АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
Справа №646/1362/14.
Головуючий 1 інст.: - Шелест І.М.
Провадження №22-ц/790/6167/14.
Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: договірні.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді: - Кокоші
В.В.,

суддів: - Бобровського В.В.,
Шевченко Н.Ф.,

при секретарі: - Остапович
Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова 8 липня 2014 року по справі за
позовом ПАТ «Регіон-Банк» до ОСОБА_6,
ОСОБА_8, 3-особа: управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради - про звернення стягнення
на предмет іпотеки, виселення з
житлового будинку та зустрічним
позовом ОСОБА_9 в особі законного
представника ОСОБА_6 до ПАТ
«Регіон-Банк», 3-особа: управління служб
у справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради - про визнання договору
іпотеки припиненим,

в с т а
н о в и л а:

У жовтні 2011 року ПАТ «Регіон-Банк»
звернувся в суд із вказаним позовом,
який уточнив у березні 2014 року.

В обґрунтування своїх вимог
зазначав, що 21 вересня 2007 року АКРБ
«Регіон-Банк», правонаступником якого
є ПАТ «Регіон - Банк» та ОСОБА_8 уклали
кредитний договір №06-2-9-127, згідно з
яким банк відкрив ОСОБА_8 кредитну
лінію на споживчі потреби у загальній
сумі еквівалентній 5 500 000 грн., із
сплатою 16,5 відсотків річних у гривні та
13,5 відсотків річних у доларах США,
терміном з 21 вересня 2007 року по 31 серпня
2012 року, яку позичальник зобов'язався
погашати в строк і порядку визначеному
кредитним договором.

У забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором 25
вересня 2007 року АКРБ «Регіон-Банк» та
ОСОБА_6 уклали договір іпотеки
№06-1-11-2-274, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського МНО ОСОБА_10,
згідно з яким ОСОБА_6 передала у
іпотеку банку належний їй на праві
власності житловий будинок літ. «Р-1» з
надвірними будівлями, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 206,6
кв. м, житловою площею 138,4 кв. м.

Відповідач ОСОБА_8 не виконує взяті
на себе зобов'язання та станом на 18
березня 2014 року має заборгованість за
кредитним договором в розмірі 7 166 538
грн. 47 коп., з яких заборгованість за
кредитом становить 4 587 1212 грн. 02 коп.,
заборгованість за відсотками
становить 2 579 417 грн. 45 коп.

Добровільно сплатити зазначену
заборгованість ОСОБА_8 не бажає, що
змушує банк звернутися з позовом в суд
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Посилаючись на вказані обставини та
ст. ст. 525, 526, 530, 611, 624, 1049 ЦК України, ст.
35, 40 Закону України «Про іпотеку» ст. 109
ЖК України, ПАТ «Регіон-Банк» просив
суд звернути стягнення на заставлене
майно - житловий будинок літ. «Р-1» з
надвірними будівлями, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 206,6
кв. м, житловою площею 138,4 кв. м., що
належить на праві власності ОСОБА_6
шляхом проведення прилюдних торгів або
застосування іншої процедури продажу,
для задоволення вимог ПАТ
«Регіон-Банк» в рахунок часткового
погашення заборгованості за кредитним
договором №06-2-9-127 від 21 вересня 2007 року
у сумі 7 166 538 грн. 47 коп., з яких
заборгованість за кредитом - 4 587 1212 грн.
02 коп., заборгованість по відсоткам - 2
579 417 грн. 45 коп., за ціною, визначеною
суб'єктом оціночної діяльності в
експертному звіті на дату продажу.

Виселити ОСОБА_6 та її малолітніх
дітей ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_12 з
житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Харкові
без надання іншого житлового
приміщення зі зняттям їх з
реєстраційного обліку.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_8,
ОСОБА_6 на користь ПАТ «Регіон-Банк»
судовий збір у сумі 1700 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 120 грн.

Відповідачка ОСОБА_6 в особі свого
представника, позов не визнала,
посилаючись на його безпідставність.

Відповідач ОСОБА_8 в судове
засідання не з'явився.

У квітні 2014 року ОСОБА_6 діюча в
інтересах малолітнього сина ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася в суд з
зустрічних позовом до ПАТ
«Регіон-Банк», 3-особа: управління служб
у справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про визнання договору
іпотеки припиненим.

В обґрунтування зустрічного позову
посилалася на те, що рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 13 листопада 2009 року
задоволено її позов до ОСОБА_8 та
визнано дійсним договір від 4 вересня
2009 року про припинення права на
аліменти дітей, укладений між нею та
ОСОБА_8

За вказаним рішенням суду право
власності на іпотечне майно - житловий
будинок АДРЕСА_1 перейшло до її
малолітнього сина ОСОБА_9

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 13 березня 2014
року за скаргою ПАТ «Регіон-Банк»
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 13 листопада 2009 року
скасовано, однак ПАТ «Регіон-Банк»
відмовлено у повороті виконання
рішення.

На теперішній час малолітній
ОСОБА_8 є власником житлового будинок
АДРЕСА_1 в м. Харкові, а у неї відсутній
дозвіл управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради на
продаж предмету іпотеки.

Вибуття житлового будинку з права
власності первинного іпотекодавця на
користь малолітнього ОСОБА_9 за
рішенням суду відбулося за обставин, за
яку жодна із сторін не відповідає, а
тому договір іпотеки №06-1-11-2-274 від 25
вересня 2007 року виконаний не може бути,
оскільки він перестав виконувати
забезпечувальну функцію.

Посилаючись на вказані обставини та
ст. 607 ЦК України, ОСОБА_6 просила суд
визнати припиненим договір іпотеки
№06-1-11-2-274 від 25 вересня 2007 року
житлового будинку літ. «Р-1» з
надвірними будівлями за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 206,6 кв. м,
житловою площею 138,4 кв. м., укладений між
нею та ПАТ «Регіон-Банк» на
забезпечення зобов'язань ОСОБА_8 за
кредитним договором №06-2-9-127 від 21
вересня 2009 року.

Представник ПАТ «Регіон-Банк»
зустрічний позов не визнав,
посилаючись на його безпідставність.

Представник управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради в судове засідання не
з'явився.

Згідно заяви поданої до суду, просив
розглянути справу за його відсутності
та під час вирішення спору врахувати
інтереси малолітніх дітей.

Рішенням Червонозаводського
районного суду м. Харкова 8 липня 2014
року позов задавлено частково.

Звернуто стягнення на заставлене
майно - житловий будинок літ. «Р-1» з
надвірними будівлями за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 206,6 кв. м,
житловою площею 138,4 кв. м., що належить
на праві власності ОСОБА_6
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування іншої процедури продажу,
для задоволення вимог ПАТ
«Регіон-Банк» (р/р №29092022 в АТ
«Регіон-Банк», МФО 351254, код ЕДРПОУ 09620081)
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №06-2-9-127 від 21
вересня 2007року у сумі 7 166 538 грн. 47 коп., а
саме: за кредитом - 4 587 121 грн. 02 коп.,
заборгованості по відсоткам 2 579 417 грн.
45 коп. (станом на 18 березня 2014 року), за
початковою ціною, визначеною суб'єктом
оціночної діяльності в експертному
звіті на дату продажу.

Виселено ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_9,
ОСОБА_12 з житлового будинку АДРЕСА_1 в
м. Харкові.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_8 на користь
ПАТ «Регіон-Банк» (р/р №29092022 в АТ
«Регіон-Банк» МФО 351254, код 09620081)
понесені судові витрати: судовий збір у
сумі 850 грн. з кожного, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 60 грн. з
кожного.

У задоволенні позову ПАТ
«Регіон-Банк» в іншій частині -
відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_9 в особі його законного
представника ОСОБА_6 - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні
первісного позову ПАТ «Регіон-Банк» та
задовольнити зустрічний позов ОСОБА_9 в
особі його законного представника
ОСОБА_6

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України, в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суду першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
першої інстанції зміні з таких підстав.

Згідно ст. 1, ч. 5 ст. 3 Закону України
«Про іпотеку» іпотекою визнається вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Згідно ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів або застосування
процедури продажу, встановленої
статтею 38 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що 21
вересня 2007 року АКРБ «Регіон-Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Регіон -
Банк» та ОСОБА_8 уклали кредитний
договір №06-2-9-127, зі змінами та
доповненнями внесеними додатковими
угодами №1 від 25 вересня 2007 року та №2
від 26 вересня 2007 року, згідно з яким
банк відкрив ОСОБА_8 кредитну лінію на
споживчі потреби у загальній сумі
еквівалентній 5 500 000 грн., із сплатою 16,5
відсотків річних у гривні та 13,5
відсотків річних у доларах США,
терміном з 21 вересня 2007 року по 31 серпня
2012 року.

Згідно з пунктами 3.2.1, 3.2.3 кредитного
договору ОСОБА_8 зобов'язався
використати кредитні кошти на
зазначені у договорі цілі, забезпечити
його повернення в строк по 31 серпня 2012
року шляхом внесення готівкових коштів
до каси банку (або шляхом
безготівкового перерахування);
сплачувати банку всі платежі та інші
фінансові зобов'язання, що передбачені
цим договором та додатком №2, який є
невід'ємною частиною цього договору, та
є необхідними для видачі,
обслуговування та погашення кредиту,
оформлення цього договору та договору
(застави) іпотеки, що забезпечує
зобов'язання за цим договором, у
терміни та порядку, визначені умовами
цього договору.

Відповідно до пункту 3.2.4. кредитного
договору ОСОБА_8 зобов'язався
сплачувати відсотки, не пізніше
останнього робочого дня місяця, на
рахунок нарахованих доходів банку
шляхом внесення готівкових коштів до
каси банку (або шляхом безготівкового
перерахування) (а. с.7-11 том №1).

У забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором 25 вересня 2007 року АКРБ
«Регіон-Банк» та ОСОБА_6 уклали договір
іпотеки №06-1-11-2-274, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського МНО
ОСОБА_10 за р. №373-522, згідно з яким ОСОБА_6
передала у іпотеку банку належний їй на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу від 23 вересня 2005 року
житловий будинок літ. «Р-1» з надвірними
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 206,6 кв. м,
житловою площею 138,4 кв. м. (а. с.31-33 том
№1).

Своїх зобов'язань за кредитним
договором ОСОБА_8 не виконав та станом
на 18 березня 2014 року має несплачену
заборгованість в розмірі 7 166 538 грн. 47
коп., з яких: заборгованість за кредитом
- 4 587 121 грн. 02 коп., заборгованість за
відсотками - 2 579 417 грн. 45 коп. (а. с. 11,
186-191 том №2).

На виконання вимог ст. 35 Закону
України «Про іпотеку» ПАТ
«Регіон-Банк» направив ОСОБА_8, ОСОБА_6
письмові вимоги №06-2-07/220 від 9 лютого 2010
року, №06-2-09/903/2 від 17 червня 2010 року,
№06-2-09/905/1 від 17 липня 2010 року, №06-2-07/1956/4
від 22 листопада 2010 року, №06-2-07/1647/5 від 9
серпня 2011 року, №06-2-07/1647/6 від 9 серпня 2011
року про дострокове погашення кредиту
та сплати штрафних санкцій, однак вони
відповідачами не були виконані (а. с.14,
17, 20, 23, 25, 27 том №1).

Згідно пункту 4.1.5. кредитного
договору якщо після відправлення
банком письмової вимоги про дострокове
погашення кредиту позичальник
протягом тридцяти календарних днів з
дати отримання цього повідомлення не
погасить кредит та інші нарахувань за
ним, банк набуває право на примусове
стягнення грошових коштів та звернути
стягнення шляхом реалізації
заставленого права відповідно до
законодавства України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 та його
майновий поручитель ОСОБА_6 не виконали
свої зобов'язання за кредитним та
іпотечним договорами, суд першої
інстанції правомірно звернув
стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1
м. Харкові, який належить на праві
власності ОСОБА_6, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№06-2-9-127 від 21 вересня 2007року, укладеним
між АКРБ «Регіон-Банк» та ОСОБА_8

В той же час, встановлюючи спосіб
реалізації предмета іпотеки суд першої
інстанції зазначив, що він має
реалізовуватися шляхом проведення
прилюдних торгів або застосування
іншої процедури продажу, тобто
альтернативним шляхом.

Висновок суду в цій частині не
відповідає нормам матеріального і
процесуального права.

Відповідно до роз'яснень, викладених
в абзаці 1 п. 42 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
резолютивна частина рішення суду в
разі задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати вимогам як ст. 39 Закону
України «Про іпотеку», так і положенням
пункту 4 частини першої ст. 215 ЦПК
України. Зокрема, у ньому в
обов'язковому порядку має зазначатись:
загальний розмір вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки; спосіб реалізації предмета
іпотеки - шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу шляхом надання права
іпотекодержателю на продаж предмета
іпотеки; початкова ціна предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
(при цьому суд може зазначити, що
початкова ціна встановлюється на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій).

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник ПАТ
«Регіон-Банк» наполягала на
встановленні судом способу реалізації
предмета іпотеки - шляхом проведення
прилюдних торгів, оскільки реалізація
предмета іпотеки шляхом застосування
іншої процедури продажу, є не
конкретизованою та унеможливить
здійснення реалізації житлового
будинку ОСОБА_6

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає за необхідне змінити рішення
суду в частині звернення стягнення на
предмет іпотеки та в рахунок погашення
заборгованості перед ПАТ «Регіон-Банк»
за кредитним договором №06-2-9-127 від 21
вересня 2007 року, укладеним між АКРБ
«Регіон-Банк» та ОСОБА_8 у сумі 7 166 538
грн. 47 коп., з яких заборгованість за
кредитом - 4 587 121 грн. 02 коп.,
заборгованості за відсотками - 2 579 417
грн. 45 коп., звернути стягання за
договором іпотеки №06-1-11-2-274 від 25
вересня 2007 року, укладеним між АКРБ
«Регіон-Банк» та ОСОБА_6 на житловий
будинок літ. «Р-1» з надвірними
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 206,6 кв. м,
житловою площею 138,4 кв. м., що належить
ОСОБА_6 на праві приватної власності на
підставі договору купівлі-продажу від
23 вересня 2005 року, шляхом продажу з
прилюдних торгів у межах виконавчого
провадження за початковою ціною
встановленою на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Ухвалюючи рішення про виселення
ОСОБА_6 та її малолітніх дітей ОСОБА_11,
ОСОБА_9, ОСОБА_12 з житлового будинку
АДРЕСА_1, суд виходив з того, що ОСОБА_6
отримала від ПАТ «Регіон-Банк»
письмову вимогу про добровільне
звільнення житла протягом одного
місяця з дня отримання вимоги, однак
житловий будинок не звільнила.

Висновок суду в частині задоволення
вимоги банку про виселення ОСОБА_6 та її
малолітніх дітей із житлового будинку,
який передано в іпотеку, є передчасним.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги, якщо сторонами не погоджено
більший строк. Якщо громадяни не
звільняють жиле приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України
«Про іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до роз'яснень, викладених
в абзаці 2 п. 43 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду тільки за певних
умов: якщо мешканці добровільно не
звільнили житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

З аналізу наведених норм вбачається,
що на момент звернення ПАТ
«Регіон-Банк» в суд з позовом про
виселення, його права повинні бути
порушені відповідачами шляхом
невиконання вимоги про звільнення
житлового будинку. Наявність письмової
вимоги про звільнення житлового
будинку є обов'язковою умовою при
задоволенні позову про виселення із
іпотечного житла.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 9 серпня 2011 року ПАТ
«Регіон-Банк» вручено під розписку
ОСОБА_6 вимогу - повідомлення №06-2-07/1647/5
(а. с. 200 том №2).

У вказаній вимозі йдеться про те, що
у разі неповернення кредиту протягом 30
днів банк розпочне процедуру
примусового стягнення на предмет
іпотеки та реалізацію заставленого
майна, тобто на момент вручення
вимоги-повідомлення ПАТ «Регіон-Банк»
не звернув стягнення на предмет
іпотеки а, відтак, дана вимога не може
вважатися повідомленням про виселення
із іпотечного житла.

Крім того, 9 серпня 2011 року ПАТ
«Регіон-Банк» направив ОСОБА_6 письмову
вимогу №06-2-07/1647/6 про звільнення в
місячний строк з дня отримання вимоги
житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Харкові,
яка не була вручена відповідачці та
повернута поштою ПАТ «Регіон-Банк» з
відміткою на конверті за закінчення
терміну зберігання (а. с. 201 -203 том №2).

Наведене свідчить, що ОСОБА_6 у
визначеному законом порядку не
отримувала від ПАТ «Регіон-Банк»
письмової вимоги про звільнення
житлового будинку протягом одного
місяця з дня отримання вимоги.

Також, судом не враховано, що за
правилами ч. 1 ст. 42 Закону України «Про
іпотеку» боржник вправі до дня продажу
предмета іпотеки на прилюдних торгах
виконати вимогу за основним
зобов'язанням чи ту її частину,
виконання якої прострочено, разом з
відшкодуванням будь-яких витрат та
збитків, завданих іпотекодержателю,
включаючи судові витрати, витрати на
оплату винагороди залученим експертам
(оцінювачам, юристам), витрати на
підготовку до проведення прилюдних
торгів тощо. Таке виконання є підставою
для припинення реалізації предмета
іпотеки на прилюдних торгах.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає за необхідне скасувати
рішення суду в частині виселення
ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_12 з
житлового будинку АДРЕСА_1 та
відмовити ПАТ «Регіон-Банк» у
задоволенні позову в цій частині, як
передчасно заявленого.

Наявність вказаного рішення не
позбавляє іпотекодежателя права на
звернення з новим позовом в суд до
ОСОБА_6 про виселення її та членів її
сім'ї з житлового будинку у разі
відмови добровільно звільнити його
протягом одного місяця з дня отримання
письмової вимого про звільнення
будинку.

Колегія суддів погоджується з
рішенням суду про відмову у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_9
в особі його законного представника
ОСОБА_6 про визнання договору іпотеки
№06-1-11-2-274 від 25 вересня 2007 року
припиненим.

Згідно ч. 5 ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» іпотека має похідний характер
від основного зобов'язання і є дійсною
до припинення основного зобов'язання
або до закінчення строку дії
іпотечного договору.

Судовим розглядом встановлено, що
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 в м. Харкові за малолітнім
сином ОСОБА_6 - ОСОБА_9 було
зареєстровано в КП «Харківське міське
бюро технічної інвентаризації» на
підставі рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 3
листопада 2009 року, яке за апеляційної
скаргою ПАТ «Регіон-Банк» було
скасовано ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 13 березня 2014
року (а. с. 171-175 том №1, 38-40 том №2).

Рішенням держаного реєстратора прав
на нерухоме майно реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції від 19 червня 2014 року №13904035
внесено запис до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
скасування державної реєстрації права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
в м. Харкові за ОСОБА_9 (а. с. 183-185 том №2).

Наведене свідчить, що малолітній
ОСОБА_9 не є власником житлового
будинку АДРЕСА_1 в м. Харкові, а тому
правові підстави для визнання
припиненим договору іпотеки №06-1-11-2-274
від 25 вересня 2007 року, укладеного між
АКРБ «Регіон-Банк» та ОСОБА_6 відсутні.

Доводи апеляційної скарги
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про
неможливість звернення стягнення на
спірний житловий будинок у зв'язку з
набуттям ОСОБА_6 після укладення
договору іпотеки права власності на
земельну ділянку, де розташований
предмет іпотеки, не можуть бути
прийняті до уваги колегію суддів.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін на інших
осіб, які беруть участь у справі.

ПАТ «Регіон-Банк» не звертався в суд з
позовом про звернення стягнення на
земельну ділянку АДРЕСА_1 в м. Харкові,
власником якої з 20 грудня 2011 року є
ОСОБА_6 та ці вимоги не були предметом
розгляду суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, не є
суттєвими та висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307,
п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319
ЦПК України, судова колегія,

в и р
і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - задовольнити
частково.

Рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова 8 липня 2014
року в частині звернення стягнення на
предмет іпотеки - змінити.

В рахунок погашення заборгованості
перед ПАТ «Регіон-Банк» за кредитним
договором №06-2-9-127 від 21 вересня 2007 року,
укладеним між АКРБ «Регіон-Банк» та
ОСОБА_8 у сумі 7 166 538 грн. 47 коп., з яких
заборгованість за кредитом - 4 587 121 грн.
02 коп., заборгованості за відсотками -
2 579 417 грн. 45 коп., звернути стягання за
договором іпотеки №06-1-11-2-274 від 25
вересня 2007 року, укладеним між АКРБ
«Регіон-Банк» та ОСОБА_6 на житловий
будинок літ. «Р-1» з надвірними
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 206,6 кв. м,
житловою площею 138,4 кв. м., що належить
ОСОБА_6 на праві приватної власності на
підставі договору купівлі-продажу від
23 вересня 2005 року, шляхом продажу з
прилюдних торгів у межах виконавчого
провадження за початковою ціною
встановленою на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Це ж рішення суду в частині виселення
ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_13 з
житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Харкові
- скасувати.

У задоволенні позовних вимог ПАТ
«Регіон-Банк» про виселення ОСОБА_6,
ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_13 з житлового
будинку АДРЕСА_1 в м. Харкові -
відмовити.

В іншій частині рішення суду
першої інстанції, залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: