Ухвала

іменем україни

29 жовтня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Мазур Л.М., Маляренка А.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом Irren Trading B.V.
до ОСОБА_4, товариства з обмеженою
відповідальністю «Амарант», третя
особа - ОСОБА_5, про стягнення коштів, за
касаційною скаргою Irren Trading B.V. на ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 29 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року Irren Trading B.V. звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
з нього коштів у розмірі 4 069 349,04 дол.
США. В обґрунтування вказаних вимог,
позивач зазначив, що між ним та ТОВ
«Амарант» 20 і 21 травня 2013 року були
укладені контракти на поставку
кукурудзи 3 класу українського
походження врожаю 2013 року. З метою
забезпечення виконання ТОВ «Амарант»
своїх зобов'язань за вказаними
контрактами, 23 травня 2013 року між Irren
Trading B.V. та ОСОБА_4 був укладений договір
поруки. На виконання умов контрактів
Irren Trading B.V. було сплачено на користь
ТОВ «Амарант» попередню оплату у
розмірі 2 631 200,00 дол. США. Поставку
товару не було проведено, отже позивач
звернувся до відповідача з вимогою про
повернення попередньої оплати та
штрафу за односторонню відмову від
контракту, однак на даний час права
позивача залишаються порушеними, а
тому він змушений звернутися до суду за
захистом своїх прав.

Ухвалою Київського районного суду м.
Полтави від 23 травня 2014 року ТОВ
«Амарант» залучено до участі у справі в
якості співвідповідача.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 02 червня 2014 року позов Irren
Trading B.V. задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ТОВ
«Амарант» на користь Irren Trading B.V. грошові
кошти у розмірі 3 409 149,04 дол. США.
Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 29 липня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано,
провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі директор Irren Trading
B.V., посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить ухвалу апеляційного суду
скасувати і залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

У поданих до суду запереченнях на
касаційну скаргу генеральний директор
ТОВ «Амарант» та ОСОБА_4 зазначають, що
оскаржувана ухвала апеляційного суду є
законною та обґрунтованою, у процесі
розгляду справи судом не порушені
норми ні матеріального ні
процесуального права, а тому її
необхідно залишити без змін, а
касаційну скаргу Irren Trading B.V. - відхилити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржувані
судові рішення залишити без змін.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги директора Irren
Trading B.V. не дають підстав для висновку
про порушення судами норм
процесуального та матеріального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Судами встановлено, що між позивачем
Irren Trading B.V та відповідачем ТОВ
«Амарант» були укладені контракти
№20/05/13АК від 20 травня 2013 року та № 21/05/13
АК від 21 травня 2013 року на поставку
кукурудзи 3 класу українського
походження, врожаю 2013 року, 100 % насипом.
Згідно з п.1.1 цих контрактів ТОВ
«Амарант» зобов'язалося поставити, а
Irren Trading B.V прийняти і оплатити товар у
порядку та на умовах, визначених
контрактами. Загальна кількість товару
відповідно до контракту № 20/05/13 АК від 20
травня 2013 року складала 10 тис.
метричних тон +/-5% за вибором покупця та
відповідно до контракту № 21/05/13АК від 21
травня 2013 року - 10 тис. метричних тон +/-5%
за вибором покупця.

Контракти № 20/05/13АК і №21/05/13 АК,
укладені сторонами 20 і 21 травня 2013 року
відповідно, містять арбітражну угоду у
формі арбітражного застереження. Так,
відповідно до п. 13.1 вказаних контрактів
будь-який спір, який виникає з цього
контракту або за ним повинен бути
вирішений шляхом арбітражу у
Міжнародному комерційному
арбітражному суді при
Торгово-промисловій палаті України,
згідно з його Регламентом. Місце
проведення - м. Київ, Україна.

23 травня 2013 року між Irren Trading B.V та ОСОБА_4
були укладені договори поруки №1 і №2
відповідно до умов яких останній
поручився перед позивачем відповідати
у повному обсязі за невиконання чи
неналежне виконання ТОВ «Амарант»
своїх зобов'язань за контрактами
№20/05/13АК від 20 травня 2013 року та № 21/05/13
АК від 21 травня 2013 року.

Звертаючись до суду з цим позовом, Irren
Trading B.V. вказувало на порушення ТОВ
«Амарант» умов укладених сторонами
контрактів, а тому позивач просив у
солідарному порядку стягнути з
боржника та поручителя грошові кошти,
які були попередньо сплачені ним за
умовами контрактів, а також штрафні
санкції за невиконання цих контрактів.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції не взяв до уваги заперечення
представників відповідачів проти
розгляду цієї справи судом загальної
юрисдикції, оскільки сторонами
укладено договір про передачу цього
спору на вирішення до Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
торгово-промисловій палаті України і,
на підставі вказаного, не вирішив
питання про залишення позовної заяви
без розгляду, як того вимагає п. 6 ч. 1 ст.
207 ЦПК України.

Крім того, апеляційним судом вірно
встановлено, що позов заявлено не
тільки до поручителя, а й до основного
контрагента за контрактом. При цьому,
підставою для солідарної
відповідальності поручителя є
наявність боргових зобов'язань у особи,
за яку поручився поручитель, та які
повинні бути встановлені компетентним
судом за умовами контракту із
арбітражним застереженням.

Також із матеріалів справи вбачається,
що у Міжнародному комерційному
арбітражному суді при
Торгово-промисловій палаті України вже
розглядаються справи № 5н/2014 за позовом
ТОВ «Амарант» (Україна) до Irren Trading B.V.
(Нідерланди) про стягнення 265 824,00 дол.
США та № 6н/2014 за позовом ТОВ
«Амарант» (Україна) до Irren Trading B.V.
(Нідерланди) про стягнення 267 576,78 дол.
США, наслідком розгляду яких буде
встановлення сторони, яка буде нести
відповідальність за невиконання
контрактів, що є предметом цього ж
спору, а також дасть підстави для
висновку про наявність чи відсутність
підстав для солідарної
відповідальності поручителя.

Згідно з ч. 1 ст. 7 та ст. 2 ЗУ «Про
міжнародний комерційний арбітраж»
арбітражна угода - це угода сторін про
передачу до арбітражу всіх певних
спорів, які виникли або можуть
виникнути між ними в зв'язку з
будь-якими конкретними
правовідносинами, незалежно від того,
чи мають вони договірний характер, чи
ні. Арбітражна угода може бути укладена
у вигляді арбітражного застереження в
контракті або у вигляді окремої угоди.
Арбітраж - будь-який арбітраж
(третейський суд) незалежно від того, чи
утворюється він спеціально для
розгляду окремої справи, чи
здійснюється постійно діючою
арбітражною установою, зокрема,
Міжнародним комерційним арбітражним
судом або Морською арбітражною
комісією при Торгово-промисловій
палаті України.

Суд, до якого подано позов у питанні, що
є предметом арбітражної угоди, повинен,
якщо будь-яка із сторін попросить про
це не пізніше подання своєї першої
заяви щодо суті спору, припинити
провадження у справі і направити
сторони до арбітражу, якщо не визнає, що
ця арбітражна угода є недійсною,
втратила чинність або не може бути
виконана (ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про міжнародний
комерційний арбітраж»).

При цьому, обов'язок суду направити
наявний між сторонами спір до
арбітражу, за умови наявності
арбітражного застереження у контракті,
не залежить від наявності такого
застереження у правочинах, укладених з
метою забезпечення виконання
зобов'язань за основним договором
(контрактом).

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що оскільки місцевий суд у
порушення вищевказаних вимог
процесуального закону розглянув
справу, розгляд якої сторонами
вирішено передати до третейського
суду, апеляційний суд обґрунтовано
скасував рішення суду першої інстанції
і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
закрив провадження у справі.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Таким чином, оскаржувану ухвалу
апеляційного суду постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому її
необхідно залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Irren Trading B.V. відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської
області від 29 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.М. МазурА.В. МаляренкоТ.О. Писана