пр. № 4-с/759/126/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року
Святошинський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого - судді
П"ятничук І.В.,

при секретарі
Іванові К.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні скаргу Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" на дії Головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Гречух О.Я., Голови
Державної виконавчої служби Сторожука
Д.А. про скасування постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 18.12.2013 р. та
зобов'язання відкрити виконавче
провадження, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014р. до суду звернувся зі
скаргою ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на
дії Головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Гречух О.Я. та просить скасувати
постанову Головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Гречух О.Я. про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
18.12.2013 р. ВП №41272825, зобов'язати відкрити
виконавче провадження на підставі
виконавчого листа №2-1172/11 р.

В обґрунтування заявлених вимог
вказували на те, рішенням
Святошинського районного суду м. Києва
від 18.04.2011р. по цивільній справі № 2-1175/11
стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль заборгованість
за кредитними договорами №014/95-04/266М від
18.09.2006р., №014/95-04/267М від 18.09.2006р.,
№014/95-04/551М від 03.08.2007р. в загальному
розмірі 16547567,15 грн. та судові витрати в
розмірі 1820 грн., на виконання даного
рішення 05.12.2011р. видано виконавчий лист
№ 2-1172/11. В подальшому, на підставі заяви
банку 26.12.2011р. відкрито виконавче
провадження № 41272825. 21.12.2012р. головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень ДВС
України Гречух О.Я. винесена постанова
про повернення виконавчого документа
стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 47 ЗУ
«Про виконавче провадження».17.12.2013р.
банк повторно подав заяву про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-1172/11 виданого 05.12.2011р.
Святошинським районним судом м. Києва,
однак, 26.12.2013р. на адресу скаржника
надійшла постанова головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень ДВС
України Гречух О.Я. про відмову у
відкритті виконавчого провадження на
підставі п.7 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче
провадження» (відмова у відкритті
виконавчого провадження, якщо
виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою). З прийнятим
рішення скаржник не погоджується,
вважає дії державного виконавця
такими, що не відповідають вимогам
чинного законодавства, оскільки
державним виконавцем не враховано
положення ч.5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче
провадження», яким встановлено, що
повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених ст. 22 цього
Закону. Посилаючись на ст.ст. 82 ЗУ "Про
виконавче провадження" просили
заявлені вимоги задовольнити.

Відповідно до ухвали
Святошинського районного суду м.Києва
від 19.03.2014 р. дана скарга залишена без
задоволення.

Згідно до ухвали Апеляційного
суду м.Києва від 05 червня 2014 р. ухвала
Святошинського районного суду м.Києва
від 19.03.2014 р. скасована та скарга
передана на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Під час розгляду скарги, судом до
участі в справі залучено в якості особи
дії якої оскаржуються Голову Державної
виконавчої служби України Сторожука
Д.А., оскільки ухвалою апеляційної
інстанції судом зазначено, що суду при
новому розгляді скарги слід взяти до
уваги, що державний виконавець Гречух
О.Я. звільнений в квітні 2014 р. тобто на
момент розгляду скарги суду слід
залучити до участі в справі посадову
особу до компетенції якої належить
вирішення питання про усунення
порушень прав чи свобод заявника.

У судовому засіданні представник
скаржника доводи скарги підтримав,
просив її задовольнити в повному
обсязі, посилаючись на обставини
справи викладені в скарзі.

Представник Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України - головний державний
виконавець Сіщук В.В. в судовому
засіданні проти вимог скарги
заперечував, однак в подальшому
представник суб'єкта оскарження в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, причин неявки суд не
повідомили, враховуючи наведене суд
вважає можливим розглянути скаргу в
відсутності представника особи, дії
якої оскаржуються.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове
засідання з'явилась, про час та місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином, а тому суд з
урахуванням думки представника
скаржника вважає за можливе розгляд
справи у її відсутність.

Вислухавши пояснення представника
скаржника, дослідивши надані суду
письмові докази у справі, суд приходить
до наступного.

Згідно до ст.383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією чи бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення Святошинського районного суду
м.Києва від 18.04.2011 р., стягнуто з ОСОБА_4
на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль
заборгованість за кредитними
договорами №014/95-04/266М від 18.09.2006р., в
розмірі 7017910,89грн., №014/95-04/267М від
18.09.2006р., в розмірі 4993659,24грн., №014/95-04/551М
від 03.08.2007р. в розмірі 4535997,02грн., а
всього по кредитним договорам
16547567,15грн., судові витрати по справі в
сумі 1820 грн., а всього 16549387,15грн.

На виконання зазначеного рішення судом
05 грудня 2011р. видано виконавчий лист №
2-1172/11 із зазначенням, що судове рішення
набрало законної сили 01.11.2011р. (а.с.8).

Як встановлено в судовому засіданні, на
підставі заяви банку 26.12.2011р. відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-1172/11
від 05.12.2011р., виданого Святошинським
районним судом м. Києва.

21.12.2012 головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Гречухом О.Я. на підставі письмової
заяви стягувача від 19.12.2012р., керуючись
п.1 ч.1 ст. 47 була винесена постанова про
повернення виконавчого документа
стягувачеві. Крім того, постановою
роз'яснено стягувачу, що виконавчий
документ може бути повторно
пред'явлений до виконання в строк до
21.12.2013р. (а.с. 42).

17.12.2013р. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
повторно звернулось до Відділу
примусового виконання рішень ДВС
України із заявою про відкриття
виконавчого провадження (а.с.25-26).

Постановою головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень ДВС України Гречух
О.Я. від 18.12.2013р. ВП 41272825 на підставі п.7
ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче
провадження» відмовлено в прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-1172/11 від 05.12.2011р., виданого
Святошинським районним судом м. Києва
про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль заборгованість
за кредитними договорами №014/95-04/266М від
18.09.2006р., в розмірі 7017910,89грн., №014/95-04/267М
від 18.09.2006р., в розмірі 4993659,24грн.,
№014/95-04/551М від 03.08.2007р. в розмірі
4535997,02грн., а всього по кредитним
договорам 16547567,15грн., судові витрати по
справі в сумі 1820 грн., а всього
16549387,15грн. (а.с. 30-31).

Вказана постанова на адресу Банку
надійшла 26.12.2013 року, а з даною скаргою
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся
до суду 08.01.2014 року, тобто у
десятиденний термін передбачений ч.1
ст. 385 ЦПК України.

В оскаржуваній постанові державного
виконавця зазначено, що у процесі
проведеної перевірки встановлено, що у
період з 26.12.2011р. по 21.12.2012р. на виконанні
у відділі перебувало виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа, у зв'язку із
надходженням до відділу заяви
стягувача, про повернення вказаного
виконавчого документу, керуючись
вимогами п.1 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче
провадження», повернуто виконавчий
документ, про що 21.12.2012р. винесено
відповідну постанову, а тому у
відповідності до п.7 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про
виконавче провадження», якою
передбачено, що державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження, якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів, необхідно
відмовити в прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
документом виданим на виконання
рішення Святошинського районного суду
м.Києва.

Статтею 25 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено
обов'язок державного виконавця
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Суд вважає, що положення п.7 ч.1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження» (відмова у відкритті
виконавчого провадження, якщо
виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою), має
застосовуватись з урахуванням
положень п.1 ч.1 та ч.5 ст. 47 Закону, п.1 ч.1
ст. 49 цього Закону, якою встановлено, що
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі визнання судом
відмови стягувача від примусового
виконання рішення суду.

При винесенні оскаржуваної постанови,
державним виконавцем не враховано
норми ч.5 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження», яким
встановлено, що повернення виконавчого
документа стягувачу з підстав,
передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених ст. 22 цього Закону.

Таким чином, наведений у ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
припис не містить обмежень для
повторного пред'явлення виконавчого
документу до виконання, крім випадку,
коли строк для пред'явлення документу
до виконання, встановлений ст. 22 даного
Закону, пропущений.

Вказаний висновок суду, збігається з
позицією Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, що міститься в п.22
Постанови Пленуму № 6 від 07.02.2014 року
Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під чаc виконання судових рішень
у цивільних справах, а саме:
«Ураховуючи положення пунку 1 частини
першої та частини п'ятої статті 47 у
взаємозв'язку з вимогами пункту 7
частини першої статті 26 Закону про
виконавче провадження, повернення
виконавчого документа стягувану за
його заявою не означає закінчення
(закриття) виконавчого провадження і не
тягне за собою наслідків у вигляді
неможливості розпочати його знову та
не позбавляє стягувача права повторно
звернутися до органу державної
виконавчої служби за виконанням
судового рішення протягом
встановлених законом строків.»

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» з урахуванням
переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
виконавчий лист № 2-1172/11 від 05.12.2011р.
Святошинського районного суду м.Києва
пред'явлено до виконання в межах
строків, передбачених ст. 22 Закону
України «Про виконавче провадження».

Враховуючи те, що повернення
виконавчого документа стягувачу за
його заявою не означає закінчення
(закриття) виконавчого провадження і не
тягне за собою наслідків у вигляді
неможливості розпочати його знову та
не позбавляє стягувача права повторно
звернутися до органу державної
виконавчої служби за виконанням
судового рішення протягом
встановлених законом строків, суд
дійшов висновку про те, що постанова
про відмову у відкритті виконавчого
провадження від 18.12.2013р. ВП № 41272825 є
неправомірною та підлягає скасуванню з
одночасним зобов'язанням відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
прийняти до виконання виконавчий лист
№ 2-1172/11 від 05.12.2011р., виданий
Святошинським районним судом м. Києва.

На підставі викладеного, відповідно до
ст.ст. 1, 17, 19, 26, 47, 51 Закону України «Про
виконавче провадження», керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 88, 212-215, 223, 294, 383 - 388 ЦПК
України, суд-

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" -
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Гречуха Олега
Ярославовича про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) від 18.12.2013 р. ВП № 41272825.

Зобов'язати Відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України прийняти до виконання
виконавчий лист № 2-1172/11 від 05.12.2011р.,
виданий Святошинським районним судом
м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на
користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль
заборгованість за кредитними
договорами №014/95-04/266М від 18.09.2006р., в
розмірі 7017910,89грн., №014/95-04/267М від
18.09.2006р., в розмірі 4993659,24грн., №014/95-04/551М
від 03.08.2007р. в розмірі 4535997,02грн., а
всього по кредитним договорам
16547567,15грн., судові витрати по справі в
сумі 1820 грн., а всього 16549387,15грн.

Ухвала суду може бути оскаржена
протягом 5 діб з моменту її
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги до Апеляційного
суду м. Києва через Святошинський
районний суд м. Києва, а для тих хто був
відсутній при оголошенні протягом 5 діб
з дня отримання її копії.

Суддя: