Справа № 383/1498/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2014 року Бобринецький районний
суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Адаменко І.М.,

при секретарі - Остапчук О.С.,

з участю:

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні у м. Бобринець
Кіровоградської області в залі судових
засідань Бобринецького районного суду
Кіровоградської області справу за
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
позовними вимогами до відповідача про
стягнення боргу за договором позики,
обґрунтовуючи їх тим, що 22 липня 2014 року
між нею та відповідачем було укладено
договір позики, що підтверджується
письмовою розпискою, за яким
відповідач отримав від позивачки у
борг гроші в сумі 26200,00 грн. (двадцять
шість тисяч двісті гривень), які
зобов'язувалася повернути до 01
листопада 2014 року, оскільки в
добровільному порядку відповідач
борг не повертає, тому з останнього
позивачка просить стягнути
заборгованість у сумі 26200,00 грн., в
судовому порядку, а також стягнути з
відповідача на її користь понесені нею
судові витрати.

В судове засідання
позивачка та представник позивачки не
з»явилися, від представника позивачки -
ОСОБА_3 до суду надійшла заява в якій
просить розглянути справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні
позов визнав та не заперечив проти
його задоволення вказуючи, що дійсно
22.07.2014 року позичив у позивачки ОСОБА_2
гроші в сумі 26200,00 грн., які
зобов»язувався повернути до 01.11.2014
року, але борг не повернув.

Суд, заслухавши пояснення
відповідача та врахувавши визнання
позову відповідачем, вважає, що
позовні вимоги підлягають повному
задоволенню виходячи із наступних
підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином та у строки відповідно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, а також інших актів
законодавства.

Відповідно до ст. 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладений з моменту передачі грошей.

Статтею 1047 ЦК України
визначено, що договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми
або визначеної кількості речей.

В судовому засіданні
встановлено, що між позивачкою та
відповідачем 22 липня 2014 року було
укладено договір позики, згідно якого
відповідач ОСОБА_1 отримав від
позивачки ОСОБА_2 в позику гроші в
сумі 26200,00 грн., з терміном повернення
до 01 листопада 2014 року, що
підтверджується письмовою розпискою,
яку позичальник ОСОБА_1 підписав
особисто, що він підтвердив у судовому
засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту ст.192 ЦК
України гривня є законним платіжним
засобом на Території України.

Згідно змісту ст.524 ЦК України
зобов"язання має бути виражене у
грошовій одиниці України - гривні.

Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України,
ухвалення у попередньому судовому
засіданні судового рішення у разі
відмови від позову, визнання позову,
укладення мирової угоди проводиться в
порядку, встановленому статтями 174 і 175
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Враховуючи вищевикладені
обставини та те, що факти викладені в
позовній заяві щодо невиконання
зобов"язання відповідачем за договором
позики знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні, крім того
відповідач визнав позов повністю і
його визнання прийняте в судовому
засіданні, суд вважає можливим
задовольнити позов, стягнувши з
відповідача ОСОБА_1 на користь
позивачки заборгованість в сумі 26200,00
грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача підлягають стягненню
понесені позивачкою та документально
підтверджені судові витрати в
загальній сумі 262 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, ч. 4 ст.
130 ст.ст. 174, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 509, 526,
530, 1046-1050 ЦК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 борг за договором позики від
22.07.2014 року в сумі 26200,00 грн. (Двадцять
шість тисяч двісті грн.), та судовий
збір в сумі 262,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Кіровоградської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Бобринецький районний суд
Кіровоградської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.М. Адаменко