Провадження №2/761/8037/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Пономаренко Н.В.

при секретарі Клим Т.О.

з участю

представника позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

встановив:

позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
вказаним позовом, в якому просить
розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2
посилаючись на те, що вони не мають
спільного бюджету, не підтримують
шлюбні відносини, не ведуть спільного
господарства. Позивач зазначає, що між
ними довгий час припинені подружні
стосунки, сім'я фактично розпалась,
вони 2006 року почали проживати окремо,
тому він вважає, що примирення та
подальше спільне життя неможливе.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги з
викладених підстав. Сам позивач ОСОБА_3
в судове засідання не з»явився, про
день, час і місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, причину
неявки суду не повідомив, через
канцелярію суду надав заяву про
розгляд справи без його присутності з
огляду на його перебування за кордоном.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позовні вимоги визнала та повідомила,
що вони з чоловіком дійсно з 2007 року
проживають окремо, позивач в
добровільному порядку допомагає
матеріально утримувати їх спільну
дитину.

Суд, вислухавши думку представника
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
18 грудня 2014 року (а.с.9).

Від цього шлюбу сторони мають спільну
доньку: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Судом встановлено, що через
наявність різних поглядів на спільне
життя, відсутність почуття
порозуміння, призвели того, що сторони
втратили почуття кохання один до
одного, протягом останніх 7-8 років і
наразі проживають окремо, не ведуть
спільного господарства і не
підтримують подружні стосунки, не
мають спільного бюджету.

За таких обставин, суд дійшов
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить
інтересам сторін, що мають істотне
значення.

Намірів змінити прізвища після
розірвання шлюбу сторони не висловили.

Одночасно суд роз'яснює, що
відповідно до ст. 141 СК України,
розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу України,
ст. ст.10, 57, 60, 174, 209, 213-215, 218, 292-294 ЦПК
України суд ,-

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18 грудня 2004 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у Відділі
реєстрації актів цивільного стану
Оболонського районного управління
юстиції м.Києва, актовий запис №1683 -
розірвати.

Прізвища після розірвання шлюбу
сторонам залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: