Справа № 283/3709/13-ц
провадження №2/283/457/2014
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2014 року Малинський
районний суд Житомирської області в
складі:під головуванням судді
Ярмоленка В.В., при секретарі судових
засідань Пух Н.М., розглянувши на
відкритому судовому засіданні в м.
Малині цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором, процентів,
нарахованих за користуванням кредитом
та пені, -

ВСТАНОВИВ:

позивач зазначив, що 20 квітня 2007
року між акціонерним комерційним
інноваційним банком"УкрСиббанк" (з
17.09.2008 року - ПАТ "УкрСиббанк") та ОСОБА_2
було укладено договір про надання
споживчого кредиту №0, за яким
останньому було надано кредит на
загальну суму 28280,00 швейцарських
франків 00 сантимів з процентами за
користування кредитом 9,99% річних з
умовами зміни розміру процентної
ставки відповідно до умов договору та
строком кредитування з 20.04.2007 року по
20.04.2017 року.

Відповідач свої зобов'язання, а саме:
щомісячно до 20 числа поточного місяця
погашати кредит та відсотки за
користування кредитом не виконав,
істотно порушивши умови договору,
внаслідок чого станом на 08.07.2013 року
заборгованість перед позивачем
становить 30979,12 шв. франків 12 сантимів,
що в перерахунку в національну валюту
становить 258344,53 грн.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання позичальника за даним
договором було прийнято: заставу
нерухомості, а саме: трикімнатну
квартиру загальною площею 59,8 кв. м, що
знаходиться в АДРЕСА_1 та поруку ОСОБА_3,
які у випадку невиконання або
неналежного виконання ОСОБА_2
зобов'язань по кредитному договору
підлягають стягненню на вибір
позивача.

Представник позивача Федотова Х.Ю. до
суду не з'явилася, подала клопотання
про долучення документів до матеріалів
справи щодо правомірності підвищення
відсоткової ставки та розгляд справи
без їх участі, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
04.11.2014 року не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, позовні вимоги визнав частково,
заперечив щодо задоволення суми
заборгованості в частині нарахування
пені, надавши довідки про доходи та
довідку щодо погашення кредиту по
кредитній угоді з іншою банківською
установою.

Відповідач ОСОБА_3 частково
заперечуючи щодо позову, пояснював, що
про збільшення відсоткової ставки за
кредитним договором банк його не
повідомляв, а тому він повинен нести
цивільно-правову відповідальність
лише за те, за що він поручався.

Вивчивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку про
можливість ухвалити рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши справу в межах заявлених
вимог та на підставі наданих доказів,
суд вважає позов таким, що підлягає до
часткового задоволення.

Встановлено, що між сторонами 20 квітня
2007 року укладено договір про надання
споживчого кредиту №0 на поточні
потреби, за яким ПАТ "УкрСиббанк"
зобов'язувавсь надати кредит на
загальну суму 28280,00 швейцарських
франків 00 сантимів, що дорівнює
еквіваленту 118852,92 гривень за курсом НБУ
на день укладення договору, з строком
кредитування з 20.04.2007 року по 20.04.2017
року. При цьому процентна ставка за
використання кредитних коштів
протягом 30 календарних днів
встановлюється у розмірі 9,99 процентів
річних зі зміною її розміру кожного
наступного місяця відповідно до умов
договору, а ОСОБА_2- повернути отримані
в кредит грошові кошти в строки,
вказані в договорі та сплатити
кредитору проценти, комісії, та інші
платежі нараховані в період всього
терміну використання грошових коштів.

В цей же день, з метою забезпечення
виконання зобов'язання за договором
про надання споживчого кредиту з
ОСОБА_3 був укладений договір поруки,
відповідно до умов якого останній
зобов'язувався солідарно відповідати
перед кредитором за виконання ОСОБА_2
зобов'язань у повному обсязі.

З 01 липня 2008 року АКІБ "УкрСиббанк"
повідомив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
збільшення процентної ставки за
договром №0 від 20.04.2007 року на 2
проценти річних.

Свої зобов'язання за договором
відповідач виконував неналежним чином,
порушуючи графік розрахунків,
внаслідок цього станом на 08.07.2013 року,
утворилась заборгованість, яка згідно
розрахунку позивача, становить 30979,12 шв.
франків 12 сантимів, що в перерахунку в
національну валюту становить 258344,53
грн., а саме:

- заборгованість по кредиту - 20,332.59 шв.
франків - 169,559.81 грн.;

- сума заборгованості відсотків за
користування кредитом - 8,515.99 шв.
франків - 71,017.50грн.;

- сума пені за несвоєчасне виконання
заборгованості за кредитом - 1,189.78 шв.
франків - 9,921.93 грн.;

- сума пені за несвоєчасне виконання
заборгованості за відсотками - 940.76 шв.
франків - 7,845.29 грн.;

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК
України, підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків є договір
та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства.

Стаття 527 ЦК України визначає, що
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Разом з тим, згідно ч.3 ст.549 ЦК України
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 9.2 укладеного договору,
сторони погодили, що розмір процентної
ставки в сторону збільшення
проводиться банком у разі настання
будь-якої із обставин, передбачених ч. 1
п. 9.2 договору, при цьому банк не пізніше
ніж за 14 календарних днів до дати
збільшення розміру процентної ставки
повідомляє позичальника із
зазначенням її розміру та дати початку
дії такої ставки, що підтверджено
наданими листами направленими на
адресу відповідача.

Таким чином, існують підстави для
примусового стягнення існуючої
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту №0 від
20 квітня 2007 року.

Щодо заперечення відповідача про зміну
курсу гривні до швейцарського франку,
то суд вважає його безпідставним,
оскільки при укладенні кредитного
договору в іноземній валюті та взятті
на себе певних зобов'язань, ОСОБА_2
повинен був чітко усвідомлювати, що
курс національної валюти по відношенню
до іноземної валюти не є незмінним та
враховувати підвищений валютний ризик
за таким кредитом. Ризик підвищення
курсу швейцарського франку до гривні
несе саме позичальник.

Також не підлягає задоволенню
клопотання ОСОБА_2 про зменшення
неустойки. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК
України суд вправі зменшити розмір
неустойки, якщо він значно перевищує
розмір збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення,
наприклад, істотного погіршення
майнового стану боржника.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості, та не заперчувалось
відповідачами, розмір пені є незначним
по відношенню до тіла кредита, та не
перевищує його.

Водночас, в задоволенні вимог до
ОСОБА_3 слід відмовити. Статтею 554 ЦК
України встановлено, що у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором в тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК
України порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

До припинення поруки призводять
такі зміни умов основного зобов'язання
без згоди поручителя, які призвели або
можуть призвести до збільшення обсягу
відповідальності останнього.
Збільшення відповідальності
поручителя внаслідок зміни основного
зобов'язання виникає в разі: підвищення
розміру процентів; відстрочення
виконання, що призводить до збільшення
періоду, за який нараховуються
проценти за користування чужими
грошовими коштами; установлення
(збільшення розміру) неустойки;
встановлення нових умов щодо порядку
зміни процентної ставки в бік
збільшення тощо.

У зобов'язаннях, в яких беруть
участь поручителі, збільшення
кредитної процентної ставки навіть за
згодою банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови в
договорі поруки, не дає підстав для
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком
(постанова Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 20
лютого 2013 р. у справі № 6- 172цс12).
Аналогічна правова позиція ВСУ
висловлена у справі № 6-73цс12 від 18.06.2012
року).

Умова договору поруки про її дію
до повного виконання боржником своїх
зобов'язань (п.3.1 Договору поруки) не є
встановленим сторонами строком
припинення поруки, оскільки суперечить
ч.1 ст. 251 та ч.1 ст. 252 ЦК України
(постанова ВСУ у справі 6-33цс12)

Разом з тим, п.2.1 договору поруки
№0/п від 20.04.2007 року передбачено,
що кредитор не вправі без згоди
поручителя змінювати умови Основного
договору з боржником, внаслідок чого
збільшується обсяг відповідальності
поручителя. Під "згодою Поручителя"
Сторони розуміють візування
Поручителем змін до Основного Договору
(шляхом проставлення підпису) та/або
отримання його письмової згоди.

Судом не здобуто доказів належного
виконання умов договору поруки зі
сторони банку в частині внесення
відповідних змін до угоди про
забезпечення зобов'язання
позичальника (договору поруки). При
продовженні строку дії основного
зобов'язання, у випадку підвищення
розміру процентів значно збільшується
сума основного зобов'язання.
Поручитель у такому випадку несе
відповідальність, тільки якщо він
згоден продовжити договір поруки на
нових умовах, в іншому випадку порука
припиняється. Така позиція
підтверджена у постанові ВСУ від 21.11.2011
року у справі №6-49цс11. Аналогічна
правова позиція викладена в постанові
ВСУ від 21.05.2012 року в справі №6-69цс11.

Таким чином, підстави для покладення
обов'язку на ОСОБА_3 нести солідарну
відповідальність за неналежне
виконання договірних зобов'язань
позичальником відсутні.

Крім того, суд стягує з відповідача -
2583,44 гривень судового збору, пов'язаних
із сплатою при поданні позовної заяви,
на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 60, 88, 215, 224 ЦПК
України, ст. 509, 559, 1050- 10561 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» (р/р 0113, МФО 351005,
) - 30 979,12 швейцарських
франків, що за офіційним курсом НБУ
станом на 08.07.2013 року становить 258 344,53
гривні, з яких:

169 559,81 грн. заборгованість за кредитом;

71017,50 грн. заборгованість по процентам
за користування кредитом;

9921,93 грн. пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом;

7845,29 грн. пені за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам за
користування кредитом,

а також 2583,44 грн. сплаченого судового
збору, а всього 260 927,97 (двісті шістдесят
тисяч девятсот двадцять сім гривень 97
копійок) гривень.

В решті вимог позову відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення через Малинський
районний суд Житомирської області, а
особами які не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. В. Ярмоленко