У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суд м. Києва
від 23 квітня 2014 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 02 липня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про стягнення відсотків за
договором позики,

в с т а н о в и в :

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому просив стягнути
з ОСОБА_2 на його користь відсотки за
користування грошима за договором
позики в розмірі 47 632 грн 67 коп. за
період з 23 серпня 2011 року по 16 квітня 2013
року. Позов обґрунтований тим, що 20
листопада 2004 року між ним та
відповідачем укладено договір, за яким
останній взяв у нього в борг 39 740 євро,
які зобов'язувався повернути до 20
листопада 2015 року.

У 2008 році відповідач повернув йому 3 400
євро, однак відсотки за користування
ними не сплатив, в результаті чого
утворився заборгованість на зазначену
вище суму. 16 лютого 2011 року відповідачу
була направлена вимога сплатити борг,
на яку останній не відреагував.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 квітня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
відсотки за договором позики від 20
листопада 2004 року у розмірі 47 632 грн 67
коп. Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
02 липня 2014 року рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 23 квітня 2014 року змінено,
шляхом зменшення розміру відсотків, що
підлягають стягненню за період з 23
серпня 2011 року по 16 квітня 2013 року з 47 632
грн 67 коп. до 46 688 грн 75 коп. та розмір
судових витрат з 476 грн 33 коп. до 466 грн 88
коп.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3 просить скасувати судові
рішення першої й апеляційної інстанцій
та закрити провадження у справі,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Задовольняючи позовні вимоги та
стягуючи з відповідача на користь
позивача суму нарахованих відсотків за
договором позики, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив із положень ст.ст.
509, 525, 526, 530, 1048 ЦК України.

Змінюючи суму нарахованих відсотків,
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі й давши їм належну оцінку в силу
вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК
України, а також, врахувавши обставини
справи, вірно здійснив розрахунок
відсотків за договором позики,
враховуючи розмір повернутих
відповідачем коштів.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3
у відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
стягнення відсотків за договором
позики, за касаційною скаргою на
рішення Шевченківського районного суд
м. Києва від 23 квітня 2014 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 02 липня
2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак