Справа № 0807/1262/2012
Провадження № 2/316/11/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2014 р.
Енергодарський
міський суд

Запорізької області

у складі: головуючого судді: Бульби О.М.,

при секретарі: Демешко
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Енергодар
цивільну справу за позовом Державного
підприємства «Національна атомна
Енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Запорізька АЕС» до ОСОБА_1, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору: Севастопольський
національний університет ядерної
енергії та промисловості, про
стягнення суми у розмірі 22415 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в якому після
його уточнення просив стягнути з
відповідача на користь позивача
витрати пов'язані з його навчанням, а
саме, грошові кошти в розмірі 22415 грн.;
судові витрати покласти на відповідача
(т.1 а.с.2-4, 84-86).

В обґрунтування позовних вимог
представник позивача в позовній заяві
зазначив, що 27.11.2006 року між ДП «НАЕК
«Енергоатом», Севастопольським
національним університетом ядерної
енергії та промисловості (далі
СНУЯЕтаП) та фізичною особою ОСОБА_1 був
укладений договір №1668/07-73-з про
підготовку фахівця за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«Бакалавр» (далі - Договір). Предметом
даного договору є освітні послуги, які
надаються СНУЯЕтаП ОСОБА_1 за
спеціальністю «спеціалізовані
комп'ютерні системи» терміном навчання
3 роки за рахунок коштів ДП «НАЕК
«Енергоатом». Розділ 2 Договору
встановлює обов'язки СНУЯЕтаП, одним із
яких є забезпечення якісної
теоретичної і практичної підготовки
фізичної особи згідно з навчальним
планом, програмою і вимогами
державного стандарту освіти України.
Розділом 3 Договору закріплені
обов'язки ДП «НАЕК «Енергоатом», одним
з яких є контроль виконання фізичною
особою всіх видів навчального
навантаження, передбаченого
навчальним планом спеціальності.
Обов'язки відповідача встановлені у
розділі 4 Договору, в тому числі: п.4.3
передбачено обов'язок щодо проходження
підготовки за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«спеціаліст» і відпрацювання не менше
чотирьох років у підрозділах ДП «НАЕК
«Енергоатом»; п.4.6 встановлено
обов'язок відшкодовувати ДП
«Енергоатом» вартість навчання у
СНУЯЕтаП випадку порушення або
невиконання умов Договору, що призвели
до не укладення Договору про
підготовку фахівця з
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«спеціаліст» за підсумками закінчення
4 курсу. На підставі наказу СНУЯЕтаП від
17.07.2009 року №1179/ок студентка ОСОБА_1
буда виключена зі списків змінного
складу СНУЯЕтаП, як така, що завершила
навчання за освітньо-кваліфікаційним
рівнем «бакалавр». На засіданні
атестаційної комісії від 05.08.2008 року
відбулося попереднє узгодження набору
абітурієнтів 2009 року і відбір їх у
квоту підприємства СНУЯЕтаП, однак
відповідач не була рекомендована до
зарахування на кваліфікаційний рівень
«спеціаліст» у зв'язку з неналежним
дотриманням рівня успішності. У
випадку не укладення Договору про
підготовку фахівця за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«спеціаліст», відповідно до п.4.6.3
Договору, відповідач зобов'язана за
власний рахунок відшкодувати позивачу
грошовими коштами вартість навчання.
Відповідно до листа СНУЯЕтаП №1/18-173 від
02.02.2011 року вартість витрат на навчання
ОСОБА_1 (в період з 27.11.2006 року по 31.08.2009
року) складає 22415 грн. 08.02.2011 року ДП
«НАЕК «Енергоатом» в особі Запорізька
АЕС» на адресу ОСОБА_1 було направлено
повідомлення про відшкодування коштів,
але відповідачем зазначене
повідомлення проігноровано та не
виконано у добровільному порядку.
03.09.2011 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб, у
зв'язку з чим змінила прізвище на
ОСОБА_1

В судовому засіданні представник
позивача - Павленко С.С. позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, надавши
пояснення аналогічні змісту позовних
заяв.

Представник третьої особи - СНУЯЕтаП в
судове засідання не з'явився, надавши
клопотання про слухання справи у
відсутності їх представника (т.1 а.с.96)
та пояснення по суті спору (т.1 а.с.97).

Відповідач - ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала в
повному обсязі, просила відмовити в їх
задоволені, повідомивши при цьому, що
вона поступила на 1 курс СНУЯЕтаП за
державним замовленням та навчалась за
кошти Державного бюджету, в зв'язку з
чим з даним навчальним закладом
укладала відповідні договори.
Приблизно в 2008 році, перебуваючи в
СНУЯЕтаП її та інших студентів зібрали
в одній із аудиторій, роздали бланки
додаткових угод та просили їх
заповнити, що вона і зробила. Додатком
до якої угоди, була наведена угода їм не
пояснили, та вона, відповідно, не знає.
Договір №1668/07-73-з від 27.11.2006 року про
підготовку фахівця за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«Бакалавр» вона не підписувала та,
відповідно, з його змістом знайома не
була.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи,
суд приходить до висновку про
безпідставність та необґрунтованість
позовних вимог, в зв'язку з чим в їх
задоволені необхідно відмовити.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що 08.09.2005 року між СНУЯЕтаП та ОСОБА_1,
яка 03.09.2011 року під час реєстрації шлюбу
змінила прізвище на «ОСОБА_1» (т.1 а.с.74),
укладено договір №8/2/д-188/І-05 про
підготовку спеціаліста за державним
замовленням (т.1 а.с.111).

01.02.2006 року між СНУЯЕтаП та ОСОБА_1
укладено договір №8/2/д-35/І-06 про
підготовку спеціаліста з вищою освітою
за державним замовленням (т.1 а.с.112).

Відповідно до умов наведених угод,
СНУЯЕтаП взяв на себе зобов'язання за
рахунок коштів Державного бюджету
України надати ОСОБА_1 освітню послугу
на протязі 4 років за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«бакалавр». Разом з цим, зазначеними
угодами на ОСОБА_1 не покладено
обов'язку після закінчення навчання за
цим договором, укласти договір про її
підготовку як фахівця з
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«спеціаліст» та не встановлено
будь-якої відповідальності за не
зарахування її на кваліфікаційний
рівень «спеціаліст».

Сторонами в судовому засіданні
визнано, що відповідно до ст.61 ЦПК
України не підлягає доказуванню, що
відповідно до наведених договорів,
відповідач розпочала навчання в
СНУЯЕтаП.

Як в позовній заяві так і в судовому
засіданні представник позивача
зазначила, що 27.11.2006 року між ОСОБА_1,
СНУЯЕтаП та ДП НАЕК «Енергоатом» був
укладений трьохсторонній договір про
підготовку фахівця за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«бакалавр» №1668/07-73-3 (т.1 а.с.108), яким і
було на відповідача покладено
обов'язок відшкодувати позивачу
вартість навчання в разі не укладення
договору про підготовку фахівця з
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«спеціаліст» за підсумками закінчення
4 курсу.

Разом з цим, відповідно до висновку
експерта №270 від 16.12.2013 року, ОСОБА_1
договір про підготовку фахівця за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«бакалавр» №1668/07-73-3 від 27.11.2006 року не
підписувала (т.1 а.с.163-165).

Також, ОСОБА_1 не підписувала додаткову
угоду №1 до договору про підготовку
фахівця за освітньо-кваліфікаційним
рівнем «бакалавр» від 01.01.2007 року та
додаткову угоду №2 до договору про
підготовку фахівця за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«бакалавр» від 01.09.2007 року - висновок
експерта №192 від 23.06.2014 року (т.2 а.с.10-13).

Підписи в наведених угодах, відповідно
до висновків експертів, від імені
ОСОБА_1 виконані іншими особами
(особою).

Відповідно до ст.10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
в межах заявлених вимог і на підставі
наданих сторонами по справі доказів.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на яві вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть учать у справі.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Разом з цим, позивачем не надано
доказів покладення на відповідача
обов'язку відшкодувати позивачу
вартості навчання в разі не укладення
договору про підготовку фахівця з
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«спеціаліст» за підсумками закінчення
4 курсу.

Крім того, в судовому засіданні не
досліджено жодного доказу того, що
відповідачу взагалі було відомо про
існування Договору та, відповідно
обов'язків, визначених в п.п. 4.2, 4.3 та 4.6.3
Договору (т.1 а.с.108-109).

Сам факт підписання ОСОБА_1 додаткової
угоди (т.1 а.с.110, 113), не може бути доказом
того, що їй було відомо про існування
зобов'язань визначених в п.п. 4.2, 4.3 та 4.6.3
Договору (т.1 а.с.108-109), оскільки остання
з СНУЯЕтаП раніше укладала угоди від
08.09.2005 року та 01.02.2006 року (т.1 а.с.111, 112), та
відповідно могла припускати, що ця
додаткова угода є додатковою саме по
відношенню до цих угод, що вона і
зазначала в своїх поясненнях в
судовому засіданні.

Крім того, суд вважає також зазначити,
що Договором прямо не встановлено
заборона укладення договору про
підготовку фахівця з
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«спеціаліст» в разі порушення ним п.4.2
Договору (середній бал). Доказів того,
що договір про підготовку фахівця з
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«спеціаліст» не був укладений з ОСОБА_1
за відсутності бажання останньої,
позивачем надано не було. Разом з цим,
встановлено, що договір про підготовку
фахівця з освітньо-кваліфікаційним
рівнем «спеціаліст» був укладений
СНУЯЕтаП лише з тими студентами, які
отримали рекомендацію атестаційної
комісії СНУЯЕтаП (т.1 а.с.11-14).

Таким чином, причиною не укладення
СНУЯЕтаП з ОСОБА_1 договору про
підготовку фахівця з
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«спеціаліст» є рішення самого учбового
закладу - СНУЯЕтаП, а не відповідача.

На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 217 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовної заяви Державного
підприємства «Національна атомна
Енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Запорізька АЕС» відмовити.

Рішення в повному обсязі буде складено
до 05.08.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
О. М. Бульба