Справа 206/6754/14-ц
Провадження 2/206/1567/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" жовтня 2014 р. Самарський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Кудрявцев Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення
аліментів на дитину,

в с т а н о в и в :

17 жовтня 2014р. позивач ОСОБА_1
звернулася до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на те, що з
лютого 2006 року по листопад 2013 року вона
мешкала з відповідачем однією сім'єю
без реєстрації

шлюбу. В цей період у них народився син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з нею
та на її утриманні. Матеріальну
допомогу відповідач не надає. Дитина
нерухомого чи іншого майна не має, не
хворіє. Відповідач не хворіє, працює,
але їй не відомо де і який у нього
заробіток. Вона працює інспектором ВСП
"Енергозбут" Придніпровської
залізниці. Її середній місячний
заробіток складає 2500,00грн. Аліменти
ОСОБА_2 нікому не платить і по
виконавчим листам відрахування з нього
не стягуються. Інших дітей,
непрацездатних батьків відповідач не
має.

На підставі викладеного позивач
просить стягнути із ОСОБА_2 аліменти на
її користь на утримання дитини у
розмірі 1/2 частини з усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісяця, починаючи
з дати подачі позову до суду включно.
(а.с.1).

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі з підстав викладених у позові та
просила їх задовольнити у розмірі на
розсуд суду. Пояснила, що відповідач
матеріальну допомогу дитині не надає.
Дитина часто хворіє, а відповідач не
допомагає.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти позову. Пояснив, що
він і так добровільно сплачує на
дитину. Просив звернути увагу, що на
разі має малий заробіток.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, суд доходить висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні було
встановлено, що позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_2 є батьками
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, актовий запис
166 (а.с.3).

Згідно наданих квитанцій
відповідач періодично надавав
матеріальну допомогу на дитину (а.с.11-12).

Відповідно до наказу № 82-10 від
22.09.2014р. ТОВ НВП "Елтехкомп" у зв'язку із
значним падінням виробництва,
погіршенням фінансового стану,
відсутністю обігових коштів та з метою
запобігання масовому звільненню
працівників встановлено на
підприємстві з 01.10.2014р. по 31.10.2014р.
робочий день 1 година в тиждень (а.с.13).

З довідки № 3010-1/1 та 3010-1/2 від 30.10.2014
року ТОВ НВП "Елтехкомп" вбачається, що
відповідач ОСОБА_2 працює з 08.06.2012р. та
займає посаду консультанта директора
по виробничим питанням. Його дохід за
останні два місяця (вересень 2014р.-
жовтень 2014р.) складає 69,32грн. (а.с.14-15).

Статтею 180 СК України визначено,
що батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК
України - способи виконання батьками
обов'язку утримування дітей
визначаються за домовленістю ними, а в
разі відсутності такої домовленості
кошти (аліменти) на утримання дітей
стягуються за рішенням суду, вони
присуджуються у частці від доходу
матері, батька або у твердій грошовій
сумі.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України
визначено, що мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
менш, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ч.1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Враховуючи те, що нормами чинного
законодавства, зокрема ст.180 СК України,
визначений чіткий імперативний припис
щодо обов'язку батьків утримувати їх
дітей до досягнення ними повноліття,
приймаючи до увагу ту обставину, що
відповідач в дійсності є батьком
малолітнього ОСОБА_3, вимоги позивача
про стягнення із відповідача аліментів
є повністю обґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, які підлягають стягненню з
відповідача, суд приймає до уваги
дійсні обставини справи, зокрема
матеріальне становище сторін, а також
обов'язок відповідача по належному
утримуванню малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. і те, що відповідач
офіційно працює але має невеликий
заробіток, що заявлена позивачем сума
аліментів є дещо завищеною і не
співмірна із матеріальним становищем
сторін.

За таких обставин суд вважає за
доцільне стягнути із відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів
його доходу.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4
Закону України «Про судовий збір» від 08
липня 2011 року, із відповідача на
користь держави підлягає стягненню
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 180-184, 191 Сімейного
кодексу України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88,
131, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1),
аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини
всіх видів заробітку та інших доходів
щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, із урахуванням
добровільно сплачених 29 жовтня 2014 року
115,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнення аліментів здійснювати із 17
жовтня 2014 року і до повноліття дитини.

Судове рішення допустити до негайного
виконання у розмірі платежу за один
місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) судовий
збір на прибуток держави у розмірі 243
грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя А.О.
Сухоруков