Номер провадження: 22-ц/785/9000/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Виноградової Л.Є.,
Сегеди С.М.

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю
третіх осіб - ВГІРФО Шевченківського ВМ
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області, начальника дільниці
№ 4 комунального підприємства
«Житлово-комунальний сервіс
«Фонтанський» про визнання права
користування та реєстрації в житловому
приміщенні, укладення договору найму
житлового приміщення, за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2012
року, -

встановила:

20 січня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3, за участью
третіх осіб - ВГІРФО Шевченківського ВМ
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області, начальника дільниці
№ 4 комунального підприємства
«Житлово-комунальний сервіс
«Фонтанський» про визнання права
користування та реєстрації в житловому
приміщенні, укладення договору найму
житлового приміщення, посилаючись на
те, що відповідач, ОСОБА_3 - батько
позивача, у 1994 році не включив у акт
приватизації житла ОСОБА_2, хоча на той
час позивач сумісно проживав в АДРЕСА_1
з батьком, ОСОБА_2, дідусем, ОСОБА_5 та
бабусею, ОСОБА_6 однією родиною як
неповнолітній член родини.

ОСОБА_5 помер у 1999 році, ОСОБА_6 померла у
2005 році, а батько позивача з 1997 року у
квартирі АДРЕСА_1, що в м. Одесі не
мешкає, позивач самостійно виконує
повністю всі обов'язки оплати
комунальних платежів, фактично виконує
договір найму жилого приміщення, тому
на підставі вищевикладеного просить
суд визнати за ОСОБА_2 право подальшого
користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 04 жовтня 2012 року позовну
заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участью
третіх осіб - ВГІРФО Шевченківського ВМ
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області, начальника дільниці
№ 4 комунального підприємства
«Житлово-комунальний сервіс
«Фонтанський» про визнання права
користування та реєстрації в житловому
приміщенні було задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право подальшого
користування квартирою АДРЕСА_1 на
правах найму житлового приміщення.

Зобов»язано начальника ВГІРФО
Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області
зареєструвати ОСОБА_2 в квартирі
АДРЕСА_1, що в м. Одесі.

Зобов'язано начальника дільниці № 4
комунального підприємства
«Житлово-комунальний сервіс
«Фонтанський» укласти з ОСОБА_2 договір
найму житлового приміщення квартири
АДРЕСА_1, що в м. Одесі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу у якій
просить рішення суду скасувати,
постановити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи й обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що вона
підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позов, районний суд
виходив з того, що позивач постійно
проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_3
у спірному житловому приміщенні і був
членом сім'ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6- своїх
бабусі і дідуся, та після їхньої смерті
продовжує там проживати, а спірна
квартира є власністю державного
комунального фонду.

Однак погодитись з таким висновком
районного суду не можна, оскільки
висновки суду не відповідають
обставинам справи, суд неправильно
застосував норми матеріального закону.

Судова колегія вважає, що вказані
порушення призвели до неправильного
вирішення справи, тому суд апеляційної
інстанції на підставі п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК
України рішення суду першої інстанції
скасовує і ухвалює нове рішення з
наступних підстав.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
усі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України встановлено, що
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Означеним вимогам оскаржуване рішення
не відповідає.

Так не відповідає фактичним обставинам
справи висновок районного суду про
постійне проживання позивача у спірній
квартирі. Із матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований з
народження у будинку АДРЕСА_2 за місцем
проживання своєї матері ОСОБА_3, що
підтверджується відміткою
встановленого зразка у паспорті
позивача і не може спростовуватись
поясненнями свідків та медичними
картками, дані в які вносяться зі слів
особи, що звернулась у медичний заклад.

Районним судом не було встановлено
власника спірної квартири. Так із
наявних у справі матеріалів
вбачається, що спірна квартира 6 жовтня
1994 року була приватизована і на
підставі розпорядження органу
приватизації Управління
житлово-комунальної власності
виконкому Одеської міської ради
народних депутатів право власності на
неї набули: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3
кожен в 1/3 частині.

Свідоцтво про право власності на 1/3
частину спірної квартири, що належала
ОСОБА_3 10 жовтня 2012 року отримав ОСОБА_4,
який до участі у справі районним судом
не притягався.

Не було також з'ясовано судом хто є
власником решти 2/3 частин квартири,
власниками яких були ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
померлі відповідно у 1999 та 2005 роках чи
звертались їхні спадкоємці до
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини і залежно від
встановленого визначено коло осіб,
яких слід було притягти до участі у
справі.

Порядок укладення договору найму
житлового приміщення регулюється ст. 61
ЖК України, згідно до якої користування
жилим приміщенням у будинках
державного і громадського житлового
фонду здійснюється відповідно до
договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду укладається у
письмовій формі на підставі ордера на
жиле приміщення між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією (
а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

На підтвердження своїх позовних вимог
позивач не надав доказів про
належність спірної квартири
житлово-експлуатаційній організації
та наявність у нього ордера на спірне
житлове приміщення.

За таких обставин судова колегія
вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у позові.

Керуючись: п.2 ч. 1 ст. 307; п.п.3, 4 ст.
309; ст. 316; 317; 319 ЦПК України, судова
колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 4 жовтня 2012 року - скасувати і
ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_2 у
позові до ОСОБА_3 про визнання права
подальшого користування квартирою
АДРЕСА_1;

Зобов'язання начальника ВГІРФО
Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області
здійснення реєстрації ОСОБА_3 у
квартирі АДРЕСА_1;

Зобов'язання начальника дільниці № 4 КП
ЖКУ «Фонтанський» укласти з ОСОБА_2
договір найму житлового приміщення
квартири АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності негайно з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України.

Судді апеляційного суду Одеської
області:

Н.А. Кононенко

Л.Є.Виноградова

С.М. Сегеда