АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №2/759/1823/14 № апеляційного
провадження:22-ц/796/6300/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Шум
Л.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 22 липня
2014 року колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Андрієнко А.М., Білич І.М.
при секретарі
Коваленко Н.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аллюр - Макс» на
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 25 березня 2014 року в справі
за позовом ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Аллюр -
Макс» про стягнення заробітної плати
та середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ТОВ «Аллюр - Макс» та з
урахуванням уточнених позовних вимог
просила стягнути на її користь
нараховану, але не виплачену заробітну
плату в розмірі 2 690,92 грн., середній
заробіток за період затримки
розрахунку за період з травня 2013 року
по березень 2014 р. в розмірі 11 454,75 грн. та
витрати за надання правової допомоги в
розмірі 950 грн.. Посилався на те, що з
01.12.2011 р. по 30.04.2013 р. він працював у ТОВ
«Аллюр - Макс» на посаді інженера,
проте з грудня 2012 року відповідач не
здійснює виплату заробітної плати, у
зв'язку з чим ОСОБА_3 змушений був 30.04.2013
року звільнитися, що підтверджується
відповідним наказом. ТОВ «Аллюр - Макс»
при звільненні позивача не провело з
ним повного розрахунку, на подальші
неодноразові звернення позивача
відповідач не відреагував належним
чином.

Рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 25 березня 2014
року позов задоволено; стягнуто з ТОВ
«Аллюр - Макс» на користь ОСОБА_3
нараховану, але не виплачену заробітну
плату в розмірі 2 690,92 грн., середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні в розмірі 11 454,75 грн. та
витрати з надання послуг правової
допомоги в розмірі 950 грн.; стягнуто з
ТОВ «Аллюр - Макс» на користь держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі Товариство з
обмеженою відповідальністю «Аллюр -
Макс» просить рішення скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову, розподілити судові
витрати, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи.
Зазначає, що позивач навмисно
відмовився від отримання заробітної
плати, не пояснюючи свої дії; не виходив
на роботу в офіс у відповідності до
затвердженого правил внутрішнього
розпорядку, яким передбачається
п'ятиденний робочий тиждень, з
відпрацюванням сорок годин на тиждень;
крім того, у позовній заяві не
містяться докази, які підтверджують
звернення позивача з вимогою до
відповідача про виплату заробітної
плати.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про час і місце судового
засідання повідомлені належним чином,
що підтверджується відповідними
розписками, про причини неявки суд не
повідомили.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно ст.47 КЗпП України, власник
або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в ст. 116
цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КЗпПУ, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, проводиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Згідно ст.117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 КЗпПУ, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до ст.58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

За умовами ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів
справи, на підставі наказу № 14-к від
01.12.2011 року ОСОБА_3 прийнятий на посаду
інженера -електрика ТОВ «Аллюр - Макс»
(а.с.7).

На підставі Наказу № 22-к від 30.04.2013
року ОСОБА_3 був звільнений із займаної
посади за власним бажанням (а.с.39).

З наказом про звільнення ОСОБА_3 був
ознайомлений 30.04.2013 року, а тому слід
зробити висновок, що він був на роботі в
той день.

Проте, як встановлено судом та не
заперечується представником
відповідача станом на березень 2014 року
ОСОБА_3 не здійснено виплату
нарахованої заробітної плати за
березень-квітень 2013 року та
компенсації за невикористану
відпустку.

Тобто, ТОВ «Аллюр - Макс» не провело з
ОСОБА_3 відповідний розрахунок по
заробітній платі після його
звільнення, як то передбачено
положенням ст.116 КЗпП України.

Представник ТОВ «Аллюр - Макс»
посилається на те, що ОСОБА_3 відмовився
в день звільнення та продовжує
відмовлятися надалі від отримання
заробітної плати, проте всупереч
положенню ст.60 ЦПК України, суду не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження таких посилань.

Позовні вимоги належним чином
розглянуті судом першої інстанції,
всім доказам дана належна правова
оцінка, що обґрунтовано доводами
судового рішення і не спростовується
доводами апеляційної скарги.

Рішення відповідає вимогам
матеріального та процесуального
закону. Підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319
ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Аллюр -
Макс» відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 25 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

В касаційному порядку може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-