Справа № 266/4535/14-ц
Провадженя№ 2/266/1375/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28 листопада 2014 року
м.
Маріуполь

Приморський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Федотової
В.М.,

при секретарі Кравцові
С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Маріуполя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим будинком АДРЕСА_1, в
обґрунтування своїх вимог посилається
на те, що позивачці належить на
підставі договору дарування від 08.12.2000
року 69/400 частини жилого будинку
АДРЕСА_1. Вказаному будинку відповідач
зареєстрований з 2004 року та на протязі
всього часу за комунальні послуги не
сплачував, що привело до зменшення
бюджету позивачки, особистих речей
відповідача в даному будинку не має.
Також позивачка зазначила, що їй не
відомо теперішнє місце мешкання
відповідача. Просить визнати
відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування жилим будинком
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилась, надала заяву про розгляд
справи без її участі, позов підтримала,
просила його задовольнити не
заперечувала проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, хоча про час, місце та дату
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Відповідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі
повторної неявки в судове засідання
відповідача, повідомленого належним
чином, суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Відповідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,

який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до наступних висновків.

Відповідно з ст.ст. 71, 72 ЖК України особа
визнається такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
внаслідок її відсутності протягом
шести місяців без поважних причин.

Відповідно ч. 2 ст.. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно міжнародного свідоцтва про шлюб
серії НОМЕР_1, шлюб між ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстровано 27.08.2004 року в Управлінні
реєстрації актів цивільного стану
Ускюдар Республіки Туреччина, після
одруження прізвище ОСОБА_4 -
ОСОБА_1.(а.с.13)

Згідно штампу в паспорті серії НОМЕР_2,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1.(а.с.4)

Згідно договору дарування серії АВО №
406238 від 08.12.2000 року, «даритель» ОСОБА_5
подарував, а «обдарована» ОСОБА_4
прийняла у дар 69/400 частини жилого
будинку за адресою: АДРЕСА_1.(а.с.5)

Згідно домової книги для прописки
громадян, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, прописані в АДРЕСА_1.(а.с.6-7)

Згідно довідки - акту КСН «Селище
моряків» № 6/484 від 03.06.2014 року, яка
надано ОСОБА_10, ОСОБА_1 мешкаючих по
АДРЕСА_1 у тому, що ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
зареєстровані у вищевказаному будинку.
Також вказано, що ОСОБА_2 за даною
адресою зареєстрований, але не мешкає
та особистих речей не має, а місце
проживання не відомо, про що свідчать
сусіди.(а.с.8)

Статтею 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на свій
розсуд.

Відповідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно ст.41 Конституції України та
ст.1 Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод закріплено принцип
непорушності права власності, який
означає право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
право власника володіти ,
користуватися і розпоряджатися
належним йому майном, на власний розсуд
вчиняти щодо свого майна будь-які
угоди, відповідно до Закону України за
своєю волею, незалежно від волі інших
осіб, що також закріплено в статтях
316,317,319,321 Цивільного кодексу України.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає право власнику вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
правом володіння.

Відповідно ст.. 380 ЦК України житловим
будинком є будівля капітального типу,
споруджена з дотриманням вимог,
встановлених законом, іншими
нормативно-правовими актами, і
призначена для постійного у ній
проживання.

Права власника житлового будинку
визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК
України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім"ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

У зв'язку з вищевикладеними
підставами, суд вважає можливим
визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування жилим
будинком АДРЕСА_1.

Керуючись, ст. ст. 71, 72, 150 ЖК України,
ст..ст. 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 60,
169, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И ЛА:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що
втратив право користування жилим
будинком АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідачів, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляцію до
апеляційного суду Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Федотова В. М.