Справа № 377/41/14-ц Головуючий у І
інстанції Малишенко Т.О.Провадження №
22-ц/780/2646/14 Доповідач у 2
інстанції ОлійникКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

16 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Іванової І.В., Сержанюка
А.С.,

при секретарі Власенко О.В.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Славутицького міського суду
Київської області від 25 лютого 2014
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Комунального підприємства
«Житлово-комунальний центр» про
визнання неправомірних дій та
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом до
Комунального підприємства
«Житлово-комунальний центр» про
визнання неправомірних дій та
зобов'язання вчинити певні дії,
посилаючись на те, що згідно договору
купівлі-продажу нерухомого майна від 5
вересня 2001 року він є власником
квартири АДРЕСА_1.

Між ним та КП УЖКГ, яке було
балансоутримувачем житлового будинку
до створення КП ЖКЦ, було укладено
договір про участь у витратах на
утримання будинку та прибудинкової
території від 15 квітня 2002 року.

Рішенням Славутицької міської ради
№169-17-ІУ від 28 лютого 2003 року було
створено Комунальне підприємство
«Житлово-комунальний центр». Рішенням
виконавчого комітету Славутицької
міської ради від 27 жовтня 2003 року весь
житловий фонд комунальної власності
міста Славутича був переданий на
баланс КП ЖКЦ.

Відповідно до рішення Славутицької
міської ради від 13 липня 2007 року №286-14-У
КП ЖКЦ визначено виконавцем
житлово-комунальних послуг в місті
Славутичі. Квартира за адресою: АДРЕСА_1
розміщується у багатоквартирному
будинку, що знаходиться на балансі
відповідача - КП «ЖКЦ» і підключений до
мереж централізованого опалення,
водопостачання та водовідведення.

Позивач зазначав, що відповідач надає
житлово-комунальні послуги неналежної
якості, або вони взагалі відсутні, що
призводить до погіршення житлового
фонду. Доказами надання послуг
неналежної якості є його неодноразові
усні та письмові звернення до
Славутицької міської ради Київської
області та безпосередньо до КП «ЖКЦ», а
тому просив визнати неналежним якість
надання комунальних послуг, а саме із
гарячого водопостачання, технічного
обслуговування ліфтів, освітлення
місць загального користування
Комунальним підприємством
«Житлово-комунальним центром» йому за
адресою:АДРЕСА_1.

Також просив здійснити перерахунок
вартості надання комунальних послуг із
гарячого водопостачання, Комунальним
підприємством «Житлово-комунальним
центром» за період від вересня 2007року
до серпня 2012 року шляхом скасування 50%
вартості наданих послуг, яка складає 2778
грн. 56 коп. і кошти направити на його
особовий рахунок.

Здійснити перерахунок вартості
надання комунальних послуг з
технічного обслуговування ліфтів
Комунальним підприємством
«Житлово-комунальним центром» за
період від січня 2012 року до жовтня 2013
року шляхом скасування 25% вартості
наданих послуг, яка складає 119 грн. 79
коп. і кошти направити на його особовий
рахунок.

Зобов'язати Комунальне підприємство
«Житлово-комунальний центр» привести
електрообладнання будинку, ліфта за
адресою: АДРЕСА_1 до проектного стану.

Зобов'язати Комунальне підприємство
«Житлово-комунальний центр»
забезпечити йому надання житлово -
комунальних послуг відповідно до вимог
чинного законодавства України.

Стягнути з Комунального підприємства
«Житлово-комунальний центр» на його
користь 1 000 гривень на відшкодування
витрат на правову допомогу.

Рішенням Славутицького міського суду
Київської області від 25 лютого 2014 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1

В апеляційній скарзі з підстав
порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться
питання про скасування рішення та
ухвалення нового, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу нерухомого майна від 05
вересня 2001 року, посвідченого
приватним нотаріусом Славутицького
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_2 (реєстр № 4046)
ОСОБА_1 (позивач) придбав квартиру
АДРЕСА_1. Квартира трикімнатна,
загальною площею 61,7 кв.м. і жилою площею
36,8 кв.м. Право власності зареєстровано
Славутицьким міським бюро технічної
інвентаризації та записано в реєстрову
книгу №4 за реєстровим номером 166/67 від
03 жовтня 2002 року.

Між ОСОБА_1 і КП УЖКГ, яке було
балансоутримувачем житлового будинку
до створення КП ЖКЦ було укладено
договір про участь у витратах на
утримання будинку та прибудинкової
території від 15 квітня 2002 року.

Згідно довідки форми 3 від 21 червня 2012
року у квартирі за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровано і постійно проживає три
особи: ОСОБА_1 (наймач) - від 2 липня 2002
року; ОСОБА_3 (син) - від 27 червня 2008 року;
ОСОБА_4 (родич) - від 30 грудня 2008 року.

Рішенням Славутицької міської ради
№169-17-ІУ від 28 лютого 2003 року було
створено Комунальне підприємство
«Житлово-комунальний центр»
(відповідач у справі). Рішенням
виконавчого комітету Славутицької
міської ради від 27 жовтня 2003 року весь
житловий фонд комунальної власності
міста Славутича був переданий на
баланс КП ЖКЦ.

Відповідно до рішення Славутицької
міської ради від 13 липня 2007 року №286-14-У
КП ЖКЦ визначено виконавцем
житлово-комунальних послуг в місті
Славутичі. Квартира за адресою:
АДРЕСА_1, яка належить відповідачу
ОСОБА_1, розміщується у
багатоквартирному будинку, що
знаходиться на балансі відповідача - КП
ЖКЦ і підключений до мереж
централізованого опалення
водопостачання та водовідведення.

Судом також встановлено, що згідно
копії особового рахунку по квартирі за
адресою: АДРЕСА_1 наймач ОСОБА_1 мав
заборгованість з оплати
житлово-комунальних послуг на 1 червня
2012 року і вона становила 3838 грн. 85 коп.
Згідно копії особового рахунку по
квартирі станом на 1 вересня 2012 року
заборгованість з оплати
житлово-комунальних послуг становить
3025 грн. 79 коп.

Рішенням Славутицького міського суду
від 1 жовтня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1
на користь КП «Житлово-комунальний
центр» заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги на суму 3025
грн. 79 коп., судові витрати на суму 214
грн. 60 коп., всього - 3 240 грн. 39 коп.
Рішенням колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
від 14 листопада 2012 року вищезазначене
рішення Славутицького міського суду
залишено без змін.

Зазначені обставини сторонами не
оспорюються і за правилами ч.1 ст.61 ЦП
України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 цієї статті
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею цього Кодексу.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, і
звичайно ставляться. За визначенням
абз.2 п.1 ст.1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
житлово-комунальні послуги це
результат господарської діяльності,
спрямованої забезпечення умов
проживання та перебування осіб у жилих
і нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

За порядком затвердження тарифи на
спірні послуги відносяться до другої
групи і затверджені виконавчим
комітетом Славутицької міської ради як
органом місцевого самоврядування, а
функції єдиного їх замовника,
розрахункового центру, власника,
балансоутримувача та управителя
об'єктів житлового фонду у м. Славутичі
виконує комунальне підприємство
"Житлово - комунальний центр"
(відповідач у справі). Згідно з ч.1 ст.16
зазначеного Закону порядок надання
житлово-комунальних послуг, їх якісні
та кількісні показники мають
відповідати умовам договору та вимогам
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах. Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є:власник,
споживач, виконавець, виробник (частина
друга цієї статті). Обов'язок укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг, підготовлений - виконавцем на
основі типового договору, покладено на
споживача (п.1 ч.3 ст.20 Закону) та
виконавця (п.3 ч.2 ст.21 Закону).
Особливості укладання договорів у
багатоквартирному будинку визначені
ч.1 ст.29 Закону, відповідно до якої
договір на надання житлово-комунальних
послуг у багатоквартирному будинку
укладається між власником квартири,
орендарем чи квартиронаймачем та
балансоутримувачем або уповноваженою
ним особою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Закону
споживач, зокрема, має право одержувати
вчасно та відповідної якості
житлово-комунальні послуги згідно із
законодавством та умовами договору на
надання житлово-комунальних послуг.
Пунктом 5 частини 3 ст.20 Закону на
споживача покладено, зокрема, обов'язок
оплачувати житлово - комунальні
послуги. Відповідно до абз.2 п.4 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків власники, наймачі (орендарі)
приміщень житлових будинків, зокрема
мають право на своєчасне отримання
житлово-комунальних послуг належної
якості згідно із законодавством.

Відповідно до змісту абз.2 і 3 п.7 Правил
власник та наймач (орендар) квартири,
зокрема зобов'язаний: укласти договір
на надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем відповідно
до типового договору; оплачувати
надані житлово-комунальні послуги.
Згідно п.12 Правил балансоутримувач
житлового будинку або уповноважена ним
особа несе відповідальність перед
власником, наймачем (орендарем)
приміщення житлового будинку в разі,
зокрема, зниження якісних показників
послуг - шляхом зменшення розміру
плати.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу, відповідно до ч.1 якої
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Позивачем і його представником не
заперечувалась у судовому засіданні та
обставина, що при розгляді справи за
позовом КП «ЖКЦ» до нього про стягнення
боргу за житлово-комунальні послуги
вивчалося питання про неналежне
надання послуг.

При цьому як було з'ясовано у суді і це
не заперечували сторони, позивачу
відповідачі не нараховують надання
комунальних послуг за гаряче
водопостачання, оскільки було
виявлено, що подача гарячої води по
стоянку до квартир, які розташовані у
під'їзді. де проживає позивач, порушена
через недоліки проекту при забудові
будинку, і виправляти ці недоліки
необхідно у літній період, а тому було
вирішено не нараховувати жителям цих
квартир в тому числі і позивачу надання
неякісних послуг. Це підтверджується і
наданим розрахунком КП «ЖКЦ» про
ненарахування оплати за гаряче
водопостачання, тобто нарахування за
користування позивачу
житлово-комунальними послугами
проводиться у розмірі відповідно до
якості наданих послуг.

Виходячи з вищенаведеного вимоги
позивача і його представника не
знайшли підтвердження в матеріалах
справи.

Згідно правил п.2 і п.4 ч.1 ст.208 ЦК України
у письмовій формі належить вчиняти,
зокрема, правочини між фізичною та
юридичною особою, а також інші
правочини, щодо яких законом
встановлена письмова форма.

Письмова форма договору про надання
житлово-комунальних послуг
положеннями розділу VI Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
обов'язок укласти договір на обидві
сторони, тобто споживача і виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.218 ЦК України
недодержання сторонами письмового
правочину, яка встановлена законом, не
має наслідком його недійсність, крім
випадків, встановлених законом.
Заперечення однієї із сторін факту
вчинення правочину або оспорювання
окремих його частин може доводитися
письмовими та іншими доказами.

Відповідачем надано докази, що позивач
у період від вересня 2007 року до жовтня
2013 року користувався наданими позивачу
житлово-комунальними послугами і
рішенням Славутицького міського суду з
позивача стягнуто кошти за належне
надання житлово-комунальних послуг.
Підтвердженням виконання
житлово-комунальних послуг є квитанції
(рахунки) на оплату цих послуг, які
щомісячно направлялись позивачем
відповідачу.

За змістом ст.18 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» підставою
для перерахунку платежів за надані
житлово-комунальні послуги є
акт-претензія, яка складається
споживачем та представником виконавця,
а спори щодо задоволення претензій
споживачів вирішуються в суді. Надані
суду позивачем акти вимірювання
температури води та фотографії
елементів квартири та будинку, на які
він посилається як на докази надання
послуг неналежної якості, не
відповідають зазначеним вимогам до
актів-претензій і були вивчені судом
при розгляді справи про стягнення
боргів за житлово-комунальні послуги і
визнані неналежними доказами.

Крім того, судом першої інстанції вірно
зазначено, що з вирішенням спору щодо
задоволення житлово-комунальних
претензій позивач звернувся до суду за
період від вересня 2007 року до серпня 2012
року, тобто за той період, який
розглядався судом і рішенням
Славутицького міського суду від 1
жовтня 2012 року не знайшло
підтвердження те, що в цей період
відповідачі надавали позивачу
неякісні житлово-комунальні послуги.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що вимоги позивача в
частині здійснення перерахунку
вартості надання комунальних послуг із
технічного обслуговування ліфтів за
період від січня 2012 року до жовтня 2013
року є безпідставними, оскільки 31
жовтня 2013 року державним контролюючим
органом - Територіальним управлінням
державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Чернігівській області була проведена
перевірка ліфтового господарства
м.Славутича. За результатами
вищевказаної перевірки був складений
акт, з якого вбачається, що відносно
ліфту за №22737, який встановлений у
під'їзді, у якому проживає ОСОБА_1, немає
жодних зауважень. Тобто, відповідний
контролюючий орган недоліків з
експлуатації даного ліфту не виявив.

Суд першої інстанції також прийшов до
вірного висновку, що посилання
позивача на те, що ліфт має
неестетичний вигляд до його технічної
експлуатації не відноситься, а тому
позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині теж
є необґрунтованими.

З огляду на вищенаведене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку щодо відмови у задоволенні
вимог позивача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про порушення судом норм матеріального
і процесуального права безпідставні,
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
враховуючи, що обставини справи судом
встановлені відповідно до наданих
пояснень сторін та письмових доказів,
що містяться в матеріалах справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення постановлене з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Славутицького міського суду
Київської області від 25 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської
області набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Олійник В.І.

Судді:
Іванова І.В.

Сержанюк А.С.