Справа № 214/9129/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 грудня 2014 року

Саксаганський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області, у
складі:

головуючого - судді Ан О.В.,

при секретареві - Рімашевській В.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Кривому
Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
по аліментам суд, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом
про стягнення заборгованості по
аліментам, з якого вбачається, що за
рішенням суду зі ОСОБА_2 стягнуто
аліменти, але відповідач ухиляється
від їх сплати. Згідно розрахунку,
виданого Саксагнаським відділом ВДВС
м. Кривого Рогу, заборгованість по
аліментам станом на 05.03.2014 року складає
49545 грн. 07 коп., у зв'язку з чим позивачка
звернулась до суду з даним позовом, та
просила стягнути з відповідача суму
заборгованості, а також пеню
відповідно до ст.196 СК України в розмірі
10080,00 грн.

Позивачка, в судовому засіданні,
пояснила, що позовні вимоги підтримує
та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач, в судовому засіданні,
позовні вимоги визнав та не
заперечував проти їх задоволення.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини, які
регулюються нормами СК України.

Згідно довідки-розрахунку виданої
державним виконавцем Саксаганського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції від 14.10.2014р. № 08-54/673 сума боргу
за аліментами, станом на 05.03.2014 р.
складає 49545,07 грн. (а.с. 6-7).

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають частковому задоволенню за
слідуючих підстав.

Щодо позовних вимог про стягнення суми
пені за прострочення зобов'язання, суд
вважає за необхідне задовольнити,
мотивуючи своє рішення наступним
чином.

Відповідно до ст.196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі 1% від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_2 знав про обов'язок утримання
неповнолітньої дитини, свідомо уникав
виконання вказаного обов'язку Тому
суд вбачає наявність вини відповідача
в простроченні виплати аліментів.

Таким чином, передбачена ст. 196
Сімейного кодексу України
відповідальність у виді сплати
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів настає за наявності вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду.

Положеннями частин 1, 3 статті 549 ЦК
України визначено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Право на стягнення неустойки (пені)
виникає в особи у зв'язку із юридичним
фактом порушення особою обов'язку зі
сплати аліментів на утримання дитини.
При цьому, виконання такого обов'язку з
порушенням строків сплати та наступне
погашення заборгованості не звільняє
особу від відповідальності у вигляді
сплати неустойки (пені) за прострочення
виконання обов'язку зі сплати
аліментів.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства., материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені), визначена у статті 196
СК України, настає лише за наявності
вини цієї особи, на платника аліментів
не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

З огляду на те, що внаслідок
невиконання відповідачем свого
обов'язку по сплаті аліментів, у нього
виникла заборгованість зі сплати
аліментів і позивачка звернулася до
суду з вимогою про стягнення
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів. Керуючись викладеним, суд
вважає за можливе стягнути з
відповідача неустойку ( пеню) за
несвоєчасну виплату аліментів.

Враховуючи, що виконавчий лист до
теперішнього часу знаходиться на
виконанні у державній виконавчій
службі, суд приходить до висновку про
безпідставне стягнення суми
заборгованості по аліментам станом на
01 жовтня 2013 року (повноліття дитини),
оскільки рішення про стягнення
аліментів підлягає виконанню на
підставі ст.. 74 Закону України «Про
виконавче провадження» до повного
погашення заборгованості по аліментам.
Тому підстав для повторного стягнення
заборгованості по сплаті аліментів
суд не вбачає.

Отже позовні вимоги належить
задовольнити частково.

Відповідно до ст. 88
Цивільно-процесуального кодексу
України, з відповідача, на користь
позивача, належить стягнути також
судові витрати по справі.

В задоволенні решти позовних вимог суд
вважає небхідним відмовити.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 194,196 СК України, ст. ст. 7, 8,10, 11, 60,
169, 212- 218, 224-226 ЦПК України, ст. 74 Закону
України «Про виконавче провадження»,
Постанова Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства., материнства та
стягнення аліментів», суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 зовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10080
грн. 00 коп. пені по заборгованості по
аліментам та 243,60 грн. в рахунок
відшкодування судових витрат.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Саксаганський районний суд м. Кривого
Рогу.

Суддя
О.В. Ан