АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8673/14
Справа № 643/6168/14-ц
Головуючий 1 інстанції
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової
А.І., Бездітко В.М.,

при секретарі - Стрельченко
В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» в особі представника
Шуліки Аліни Володимирівни на рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 16 жовтня 2014 року по цивільній
справі за позовом ПАТ «Акцент-Банк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ПАТ «Акцент-Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що між банком та відповідачем
31.05.2011 року укладений кредитний договір
№А3Н7СС9F830121, згідно якого відповідачу
був наданий кредит у розмірі 7200 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,12% на рік за суму
залишку заборгованості за кредитом.

Незважаючи на взяті на себе за
договором зобов'язання, ОСОБА_4
належним чином не виконує умови
договору, у зв'язку з чим станом на
13.03.2014 року заборгованість по кредиту
становить 22486,30 грн. Оскільки погасити
заборгованість в добровільному
порядку відповідач відмовляється,
позивач просив стягнути дану суму з
відповідача, а також судові витрати.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, проте подала письмові
заперечення проти позову, в яких
зазначила, що позов визнає частково, а
саме в частині заборгованості за
кредитом, заборгованості по комісії та
процентам за користування кредитом.
Щодо штрафних санкцій, то у
відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України
просила в цій частині в задоволенні
позову відмовити.

Рішенням Московського районного суду
міста Харкова від 16 жовтня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Акцент-Банк» заборгованість у розмірі
8012,47 грн. та судовий збір в розмірі 86,79
грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Акцент-Банк»
в особі представника Шуліки А.В.
просить рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити у справі нове,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, на незаконність
та необґрунтованість судового рішення,
невідповідність висновку суду
фактичним обставинам справи. Зазначає,
що суд неправомірно застосував
положення ст. 551 ЦК України, а пеня
підлягає виплаті в повному обсязі.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково,
зменшуючи розмір штрафних санкцій, суд
першої інстанції виходив з того, що
розмір пені є неспіврозмірним з
розміром основного зобов'язання.

Такий висновок суду першої
інстанції колегія суддів вважає вірним
з наступних підстав.

Встановлено, що за кредитним договором,
укладеним між сторонами 31 травня 2011
року ПАТ «Акцент-Банк» надав
відповідачці кредит у розмірі 7200 грн.
на строк 36 місяців з 31.05.2011 року по 20.05.2014
року, включно, на споживчі цілі, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,01% на місяць.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Свої зобов'язання ОСОБА_4 належним
чином не виконувала і станом на 13
березня 2014 року виникла заборгованість
перед банком за укладеним кредитним
договором на суму 22486,30 грн.
Заборгованість підтверджується
розрахунком ( а.с.4-5 ).

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2
ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК
України).

Частиною третьою статті 551 ЦК України
передбачено, що розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК
України, з урахуванням положень статті
3 ЦК України щодо загальних засад
цивільного законодавства та частини
четвертої статті 10 ЦПК України щодо
обов'язку суду сприяти сторонам у
здійсненні їхніх прав, дає право суду
зменшити розмір неустойки за умови, що
він значно перевищує розмір збитків.

Такі висновки узгоджуються з правовою
позицією, висловленою Верховним Судом
України у постанові від 03 вересня 2014
року № 6-100цс14.

Відповідач ОСОБА_4 не заперечувала
проти заборгованості за кредитом в
сумі 3157,64 грн., заборгованості за
відсотками за користування кредитом
сумі 3,86 грн., заборгованості по комісії
за користування кредитом в сумі 2304 грн.
Вона просила зменшити нараховані пеню
у розмірі 15473,85 грн. та штрафи у розмірі
500 грн. та 1046,97 грн., посилаючись на
незаконність їх нарахування,
неспівмірність розміру основного
боргу, а також, що вона знаходиться в
тяжкому матеріальному становищі через
невиплату заробітної плати за основним
місцем працевлаштування.

Суд першої інстанції враховуючи вимоги
ч. 3 ст. 551 ЦК України обґрунтовано
зменшив розмір нарахованої пені з 15473,85
грн. до 1000 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду в цій частини не спростовують.
Колегія вважає, що суд першої інстанції
мав право застосувати правила ч.3 ст.551
ЦК України і зменшити розмір стягнення
нарахованої пені до 1000 грн.

В іншій частині рішення суду сторони не
оспорюють.

Колегія погоджується з рішенням суду і
відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313, 314,
316, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
в особі представника Шуліки Аліни
Володимирівни - відхилити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 16 жовтня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді