Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 грудня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Боднар О.В., Готри Т.Ю.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
заочне рішення Виноградівського
районного суду від 07 серпня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до
Матіївської сільської ради про
визнання права власності на спадкове
майно, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Виноградівського районного суду з
позовом до Матіївської сільської ради
про визнання права власності на
спадкове майно.

Позовну вимогу обґрунтовував тим, що
15.08.2006 року його батьку ОСОБА_3 на
підставі рішення Матіївської
сільської ради передано у власність
земельні ділянки розміром 0,2 га для
ведення особистого сільського
господарства, кадастровий номер
:00:003:0012, та розміром 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, кадастровий номер
:00:003:0011. На підставі даного
рішення було виготовлено два державні
акти серії ЗК №040060 та серії ЗК №040063.

19.02.2012 року його батько ОСОБА_3 помер
внаслідок чого відкрилася спадщина на
спадкове майно де він є єдиним
спадкоємцем.

До складу спадщини входять в тому числі
вказані дві земельні ділянки, однак
наразі знайти оригінали двох державних
актів йому не вдалося, через що є
неможливим оформлення спадщини на дане
майно в нотаріальному порядку.

З врахуванням наведеного просив суд
визнати за ним право власності на
вищезазначені земельні ділянки.

Заочним рішенням Виноградівського
районного суду від 07 серпня 2014 року
даний позов задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку площею 0,2 га для
ведення особистого селянського
господарства, кадастровий номер
:00:003:0012. В задоволенні решти вимог
відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду в частині відмови в
задоволенні позову скасувати та
постановити цій частині нове рішення,
яким визнати за ним право власності на
земельну ділянку розміром 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, кадастровий номер
:00:003:0011. Зокрема зазначає, що судом
неповно досліджено обставини справи
щодо встановлення факту належності
йому на праві власності спадкового
майна. При зверненні до суду із позовом
він вказував про відсутність у нього
оригіналів державних актів. Після
ухвалення заочного рішення він нарешті
отримав відповідь від нотаріуса та
просить врахувати додаткові докази,
які підтверджують його позовну вимогу
щодо земельної ділянки площею 0,25 га.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає що
вона підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Як вбачається з матеріалів справи
19.02.2012 року помер ОСОБА_3 (а.с.9),
внаслідок чого відкрилася спадщина на
належне йому майно. Спадкоємцем
померлого є позивач, який прийняв
спадщину за померлим.

Задовольняючи позов лише частково та
відмовляючи в задоволенні позовної
вимоги про визнання права власності на
земельну ділянку площею 0,25 га, суд
першої інстанції мотивував це тим, що
позивачем не надано доказів щодо
підтвердження своїх вимог на дану
земельну ділянку.

Однак з даним висновком суду першої
інстанції не погоджується колегія
суддів апеляційного суду, оскільки до
такого суд дійшов з порушенням норм
процесуального права.

Так, відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України
передбачено, що суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

На час розгляду справи в суді першої
інстанції матеріали справи дійсно не
містили достатніх доказів, які б
підтверджували належність померлому
ОСОБА_3 на праві власності земельної
ділянки розміром 0,25 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
кадастровий номер :00:003:0011.

Обставини, які входять до предмета
доказування (ч. 1 ст. 179 ЦПК України) у
зазначеній категорії справ, можна
встановити лише при дослідженні
документів, наявних у спадковій справі.

Як роз'яснено в п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 "Про судову практику у справах
про спадкування", при розгляді цих
справ слід перевіряти наявність або
відсутність спадкової справи стосовно
спадкодавця у державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що суд
першої інстанції не з'ясовував дане
питання, не витребовував та не
досліджував спадкову справу, заведену
за померлим спадкодавцем.

Під час апеляційного провадження,
апеляційним судом витребувано від
Обухівської державної нотаріальної
контори копію спадкової справи
заведеної за померлим ОСОБА_3

З даної спадкової справи вбачається, що
ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за
померлим ОСОБА_3 (інші спадкоємці
першої черги відмовилися від спадщини
на його користь). Також з спадкової
справи вбачається, що 19.06.2014 року
нотаріусом видано ОСОБА_2 свідоцтво про
право на спадщину за законом за
померлим ОСОБА_3 на житловий будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.101). З чого
можна дійти висновку, враховуючи
приписи ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК
України, що померлому ОСОБА_3 належала
земельна ділянка необхідна для
обслуговування даного житлового
будинку, з цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку.

Зазначене свідчить, що судом при
розгляді даної справи не дотримано
обов'язку, передбаченого ч.4 ст. 10 ЦПК
України, що не свідчить про
справедливість даного розгляду.

Апелянтом додано до апеляційної скарги
копію державного акту серії ЗК №040063,
згідно якого ОСОБА_3 є власником
земельної ділянки площею 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, що розташована в
АДРЕСА_2, кадастровий номер
:00:003:0011. З врахуванням
вищенаведеного, колегія суддів вважає
за можливе прийняти даний доказ та
дослідити згідно ч.2 ст. 303 ЦПК України.
Крім того, листом Управління
Держземагенства у Виноградівському
районі Закарпатській області від
11.11.2014, який наданий на вимогу
апеляційному суду, стверджено, що
вказана земельна ділянка з 15.08.2006р. є
зареєстрована за ОСОБА_3 (а.с.108).

Таким чином, позивачем належними та
допустимим доказами доведено факт
належності його батьку на праві
власності земельної ділянки площею 0,25
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, що розташована в
АДРЕСА_2, кадастровий номер
:00:003:0011, що є підставою для
задоволення такої позовної вимоги.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції, відповідно до п.1 ч.1
ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню
в частині відмови в задоволенні позову
з ухваленням в цій частині нового
рішення.

Керуючись ст.ст. 10, 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Виноградівського
районного суду від 07 серпня 2014 року в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Визнати за ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) право
власності на земельну ділянку площею
0,2500 га, для будівництва та
обслуговування житлового будинку, що
розташована в АДРЕСА_2, кадастровий
номер :00:003:0011.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, після чого
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Суддя-доповідач

Судді