіка без шлюбу не є підставою для
виникнення у них прав та обов»язків
подружжя.

Відповідно до вимог ст. 57
Сімейного Кодексу України особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно,
набуте нею, ним за час шлюбу, але на
підставі договору дарування або в
порядку спадкування; майно, набуте нею,
ним за час шлюбу, але за кошти, які
належали їй, йому особисто.

Відповідно до вимог ст. 60
Сімейного Кодексу України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з
поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляду за
дітьми, хвороби тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Відповідно до вимог ст. 70
Сімейного Кодексу України у разі
поділу майна, що є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутись до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають вірні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог та на підставі доказів сторін та
інших особі, які беруть участь у
справі.

Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 59 ЦПК
України суд не бере до уваги докази, які
одержані з порушенням порядку,
встановленого Законом.

Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
особі, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Таким чином , суд вважає, що
сторонами не надано суду доказів, які
визначені законом і їх позовні вимоги
не доведені жодними доказами, які
підтверджують наявність чи
відсутність обставин, на які вони
посилаються, як на підстави своїх
вимог.

Керуючись ст. ст. 24, 41, 51, 55 Конституції
України, ст.ст. 3, 7, 21, 57, 60, 69, 70, 71
Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11,
57, 58, 60, 64, 88, 89, 208, 212, 213-215, 218 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні уточнених позовних
вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ
спільного майна подружжя та
зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5
про поділ спільного майна подружжя -
відмовити за недоведеністю позовних
вимог сторонами.

Судові витрати покласти на сторін в
межах ними раніше понесених.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
у випадку оскарження - після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з часу його
оголошення в апеляційний суд
Тернопільської області через
Чортківський районний суд.

Суддя (підпис)

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в
матеріалах справи № 608/1680/14-ц

Рішення набрало законної сили " "
__________________ року.

Суддя:
Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " ___________________
року.

Секретар: