Номер провадження: 22-ц/785/7483/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючої
судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Заїкіна А.П.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 25 червня 2014 року про
встановлення, зміну способу і порядку
виконання рішення у справі за позовом
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради до ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про знесення та
демонтаж споруди,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 08.05.2013 року були задоволені
позовні вимоги Київської
райадміністрації Одеської міськради
до ОСОБА_2 про знесення та демонтаж
споруди. Рішення суду набрало чинності
і пред'явлено райадміністрацією до
примусового виконання. Постановою
державного виконавця Першого
Київського ВДВС Одеського МУЮ
Шатохіним О.П. від 13.11.2013 року на
підставі заяви райадміністрації від
12.11.2013 року відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2, виданого
Київським райсудом м. Одеси 08.11.2013 року.

У червні 2014 року Київська
райадміністрація звернулася до суду із
заявою про зміну способу і порядку
виконання судового рішення, а саме: про
покладення авансування витрат для
проведення виконавчих дій за рахунок
власних коштів ОСОБА_3, яка приймала
участь у справі у якості третьої особи,
з посиланням на те, що витрати на
проведення виконавчих дій кошторисом
райадміністрації не передбачені, а
рішення суду тривалий час не
виконується.

У судовому засіданні представник
Київської райадміністрації заяву
підтримав і пояснив, що для виконання
рішення суду про знесення прибудови і
надбудови до житлового будинку
належить залучити відповідну
організацію або суб'єкта
підприємницької діяльності, що
потребує грошових затрат, а відтак і
відповідного авансування.

ОСОБА_3 заяву Київської
райадміністрації підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явилась,
про час слухання справи сповіщалась, її
представник просила розгляд заяви
відкласти з посиланням на брак часу для
ознайомлення.

Третя особа: ОСОБА_4 участі у розгляді
справи не приймала.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 25 червня 2014 року заяву
Київської районної адміністрації
задоволено. Покладено авансування
витрат для проведення виконавчих дій з
примусового виконання виконавчого
листа №2, виданого Київським
райсудом м. Одеси 08.11.2013 року про
знесення самочинно збудованої
перегородки та демонтаж металевих
дверей у коридорі загального
користування у будинку АДРЕСА_1 на
громадянку ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу суду від 25 червня 2014 року
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права.

Проти апеляційної скарги заперечували
представник Київської
райадміністрації та ОСОБА_3

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

За правилами ст. 312 ч.1п.1 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Постановляючи ухвалу про покладення
авансування витрат для проведення
виконавчих дій на третю особу на
стороні позивача, на ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив з того, що рішення
суду є обов'язковим для виконання, що
боржниця ухиляється від добровільного
виконання рішення суду, що у стягувача
відсутні кошти для авансування
виконавчих дій, а тому є підстави для
зміни порядку виконання рішення.

З таким висновком судді погоджується і
колегія суддів.

У відповідності зі ст.129 Конституції
України основними засадами
судочинства є у тому числі
обов'язковість рішень суду.

За змістом ст.ст.14, 373 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств,
установ…громадян і підлягають
виконанню на всій території України;
невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності; за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення.., за заявою сторони,
суд, який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про зміну чи встановлення способу і
порядку виконання рішення в судовому
засіданні з викликом сторін…і у
виняткових випадках може змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що
рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 08 травня 2013 року зобов'язано
ОСОБА_2 знести самочинно збудовану
перегородку та демонтувати металеві
двері в коридорі загального
користування у будинку АДРЕСА_1
власними силами і за рахунок власних
коштів. Проте відповідач ОСОБА_2
добровільно рішення суду не виконала і
не виконує по теперішній час. Небажання
виконати рішення суду мотивує тим, що
це призведе до вільного доступу в її
житло. Постановою державного виконавця
Першого Київського ВДВС Одеського МУЮ
Шатохіним О.П. від 13.11.2013 року на
підставі заяви Київської
райадміністрації від 12.11.2013 року
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2, виданого Київським
райсудом м. Одеси 8.11.2013 року. Копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження направлялась сторонам
виконавчого провадження. (а.с.178-179)

30.01.2014р. до Київської райадміністрації
Одеської міськради надійшов лист від
старшого державного виконавця Першого
Київського ВДВС Одеського МУЮ щодо
авансування витрат на проведення та
організацію виконавчих дій по
вищевказаному виконавчому листу,
відповідно до вимог ст. 42 Закону
України «Про виконавче провадження».
Згідно з листом заступника голови
Київської райадміністрації від 14.03.2014р.
фінансування районної адміністрації
здійснюється з бюджету міста,
відповідно до затвердженого кошторису
та кошторисом не передбачено витрати
на проведення виконавчих дій.

Відтак, судом встановлено, що
відповідач зловживає своїми правами,
від виконання судового рішення
ухиляється, а позивач не має коштів для
авансування витрат на проведення та
організацію виконавчих дій, тобто
склалися обставини, що дійсно
утруднюють належне і своєчасне
виконання рішення суду.

У травні 2014 року ОСОБА_3, яка приймала
участь у розгляді цивільної

справи в якості третьої особи на
стороні позивача, своєю заявою надала
згоду на здійснення авансування витрат
по виконанню рішення суду з власних
коштів.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів прийшла до висновку, що суд
першої інстанції обґрунтовано і
правомірно змінив порядок виконання
рішення суду, поклавши авансування
витрат на проведення виконавчих дій на
ОСОБА_3

Посилання ОСОБА_2 та її представника на
порушення судом норм процесуального
права ( суд не задовольнив клопотання
про відкладення розгляду справи), до
уваги не беруться, оскільки для
розгляду таких заяв ст.373 ЦПК України
встановлено скорочений десятиденний
строк, а крім того, якщо і мали місце
порушення норм процесуального права,
то вони не призвели до неправильного
вирішення питання.

Доводи представника ОСОБА_2 в
апеляційній скарзі на те, що рішення
суду виконати неможливо, що у разі
виконання буде відкрито вільний доступ
з боку третіх осіб до оселі ОСОБА_2 до
уваги не беруться, оскільки рішення є
чинним і обов'язковим для його
виконання.

Керуючись ст. ст. 303,307,312-315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 25 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:
М.В.Процик

Судді:
А.І. Дрішлюк

А.П. Заїкін