УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року

Личаківський районний суд м.
Львова в складі:

головуючого судді -

Мармаша В.Я.

при секретарі судового засідання -
Магеровській Ю.Я.

за участю скаржника
-
ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії (бездіяльність) начальника та
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції Львівської області, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії
начальника та бездіяльність
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції Львівської області із
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження ВП № 41136997 від
16.05.2014 року та про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
28.05.2014 року, визнавши вищезазначені
постанови неправомірними та визнавши
неправомірними бездіяльність та дії
начальника та державного виконавця по
виконавчому листу № 2/463/1265/13 від 18.11.2013
року.

Скаргу мотивує тим, що державний
виконавець не у повному обсязі вчинив
виконавчі дії з розшуку майна боржника,
несвоєчасно виніс постанову про арешт
майна боржника. Незрозумілими є дії
державного виконавця по скеруванню
виконавчий листа за фактичним місцем
проживання боржника та повернення
виконавчого листа стягувачу.
Затверджуючи оскаржувані постанови,
начальник відділу державної
виконавчої служби Сокальського
районного управління юстиції
Львівської області порушив ч. 1 ст. 6
Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Бездіяльність та
протиправні дії начальника Відділу
державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції Львівської області ОСОБА_2 і
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції Львівської області ОСОБА_3
призвели до закінчення виконавчих дій
по виконавчому листу та не виконання
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 15.10.2013 року.

Від в.о. начальника Відділу державної
виконавчої служби Сокальського
районного управління юстиції
Львівської області надійшли письмові
заперечення на скаргу, в яких вказано,
що вимоги такої Відділ державної
виконавчої служби Сокальського
районного управління юстиції
Львівської області не визнає, оскільки
з численних відповідей уповноважених
органів у боржника ОСОБА_4 у
виконавчому провадженні № 41136997 щодо
виконавчого листа № 2/463/1265/13, виданого
18.11.2013 року, майна чи доходів не
зареєстровано. При виході за місцем
проживання боржника, вказаним у
виконавчому документі, майна на яке
можна звернути стягнення не виявлено,
про що складено акт державного
виконавця від 25.03.2014 року. Згідно
повідомлення брата боржника ОСОБА_5
боржник проживає в м. Севастополь
більше 10 років.03.03.2014 року у
відповідності до ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження» державним
виконавцем винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження. 16.05.2014 року
державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження в порядку п. 10 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження», яку разом з виконавчим
документом направлено в УДВС ГУЮ в м.
Севастополь за належністю, а копію
постанови стягувачу для відома.
Конверт з пакетом документів, який
надсилався в УДВС ГУЮ в м. Севастополь,
був повернутий поштою в зв’язку з
тимчасовою окупацією АР Крим. Тому
28.05.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 16.05.2014 року і в порядку
п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження» - постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві у зв’язку з відсутністю у
боржника майна, на яке можна звернути
стягнення. У відповідності до ст.ст. 24, 25
Закону України «Про виконавче
провадження» стягувач має право на
повторне подання виконавчого
документа до виконання. Таким чином,
працівники відділу державної
виконавчої служби Сокальського
районного управління юстиції
Львівської області при виконанні
виконавчого провадження № 41136997 щодо
виконавчого листа № 2/463/1265/13 виданого
18.11.2013 року діяли правомірно, в межах
посадових повноважень. Крім цього,
державний виконавець Кравець М.В.
звільнена з займаної посади 16.06.2014 року.

У судовому засіданні скаржник скаргу
підтримав в повному обсязі з наведених
у ній підстав. Будучи належним чином
повідомленим про час та місце судового
розгляду, представник Відділу
державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції Львівської області в судове
засідання повторно не з‘явився, причин
неявки суду не повідомив. За таких
обставин суд вважає за можливе
провести судове засідання без його
участі.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши
пояснення скаржника, письмові
заперечення представника
заінтересованої особи, вивчивши доводи
викладені у заяві та додатках до неї,
суд вважає, що скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з таких мотивів.

Заочним рішенням Личаківського
районного суду м. Львова від 15.10.2013 року
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4
задоволено, вирішено стягнути
солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_1 за договором № 22/2008 ЛФ про
надання кредиту від 04.04.2008 року 12500 грн.
тіла кредиту та 89093,29 грн. процентів за
користування кредитом, а всього на суму
101 593,29 грн., стягнути солідарно з ОСОБА_6,
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 за договором
№ 22/2008 ЛФ про надання кредиту від 04.04.2008
року 12500 грн. тіла кредиту та 89 093,29 грн.
процентів за користування кредитом, а
всього на суму 101593,29 грн.

18.11.2013 року позивачем отриманий
виконавчій лист № 2/463/1265/13 для
примусового виконання вишещазначеного
рішення суду, 04.12.2013 року Відділом
державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції Львівської області відкрито
виконавче провадження № 41136997 для
примусового виконання рішення суду.

У зв’язку з тим, що за адресою
зазначеною у виконавчому документі у
боржника ОСОБА_6 відсутнє майно на яке
можна було б звернути стягнення, що
стверджується актом державного
виконавця від 25.03.2014 року (а.с. 71),
довідкою відділу Держземагенства у
Сокальському районі № 01-12/1973 від 19.03.2014
року (а.с. 61), повідомленням УПФУ у
Сокальському районі № 911/03-43 від 27.01.2014
року (а.с. 62), повідомленням Державної
інспекції сільського господарства у
Львівській області № 888/4-14-14 від 12.02.2014
року (а.с. 63), довідкою Сокальського
районного центру зайнятості № 177/03 від
30.01.2014 року (а.с. 63), інформаційною
довідкою з Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об’єктів нерухомого майна
в порядку доступу державних виконавців
№ 57398210 від 19.05.2014 року (а.с. 68),
відомостями Державної податкової
служби України від 22.01.2014 року (а.с. 64, 67 ),
відомостями Пенсійного фонду України
від 07.05.2014 року (а.с. 65,66), беручи до уваги,
що останній не проживає в м. Сокалі
понад 10 років, в ході виконання
виконавчого документа встановлено, що
боржник проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1
державним виконавцем Кравцем М.В. 16.05.2014
року винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження в порядку п. 10
ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження», яку разом з виконавчим
документом направлено в УДВС ГУЮ в м.
Севастополь за належністю, а копію
постанови стягувачу для відома.
Конверт з пакетом документів, який
надсилався в УДВС ГУЮ в м. Севастополь,
був повернутий поштою в зв’язку з
тимчасовою окупацією АР Крим. Тому
28.05.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 16.05.2014 року. Оскільки
оскаржувана ОСОБА_1 постанова
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження від 16.05.2014 року
скасована самим державним виконавцем
іншою постановою від 28.05.2014 року до
оскарження її ОСОБА_1 у судовому
порядку, тому вважаю, що відсутній
предмет оскарження й підстави для
визнання неправомірними дій
(бездіяльності) начальника та
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції Львівської області.

Далі в порядку п. 2 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження» державним
виконавцем 28.05.2014 року винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві в з в’язку з
відсутністю у боржника майна, на яке
можна звернути стягнення. Вказаний
висновок державного виконавця
відповідає матеріалам виконавчого
провадження, із яких вбачається, що
державним виконавцем вживались
необхідні заходи для встановлення
майна боржника, на яке можна звернути
стягнення . Крім того, 20.06.2014 року
відповідач ОСОБА_6 звернувся до суду з
заявою про перегляд вищезазначеного
заочного рішення суду. Ухвалою
Личаківського районного суду м. Львова
від 28.07.2014 року заяву відповідача
ОСОБА_6 задоволено, заочне рішення від
15.10.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості скасоване і призначено
справу до розгляду в загальному
порядку у приміщенні суду, у зв’язку з
чим виконавчий лист № 2/463/1265/13 виданий
18.11.2013 року на даний час не підлягає
виконанню.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Беручи до уваги вищенаведене, вважаю,
що дії начальника та державного
виконавця вчинені в межах їх
компетенції, відповідають вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження», а заявником не надано
доказів незаконності та
безпідставності винесення державним
виконавцем оскаржуваних постанов.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 210, 212, 383-387 ЦПК
України,ст.ст. 5, 7 ,47, 49 Закону України
«Про виконавче провадження», суд, -

ухвалив:

В задоволення скарги ОСОБА_1 на дії
(бездіяльність) начальника та
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції Львівської області –
відмовити у зв’язку з її
безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова в
порядку та строки передбачені ст. ст. 293-
296 ЦПК України.

Суддя

В.Я. Мармаш