МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №521/7590/14-ц
Пр. № 2/521/4952/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд
міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі -Бондаренко О. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одесі
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» в
особі Одеської філії до ОСОБА_2 про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу,

встановив:

У травні 2014р. Публічне акціонерне
товариство «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» в особі
Одеської філії (далі - ПАТ «УСК
«Гарант-Авто») звернулося до суду з
зазначеним позовом до ОСОБА_2,
посилаючись на те, що відповідно до
укладеного між ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
та відповідачкою полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АЕ/1458807 від
05.01.2013р., цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 за шкоду,
заподіяну третім особам під час ДТП за
участю автомобіля «ТОЙОТА» д/н НОМЕР_4
була застрахована.

Позивач зазначав, що 20.01.2013р. о 23:30
керуючи автомобілем марки «ТОЙОТА» д/н
НОМЕР_4 в м.Одесі ОСОБА_2 допустила
зіткнення з автомобілем марки ОПЕЛЬ,
д/н НОМЕР_5, внаслідок чого останній
отримав механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 11.02.2013р. ОСОБА_2 була
визнана винною у вчинені
правопорушення передбаченого ст.124
КпАП України та притягнута до
адміністративної відповідальності.

Згідно ремонтної калькуляції, вартість
відновлюваного ремонту пошкодженого
транспортного засобу марки ОПЕЛЬ д/н
НОМЕР_5 становить 5212,97 грн.

На підставі страхового акту, ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» сплатило власнику
пошкодженого транспортного засобу
марки ОПЕЛЬ д/н НОМЕР_5 страхове
відшкодування у розмірі 5212,97грн.

Оскільки на момент ДТП автомобіль
марки «ТОЙОТА» д/н НОМЕР_4 на підставі
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АЕ/1458807 від 05.01.2013р., був
застрахований відповідачкою, то
остання відповідно до ч.33.1.4 п.33.1 ст.33
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (далі - Закон
№1961-1У) повинна була вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення страховика,
з яким було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, у випадках, передбачених цим
законом, МТСБУ про настання ДТП.

З моменту ДТП та протягом трьох робочих
днів відповідачка не повідомила
позивача про настання ДТП, хоча була
зобов'язана це зробити.

ПАТ «УСК «Гарант-Авто» визнало подію,
що сталася 20.01.2013р. о 23:30 в м.Одесі із
застрахованим автомобілем марки
«ТОЙОТА» д/н НОМЕР_4, страховим випадком
і 14.10.2013р. здійснила потерпілому
виплату страхового відшкодування у
розмірі 5212,97грн.

Посилаючись на вищевикладене та на ст.38
Закону України №1961-1У, позивач просив
суд стягнути з відповідачки на користь
ПАТ «УСК «Гарант-Авто» у порядку
регресу 5212,97 грн. та суму сплаченого
судового збору в сумі 243,60 грн.

Представник позивача, діючий за
довіреністю від 20.12.2013р. в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
підтримання позовних вимог та просив
суд їх задовольнити, а справу
розглянути в його відсутність (а.с.25,33).

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, надала заяву про визнання
позовних вимог у повному обсязі та
просила суд їх задовольнити, обставини
справи не оспорювала. Крім того,
просила суд розглянути справу за її
відсутності (а.с.42).

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши і оцінивши надані
докази у їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна із сторін повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які
виникли між сторонами, регулюються
розділом третім главою 82 книги п'ятої
ЦК України, ч.33.1.4 п.33.1 ст.33, ч. r')
підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст.38 Закону
України №1961-1У від 01.07.2004р., тому при
винесенні рішення суд застосовує норми
матеріального права, якими вказані
правовідносини регулюються.

Матеріалами справи встановлено, що ПАТ
«УСК «Гарант-Авто» є юридичною особою,
що підтверджується довідкою з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України серії АА №402279 та
свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи (а.с. 21-23).

Судом встановлено, що 20.01.2013р. о 23 годині
30 хвилин ОСОБА_2 керуючи автомобілем
марки «ТОЙОТА» д/н НОМЕР_4 в м.Одесі в
між квартальному проїзді по вул.
Топольова в м. Одесі, під час руху
заднім ходом, не впевнилась в безпеці
маневру допустила зіткнення з
припаркованим автомобілем марки
«Опель», д/н НОМЕР_5, під керуванням
ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі
отримали механічні пошкодження.

З матеріалів справи вбачається, що
05.01.2013р. між ПАТ «УСК «Гарант-Авто» та
ОСОБА_4 був укладений поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АЕ/1458807 від 05.01.2013р. (а.с.12).

Встановлено, що на момент ДТП
застрахованим автомобілем марки
«ТОЙОТА» д/н НОМЕР_4 керувала ОСОБА_2
(а.с.15)

Вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП
підтверджується постановою Київського
районного суд м. Одеси від 11.02.2013р., на
підставі якої відповідачка була
визнана винною у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КпАП України (а.с.15).

Згідно ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або особа,
щодо якої встановлено ці обставини.
Вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому суд, при винесенні рішення, не
з'ясовує обставин справи, які
підтверджують вину відповідачки у
спричиненні механічних пошкоджень
автомобілю марки «Опель», д/н НОМЕР_5,
під керуванням власника автомобіля
ОСОБА_3

Встановлено, що на момент ДТП
автомобіль марки «ТОЙОТА» д/н НОМЕР_4
був застрахований ПАТ «УСК
«Гарант-Авто», що підтверджується
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АЕ/1458807 від 05.01.2013р. (а.с.12).

Згідно ремонтної калькуляції вартість
відновлюваного ремонту пошкодженого
автомобіля марки «Опель», д/н НОМЕР_5,
становить 5212,97 грн. Вказана
калькуляція та страхові акти
сторонами не оскаржувалися.

Встановлено, що відповідачка
матеріальну шкоду, яка була спричинена
нею в результаті ДТП добровільно не
відшкодувала.

ПАТ «УСК «Гарант-Авто» визнала подію,
яка мала місце 20.01.2013р. в між
квартальному проїзді по вул. Топольова
в м. Одесі із застрахованим автомобілем
марки «ТОЙОТА» д/н НОМЕР_4 страховим
випадком, у зв'язку із чим 14.10.2013р.
здійснила виплату страхового
відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 5212,97
грн., що підтверджується платіжним
дорученнями від 14.10.2013р. (а.с.2).

В судовому засіданні відповідачка
визнала факт того, що вона з моменту ДТП
та протягом трьох робочих днів не
повідомила позивача про настання ДТП,
хоча була зобов'язана це зробити, тому
згодна з позовними вимогами, про що
надала відповідну заяву (а.с.42).

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» передбачено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Статтею 1191 ЦК України встановлено, що
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування.

Оскільки на момент ДТП автомобіль
марки «ТОЙОТА» д/н НОМЕР_4 на підставі
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АЕ/1458807 від 05.01.2013р., був
застрахований ОСОБА_4, яка передала
керування автомобілем відповідачці, то
остання відповідно до ч.33.1.2 п.33.1 ст.33
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» повинна була
вжити заходів для невідкладного, але не
пізніше трьох робочих днів,
повідомлення страховика, з яким було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, або, у випадках,
передбачених цим законом, МТСБУ про
настання ДТП.

Відповідно до ч. r') підпункту 38.1.1 пункту
38.1 ст.38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Таким чином, позивач має право стягнути
з відповідачки на свою користь
страхове відшкодування в порядку
регресу.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів в їх
сукупності.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідачки на його користь в
порядку регресу страхове
відшкодування в розмірі 5212,97 грн.,
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд також
вирішує питання щодо розподілу між
сторонами судових витрат.

Судовий збір у справі складає 243,60грн.,
які сплачені позивачем при зверненні
до суду.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі ст. ст. 16, 979, 989, 1166, 1187, 1188 ЦК
України, ст.5, 22, 33, 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.27 Закону України «Про
страхування», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61,
88, 209, 214, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» в
особі Одеської філії до ОСОБА_2 про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
зареєстрована за адресою: 65000, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» в особі
Одеської філії, що розташована за
адресою: 65012, м.Одеса, вул.
Пантелеймонівська, 8,
матеріальну шкоду у сумі 5212 (п'ять тисяч
двісті дванадцять) гривень 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
зареєстрована за адресою: 65000, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» в особі
Одеської філії, що розташована за
адресою: 65012, м.Одеса, вул.
Пантелеймонівська, 8,
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня з дня
проголошення судового рішення.

Суддя:
О.М. Сегеда

29.07.2014