Справа № 263/65/14-к
Провадження № 4-с/263/9023/2014
У Х В А Л А

03.11.2014 року
м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя в
Донецькій області в складі:

головуючого - судді Кулика С.В.,

при секретарі – Кириллові М.С.,

розглянувши справу за скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Жилье-22» на дії
державного виконавця Жовтневого ВДВС
Маріупольського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про визнання дій
державного виконавця незаконними,
скасування постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із вказаною
скаргою, в якій зазначив, що 29.05.2013 року
Жовтневий районний суд м. Маріуполя
видив виконавчий документ №2/263/2474/13-ц
про стягнення з ОСОБА_2, що проживає за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВ
«Жилье-22» заборгованість в сумі 3350,28
гривень, судовий збір в сумі 114,70
гривень. Виконавчий документ одразу
було пред’явлено до виконання у
Жовтневий ВДВС Маріупольського МУЮ.
11.04.2014 року державний виконавець
Крилова Л.Ю. винесла постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві на тій підставі, що у
боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення. Здійснені
державним виконавцем заходи щодо
розшуку майна виявилися
безрезультатним. Згідно відповіді
ВРЕВ-2 та ДПІ Жовтневого району м.
Маріуполя по боржнику відсутня
будь-яка інформація. Вказану постанову
скаржником отримано лише 18.08.2014 року. У
зв’язку з чим просить визнати дії
державного виконавця, які виявилися у
винесенні постанови про повернення
виконавчого документу стягувачеві
неправомірними, скасувати постанову
про повернення виконавчого документу
стягувачеві і зобов’язати виконати
виконавчий документ, постановити
окрему ухвалу щодо порушення Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції ОСОБА_1 і направити її до
керівництва Державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Донецькій області для вжиття заходів з
метою недопущення порушень вимог
закону та прав стягувачів у подальшій
роботі виконавчої служби.

Представник заявника надав суду заяву
про розгляд справи в його відсутності,
наполягав на задоволенні скарги.

В судове засідання належним чином
повідомлений представник Жовтневого
ВДВС Маріупольського МУЮ в Донецькій
області не зявився з невідомих суду
причин.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновків про
необхідність часткового задоволення
скарги з наступних підстав.

18.03.2013 р. Жовтневим районним судом м.
Маріуполя ТОВ «Житло-25» було видано
судовий наказ №2н/263/182/2013 про стягнення
з ОСОБА_2 заборгованості за
житлово-комунальні послуги у розмірі
3350,00 грн. та судового збору у розмірі
114,70 грн.

Постановою державного виконавця від
11.04.2014 року виконавчий документ
повернуто стягувачу на підставі пункту
2 частини першої статті 47 Закону
України «Про виконавче провадження» у
зв'язку із відсутністю майна у
боржника.

Держаним виконавцем матеріалів
вказаного виконавчого провадження та
доказів здійснення заходів
примусового виконання судового
рішення не надано.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст.384, ст.385 ЦПК України
скарга подається до суду, який видав
виконавчий лист у десятиденний строк з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її права
чи свободи. Пропущений з поважних
причин строк для подання скарги може
бути поновлено судом.

Судом встановлено, що оскаржуваною
постановою порушене право заявника
(стягувача) на одержання від боржника
стягнутих з нього за судовим рішенням
коштів. Заявник дізнався про порушення
свого права 18.08.2014 р., тому строк на
оскарження постанови суд вважає не
пропущеним.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною
3 цієї статті передбачене широке коло
прав, які може використовувати
державний виконавець у процесі
виконавчого провадження.

Відповідно до положень ст.47 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними; майно боржника,
розшук яких здійснювався органами
внутрішніх справ, не виявлене протягом
року з дня оголошення розшуку. Про
наявність обставин, зазначених у
частині першій цієї статті, державний
виконавець складає акт. Про повернення
стягувачу виконавчого документа та
авансового внеску державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.
Повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених статтею 22 цього
Закону.

З постанови державного виконавця
№38329151 від 11.04.2014 року, про повернення
виконавчого документа стягувачеві,
вбачається, що державним виконавецем
лише на підставі відповіді ВРЕВ-2 та ДПІ
Жовтневого району м. Маріуполя по
боржнику винесено постанову про
повернення виконавчого документу,
тобто державний виконавець виконав не
всі заходи передбачені законом щодо
розшуку майна боржника, в тому числі
нерухомого, таким чином скарга на дії
державного виконавця є обгрунтованою,
а постанова про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 11.04.2014 р.
державним виконавцем є передчасною.

Оскільки суду представник Жовтневого
ВДВС Маріупольського МУЮ не з'явився та
не надав матеріалів виконавчого
провадження №38329151 державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області ОСОБА_1, тому
суд позбавлений можливості вирішити
питання чи дійсно мали місце порушення
з боку державного виконавця за якими
можливо постановити окрему ухвалу.

Відповідно до ч.2 ст. 387 ЦПК України у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов’язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права та свободи.

Керуючись ст.ст.383-389 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Жилье-22» на дії
державного виконавця Жовтневого ВДВС
Маріупольського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про визнання дій
державного виконавця незаконними,
скасування постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві -
задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області ОСОБА_1 - неправомірними.

Скасувати постанову державного
виконавця ВП №38329151 від 11.04.014 року
Жовтневого відділ державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області про повернення виконавчого
документа стягувачеві.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом п,яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя
С.В. Кулик