СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/6235/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2014 року Самарський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Румянцева О.П.

при секретарі
Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства «Жилсервіс-5»
Дніпропетровської міської ради та
Управління житлового господарства
Дніпропетровської міської ради про
визнання права користування,
спонукання до надання ордеру та
укладання договору найму житлового
приміщення -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до КП «Жилсервіс-5» із позовом
про визнання права користування,
спонукання до надання ордеру та
укладання договору найму жилого
приміщення.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що 24.06.2005
року між позивачем та ТОВ
«Дніпробетон» було укладено договір
оренди житлового приміщення у
гуртожитку розташованому по АДРЕСА_1,
кімната НОМЕР_1. Вказаний гуртожиток
знаходився на балансі ТОВ
«Дніпробетон». В серпні 2007 року він
звернувся із заявою до адміністрації
заводу про надання йому житлового
приміщення для поліпшення житлових
умов у зв'язку з народженням дитини.
Відповідно до рішення адміністрації
йому були надані кімнати НОМЕР_2 та
НОМЕР_3, в яких вони проживають на
теперішній час. Однак при наданні
вказаних кімнат ордеру на заняття
відповідних кімнат йому надано не було.
На час укладання договору позивач був
зареєстрований у м. Александрія
Кіровоградської області. Позивач
неодноразово звертався з проханням до
адміністрації ВАТ «Дніпробетон» щодо
надання дозволу для реєстрації за
місцем постійного проживання, але
дозволу та відповіді він не отримував.
Згодом він дізнався, що гуртожиток по
АДРЕСА_1 було передано на баланс КП
«Жилсервіс-5». 02.09.2013 року він звернувся
до КП «Жилсервіс-5» з письмовою заявою
щодо укладення з ним типового договору
найму житлового приміщення та
відкриття розрахункового рахунку для
сплати комунальних послуг. 06.09.2013 року
він отримав повідомлення від ВАТ
«Дніпробетон» про розірвання договору
найму №33 від 24.06.2005 року у зв'язку з
передачею гуртожитку на баланс КП
«Жилсервіс-5». До теперішнього часу КП
«Жилсервіс-5» договір найму житлового
приміщення не уклав, будь-якої
відповіді не надав. Наразі власного
житла позивач не має і на теперішній
час змушений зареєструватись у
родички, але проживати там можливості
не має. 13.06.2014 року позивачу було
передано акт комісії КП «Жилсервіс-5»
щодо незаконності його проживання у
вказаних кімнатах. КП «Жилсервіс-5»
вимагає від позивача звільнити
незаконно займане приміщення. Позивач
просив суд ухвалити рішення, яким
визнати за ним право користування
кімнатами НОМЕР_2, НОМЕР_3 у гуртожитку
по АДРЕСА_1, зобов'язати
Дніпропетровську обласну раду видати
спеціальний ордер та укласти договір
найму жилого приміщення у гуртожитку
по АДРЕСА_1 з ним, як з основним наймачем
та зі складом родини, предметом якого є
жилі кімнати НОМЕР_2, НОМЕР_3. Після
неодноразових уточнень позивач просив
визнати за ним право користування
кімнатами, зобов'язати Управління
Житлового господарства
Дніпропетровської міської Ради видати
спеціальний ордер на житлові кімнати
на позивача зі складом родини,
зобов'язати КП «Жилсервіс-5» ДМР
укласти договір найму жилого
приміщення у гуртожитку по АДРЕСА_1 з
основним наймачем та складом родини на
умовах передбачених Типовим договором
найму жилого приміщення.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилась, до початку
судового засідання подала до суду
заяву про розгляду справи за її
відсутності, в якій позовні вимоги
підтримала в повному обсязі,
обґрунтовуючи їх обставинами,
викладеними у позовній заяві.

Представник відповідача - КП
«Жилсервіс-5» в судове засідання не
з'явився, надіслав на адресу суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
в якій просив відмовити у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача - Управління
житлового господарства
Дніпропетровської міської Ради в
судове засідання не з'явився,
повідомлений належним чином причина
неявки суду не відома.

Беручи до уваги письмові пояснення
позивача та відповідача, дослідивши
письмові матеріали справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про необхідність відмовити у
задоволення позовних вимог з наступних
підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
що 24.06.2005 року між позивачем та ТОВ
«Дніпробетон» було укладено договір
найму житлового приміщення №33,
відповідно до якого позивачу була
надана для проживання житлова кімната
НОМЕР_1 у гуртожитку по АДРЕСА_1 (а.с. 8).

В серпні 2007 року він звернувся до
адміністрації заводу із завою про
надання житлового приміщення для
поліпшення житлових умов у зв'язку з
народженням дитини. Відповідно до
рішення адміністрації ВАТ
«Дніпробетон» йому та членам його
родини були надані кімнати НОМЕР_2 та
НОМЕР_3 у яких вони проживають на
теперішній час.

Рішенням Дніпропетровської міської
ради №44/27 від 12.09.2012 року гуртожиток по
АДРЕСА_1 було передано на баланс КП
«Жилсервіс-5» Дніпропетровської
міської ради (а.с. 62-63).

06.09.2013 року позивач отримав
повідомлення ВАТ «Дніпробетон» про
розірвання договору найму №33 від 24.06.2005
року у зв'язку з передачею гуртожитку
на баланс КП «Жилсеріс-5»
Дніпропетровської обласної Ради (а.с.
20).

Відповідно до складеного відповідачем
акту від 13.06.2014 року було встановлено що
ОСОБА_1 мешкає за адресою АДРЕСА_1,
кімната НОМЕР_2 без відповідних
документів, без ордеру та реєстрації
(а.с. 21).

Згідно ч.2 ст.128 ЖК УРСР жила площа в
гуртожитку надається за спільним
рішенням адміністрації підприємства,
установи, організації чи органу
кооперативної або іншої громадської
організації та відповідного
профспілкового комітету і комітету
комсомолу.

Відповідно до ст.129 ЖК УРСР на підставі
рішення про надання жилої площі в
гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу.

Як вбачається з матеріалів справи у
позивача відсутній ордер та
реєстрація, що дає право на зайняття
вищевказаних кімнат, крім того
укладений типовий договір найму
житлового приміщення між позивачем та
ТОВ «Дніпробетон» було розірвано, а
отже на даний час позивач та його
родина безпідставно займають житлові
приміщення.

Відповідно до рішення виконкому
міської ради «Про врегулювання питань
щодо надання житлової площі та
проживання в гуртожитках комунальної
власності територіальної громади м.
Дніпропетровська» №179 від 23.04.2013 року
існує спеціальна уповноважена комісія,
до компетенції якої віднесено
повноваження щодо прийняття рішень по
поселенню до гуртожитків комунальної
власності м. Дніпропетровська, видачі
ордерів та затверджений порядок
звернення громадян до комісії про
надання ордеру на займану площу.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач до вищевказаної комісії з
питання надання ордеру не звертався.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на ті обставини, що він
неодноразово звертався до КП
«Жилсервіс-5» щодо укладення з ним
типового договору найму житлового
приміщення та видачі ордеру є
недоцільним, оскільки КП «Жилсервіс-5»
не є органом, уповноваженим на видачу
ордерів на приживання в гуртожитку.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Таким чином, укладення будь-якого
договору носить добровільний характер
і у відповідності до Цивільного
кодексу, ніхто не може бути примушений
до вступу у договірні відносини,
зокрема і в судовому порядку, якщо це не
передбачено іншим актом цивільного
законодавства, який в даному
конкретному випадку відсутній.

Враховуючи вище приведені обставини,
позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за
ним права користування кімнатами у
гуртожитку, видачі спеціального ордеру
та укладення договору найму житлового
приміщення не містять під собою
правових підстав, а отже є такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 128, 129 Житлового Кодексу УРСР,
ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-61, 208, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
О.П.Румянцев