Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Куцина
М. М.,

суддів - Павліченка С.В.,
Собослоя Г. Г.,

при секретарі - Чейпеш С. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгороді цивільну
справу за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_1 на рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 12 серпня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Зняцівської сільської ради про
визнання додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до Зняцівської сільської ради
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини, в
якому просив додатковий строк
достатній для подання заяви про
прийняття спадщини.

Позов мотивує тим, що житловий будинок
АДРЕСА_1 належав на праві власності
батькам: ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, та матері ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач є спадкоємцем спадкового
майна, зокрема, даного житлового
будинку, яка відкрилася після смерті
матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач рахує, що він, як єдиний
спадкоємець, прийняв спадщину за
законом, яка відкрилася після смерті
батьків, у відповідності із правилами
ст. 548 ЦК України, оскільки він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном тому, що він
проживав у цьому спадковому будинку
на час відкриття спадщини за померлими
батьками.

Позивач по теперішній час проживає зі
своєю сім'єю у цьому спадковому
будинку і виконує обов'язки, пов'язані
з його утриманням .

Строк на прийняття спадщини позивачем
був пропущений у зв'язку з його
скрутним матеріальним становищем,
зокрема, з хворобою його та дружини,
яка є інвалідом другої групи ( а. с.34-39).

Позивач, посилаючись на зазначені у
позовній заяві обставини справи, та з
підстав, передбачених ст. 1272 ЦПК
України, просить надати йому
додатковий строк для прийняття
спадщини.

Рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 12 серпня
2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1-
відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого
суду, позивач оскаржив дане рішення в
апеляційному порядку, вважаючи, що таке
є не об'єктивним, не обґрунтованим,
винесеним із грубим порушенням норм
матеріального права та не повним
з'ясуванням обставин, що мають істотне
значення для справи, а тому просив дане
рішення скасувати і постановити нове
рішення, яким позов задовольнити.

Позивач та його представник в суді
апеляційної інстанції вимоги
апеляційної скарги підтримали у
повному обсязі.

Представник відповідача повторно не
з'явився в судове засідання
апеляційної інстанції. Судова колегія
вважає, що на підставі ч.2
ст.305 ЦПК України може розглянути
справу без їх участі, тому що вони
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи та їх
неявка не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача та представника, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає до задоволення з таких
підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд, керуючись
принципом диспозитивності, відповідно
до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України та
роз'яснень Верховного Суду України,
викладених в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 року
№ 12 "Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку", перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, не роблячи висновків
щодо неоскарженої частини судового
рішення.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив з того, що
наведені позивачем у позовній заяві
причини пропущення строку на
прийняття спадщини, не можуть бути
визнані поважними причинними,
пов'язаними з об'єктивними
непереборними, істотними труднощами, а
тому відсутні правові підстави для
задоволення позову.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до
задоволення з таких підстав.

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України, правила Книги
шостої ЦК України застосовуються також
до спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким зі спадкоємців до
набуття чинності цим Кодексом, тобто до
1 січня 2004 року.

Відповідно до змісту ст. 1269, 1270 ЦК
України, спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживає постійно з
спадкодавцем, має подати особисто,
протягом шести місяців, з дня відкриття
спадщини, до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом шестимісячного
строку не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. За позов спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважних причин, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Вирішуючи питання про визначення
додаткового строку, відповідно до п.24
Постанови Пленуму Верховного Суду № 7 «
Про судову практику у справах про
спадкування», суд досліджує поважність
причин пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Матеріалами справи встановлено, що
забудовником будинку АДРЕСА_1, який був
побудований у 1950 році батьком
позивача - ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
довідкою Зняцівської сільської ради
від 09.07.2014 року

Право власності на вказаний будинок у
встановленому законом порядку не
зареєстроване.

Згідно із свідоцтвом про смерть
(повторного) серії НОМЕР_1, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по Мукачівському
району Мукачівського міськрайонного
управління юстиції 22.09.2009 року, ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із свідоцтвом про
смерть(повторного) серії НОМЕР_2,
виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по
Мукачівському району Мукачівського
міськрайонного управління юстиції
22.09.2009 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2
.

Таким чином, встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_3 та
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_4 ,
які були батьками позивача.

Із письмового пояснення Зняцівської
сільської ради Мукачівського району
від 23 жовтня 2014 року вбачається, що
відповідач проти задоволення позову не
заперечує, та визнає факт того, що
після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
позивач проживає в дворогосподарстві в
АДРЕСА_1 у цьому будинку зі своєю
сім'єю, іншого житла не має, та інших
спадкоємців не встановлено.

Позивач протягом шести місяців після
відкриття спадщини заяви про прийняття
спадщини до нотаріальної контори не
подав в зв'язку з важким матеріальним
становищем, зокрема з хворобою його та
дружини, яка є інвалідом другої групи (
а. с.34-39).

Як зазначає позивач, він є спадкоємцем
спадкового майна, спадщина на яке
відкрилася після смерті ОСОБА_3 та
ОСОБА_4.

Із матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача
-ОСОБА_4, але він протягом шести
місяців після відкриття спадщини заяви
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори не подав у зв'язку з важким
матеріальним становищем.

Наведені обставини, на думку колегії
суддів, можна визнати непереборними,
істотними труднощами для спадкоємця на
вчинення дій, спрямованих на прийняття
спадщини, а тому дані обставини колегія
суддів вважає поважними, тому що у
встановлений шестимісячний строк
апелянт не звертався у зв'язку з тим, що
впродовж строку, який наданий законом,
він знаходився у важкому
матеріальному становищі, зокрема був
хворим, як він, так і його дружина, яка є
інвалідом другої групи ( а. с.34-39).

Зазначені обставини, відповідно до п.1
ч. 1 ст. 309 ЦПК України, є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 -
задовольнити

Рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 12 серпня
2014 року - скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_1- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий
двохмісячний строк для подання заяви
про прийняття спадщини після смерті
матері ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з
дня набрання ним законної сили, шляхом
подачі скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді: