РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 02.12.2014
року)

02.12.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді Грегуль О.В.

при секретарі - Сивенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду з
вищевказаним позовом, вимоги якого
уточнювались у процесі розгляду справи
і посилаючись на неналежне виконання
відповідачкою договірних зобов'язань,
просить стягнути з останньої: 11500 грн. -
позики та 243 грн. 60 коп. - у відшкодування
витрат по оплаті судового збору.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав і просив про
його задоволення.

Відповідачка позов визнала повністю.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідачки, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази, суд
у судовому засіданні встановив
наступне.

Відповідно до поданої у судовому
засіданні письмової заяви
відповідачки, вона 21.10.2011 року позичила
у позивача грошові кошти, які
зобов'язалась повернути до 21.10.2012 року і
як зазначила в своїй заяві
відповідачка, станом на 02.12.2014 року,
сума боргу у неї перед позивачем за
договором позики, становить: 11500 грн.,
тому, пред'явлені до неї позовні вимоги
про стягнення з неї: 11500 грн. - позики,
вона визнає в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. ст. 625, 1046, 1047,
1048 ч. 1, 1049 ч. 1, 1050 ч. 1, 1051 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. За договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним у
момент передачі грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками. Договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються
щомісячно до дня повернення позики.
Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо
позичальник не повернув суму позики,
він зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Позичальник має право оспорити договір
позики на тій підставі, що грошові
кошти або речі насправді не були
одержані ним від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Якщо договір
позики має бути укладений у письмовій
формі, рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші або речі
насправді не були одержані
позичальником від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Це положення не
застосовується до випадків, коли
договір був укладений під впливом
обману, насильства, зловмисної
домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини.

Будь-яких конкретних правових доказів
про повне або часткове повернення
позивачу позичених грошових коштів,
або доказів того, що договір позики був
укладений ним під впливом обману,
насильства, зловмисної домовленості її
представника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини, відповідачка
суду не надала і судом таких доказів не
здобуто.

Навпаки, відповідачка позов визнала
повністю.

Зазначене дає правові підстави для
висновку, що відповідачкою по
відношенню до позивача, порушені
вищевказані норми права.

Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

За таких обставин, позов підлягає
задоволенню.

Оскільки позов задовольняється, то
відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідачки на користь позивача,
підлягають стягненню судові витрати,
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись, ст. ст. 4-11, 209, 213-215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_2): 11500
грн. - позики та 243 грн. 60 коп. - судового
збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

СУДДЯ: