РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд
м. Запоріжжя у складі головуючого судді
Воробйова А.В, при секретарі Зубович
А.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду м.
Запоріжжя цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, в якій вказала,
що з відповідачем перебуває у шлюбі,
зареєстрованому 25.06.2010 року
Комунарським відділом реєстрації
актів цивільного стану Запорізького
міського управління юстиції, про що
складено актовий запис № 353. Від шлюбу
мають неповнолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначає, що сім"я розпалась
остаточно, по причині протилежних
поглядів на життя, фактично шлюбні
відносини припинені, спільне
господарство не ведеться. Посилаючись
на те, що відповідач матеріальну
допомогу добровільно не надає, угоди
про добровільну сплату аліментів між
сторонами досягнуто, дитина проживає
разом з нею, позивач просить суд
розірвати шлюб з відповідачем,
стягнути з відповідача аліменти на
утримання неповнолітньої дитини у
розмірі 500 гривень, щомісячно до її
повноліття.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надала суду письмову заяву
про розгляд справи у її відсутності,
без проведення фіксації судового
процесу, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, просить задовольнити
їх в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не
з'явився, надав суду письмову заяву про
розгляд справи у його відсутності, без
проведення фіксації судового процесу,
позовні вимоги визнає в повному обсязі,
проти їх задоволення не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

Дослідивши матеріалами справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі, з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 заявлено позов про розірвання
шлюбу у зв"язку з несумісністю
характерів подружжя, їхніх поглядів на
спільне життя та сімейні відносини, а
також інших обставин, що роблять
неможливим їхнє подальше спільне
проживання.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.55 СК України дружина
та чоловік зобов"язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім"ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік
зобов"'заний утверджувати в сім"ї
повагу до матері. Дружина зобов"язана
утверджувати в сім"ї повагу до батька.
Дружина та чоловік відповідальні один
перед одним, перед іншими членами сім'ї
за свою поведінку в ній.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК
України кожен з подружжя має право
припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування їх збереження, в
тому числі примушування до статевого
зв"язку, а допомогою фізичного або
психічного насильства, є порушенням
права дружини, чоловіка на свободу та
особисту недоторканість і може мати
наслідки, встановлені законом.

Ураховуючи особливий характер
сімейних відносин та їх об"єктивну
недоступність для оточуючих, суд
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню, оскільки
подальше спільне життя подружжя і
збереження сім"ї є неможливим і
суперечить інтересам позивача, так як
фактично шлюбні відносини між
подружжям припинені.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1, виданого Орджонікідзевським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Запорізького міського
управління юстиції батьками
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є
ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

У відповідності до ст. 8 Закону України
„Про охорону дитинства" кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють,
несуть відповідальність за створення
необхідних умов для всебічного
розвитку дитини, відповідно до законів
України. Ураховуючи положення ч. 1
ст. 3 Конвенції про права
дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при
вирішення будь-яких питань щодо дітей
суд повинен виходити з якнайкращого
забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ст. 180 СК України батьки
зобов"язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 80, ч. 3 ст. 181 СК України
аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її матері,
батька або в твердій грошовій сумі і
виплачуються щомісячно.

Частка заробітку (доходу), яка буде
стягуватися як аліменти визначається
судом (ст.ст. 80, 183 СК).

При визначенні розміру аліментів, що
підлягають стягненню з відповідача суд
виходить з положень ст. 182 СК України,
згідно до яких при визначенні розміру
аліментів, суд враховує:

1. стан здоров"я та матеріальне
становище дитини;

2. стан здоров"я та матеріальне
становище платника аліментів;

3. наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4. інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено,
що суд застосовує ті способи захисту
прав або інтересів учасників сімейних
відносин, які встановлені законом або
домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 „Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
відсутність домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину є
підставою для звернення в суд з
відповідним позовом того із них, з ким
вона проживає.

З урахуванням всіх обставин справи та
вимог ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу
України, суд вважає можливим визначити
розмір аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 гривень
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне виконання
рішень у справах про стягнення
аліментів - у межах суми платежу за один
місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача у дохід держави підлягає
стягненню судовий збір у розмірі 243 грн.
60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на дитину - задовольнити .

Розірвати шлюб укладений між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 25 червня
2010 року, Комунарським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Запорізького міського управління
юстиці, актовий запис № 353.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій
сумі у розмірі 500 гривень, щомісячно,
починаючи з 06 жовтня 2014 року до
досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання
рішення у частині стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 аліментів у межах
суми платежу за 1 місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід
держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60
коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. У разі якщо
рішення було ухвалено без участі особи,
яка його оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя
А.В.Воробйов