Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2824/14-ц
Номер провадження 2/213/1083/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року Інгулецький
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Мазуренко В.В.

при секретарі Шишка М.В.

у відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування нанесених збитків та
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з
вищезазначеним позовом і просить
стягнути з відповідача на свою користь
матеріальні збитки в розмірі 1845,00 грн
та моральну шкоду в сумі 7000,00 грн.

В судовому засіданні 07.10.2014р. позивач
пояснила, що 15.08.2013р., відповідач ОСОБА_2,
знаходячись за її місцем проживання по
запрошенню її дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1,
таємно викрав належне їй майно
(ювелірні вироби) на загальну суму 7337,00
грн. Вироком Інгулецького районного
суду м.Кривого Рогу від 22.01.2014 року
відповідача визнано винним у скоєнні
крадіжки вище переліченого, належного
їй майна та призначено покарання у
вигляді 180 годин громадських робіт. На
стадії розгляду кримінального
провадження відповідач частково
відшкодував завдані їй матеріальні
збитки в розмірі 5492,00 грн, повернувши
викрадені ювелірні вироби, решту
зобов,язався відшкодувати в найближчий
час. Оскільки відповідач в
позасудовому порядку не відшкодовує
матеріальну шкоду, позивач
звертається до суду з даним позовом та
просить стягнути з відповідача
матеріальні збитки в розмірі 1845,00 грн.
Крім того, внаслідок своїх
неправомірних дій відповідач
спричинив їй моральну шкоду, яку вона
оцінює в 7000,00 грн. Розмір моральної
шкоди полягає у душевних стражданнях,
які зазнали вона та її дочка ОСОБА_3, що
спричинило нервові розлади, внаслідок
чого вони потребують спеціалізованого
лікування. Просить позовні вимоги
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
07.10.2014р. пояснив, що позовні вимоги в
частині стягнення з нього матеріальних
збитків в розмірі 1845,00 грн не визнає,
оскільки 04.10.2014р. перерахував поштою
вказану суму позивачу ОСОБА_1 Моральну
шкоду в розмірі 7000,00 грн визнає в
повному обсязі.

Після перерви у судове засідання
14.10.2014р. позивач не з'явилась, надала
заяву, відповідно до якої позовні
вимоги підтримує в повному обсязі,
просила розглянути справу за її
відсутності (а.с.31).

Відповідач після перерви у судове
засідання 14.10.2014р. не з'явився, надав
заяву, відповідно до якої позовні
вимоги визнає частково. В частині
стягнення з нього матеріальних збитків
в розмірі 1845,00 грн не визнає, оскільки
вказана сума відшкодована позивачу
ОСОБА_1 шляхом поштового переказу.
Позовні вимоги в частині стягнення з
нього моральної шкоди визнає в повному
обсязі в сумі 7000,00 грн. Просив
розглянути справу за його відсутності
(а.с.32).

У відповідності до ст.197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
вироком Інгулецького районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 22.01.2013 року, відповідача
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за
ознаками таємного викрадення чужого
майна (крадіжка), а саме ювелірних
виробів, належних позивачу ОСОБА_1, на
загальну суму 7337,00 грн., та призначено
покарання у вигляді 180 годин
громадських робіт. Вирок не
оскаржувався і 24.02.2014 року набрав
законної сили (а.с.5-6).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої ухва
лено вирок, з питань, чи мали місце ці
дії та чи вчинені вони цією особою.

Факт вини відповідача ОСОБА_2 у
таємному викраденні майна, належного
позивачу встановлений вироком
Інгулецького районного суду м.Кривого
Рогу від 22.01.2014 року і відповідно до
положень вищезазначеної статті,
доказуванню при розгляді
цивільно-правового спору не підлягає.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено, що
неправомірними діями відповідача
ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 завдано
матеріальних збитків на загальну суму
7337,00 грн. На стадії розгляду
кримінального провадження відповідач
частково відшкодував шкоду позивачу в
сумі 5492,00 грн. Матеріальні збитки,
спричинені позивачу становлять 1845,00
грн (а.с.2-5).

Відповідач не визнає позовні вимоги в
частині стягнення з нього матеріальних
збитків в сумі 1845,00 грн (а.с.32).

Згідно копії фіксального чеку від
04.10.2014р. на ім,я позивача ОСОБА_1
перераховано 1845,00 грн (а.с.26).

Такими чином, судом встановлено повне
відшкодування відповідачем на користь
позивача матеріальних збитків в сумі
1845,00 грн, тому позовні вимоги в даній
частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає зокрема, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб.

Судом встановлено, що позивач зазнала
моральної шкоди внаслідок
неправомірних дій відповідача, що
полягає у її душевних стражданнях,
перебування останньої та її
неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у
стресовому стані, що потягло за собою
проходження лікування, зміна її
нормального ритму життя (а.с.2-3,11-14).
Також встановлено, що відповідач
визнає позовні вимоги щодо стягнення з
нього моральної шкоди на користь
позивача в розмірі 7,000,00 грн (а.с.32).

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03. 1995 року
№4, з подальшими змінами " Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" Розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

При визначені розміру грошової суми, що
підлягає стягненню на відшкодування
моральної шкоди позивачу, суд вважає,
що останній дійсно завдана моральна
шкода. При цьому, суд враховує глибину,
тривалість душевних страждань,
суттєвість вимушених змін способу
життя, визнання позовних вимог в
частині стягнення моральної шкоди
відповідачем.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги в частині стягнення моральної
шкоди з відповідача в розмірі 7000,00 грн
обгрунтованими та таким, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 22,23, 1166, 1167, 1177 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК
України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 31.03. 1995 року
№4,суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування нанесених збитків та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 7 000 (сім тисяч)
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений нею судовий збір в сумі 243,60
грн.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу, протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В.Мазуренко