У х в а л а

04 серпня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

Завгородньої І.М.,
Парінової І.К.,

розглянувши заяву Головного
управління Національного банку
України по м.Києву і Київській області
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 лютого 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_3 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Будіндустрія XXІ століття», товариства
з обмеженою відповідальністю
комерційний банк «Українська
фінансова група», треті особи:
Національний банк України в особі
Головного управління Національного
банку України по м. Києву і Київській
області, комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації та державної
реєстрації об'єктів нерухомого майна»
Севастопольської міської ради, про
визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом, в якому просила
визнати за нею право власності на
однокімнатні квартири
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Посилалася на те, що 29 серпня 2006 року
вона, як покупець, уклала з товариством
з обмеженою відповідальністю
комерційний банк «Українська
фінансова група» (далі - ТОВ КБ
«Українська фінансова група»), як
продавцем та товариством з обмеженою
відповідальністю «Будіндустрія XXІ
століття» (далі - ТОВ «Будіндустрія XXІ
століття»), як емітентом договори
купівлі-продажу опціонів № 0240806/Т/1/02 та
№ 0250806/Т/1/02, згідно з умовами яких,
відповідач зобов'язався передати їй
власність, а вона - сплатити опціони з
поставкою базового активу у вигляді
двох квартир. Усі передбачені
договорами умови вона виконала, однак
відповідачі у порушення умов договорів
про здачу в експлуатацію квартир їй не
повідомили, акта прийому-передачі
житлового приміщення для підписання не
надали, чим порушили виконання
зобов'язання.

Рішенням Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 19 червня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Севастополя від 19
вересня 2013 року, позов ОСОБА_3
задоволено частково. Визнано за
позивачем право власності на
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та на
квартиру АДРЕСА_2. У задоволенні решти
позовних вимог ОСОБА_3 - відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 05 лютого 2014 року
касаційну скаргу Національного банку
України, подану представником
Каленським М.М., відхилено, рішення
Гагарінського районного суду м.
Севастополя від 19 червня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м.
Севастополя від 19 вересня 2013 року
залишено без змін.

У липні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від Головного управління
Національного банку України по м. Києву
і Київській області надійшла заява про
перегляд ухвали суду касаційної
інстанції від 05 лютого 2014 року з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
зокрема, ст. 655 ЦК України, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

В обґрунтування заяви посилається на
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 травня 2013 року
в справі за позовом про визнання права
власності на квартиру.

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її допуску до
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Крім того, у відповідності до п. 6
згаданої вище постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року, заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах із підстави, передбаченої
пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК
України, може бути подана за сукупністю
таких умов: судом касаційної інстанції
при розгляді двох або більше справ
неоднаково застосовано одні і ті самі
норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Аналіз наведеного судового рішення від
13 травня 2013 року не дає підстав для
висновку про наявність, передбачених
ст. 355 ЦПК України, обставин для
перегляду судових рішень у порядку,
встановленому главою 3 розділу V ЦПК
України, оскільки справи розглянуті за
різних фактичних обставин.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Будіндустрія XXІ
століття», товариства з обмеженою
відповідальністю комерційний банк
«Українська фінансова група», треті
особи: Національний банк України в
особі Головного управління
Національного банку України по
м. Києву і Київській області,
комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації та державної
реєстрації об'єктів нерухомого майна»
Севастопольської міської ради, про
визнання права власності, за заявою
Головного управління Національного
банку України по м.Києву і Київській
області про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 лютого 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді:
В.І. Журавель

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

І.К. Парінова