Провадження № 2/0202/317/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 липня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючої судді
Слюсар Л.П.

при секретарі
Фісун К.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПРИВАТБАНК" до Публічного
акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК",
ОСОБА_2 про звернення стягнення , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у січні 2013 року звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення
стягнення, мотивуючи свої вимоги тим,
що відповідно кредитно-заставного
договору № DOMGAK92430007 від 25.04.2008 року
відповідачка ОСОБА_2 отримала кредит у
сумі 15938,51 дол. США зі сплатою за
користування ним 11,04% відсотків на рік
на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 24.04.2015 року, проте в
порушення умов договору свої
зобов'язання належним чином не
виконувала, що стало підставою для
звернення до суду. Відповідно до даного
договору у заставу передано автомобіль
OPEL, модель: ASTRA 0TGF69, рік випуску 2008, тип
ТЗ: легковий сєдан № кузова/шасі:
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить на праві власності
відповідачу ОСОБА_2.

Крім того, вимоги до відповідачки
ОСОБА_2 що випливають з кредитного
договору № DOMGAK92430007 від 25.04.2008 року, були
забезпечені і шляхом укладання з
відповідачем ПАТ "А-Банк" договору
поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з
чим він є солідарним відповідачем за
пред'явленим до стягнення боргом.

З урахуванням викладеного просив суд в
рахунок погашення заборгованості за
договором № DOMGAK92430007 від 25.04.2008 року - в
розмірі 14101,95 дол. США, що відповідно до
повідомлення НБУ складає 112716,88 грн. -
здійснити вилучення та звернути
стягнення на предмет застави
автомобіль OPEL, модель: ASTRA 0TGF69, рік
випуску 2008, тип ТЗ: легковий сєдан №
кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер НОМЕР_2, що належить на праві
власності відповідачу ОСОБА_2, шляхом
продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ
"ПриватБанк" з укладанням від імені
відповідача договору купівлі - продажу
будь - яким способом з іншою особою -
покупцем, з наданням повноважень на
отримання дублікату свідоцтва про
реєстрацію т/з замість втраченого, зі
зняттям вказаного автомобіля з обліку
в органах ДАІ України по Свідоцтву про
реєстрацію т/з або його дублікату для
його подальшої реалізації, а також
наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу, стягнути з відповідачів
солідарно 10000,00 грн.; ОСОБА_2 витрати на
юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн.; з
відповідача ОСОБА_2 судові витрати по
справі.

Заочним рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
12 березня 2013 року позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПриватБанк" були
задоволені частково.

Ухвалою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська, від 11 червня
2013 року заочне рішення від 12 березня 2013
року по цивільній справі за позовною
заявою Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПРИВАТБАНК" до Публічного
акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК",
ОСОБА_2 про звернення стягнення було
скасовано.

При новому розгляді справи представник
позивача у судове засідання з'явилася,
позовні вимоги підтримала, просила суд
їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні просив відмовити у
задоволенні позову.

Представник відповідача Публічного
акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" в
судове засідання не з'явився. Про час і
місце слухання справи повідомлялись
належним чином. Про причини неявки суд
не повідомили.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
письмові докази, вважає позовні
вимоги такими, що не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.04.2008 року між
ОСОБА_2 та ПАТ КБ ПриватБанк було
укладено кредитно-заставний договір №
DOMGAK92430007 від 25.04.2008 року, відповідно до
якого відповідачка ОСОБА_2 отримала
кредит у сумі 15938,51 дол. США зі сплатою
за користування ним 11,04% відсотків на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 24.04.2015 року, проте в
порушення умов договору свої
зобов'язання належним чином не
виконувала, що стало підставою для
звернення до суду. Відповідно до даного
договору у заставу передано автомобіль
OPEL, модель: ASTRA 0TGF69, рік випуску 2008, тип
ТЗ: легковий сєдан № кузова/шасі:
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить на праві власності
відповідачу ОСОБА_2.

Крім того, вимоги до відповідачки
ОСОБА_2 що випливають з кредитного
договору № DOMGAK92430007 від 25.04.2008 року, були
забезпечені і шляхом укладання з
відповідачем ПАТ "А-Банк" договору
поруки № 167 від 20.10.2010 року, Відповідно
до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року
ПАТ « Акцент-банк» зобов'язався
солідарно з боржником відповідати
перед банком за виконання зобов'язань
за кредитним договором № DOMGAK92430007 від
25.04.2008 року року, розмір
відповідальності 10000 грн.

Як вказує позивач в своїй позовній
заяві, відповідач у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачкою
ОСОБА_2 умов кредитно-заставного
договору № DOMGAK92430007 від 25.04.2008 року
виникла заборгованість, яка станом на
15.01.2013 року склала 14101,95 дол. США, у тому
числі: заборгованість за кредитом -
10428,65 дол. США; заборгованість по
процентам за користування кредитом -
1632,78 дол. США; заборгованість по комісії
за користування кредитом - 235,53 дол. США.;
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 1103,68 дол. США.

Не погоджуючись з розміром заявлених
позовних вимог представником
відповідача надано копію заочного
рішення Київського районного суду м.
Донецька від 10 жовтня 2012 року, яким
присуджено до стягнення з відповідача
ОСОБА_2 заборгованості за кредитним
договором № DOMGAK92430007 від 25.04.2008 року,
яка станом на 05.10.2011 року становила 12617,71
дол. США та складалася з наступного:
заборгованість за кредитом - 11278,72 дол.
США; заборгованість по процентам за
користування кредитом - 623,09 дол. США;
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 66,43 дол. США.;
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 18,76 дол. США,
штраф (фіксована частина) - 31,36 дол. США,
штраф (процентна складова) - 599,35 дол. США
(а.с.51), однак Банк не надав таке рішення
суду та не підтвердив належним
розрахунком заборгованості чи
виконано дане рішення суду.

Крім того, представник відповідача
звернув увагу суду на те, що на підставі
п.3.4.1. Кредитно-заставного договору №
DOMGAK92430007 від 25.04.2008 року Банк самостійно
сплачував страхові платежі (відповідно
до договору особистого страхування №
DOMGLK92430007 від 25.04.2008 року та договору
страхування наземного транспорту №
DOMGAK92430007 від 24.04.2009 року, укладених між
ЗАТ Страховою Компанією «Інгосстрах»
та ОСОБА_2) замість позичальника, які
були списані з особистого рахунку
відповідача ОСОБА_2 Проте, відповідно
до заочного рішення Київського
районного суду м. Донецька від 12
вересня 2013 року вищевказані договір
особистого страхування № DOMGLK92430007 від
25.04.2008 року та договір страхування
наземного транспорту № DOMGAK92430007 від
24.04.2009 року укладених між ЗАТ Страховою
Компанією «Інгосстрах» та ОСОБА_2
визнані недійсними (а.с.106), у зв'язку з
чим необхідно зробити перерахунок
заборгованості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з
форм судового захисту цивільних прав
та інтересів є примусове виконання
обов'язку в натурі.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
заставу", за рахунок заставленого майна
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначаються на момент
фактичного задоволення,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання забезпеченого
заставою, воно не буде виконано.

Відповідно до ст.20 Закону України " Про
заставу", заставодержатель має право з
метою задоволення своїх вимог,
звернути стягнення на предмет застави,
якщо в момент настання термінів
виконання зобов'язань, передбачених
кредитним договором, вони не будуть
виконані.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Відповідно до ст.ст.598, 599 ЦК України
договірні зобов'язання припиняються
на підставах, встановлених договором
або законом, а саме - виконанням цього
зобов'язання, проведеним належним
чином.

Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України "
Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" обтяжував, який
ініціює звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження,
зобов'язаний до початку процедури
звернення стягнення зареєструвати в
Державному реєстрі відомості про
звернення стягнення на предмет
обтяження.

Оскільки позивачем не надано до суду
відомостей щодо реєстрації в
Державному реєстрі відомостей про
звернення стягнення на предмет
обтяження, суду не надано заочне
рішення Київського районного суду м.
Донецька від 12 вересня 2013 року про
визнання договору особистого
страхування № DOMGLK92430007 від 25.04.2008 року
та договору страхування наземного
транспорту № DOMGAK92430007 від 24.04.2009 року
укладених між ЗАТ Страховою Компанією
«Інгосстрах» та ОСОБА_2 недійсними,
крім того не надано деталізований
розрахунок заборгованості як доказ
правильності нарахування
заборгованості за кредитно-заставним
договором, виходячи із вищевикладеного
позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" щодо
звернення на предмет застави не
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні та не підлягають
задоволенню.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позовні вимоги в частині стягнення
солідарно із відповідачів 10 000 грн.
також задоволенню не підлягають,
оскільки регулюються іншими нормами
права та не можуть розглядатись з даним
предметом позову.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Оскільки позивачу відмовлено в
задоволені позовних вимог, то
відповідно до ст.88 ЦПК України судові
витрати не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 525,526,530,554,610,625,1050,1054 ЦК
України, ст.ст.3,7 11,15,27, 30, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК
України , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до
Публічного акціонерного товариства
"АКЦЕНТ-БАНК", ОСОБА_2 про звернення
стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі протягом
десяти днів з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Л.П. Слюсар