МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.
Справа № 370/979/14-ц

Макарівський районний суд Київської
області в складі головуючого судді
Устимчук М.Ю., при секретарі Захарченко
Т.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Макарів
Київської області справу за позовом
ОСОБА_1 до Маковищанської сільської
ради Макарівського району Київської
області про визнання права власності
на спадкове майно , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до
Макарівського районного суду
Київської області з позовом до
Маковищанської сільської ради
Макарівського району Київської
області та просив суд визнати за ним
право власності на спадкове майно, що
залишилось після смерті його батька
ОСОБА_2, а саме: житловий будинок в
АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилавсь на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько - ОСОБА_2. Після смерті
ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом,
до якої увійшло нерухоме майно, а саме,
домоволодіння, що розташовується в у
АДРЕСА_1.

У відповідності до статті 1261
Цивільного кодексу України
спадкоємцями першої черги майна
померлого є ОСОБА_1, син померлого і
позивач по справі, а також ОСОБА_3
(дружина померлого) та ОСОБА_4 - син
померлого та брат позивача.

Інших спадкоємців ні за законом, ні за
заповітом не має.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за
законом, що відкрилась після смерті
його батька, оскільки своєчасно
звернувся із заявою про прийняття
спадщини до приватного нотаріуса
Макарівського районного нотаріального
округу Київської області ОСОБА_5

В свою чергу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від
прийняття спадщини відмовились,
подавши відповідні заяви до нотаріуса
по місцю заведення спадкової справи.

Являючись єдиним спадкоємцем, позивач
не може оформити право власності на
спадкове майно, оскільки нотаріус
відмовив йому у видачі свідоцтва, так
як спадкодавець за життя не отримав
правовстановлюючий документ на
зазначене домоволодіння.

У судове засідання позивач не прибув,
його представник ОСОБА_6 через
канцелярію суду подав письмову заяву з
проханням слухати справу у його
відсутність, зазначивши, що позовні
вимоги підтримує та просить їх
задовольнити з підстав викладених у
позові.

Відповідач у судове засідання свого
представника не направили, подали до
суду заяву, в якій просили справу
слухати у відсутність їхнього
представника, позовні вимоги визнали в
повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи,
матеріали спадкової справи № 04/14 до
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2,
суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Так судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер батько позивача - ОСОБА_2
(свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1,
видане 20.09.2013р. виконавчим комітетом
Маковищенської сільської ради
Макарівського район Київської
області), який до дня смерті постійно
проживав у АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася
спадщина за законом, до якої увійшло
нерухоме майно, а саме, домоволодіння,
що розташовується в у АДРЕСА_1.

Факт належності померлому вказаного
нерухомого майна підтверджується
договором купівлі-продажу, який
посвідчено 13.07.1985р. секретарем
виконавчого комітету Копилівської
ради народних депутатів та
зареєстровано в реєстрі вчинення
нотаріальних дій за №24 (станом на 1985
рік село Маковище адміністративно
підпорядковувалось Копилівській раді
народних депутатів).

У відповідності до статті 1261
Цивільного кодексу України
спадкоємцями першої черги майна
померлого є ОСОБА_1, син померлого і
позивач по справі, а також ОСОБА_3
(дружина померлого) та ОСОБА_4 - син
померлого та брат позивача.

Інших спадкоємців ні за законом, ні за
заповітом не має.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за
законом, що відкрилась після смерті
його батька, оскільки своєчасно
звернувся із заявою про прийняття
спадщини до приватного нотаріуса
Макарівського районного нотаріального
округу Київської області ОСОБА_5 (копія
витягу про реєстрацію у Спадковому
реєстрі міститься в матеріалах справи).

В свою чергу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від
прийняття спадщини відмовились,
подавши відповідні заяви до нотаріуса
по місцю заведення спадкової справи.
(аркуш спадкової справи 2,3,4)

Однак державним нотаріусом було
відмовлено позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на
вказане домоволодіння, що
розташовується в АДРЕСА_1.

Нотаріус пояснив, що свідоцтво про
право на будинок як на спадковий, не
може бути видано у зв'язку з тим, що
право власності померлого ОСОБА_2 на
вказане домоволодіння не було
зареєстровано відповідно до чинного на
той час законодавства (згідно листа
приватного нотаріуса ОСОБА_5 від
18.04.2014р. №144/02-14).

Відповідно до листа Міністерства
юстиції України №19-32/319 від 21.02.05р. у
випадку відсутності у померлої особи
правовстановлюючого документу на
нерухоме майно, державна реєстрація
якого не проводилась, питання
належності нерухомого майна такій
особі має вирішуватись в судовому
порядку.

Відповідно до статті 128 Цивільного
кодексу УРСР, який діяв на час
укладення вказаного договору, право
власності (право оперативного
управління) у набувача майна за
договором виникає з моменту передачі
речі, якщо інше не передбачено законом
або договором.

Відповідно до статті 227 Цивільного
кодексу УРСР договір купівлі-продажу
жилого будинку повинен бути
нотаріально посвідчений, якщо хоча б
однією з сторін є громадянин.
Недодержання цієї вимоги тягне
недійсність договору (стаття 47 цього
Кодексу).

Договір купівлі-продажу жилого будинку
підлягає реєстрації у виконавчому
комітеті місцевої Ради народних
депутатів.

Як вбачається з обставин справи,
померлий ОСОБА_2 не зареєстрував
вказаний договір купівлі- продажу від
13.07.1985р. у виконавчому комітеті
Копилівської сільської ради та в
Макарівському БТІ.

В той же час відсутність такої
реєстрації (з урахуванням норм
законодавства, чинного на дату
укладення договору) не має наслідком
недійсності вказаної угоди, а тому є
всі підстави стверджувати, що померлий
ОСОБА_2 правомірно набув у власність
спірне домоволодіння.

Факт належності домоволодіння, що
розташоване у АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2
підтверджується також випискою з
погосподарської книги Маковищанської
сільської ради від 13.03.2014р. №86.

Як зазначено в договорі
купівлі-продажу від 13.07.1985р.,
відчужуване домоволодіння належало
продавцю - ОСОБА_7 - на підстав запису в
погосподарській книзі Копилівської
сільської ради за №111 від 01.01.1985р. Хоча в
договорі і не зазначено точної адреси
домоволодіння, однак як вбачається з
довідки Маковищанської сільської ради
від 13.03.2014р. №85, мова йде саме про
домоволодіння, яке розташоване у
АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 392 Цивільного
кодексу України власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до положень статті 1218
Цивільного кодексу України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за законом чи за заповітом
може прийняти спадщину або не прийняти
її. He допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням. Згідно пп.
3.14 п. З глави 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України №296/5 від 22.02.2012р.,
прийняття і відмова від прийняття
спадщини можуть мати місце щодо всього
спадкового майна. Спадкоємець не
вправі прийняти одну частину спадщини,
а від іншої частини відмовитись.
Спадкоємець, який прийняв частину
спадщини, вважається таким, що прийняв
усю спадщину.

Враховуючи те, що позивач по справі
прийняв спадщину за законом, що
відкрилась 17.09.2013 після смерті його
батька ОСОБА_2, вважається, що він
прийняв усе спадкове майно померлого, в
тому числі і вищевказане
домоволодіння, що у АДРЕСА_1, яке
належало померлому на підставі
договору купівлі-продажу, який
посвідчено 13.07.1985р. секретарем
виконавчого комітету Копилівської
ради народних депутатів та
зареєстровано в реєстрі вчинення
нотаріальних дій за №24.

Відповідно до положень частин другої
та третьої пункту 23 постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.05.2008р. №7
«Про судову практику у справах про
спадкування» за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до технічного паспорту,
виданого ТОВ «М БУДТЕХЕКСПЕРТ» 27.02.2014
р., до складу домоволодіння за вказаною
вище адресою входить: житловий будинок
загальною площею 65,4 кв.м, житловою
площею 35,9 кв.м. - під літ. «А», веранда
«а», ганок «а1», погріб «Б», убиральня
«В», літня кухня «Г», гараж «Д»,
колодязь №1, огорожа №2-5, вартістю 112
170,00 грн.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 392, 1218, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України,
ст.ст. 3, 11, 58-60, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд
,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Маковищанської сільської ради
Макарівського району Київської
області про визнання права власності
на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно за законом, що
залишилось після смерті ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та яке складається з
домоволодіння по АДРЕСА_1, до складу
якого входить: житловий будинок
загальною площею 65,4 кв.м, житловою
площею 35,9 кв.м. - під літ. «А», веранда
«а», ганок «а1», погріб «Б», убиральня
«В», літня кухня «Г», гараж «Д»,
колодязь №1, огорожа №2-5, вартістю 112
170,00 грн.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до Апеляційного суду Київської
області через Макарівський районний
суд протягом десяти днів з часу
проголошення рішення, а для осіб, які
його оскаржують, без участі яких воно
було проголошено - десять днів з дня
отримання його копії.

Рішення набирає чинності відповідно до
ст. 223 ЦПК України.

Суддя
М.Ю. Устимчук