Справа № 359/981/14 Головуючий у І
інстанції Ткаченко Д.В.Провадження №
22-ц/780/3534/14 Доповідач у 2
інстанції СержанюкКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

04 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого судді - Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Гуль В.В.,
Журби С.О., із участю секретаря Химинець
Н.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 11 квітня 2014 року
у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову
державного виконавця Відділу
державної виконавої служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції в Київській
області,

В С Т А Н О В И Л А:

11 жовтня 2013 року ОСОБА_2
звернулась до суду із скаргою, де
просила скасувати постанову
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції в Київській області
від 16 вересня 2013 року про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа №2-3892 від 29 листопада
2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредит колекшн
груп» боргу у розмірі 35 406, 25 грн.

На обґрунтування скарги
зазначила, що стягувач пропустив строк
пред'явлення до виконання виконавчого
листа, а тому він має бути повернутий
стягувачу без виконання.

Ухвалою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 11 квітня 2014 року у задоволенні
скарги ОСОБА_2 на постанову державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження від 16 вересня 2013 року ВП
№39784825 відмовлено.

На обґрунтування постановленої ухвали
суд зазначив, що рішення суду, щодо
стягнення сум набрало чинності 01
лютого 2011 року.

З урахуванням приписів Закону України
«Про виконавче провадження», строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання становить три роки, тобто до
01 лютого 2014 року.

За таких обставин, відкриваючи
виконавче провадження 16 вересня 2013
року, державний виконавець діяв в
порядку та у спосіб, передбачений
законом, з урахуванням дії закону в
часі, а тому правові підстави для
скасування постанови відсутні.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу,
посилаючись на її незаконність та
необґрунтованість, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм матеріального та процесуального
права при її постановленні.

Просить ухвалу Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 11 квітня 2014 року скасувати.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши
їх доказами у межах доводів
апеляційної скарги, вирішивши
клопотання ОСОБА_2 про відкладення
розгляду справи, яке визнане
необґрунтованим, вважає за необхідне
розглянути апеляційну скаргу за
відсутності учасників процесу, які про
день та час слухання справи
повідомлені належним чином, і в
заявлених вимогах відмовити,
керуючись наступним.

Відповідно до положень ст. 383 ЦПК
України, сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 10 листопада 2010 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду
Київської області від 01 лютого 2011 року,
стягнуто із ОСОБА_2 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредит колекшн
груп» заборгованість за кредитним
договором у розмірі 34 936, 88 грн., судовий
збір - 349,37 грн., витрати на ІТЗ розгляду
справи - 120 грн. ( а.с. 97-98, 99-100 ).

Ухвалою цього ж суду від 06 червня 2012
року виправлена помилка у виконавчому
листі, виданому судом 29 листопада 2011
року, із зазначенням того, що строк
пред'явлення цього виконавчого листа
до виконання становить три роки ( а.с. 102,
103-104 ).

На підставі заяви про відкриття
виконавчого провадження стягувача, 16
вересня 2013 року державним виконавцем
ВДВС Бориспільського МУЮ Київської
області ухвалена постанова про
відкриття виконавчого провадження та
запропоновано боржнику сплатити кошти
у ромірі 35 406,25 грн. до 23 вересня 2013 року
( а.с. 64, 67 ).

Відтак, як правильно встановив
місцевий суд, оскаржувана постанова
ухвалена з дотриманням чинного
законодавства, зокрема ст.ст. 17, 19, 20, 21, 25
Закону України «Про виконавче
провадження» і не порушує будь-яких
прав та свобод ОСОБА_2.

Твердження заявника про пропуск
стягувачем строку пред'явлення
виконавчого документу до виконання не
ґрунтується на положеннях чинного
законодавства і спростовується
доказами по справі.

За таких обставин, суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку про
необґрунтованість заявлених вимог, і, з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, зокрема, ст.ст.
383-387 ЦПК України, постановив законну і
обґрунтовану ухвалу на підставі
належних та допустимих доказів по
справі.

А тому, доводи ОСОБА_2 про незаконність
та необґрунтованість постанови,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм матеріального та процесуального
права при її постановленні, на думку
апеляційного суду, не знайшли свого
підтвердження при розгляді справи
судом другої інстанції, оскільки вони
повністю спростовуються належними та
допустимими доказами по справі.

Інші обставини, зазначені в
апеляції, зокрема, про необхідність
звернення державного виконавця до суду
за роз'ясненнями після отримання заяви
від стягувача, втрату виконавчим
документом юридичної сили,
необхідність його повернення до суду,
не спростовують висновок суду першої
інстанції про необґрунтованість
заявлених у скарзі вимог боржника,
правильність вирішення скарги та не є
підставою для задоволення апеляційних
вимог.

Таким чином, викладені у апеляції
доводи суд другої інстанції відносить
до числа формальних, а тому оскаржувана
ухвала постановлена з додержанням
вимог закону та не може бути скасована
у відповідності до положень ст. 312 ЦПК
України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч.
3 ст. 309 ЦПК України порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо порушення призвело до
неправильного вирішення справи, чого
судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Ухвалу Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 11 квітня 2014
року у справі за скаргою ОСОБА_2 на
постанову державного виконавця
Відділу державної виконавої служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції в Київській області
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий

А.С. Сержанюк

Судді:
В.В. Гуль

С.О. Журба