Ухвала

іменем україни

22 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Гримич М.К.,

Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про виділ у натурі частки із
майна, що є у спільній частковій
власності, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 та ОСОБА_6, який діє в її
інтересах і в інтересах ОСОБА_4, на
рішення апеляційного суду Харківської
області від 18 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що на
підставі договору дарування від 25
червня 2009 року вони є співвласниками по
ј частці кожна будинку АДРЕСА_1.
Відповідачка є власником Ѕ частини
зазначеного будинку. Позивачі
зазначають, що між ними і відповідачкою
існують непорозуміння щодо
користування спільним майном.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_3, ОСОБА_4
просили задовольнити їх позовні вимоги
й виділити у натурі їх частку з
спільної часткової власності.

У процесі розгляду справи ОСОБА_3,
ОСОБА_4 уточнили позовні вимоги й
просили виділити у натурі їх частку з
спільної часткової власності згідно з
2-м варіантом розподілу житлового
будинку визначеним висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 29
березня 2013 року, а також провести поділ
земельної ділянки, на якій
розташований спірний будинок, згідно з
2-м варіантом розподілу земельної
ділянки, визначеним висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 29
березня 2013 року.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від
15 листопада 2013 року позов задоволено.
Виділено частки співвласників будинку,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1,
згідно з 2-м варіантом поділу,
визначеним висновком судової
будівельно-технічної експертизи від
29 березня 2013 року наступним
чином: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виділити у
спільну сумісну власність 49/100 частин
будинку та надвірних будівель і споруд,
а саме: у будинку літ. «А» житлову
кімнату 1-4 площею 19,5 кв. м, житлову
кімнату 1-5 площею 10 кв. м, по надвірним
спорудам у приміщенні веранди «а»
комору ІІІ, вбиральню «В», Ѕ частину
воріт № 3, Ѕ частину колодязя
«К». ОСОБА_5 виділити у приватну
власність 51/100 частину будівель та
надвірних будівель і споруд, а саме: у
будинку літ. «А-1», коридор 1-2 площею 6,4
кв. м, житлову кімнату 1-3 площею 10 кв. м,
кухню 1-6 площею 10 кв. м, по надвірним
спорудам приміщення веранди літ «а» ІІ,
тамбур літ. «а-1», погріб літ. «ап.», Ѕ
частину воріт № 3, 12 частину колодязю
«К». Припинено право спільної
часткової власності на будинок АДРЕСА_1
між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Зобов'язано сторін провести в будинку
для здійснення виділу часток із
спільної часткової власності наступні
переобладнання: закласти дверний
проріз між приміщеннями веранди ІІ та
комори ІІІ; влаштувати дверний проріз
до комори ІІІ; демонтувати перегородку
між приміщеннями коридору «1-2» та
житлової кімнати «1-3», організувати
приміщення житлової кімнати площею 14,9
кв. м та коридору площею 1,50 кв. м;
закласти дверні прорізи між
приміщеннями: коридору «1-2» та кухні
«1-6», коридору «1-2» та житлової кімнати
«1-4»; між приміщеннями житлової кімнати
«1-4» та житлової кімнати «1-5»;
влаштувати дверний проріз між
приміщеннями коридору площею 1,5 кв. м та
кухні «1-6»; в житловій кімнаті «1-4»
влаштувати перегородку, організувати
приміщення житлової кімнати площею 17,6
кв. м та коридору площею 1,9 кв. м;
влаштувати дверний проріз між
приміщенням коридору 1,9 кв. м та
житлової кімнати «1-5»; в приміщенні
житлової кімнати «1-5» влаштувати кухню;
добудувати тамбур глибиною не менше 1,5
м; лінія розподілу горищного
приміщення провести по лінії розподілу
житлового будинку без обладнання
поділяючої перегородки. Устаткувати
кожну квартиру самостійними системами
опалення, електроосвітлення і
газопостачання. Встановлено порядок
користування земельною ділянкою
площею 144,4 кв. м, розташованою за
адресою: АДРЕСА_1, згідно з 2-м варіантом
поділу, визначеним висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 29
березня 2013 року. Стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3 4 714 грн. 19 коп.
у рахунок оплати судових витрат.

Додатковим рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
20 січня 2014 року на сторони покладено
обов'язок по здійсненню перебудов і
переобладнань у виділених їм
приміщеннях, зокрема, за рахунок ОСОБА_3
та ОСОБА_4 влаштувати дверний проріз до
комори ІІІ; між приміщенням житлової
кімнати «1-4» та житлової кімнати «1-5»; в
житловій кімнаті «1-4» влаштувати
перегородку, організувати приміщення
житлової кімнати площею 17,6 кв. м та
коридору площею 1,9 кв. м; влаштувати
дверний проріз між приміщенням
коридору 1,9 кв. м та житлової кімнати
«1-5»; в приміщенні житлової кімнати «1-5»
влаштувати кухню; добудувати тамбур
глибиною не менше 1,5 м. За рахунок
ОСОБА_5 демонтувати перегородку між
приміщеннями коридору «12» та житлової
кімнати «1-3», організувати приміщення
житлової кімнати площею 14,9 кв. м та
коридору площею 1,50 кв. м; закласти
дверні прорізи між приміщеннями
коридору «1-2» та кухні «1-6»; влаштувати
дверний проріз між приміщеннями
коридору площею «1-5» та кухні «1-6». В
рівних частках покласти витрати на
сторони і провести такі
переобладнання: закласти дверний
проріз між приміщеннями веранди ІІ та
комори ІІІ; закласти дверні прорізи між
приміщеннями коридору «1-2» та житлової
кімнати «1-4»; лінію розподілу горищного
приміщення провести по лінії розподілу
житлового будинку без обладнання
поділяючої перегородки; устаткувати
кожну квартиру самостійними системами
опалення, електроосвітлення і
газопостачання.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 18 березня
2014 року рішення Харківського
районного суду Харківської області від
15 листопада 2013 року та
додаткове рішення Харківського
районного суду Харківської області від
20 січня 2014 року скасовано, ухвалено
нове рішення, яким відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4

У касаційній скарзі ОСОБА_3 і ОСОБА_6,
який діє в інтересах ОСОБА_3 й ОСОБА_4,
просять скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, залишивши в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга заявника підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що оскільки
для здійснення виділу часток із
спільної часткової власності
необхідно провести переобладнання
будинку, тому для проведення такого
переобладнання необхідно отримати
дозвіл виконавчого комітету місцевої
ради. Позивачами не отримано такого
дозволу, у зв'язку з чим відсутні
правові підстави для задоволення
позову.

Проте погодитись із такими висновками
суду апеляційної інстанції не можна,
виходячи з наступних підстав.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд, у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК
України, має право скасувати рішення
суду першої інстанції і ухвалити
рішення по суті позовних вимог.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням установленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду було зумовлено
поважними причинами.

Установлено, що 25 червня 2009 року між
ОСОБА_6 й ОСОБА_4, ОСОБА_3 укладено
договір дарування, за умовами якого
ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_4, ОСОБА_3
прийняли в дар кожна по ј частині
житлового будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 є власником Ѕ частини житлового
будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право на спадщину по закону від 19
липня 1974 року (дублікат), свідоцтва про
право на спадщину за законом від 03
липня 2006 року.

Відповідно до статей 364, 367 ЦК України
кожен із співвласників має право на
виділ його частки майна, що є у спільній
частковій власності, в натурі або його
поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК
України.

За відсутності згоди співвласників про
поділ спільного майна це питання
вирішується судом.

При вирішенні зазначених спорів суди
повинні виходити з положень статей 183,
367 ЦК України, відповідно до яких виділ
частки в натурі (поділ будинку) може
мати місце за наявності технічної
можливості виділення кожній із сторін
відокремленої частини будинку із
самостійним виходом (квартири), яка
відповідає розміру їх часток у
приватній власності або наявності
технічної можливості переобладнання
будинку в ізольовані квартири.

У тих випадках, коли для поділу
необхідне переобладнання або
перепланування будинку він
провадиться за наявності на це дозволу
виконавчого комітету місцевої ради (ст.
152 ЖК України).

Вирішуючи спір й зазначаючи, що
Пісочицькою селищною радою
Харківського району Харківської
області не надано дозволу на
переобладнання спірного будинку, суд
апеляційної інстанції залишив поза
увагою, що у відповіді Пісочицької
селищної ради Харківського району
Харківської області від 06 березня 2014
року не міститься відмови у наданні
дозволу на переобладнання будинку та
його перепланування, а міститься
пояснення селищної ради щодо порядку
надання дозволу та необхідності
уточнення заяви про надання дозволу
шляхом подання додаткових документів,
зокрема проекту переобладнання
(будівництва), що планується (а.с. 215), не
звернув уваги, що представником
відповідачки ОСОБА_7 подано клопотання
про витребування з селищної ради
матеріалів, на підставі яких останньою
вирішувалось питання про надання
дозволу на проведення переобладнання
будинку (а.с. 220), у порушення норм
процесуального права суд апеляційної
інстанції зазначене клопотання не
розглянув, у зв'язку з чим суд не
встановив належним чином всі обставини
справи та дійшов передчасного висновку
про відмову в задоволенні позову.

Згідно із ст. 120 ЗК України у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

При переході права власності на
житловий будинок до набувачів, якими в
т. ч. є спадкоємці, переходить право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, а також право власності або
право користування земельною ділянкою,
яка необхідна для його обслуговування.

Відмовляючи у задоволенні позову про
розподіл земельної ділянки, суд
апеляційної інстанції не навів мотивів
такої відмови з посиланням на норми
права, не звернув уваги, що
встановлення порядку користування
земельною ділянкою є самостійним
способом захисту порушених прав і не є
взаємопов'язаним в обов'язковому
порядку з розподілом будинку,
розташованим на цій земельній ділянці.

Ураховуючи викладене, судом
апеляційної інстанції не з'ясовано всі
обставини у справі, не досліджено
докази та не надано їм оцінки.

Оскільки порушення норм матеріального
та процесуального права призвело до
неправильного вирішення спору і ці
порушення допущені судом апеляційної
інстанції при розгляді справи, рішення
суду апеляційної інстанції підлягає
скасуванню, а справа передачі на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_6, який
діє в її інтересах і в інтересах ОСОБА_4,
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 18 березня 2014 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В.С.
Висоцька

М.К. Гримич

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська