Справа № 265/7067/14-ц
Провадження № 2/265/2878/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

11 листопада ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на час навчання у розмірі 400
гривень щомісячно, починаючи від дня
пред'явлення позову і до закінчення
навчання, але не більш як до досягнення
23-х років. В обґрунтування заявлених
вимог посилався на те, що у 1990 році його
батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб і
прожили разом до 2000 року, після чого
вони розлучилися. Після розлучення він
залишився проживати з матір'ю. З 1
вересня 2014 року він навчається в
Маріупольському професійному
машинобудівельному ліцеї, і у зв'язку з
цим потребує матеріальної допомоги.
Відповідач неофіційно працює в службі
таксі, отримує дохід і може надавати
матеріальну допомогу. Просив позовні
вимоги задовольнити.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та надав пояснення.
Аналогічні викладеним у позовній
заяві. Додатково пояснив, що він
навчається в Маріупольському
професійному машинобудівельному
ліцеї, строк навчання 10 місяців, він
отримує стипендію у розмірі 220-230
гривень, однак зараз практика, а під час
практики стипендію не сплачують. Його
мати працює неофіційно швачкою, її
дохід складає приблизно 2000 гривень на
місяць, однак цих коштів їм не вистачає.
Зазначив, що йому відомо про іншу
родину батька, сказати про те, чи ті
діти, які проживають з батьком, його
дітьми, він не може. Просив стягнути з
батька аліменти на час його навчання у
розмірі 400 гривень щомісячно починаючи
від дня пред'явлення позову і до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення 23-х років.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав та пояснив, що він зараз не
працює, офіційно працевлаштуватися не
може, іноді в нього трапляються
випадкові заробітки, дохід від цього
складає біля 1000 гривень на місяць. Його
дружина ОСОБА_4, з якою він знаходиться
в цивільному шлюбі, також зараз не
працює, підробляє іноді на ринку, та має
також невеликий дохід, який саме, він
сказати не може. В них двоє дітей, один з
яких є повнолітнім та навчається на
держбюджеті на 3-му курсі денного
відділення Маріупольського коледжу
ДВНЗ «ПДТУ». Батьком дітей він офіційно
не записаний, оскільки це було бажанням
його дружини, але він є біологічним
батьком дітей, виховує та утримує їх з
народження. В нього існує два кредити,
по одному з яких мається
заборгованість біля 14000 гривень у
зв'язку з тим, що він не має можливості
його своєчасно сплачувати. Крім того,
рішенням Володарського районного суду
Донецької області від 13 травня 2014 року
з нього стягнуто на користь ОСОБА_3
неустойку за прострочення сплати
аліментів у розмірі 10644 гривень. Просив
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5, діюча
на підставі договору про надання
правової допомоги, позовні вимоги не
визнала та надала пояснення,
аналогічні поясненням відповідача.
Зазначила, що ОСОБА_2 не заперечував би
проти сплати аліментів на утримання
сина, який продовжує навчання,якщо би
мав матеріальну можливість. Зазначила,
що пеня по аліментам стягнута
Володарським районним суд Донецької
області внаслідок того, що ОСОБА_2
передавав кошти в рахунок аліментів
матері позивача на утримання
неповнолітнього сина наруки мінуючи
виконавчу службу, а в суді остання
данні обставини не визнала. Просила
відмовити у задоволенні позовних вимог
через відсутність можливості надавати
матеріальну допомогу.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
письмові матеріали справи, вважає, що
позовні вимог не підлягають
задоволенню, за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
знаходилися в зареєстрованому шлюбі,
який розірвали 17 квітня 2000 року, про що
відділом реєстрації актів цивільного
стану Володарського районного
управління юстиції Донецької області
видано свідоцтво про розірвання шлюбу
серії НОМЕР_1 (а.с. 3).

Як вбачається із свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, виданого 14
березня 2007 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Володарського
районного управління юстиції
Донецької області, актовий запис № 97,
вбачається, що ОСОБА_1 народився
ІНФОРМАЦІЯ_2, в графі «батьки»
зазначено: батько - ОСОБА_2, мати -
ОСОБА_3 (а.с. 4).

Згідно довідки ПП «Ваш двір» від 10
листопада 2014 року ОСОБА_1 проживає
разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
студентом «Маріупольського
професійного машинобудівного ліцею»
денного відділення з 01 вересня 2014 року,
строк закінчення навчання - 30 червня 2015
року, що підтверджується довідкою № 509
від 10 листопада 2014 року (а.с.5).

Як вбачається з довідки про доходи від
19 листопада 2014 року, розмір стипендії
ОСОБА_1 складає за вересень та жовтень
2014 року 550 гривень, по 275 гривень на
місяць.

Відповідно до довідки № 1183 від 15 грудня
2014 року, виданої КСН «Центральний 1»,
ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 без
реєстрації, разом з дружиною ОСОБА_4,
сином ОСОБА_6, 1996 року народження, та
донькою ОСОБА_7, 2007 року народження.

Згідно довідки від 15 грудня 2014 року за
№ 402/82 ОСОБА_6 є студентом 3 курсу
денного відділення Маріупольського
коледжу ДВНЗ «ПДТУ», навчається на
держбюджеті.

Як вбачається з наданих відповідачем
документів, останній має кредитні
зобов'язання перед ПАТ «Акцент-Банк» та
ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно
довідки від 16 грудня 2014 року,
заборгованість по карті перед ПАТ КБ
«Приватбанк» складає 14255,47 гривень, що
свідчить про матеріальну
неспроможність ОСОБА_2 сплачувати
чергові платежі.

Крім того, судом встановлено, що
рішенням Володарського районного суду
Донецької області від 13 травня 2014 року
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто
неустойку за прострочення сплати
аліментів за період з 17 листопада 2011
року по 01 березня 2014 року у розмірі 10644
гривень та судові витрати у розмірі 243,60
гривень, а всього 10888,26 гривень. З
мотивувальної частини рішення
вбачається, що ОСОБА_2 не в повному
обсязі сплачував аліменти, внаслідок
чого утворилася заборгованість по
аліментах, що також свідчить про
матеріальну неспроможність ОСОБА_2

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилався на те, що ОСОБА_2
працює в таксі, але неофіційно.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи позивача про те, що відповідач
працює та отримує регулярний дохід, суд
приймає критично, оскільки доказів
щодо наявності будь-яких доходів у
ОСОБА_2, позивачем не надано. Проте
відповідачем надано копію трудової
книжки, з якої вбачається, що ОСОБА_2 з 25
листопада 2013 року не працює.

Отже, зазначені та встановлені судом
обставини свідчать про те, що
відповідач не має можливості надавати
позивачу матеріальну допомогу у
зв'язку із продовженням його навчання,
а тому на думку суду, позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на його утримання на час
продовження навчання, задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати, пов'язані із розглядом справи
віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 88, 213-215 ЦПК України ,
суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області у місті
Маріуполі через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя Т.С. Адамова