Справа № 353/1134/14-ц
Провадження № 2/353/496/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м.Тлумач

Тлумацький районний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна
У.Ю.

cекретаря - Мороз М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тлумачі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о
в и в:

Позивачка звернулась до суду з
вказаним позовом мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що з 22.10.2005 року вона
з Відповідачем перебуває у шлюбі,
зареєстрованому у Відділі реєстрації
актів цивільного стану Тлумацького
РУЮ, актовий запис № 66. Від шлюбу у них
народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Вказує, що у неї з Відповідачем різні
характери та погляди на життя, через що
виникають різного роду суперечки та
конфлікти. Протягом останніх 5-ти
місяців подружжя разом не проживає.
Надалі перебувати у даному шлюбі
Позивачка не бажає, шлюб існує тільки
формально, примирення між сторонами є
неможливим, спільно нажитим майном
поділяться в окермомо порядку, а тому
Позивачка просить шлюб між ними
розірвати, місце проживання
малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити за її місцем
проживання та залишити їй шлюбне
прізвище «ОСОБА_1».

20.10.2014 року ухвалою Тлумацького
районного суду сторонам по справі було
надано один місяць для примирення.
Провадження у справі було зупинено до
закінчення строку для примирення.

В судове засідання Позивачка ОСОБА_1 не
з'явилась, однак попередньо подала до
суду письмову заяву, в якій вказала, що
позов підтримує та просить справу
розглядати без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання
20.11.2014 року та 02.12.2014 року не з'явився,
причин неявки в судові засідання не
повідомив, про дату, час та місце
судового розгляду справи був двічі
належним чином повідомлений.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2005 року
між Позивачкою та Відповідачем у
Відділі реєстрації актів цивільного
стану Тлумацького РУЮ, зареєстровано
шлюб (а.з. № 66), що підтверджується
свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). За час
перебування у шлюбі у них народилась
донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с. 4).

Відповідно до положень ст. 51
Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного
Кодексу України шлюб ґрунтується на
добровільній згоді жінки та чоловіка;
примушення жінки та чоловіка до шлюбу
не допускається.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51,
ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і
чоловік мають рівне право на повагу до
своєї індивідуальності, своїх звичок
та уподобань, при цьому способом
захисту сімейних прав та інтересів, у
тому числі, є право на припинення
шлюбних відносин шляхом пред'явлення
до суду позову про розірвання шлюбу
одним із подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті

обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що примирення між
сторонами не відбулось, Відповідач та
Позивачка шлюбних відносин не
підтримують, примирення між ними не
можливе. Шлюб між сторонами існує
формально, подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить
інтересам Позивачки, що має істотне
значення, а тому суд приходить до
висновку, що стосунки, які існують між
сторонами, виключають можливість
збереження сім`ї, а подальше
перебування в шлюбі буде суперечити
інтересам Позивачки і даний шлюб слід
розірвати.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного
кодексу України, шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення (частина 2 статті 112
Сімейного кодексу України).

Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб -
це добровільний союз чоловіка та жінки,
а сторони зберегти сім'ю не бажають,
суд, з урахуванням того, що розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка, після розірвання шлюбу не
будуть порушені їх особисті й майнові
права, враховуючи відсутність
обставин, що перешкоджають розірванню
шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК
України, вважає за необхідне позов про
розірвання шлюбу задовольнити.

В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище. Враховуючи позовні
вимоги Позивачки, суд, вважає, що після
розірвання шлюбу слід залишити їй
шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років визначається за згодою
сторін. Враховуючи те, що Позивачка
просила місцем проживання малолітньої
доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити
її місце проживання, а Відповідач
жодних заперечень на позов не подав,
суд вважає, що місцем проживання
малолітньої дитини, слід визначити
місце проживання її матері - ОСОБА_1
(Позивачки).

На підставі вищенаведеного, відповідно
до ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 160 Сімейного
кодексу України, керуючись ст.ст. 60, 174,
209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був
зареєстрований 22 жовтня 2005 року у
Відділі реєстрації актів цивільного
стану Тлумацького районного
управління юстиції, актовий запис № 66 -
розірвати.

Місцем проживання малолітньої доньки -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити місце
проживання її матері - ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1
шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Тлумацький районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 223 ЦПК
України.

Головуюча
Луковкіна У.Ю.