У х в а л а

іменем україни

9 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,
Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні будинком, відшкодування
моральної шкоди та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою та відшкодування майнової та
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 14 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 13 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зазначеним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що він є власником
земельної ділянки та частини жилого
будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_5 є власником
земельної ділянки та іншої частини
зазначеного будинку. Позивач зазначав,
що він почав проводити ремонтні роботі
у належній йому частині будинку,
оскільки будинок перебував в
аварійному стані. Відповідач
перешкоджає йому закінчити ремонт,
тому, уточнивши позовні вимоги, просив
суд зобов'язати відповідача усунути
перешкоди у здійсненні прав власника,
надавши йому можливість закінчити
ремонтні роботи фундаменту та
обладнати відмостку, яка знаходиться
на території земельної ділянки ОСОБА_5,
а також зобов'язати відповідача
перенести вбиральню в місце, яке
відповідає санітарним нормам, та
перенести паркан.

ОСОБА_5 пред'явила зустрічний позов, у
якому, уточнивши позовні вимоги,
просила суд зменшити розмір земельної
ділянки ОСОБА_4 та збільшити
розмір належної їй земельної ділянки
із внесенням відповідних змін до
державних актів на право власності на
земельні ділянки; стягнути з ОСОБА_4 2 121
грн на відшкодування майнової шкоди та
5 000 грн на відшкодування
моральної шкоди; відновити межі
суміжних земельних ділянок у вигляді
паркану, встановивши його на
попередньому місці.

Рішенням Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 14
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 13 лютого 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4 та
зустрічного позову ОСОБА_5. відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати зазначені судові рішення та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права .

Судові рішення в частині відмови в
задоволенні зустрічного позову не
оскаржуються, а тому касаційному
перегляду не підлягають.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_4, суд першої інстанції, з яким
погодився й апеляційний суд, дійшов
вірного висновку про те, що позивач не
надав на підтвердження своїх позовних
вимог належних та допустимих доказів.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду першої та
апеляційної інстанцій, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 14
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 13 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

С.О. Карпенко

В.О. Савченко