АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/9479/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Курочкіна О. М. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Максюти Ж.І.,
Повєткіна В.В.

при секретарі:
Видюковій Ю.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 серпня 2014 року за позовом
ОСОБА_2 до Кредитної спілки
«Союз-Дніпро» про стягнення коштів
відповідно до Закону України «Про
захист прав споживачів», -

В с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до Кредитної спілки
«Союз-Дніпро» про стягнення коштів
відповідно до Закону України «Про
захист прав споживачів»(а.с.1).

Позивач зазначав, що 17 квітня 2012 року
уклав з Кредитною спілкою
«Союз-Дніпро» кредитний договір №799/12,
за умовами якого кредитодавець
зобов'язався надати кредитні кошти для
лікування у сумі 31 450,00 грн. строком на 24
місяці з 17 квітня 2012 року по 16 квітня 2014
року на умовах, встановлених цим
договором, а позичальник зобов'язався
повернути кредит та сплатити проценти
в день отримання грошових коштів за
кредитом із розрахунку 20,51% на суму
кредиту, що становить 6450,00 грн., а також
проценти, нараховані згідно п.4.1.2 та 4.2
цього договору.

КС «Союз-Дніпро» надала кредит в сумі
25 000.00 грн., і з першого місяця почала
вимагати проводити платежі по
поверненню кредиту та сплати
процентів, в той час як 17 квітня 2012 року
були сплачені проценти в сумі 6450,00 грн.

За період з 17 квітня 2012 року по 03
березня 2014 року повернув КС
«Союз-Дніпро» 46 865,48 грн., у зв'язку з чим
переплата понад суми кредиту становить
15 415,48 грн.(46 865,48 грн. - 31 450,00 грн.), яка
підлягає примусовому стягненню з КС
«Союз-Дніпро» на його користь.

Крім того, вважає, що КС «Союз-Дніпро»
здійснює нечесну підприємницьку
практику, дії останньої суперечать
статуту та схожі на реалізацію
пірамідальної схеми, умови кредитного
договору №799/12 від 17 квітня 2012 року є
несправедливими та непрозорими,
внаслідок чого утворився істотний
дисбаланс договірних прав і обов'язків
на шкоду позичальника.

Посилаючись на викладені обставини
та вказуючи на те, що при укладанні
кредитного договору №799/12 від 17 квітня
2012 року КС «Союз-Дніпро» порушені
положення Закону України «Про захист
прав споживачів» та положення
ст.ст.203,205 ЦК України, ОСОБА_2 просив
визнати укладений між ним та КС
«Союз-Дніпро» кредитний договір №799/12
від 17 квітня 2012 року недійсним,
стягнути з КС «Союз-Дніпро» кошти в
сумі 15415,48 грн., як отримані оманним
шляхом, та судові витрати.

Рішенням Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 серпня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено(а.с.82-86).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення позову,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права(а.с.91).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Згідно ст.ст.3, 11 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено
обов'язок сторони довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору.

За положеннями ч.1 ст.628, ч.1 ст.638 ЦК
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Стаття 215 ЦК України передбачає, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається.

За змістом ст.11 Закону України "Про
захист прав споживачів" договір про
надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти(споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

Перед укладенням договору про
надання споживчого кредиту
кредитодавець зобов'язаний повідомити
споживача у письмовій формі про
кредитні умови, зокрема: мету, для якої
споживчий кредит може бути витрачений;
форми його забезпечення; тип
відсоткової ставки; суму на яку кредит
може бути виданий; строк на який кредит
може бути одержаний; варіанти
повернення кредиту, включаючи
кількість платежів, їх частоту та
обсяги; можливість дострокового
повернення кредиту та його умови; тощо.

Відповідно до положень ч.1, п.7 ч.3, ч.6
ст.19 Закону України "Про захист прав
споживачів", забороняється здійснення
нечесної підприємницької практики.
Нечесна підприємницька практика
включає в себе будь-яку діяльність (дії
або бездіяльність), що вводить
споживача в оману або є агресивною.
Зокрема, відповідно до п.7 ч.3 ст.19 цього
Закону забороняються як такі, що
вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України "Про
захист прав споживачів" закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

За змістом п.7 ч.3 ст.19 Закону України
"Про захист прав споживачів" поняття
"пірамідальна схема" у розумінні цієї
норми має такі обов'язкові ознаки:

а) здійснення сплати за можливість
одержання учасником компенсації;

б) компенсація надається за рахунок
залучення учасником інших споживачів
схеми;

в) відсутність продажу або
споживання товару.

Отже, для кваліфікації
"пірамідальної схеми" необхідна
наявність усіх зазначених ознак.
Відсутність вищевказаних ознак
виключає можливість визнання схеми як
"пірамідальної", тобто такої, що порушує
норми чинного законодавства України.
Пірамідальній схемі властива сплата за
можливість одержання окремим
учасником компенсації, яка повинна
надаватися за рахунок залучення цим
учасником схеми інших споживачів.

По справі встановлено, що 17 квітня 2012
року ОСОБА_2 уклав з КС «Союз-Дніпро»
кредитний договір №799/12 про надання
йому кредитних коштів для лікування у
сумі 31450,00 грн. строком на 24 місяці з 17
квітня 2012 року по 16 квітня 2014 року на
умовах, встановлених договором,
відповідно до п.1.1 якого останній
зобов'язався повернути кредит,
сплатити проценти в день отримання
грошових коштів за кредитом із
розрахунку 20,51% на суму кредиту, що
становить 6450,00 грн., та проценти,
нараховані згідно п.4.1.2 та 4.2 цього
договору(а.с.33-34).

При цьому суд встановив, що посилання
в п.1.1 кредитного договору на
нарахування процентів, зокрема, згідно
п.4.1.2., є технічною помилкою, оскільки
порядок нарахування передбачено п.4.1.,
саме в якому розписаний порядок
нарахування відсотків, та зазначив, що
така помилка не впливає на розрахунок
розміру відсотків та суть умов
укладеного договору.

Такий висновок суду підтверджується
змістом п.4.1 договору та графіком
погашення кредиту, що передбачений п.4.2
договору, у якому зазначені погоджені
сторонами строки, розміри погашення
кредиту та виплати процентів за
користування кредитом, який підписано
сторонами, у тому числі ОСОБА_2.(а.с.33-34).
Наявність особистого підпису ОСОБА_2 на
кредитному договорі суд обгрунтовано
визнав прямим підтвердженням його
погодження та ознайомлення з умовами
кредитного договору.

Факт виконання КС «Союз-Дніпро» умов
договору щодо надання грошових коштів
та факт отримання 17 квітня 2012 року
позичальником визначеної кредитним
договором суми 31450,00 грн.
підтверджується видатковим ордером №94
від 17.04.2012 року, наявним у справі
№188/21133/13-ц, яка досліджена судом першої
інстанції(а.с.76-79), у зв'язку з чим суд
обгрунтовано не взяв до уваги
твердження позивача про отримання ним
кредиту у сумі 25 000,00 грн.

Як видно із справи, позивачем
порушувались умови виконання
зобов'язань перед КС «Союз-Дніпро» за
укладеним кредитним договором №799/12
від 17 квітня 2012 року, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість, з приводу
стягнення якої КС «Союз-Дніпро»
звернулась з відповідним позовом до
ОСОБА_2, проте сторони дійшли згоди
шляхом часткової сплати
заборгованості на загальну суму 46 865,48
грн., що було підставою залишення
позовної заяви за заявою КС
«Союз-Дніпро» без рогляду, що
підтверджується матеріалами справи
№188/21133/13-ц, дослідженої судом першої
інстанції(а.с.76-79), та наявними у даній
справі претензіями КС «Союз-Дніпро»,
адресованими ОСОБА_2, щодо погашення
заборгованості за вказаним кредитним
договором(а.с.35-38).

Згідно довідки КС «Союз-Дніпро» за
вих.№364/14 від 03.03.2014 року, що видана
ОСОБА_2, кредитний договір №799/12 від 17
квітня 2012 року закрито, станом на 03.03.2014
року заборгованість відсутня(а.с.40).

Крім того, із справи видно, що до
укладення спірного договору ОСОБА_2
звернувся 16.04.2012 року до КС
«Союз-Дніпро» із заявою про прийняття
його в члени КС «Союз-Дніпро», в якій
зазначив, що із Статутом спілки він
ознайомлений, гарантує дотримання його
умов та внесення пайового внеску.
Згідно протоколу №71 зборів
спостережної ради КС «Союз-Дніпро» від
17.04.2012 року ОСОБА_2 в числі інших
прийнятий в члени КС «Союз-Дніпро»,
згідно прибуткового касового ордеру
№989 від 17.04.2012 року сплатив обов'язковий
пайовий внесок(а.с.70-72).

Під час укладення кредитного
договору №799/12 від 17 квітня 2012 року
ОСОБА_2 був ознайомлений з умовами
останнього, в п.6 якого зазначено, що
позичальник стверджує, що, зокрема: є
повністю дієздатним, його
волевиявлення є вільним і відповідає
його внутрішній волі, умови договору
вважає вигідними для себе, зміст ч.2 ст.11
Закону України "Про захист прав
споживачів" йому відомий, кредитор
повідомив позичальника у письмовій
формі зазначену у вказаній нормі
інформацію(а.с.33-34).

Наведені обставини свідчать, що до
укладення кредитного договору №799/12
від 17 квітня 2012 року ОСОБА_2 був
прийнятий в члени КС «Союз-Дніпро» та
був ознайомлений із Статутом КС
«Союз-Дніпро», тобто із діяльністю
спілки, перед укладенням договору
кредиту ОСОБА_2 був ознайомлений у
письмовій формі про кредитні умови:
мету кредитування, тип відсоткової
ставки, сукупну вартість кредиту,
строк, на який одержано кредит та
варіанти його повернення, тощо.
Волевиявлення учасників було вільним
та відповідало їхній внутрішній волі,
кредитний договір укладено за
ініціативи позивача, при цьому
останній свідомо укладав кредитний
договір на зазначених у договорі
умовах, кредитний договір підписаний
сторонами та скріплений печаткою КС
«Союз-Дніпро»(а.с.33-34).

Отже, зазначені обставини свідчать,
що позичальник ОСОБА_2 погодився на
умови надання кредиту, останні його
влаштовували, у тому числі умови
договору щодо розміру та порядку
виплати процентів за користування
кредитом(а.с.33-34), що свідчить про
дотримання кредитодавцем вимог ст.11
Закону України "Про захист прав
споживачів" щодо надання інформації
про умови отримання кредиту, зміст
договору відповідає зазначеним
вимогам закону, при підписанні
оспорюваного договору сторонами було
досягнуто згоди з усіх істотних умов,
які були обумовлені та прийняті ними,
волевиявлення ОСОБА_2 на отримання
кредиту було вільним і відповідало
його внутрішній волі, правочин
укладено у письмовій формі та був
спрямований на отримання ОСОБА_2
кредиту, який ним отримано та сплачено
у зазначеній сумі, при укладенні
договорів сторони мали необхідний
обсяг цивільної дієздатності.

Таким чином, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин, та докази в їх
підтвердження, суд прийшов до
правильного висновку про відсутність
підстав для захисту прав ОСОБА_2 у
обраний ним спосіб і обгрунтовано
відмовив в задоволенні заявлених
вимог.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі на наявність з боку КС
«Союз-Дніпро» "пірамідальної схеми" при
укладенні кредитного договору не
можуть бути взяті до уваги, оскільки зі
змісту укладеного ОСОБА_2 договору
видно, що останній не містить даних про
можливість одержання відповідної
послуги за рахунок залучення ним інших
споживачів; отримання позивачем
відповідної грошової суми
здійснюється виключно відповідно до
умов договору і незалежно від платежів
інших клієнтів КС «Союз-Дніпро»(а.с.33-34).
Тобто, укладений сторонами правочин
передбачає одержання ОСОБА_2
необхідної йому грошової суми,
визначає умови, у тому числі строки,
розміри погашення кредиту та виплати
процентів за користування кредитом,
закріплює відповідні права та
обов'язки сторін, а відтак до такого
правочину не може бути застосовано
визначення "пірамідальної схеми".

Що стосується доводів про
недійсність правочину з підстав
несправедливості умов останнього з
посиланням на положення ст.19 Закону
України "Про захист прав споживачів",
яка регулює питання недійсності угоди
у зв'язку зі здійсненням нечесної
підприємницької практики
(недобросовісна конкуренція та
діяльність)та будь-яку діяльність (дії
або бездіяльність), що вводить
споживача в оману або є агресивною, то
матеріали справи не містять доказів в
підтвердження таких доводів, як і
доказів проте, що КС «Союз-Дніпро»
нав'язувала ОСОБА_2 послуги щодо
кредитування чи примушувала його до
укладення договору на визначених у
договорі умовах, що його ввели в оману
щодо зазначених ним обставин, що умови
договору є несправедливими, та
спростовуються фактичними обставинами
укладання договору та його умовами, у
тому числі змістом п.6 договору, в якому
в числі іншого позивач зазначив, що
умови договору вважає вигідними для
себе(а.с.33-34).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про
неповне з'ясування обставин щодо
переплати ним 15 415,48 грн. понад суми
кредиту, безпідставні, оскільки суд
повно та всебічно з'ясував обставини
справи, права та обов'язки сторін, у
тому числі обставини укладення
кредитного договору та умови
останнього і прийшов до обгрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення заявлених вимог.

Рішення суду першої інстанції
відповідає встановленим обставинам та
вимогам діючого законодавства, що
регулює зазначені правовідносини,
доказам у справі суд дав оцінку
відповідно до вимог ст.212 ЦПК України,
підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 14
серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -