Ухвала іменем України 15 жовтня 2014
рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,

суддів:
Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Філії
«Центральна збагачувальна фабрика
Павлоградська» Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля» про визнання
неправомірним та скасування наказу про
звільнення, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 02 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Філії «Центральна збагачувальна
фабрика Павлоградська» Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля» (далі - Філія
«Центральна збагачувальна фабрика
Павлоградська» ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля») про визнання
неправомірним та скасування наказу про
звільнення, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, посилаючись на те, що
розпорядженням від 01 січня 2013 року № 1-к
його з 01 січня 2013 року було прийнято на
роботу до Філії «Центральна
збагачувальна фабрика Павлоградська»
ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на поссаду
електрослюсаря (слюсаря) чергового та з
ремонту обладнання 5-го розряду за
переводом із ТОВ ЦЗФ «Павлоградська».

У вересні 2013 року в нього було виявлене
легеневе захворювання, а саме:
бронхіальна астма персистуючого
середньо-важкого спливу, контрольована
та легенева недостатність 1-го ступеня.

Висновком ЛКК Павлоградської міської
лікарні № 4 Дніпропетровської обласної
ради від 09 жовтня 2013 року у зв'язку із
виявленими захворюваннями за станом
здоров'я йому була протипоказана праця
електрослюсаря (слюсаря) чергового та з
ремонту обладнання, рекомендована
праця без впливу пилу та кремнійових
аерозолів на постійній основі.

Після отримання зазначеного висновку
ЛКК він з'явився на роботу, але 31 жовтня
2013 року розпорядженням директора Філії
«Центральна збагачувальна фабрика
Павлоградська» ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» № 414-к його було
звільнено з роботи на підставі п. 2 ст. 40
КЗпП України (невідповідність займаній
посаді внаслідок стану здоров'я, яке
перешкоджає продовженню роботи) на
підставі довідки ЛКК від 09 жовтня 2013
року № 692 та виписки з протоколу
засідання профспілкового комітету від
25 жовтня 2013 року № 61.

Розпорядження директора Філії
«Центральна збагачувальна фабрика
Павлоградська» ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» про звільнення з
роботи позивач вважав неправомірним та
таким, що порушує його трудові права,
оскільки йому не пропонували
переведення на іншу роботу; довідка ЛКК
не є підставою для звільнення, оскільки
в такому випадку звільнення повинно
бути тільки на підставі відповідного
висновку МСЕК про встановлення стійкої
втрати працездатності; адміністрація
відповідача повинна була надати йому
роботу, яка б відповідала
рекомендаціям, вказаним у довідці ЛКК
від 09 жовтня 2013 року.

Також позивач просив поновити йому
строк звернення до суду із даним
позовом, посилаючись на те, що
відповідач з моменту звільнення його з
роботи не надавав документів про
звільнення, які він отримав після скарг
до прокуратури та Інспекції з праці 12
лютого 2014 року, після чого зміг
звернутися до суду із даним позовом.

Також просив стягнути з відповідача
середній заробіток з моменту
звільнення до часу поновлення на
роботі та спричинену йому моральну
шкоду в сумі 5 тис. грн, посилаючись не
те, що незаконним звільнення йому було
таку шкоду спричинено та вона полягає у
моральних стражданнях та переживаннях
з приводу того, що його неправомірно
звільнили з роботи, він відчуває
матеріальні труднощі.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04 квітня 2014 року позов
задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано
розпорядження директора Філії
«Центральна збагачувальна фабрика
Павлоградська» ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» від 31 жовтня 2013 року
№ 414-к про звільнення ОСОБА_3

Поновлено ОСОБА_3 на посаді
електрослюсаря (слюсаря) чергового та з
ремонту обладнання 5 розряду Філії
«Центральна збагачувальна фабрика
Павлоградська» ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» з 31 жовтня 2013 року.

Стягнуто з Філії «Центральна
збагачувальна фабрика Павлоградська»
ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь
ОСОБА_3 22 493 грн 24 коп. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу з 31
жовтня 2013 року до 04 квітня 2014 року.

Стягнуто з Філії «Центральна
збагачувальна фабрика Павлоградська»
ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь
ОСОБА_3 1 тис. грн на відшкодування
моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 02 червня
2014 року зазначене судове рішення
скасовано. Ухвалено нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що згідно з даними
трудової книжки позивача його
розпорядженням від 01 січня 2013 року № 1-к
прийнято на роботу з 01 січня 2013 року до
Філії «Центральна збагачувальна
фабрика Павлоградська» ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» на посаду
електрослюсаря (слюсаря) чергового та з
ремонту обладнання 5-го розряду за
переводом із ТОВ ЦЗФ «Павлоградська».

31 жовтня 2013 року розпорядженням
директора Філії «Центральна
збагачувальна фабрика Павлоградська»
ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» № 414-к
позивача звільнено з роботи на
підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України
(невідповідність займаній посаді
внаслідок стану здоров'я, яке
перешкоджає продовженню даної роботи)
(а. с. 4, 7-9).

Відповідно до виписних епікризів
позивача в нього у 2013 році виявлене
легеневе захворювання, а саме:
бронхіальна астма персистуючого
середньо-важкого спливу, контрольована
та легенева недостатність
1-го ступеня (а. с. 14, 15).

Відповідно до довідки ЛКК
Павлоградської міської лікарні № 4
Дніпропетровської обласної ради від 09
жовтня 2013 року № 692 позивачу за станом
здоров'я протипоказана праця
електрослюсаря (слюсаря) чергового та з
ремонту обладнання, рекомендована
праця без впливу пилу та кремнійових
аерозолів постійно (а. с. 17).

Згідно з випискою з протоколу
засідання профспілкового комітету ЦЗФ
«Павлоградська» від 25 жовтня 2013 року №
61 надано згоду на звільнення позивача з
роботи (а. с. 44).

Відповідно до списку вакантних посад
та професій ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля», що підписаний
представником ЦЗФ «Павлоградська»,
станом на 01 жовтня та на 10 жовтня 2013
року на ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»
існувало ряд вакантних посад (а. с. 47-61).

Розпискою позивача від 12 лютого 2014 року
встановлено, що документи, які
стосуються його звільнення, він
отримав 12 лютого 2014 року (а. с. 43).

Згідно з довідкою Філії «Центральна
збагачувальна фабрика Павлоградська»
ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»
середньоденний заробіток позивача
складав 206 грн 36 коп. (а. с. 33).

Довідкою Філії «Центральна
збагачувальна фабрика Павлоградська»
ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»
встановлено кількість робочих днів з
моменту звільнення з роботи позивача
до 01 квітня 2014 року (а. с. 32).

З моменту звільнення позивача в жовтні
2013 року був 1 робочий день, в листопаді
2013 року - 21 робочий день, у грудні 2013
року - 22 робочих дні, у січні 2014 року - 21
робочий день, у лютому 2014 року - 20
робочих днів, у березні 2014 року - 20
робочих днів, у квітні 2014 року до
моменту розгляду справи судом - 4
робочих дні, що складає 109 робочих днів.

Задовольняючи позов, суд першої
інстнції взяв до уваги, що позивач для
встановлення саме стійкої втрати
працездатності відповідну МСЕК не
проходив, тобто стійкої втрати
працездатності йому належним чином
встановлено не було; відповідач не
пропонував позивачу жодних посад на
підприємстві, хоча такі вакантні
посади та професії у ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» на момент
звільнення позивача існували згідно з
наданим списком, не обговорював
питання можливості чи неможливості, з
урахуванням наявних вакантних посад та
професій, переведення позивача за його
згодою на іншу роботу. Цей факт
підтвердив в судовому засіданні
представник ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля».

З огляду на наведе суд першої інстанції
дійшов висновку про задоволення
позову, оскільки згідно з п. 2 ст. 40 КЗпП
України невідповідність за станом
здоров'я займаній посаді або
виконуваній роботі може бути підставою
для звільнення при наявності не
тимчасової, а тільки повної чи
часткової сталої втрати
працездатності, підтверджена
висновком ЛКК. У випадках, коли
висновком ЛКК працівникові
встановлені тимчасові обмеження по
роботі, його відповідно до положень ст.
170 КЗпП України адміністрація повинна
перевести на більш легку роботу
відповідно до медичних висновків
тимчасово.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та відмовляючи в
позові, зазначав про те, що,
встановлюючи зазначені обставини, суд
першої інстанції не звернув уваги на
те, що ОСОБА_3 в позовній заяві вказано
відповідачем Філію «Центральна
збагачувальна фабрика Павлоградська»
ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», яка не є
юридичною особою, але, задовольняючи
вимоги, судом було стягнуто саме з
філії як середній заробіток за час
вимушеного прогулу, так і моральну
шкоду та інші витрати в справі.

Проте з висновком апеляційного суду
погодитися не можна з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивача на роботу було прийнято та
звільнено саме за розпорядженнями
Філії «Центральна збагачувальна
фабрика Павлоградська» ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля».

Остання має ідентифікаційний код 38101589.

Представництво відповідача як в суді
першої, так і апеляційної інстанцій
здійснював саме представник ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля», про що свідчать
доручення та заяви останнього з
проханням направити (видати) копії
відповідних документів.

Апеляційну скаргу на рішення суду
першої інстанції було подано Філією
«Центральна збагачувальна фабрика
Павлоградська» ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» та прийнято до
розгляду апеляційним судом.

Апеляційний суд не взяв зазначеного
вище до уваги та, відмовляючи в позові з
огляду на те, що кошти стягнуті з філії,
яка не є юридичною особою, статусу
Філії «Центральна збагачувальна
фабрика Павлоградська» на підставі
належних та допустимих доказів не
перевірив; фактичній участі у розгляді
справи саме ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» оцінки не надав та
рішення суду першої інстанції скасував
передчасно, не з'ясувавши, чи не є
опискою суду першої інстанції з
урахуванням довіреності представника
ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про участь
у справі зазначення в судовому рішенні
відповідачем Філії «Центральна
збагачувальна фабрика Павлоградська»
ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», а не
безпосередньо ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля».

Оскільки допущені апеляційним судом
порушення норм та процесуального права
призвели до неправильного вирішення
справи, рішення суду апеляційної
інстанції підлягає скасуванню з
передачею справи на новий апеляційний
розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 02 червня
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до апеляційного суду
Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.М. Ситнік

Судді: Є.П.
Євграфова

О.І.
Євтушенко

В.І.
Журавель

Ю.Г.
Іваненко