Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 року
м. КиївСуддя судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Радивилівського районного
суду Рівненської області від 08 квітня
2014 року та рішення апеляційного суду
Рівненської області від 08 липня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про поділ
майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
поділ майна подружжя.

Рішенням Радивилівського районного
суду Рівненської області від 08
квітня 2014 року позов задоволено
частково. Визнано спільною власністю
подружжя: коня, вартістю 2 500 грн та
насос для системи опалення, вартістю 750
грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 1/2 частину вартості майна
подружжя в розмірі 1 625 грн, залишивши
коня та насос для системи опалення в
користуванні ОСОБА_3, а в решті вимог
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 243 грн 60 коп.
витрат, пов'язаних з оплатою судового
збору.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 08 липня
2014 року рішення місцевого суду змінено
та виключено з його тексту вказівку на
визначення спірного майна, як спільної
часткової власності сторін та інших
членів сім'ї, а в решті рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
судові рішення скасувати та ухвалити
нове рішення по суті вимог, або
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю,
що підстави для відкриття касаційного
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Частково задовольняючи позов, місцевий
суд, з висновками якого в цій частині
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із відсутності підтверджень у
відповідності до вимог ст. 10, 60 ЦПК
України, що решта майна, згідно із
переліком, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя; вимог про
виділення частки у спільному майні до
решти його співвласників заявлено не
було.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд, дійшов
висновку про те, що спірне майно не
перебуває у спільній частковій
власності сторін та інших членів сім'ї.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та
оскаржуваного рішення апеляційного
суду та рішення місцевого суду в
частині, що залишена без змін, не
вбачається порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, про поділ майна
подружжя.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами
направити ОСОБА_2.

Касаційну скаргу залишити в суді
касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

П.О. Гвоздик