АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1712/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 27 Фай В. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
Гончар Н. І. РІШЕННЯ
23 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоГончар Н. І.суддівВишні Н. В.
, Ювшина В. І. при секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» на рішення Драбівського
районного суду Черкаської області від
14 травня 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и л а :
В травні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості, мотивуючи
свої вимоги тим, що 02 липня 2008 року між
позивачем та ОСОБА_6 був укладений
кредитний договір у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення , що відповідає строку дії
картки, згідно якого відповідач
отримав кредит в сумі 1500 грн. Даний
договір був укладений шляхом
отримання позивачем особисто від
відповідача письмового підтвердження
про приєднання до умов договору,
підписаної відповідачем заяви
клієнта та оформлення кредитної
картки. Договір був укладений у формі
заяви разом з Умовами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою.
Зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним
договором № б/н від 02.07.2008 року
належним чином не виконав і станом на
29.03.2013 року має заборгованість в сумі 21
807,30 грн., з яких 5810,10 заборгованість за
відсотками за користування кредитом,
250 грн. штраф (фіксована частина), 1026,54
грн. штраф (процентна складова).
Враховуючи наведене, позивач просив
суд стягнути з відповідача
кредитним договором та судові
Рішенням Драбівського районного суду
Черкаської області від 14 травня 2014 року
в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду
ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, недоведеність
обставин, що мають значення та
невідповідність висновків обставинам
справи, просить рішення скасувати та
ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ
КБ «ПриватБанк» задовольнити повністю.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваного рішення посилався на те,
що позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу (ч.1 ст. 256 ЦК України).
Ст.260 ЦК України встановлено, що позовна
давність обчислюється за загальними
правилами визначення строків,
встановленими статтями 253 - 255 цього
Кодексу. Відповідно ст.253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.Згідно ч.1
ст.257 ЦК України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю в
три роки. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Однак, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку відмовляючи в
задоволенні позовних вимог щодо
наявності підстав для застосування до
спірних правовідносин строків
позовної давності виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 02.07.2008 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір, за
умовами якого позивач надав
відповідачу кредит в розмірі 1500 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Даний
договір був укладений шляхом
отримання позивачем особисто від
відповідача письмового підтвердження
про приєднання до умов договору,
підписаного відповідачем заяви
клієнта та оформлення кредитної
картки. Договір був укладений у формі
заяви разом з Умовами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою.

Згідно ч.1 ст.631 ЦК України, строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч.4 ст.631 ЦК України,
закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Згідно п.3.1.1. Правил користування
платіжною карткою, строк дії картки
вказаний на лицьовому боці картки
(місяць і рік). Картка дійсна до
останнього календарного дня вказаного
місяця.

З наданої суду довідки представником
ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що
ОСОБА_6 02.07.2008 року було відкрито
картковий рахунок у ПАТ КБ
«Приватбанк». Кредитна картка НОМЕР_1 з
терміном дії з липня 2008 року по липень
2012 року була отримана ОСОБА_6 02.07.2008
року.

Позивач звернувся в суд з позовом 23.05.2013
року, тобто в межах строку позовної
давності.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг, затверджених
наказом № 1897 від 22.12.2006 року та які
діяли на момент укладення кредитного
договору з відповідачем, встановлено,
що договір діє напротязі 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна зі сторін не
поінформує іншу сторону про припинення
дії договору, він автоматично
лонгується на такий самий строк.

Жодних заяв про припинення дії
кредитного договору від відповідача не
надходило.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону. Якщо в зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідач зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку з чим виникла заборгованість за
кредитним договором, що станом на 29.03.2013
року становить 21 807,30 грн., з яких 5810,10
заборгованість за кредитом, 14720,66 грн.
заборгованість за відсотками за
користування кредитом, 250 грн. штраф
(фіксована частина), 1026,54 грн. штраф
(процентна складова).

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку щодо відсутності
підстав пропущення позивачем строку
позовної давності для захисту свого
порушеного права за кредитним
договором.

З огляду на викладене, оскільки суд
першої інстанції ухвалив оскаржуване
рішення при неповному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням і неправильним
застосування норм матеріального права,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення суду першої інстанції
скасувати та постановити нове рішення
про задоволення позовних вимог ПАТ КБ
«Приватбанк».

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів судової
палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Драбівського районного суду
Черкаської області від 14 травня 2014 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості - скасувати
та постановити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 21 807,30 гривень та судові витрати
в сумі 229 гривень 40 копійок.

Рішення набирає чинності одразу після
його проголошення але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції на протязі
двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :