У х в а л а

іменем україни

3 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Євтушенко О.І.,
Горелкіної Н.А., Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи:
Путивльська загальноосвітня
школа-інтернат І-ІІІ ступенів, Служба у
справах дітей Кролевецької районної
державної адміністрації, про
позбавлення батьківських прав,

за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Кролевецького
районного суду Сумської області від 22
липня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Сумської області від 11 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про
позбавлення батьківських прав.

Посилався на те, що
його мати, відповідачка по справі, не
виконує своїх батьківських обов'язків
відносно нього. Він тривалий час
проживав з бабусею та дідусем. Мати
зловживає спиртними напоями та вживає
наркотичні засоби, не цікавиться
станом його здоров'я, не займається
вихованням, у зв'язку з чим позивач
просив позбавити ОСОБА_5 відносно нього
батьківських прав.

Рішенням
Кролевецького районного суду Сумської
області від 22 липня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного
суду Сумської області від 11 вересня 2014
року рішення Кролевецького районного
суду Сумської області від 22 липня 2014
року залишено без змін.

У касаційній скарзі
ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані
судові рішення попередніх інстанцій та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити, мотивуючи свої
вимоги неправильним застосуванням
судами норм матеріального права та
порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що позивачем не
доведено, що відповідачка свідомо з
наявністю її вини ухиляється від
виконання обов'язків по вихованню
дітей, оскільки вона виїхала на
заробітки до міста Києва. Крім того,
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом, а ОСОБА_5 категорично
заперечує проти позбавлення її
батьківських прав відносно сина ОСОБА_4

Згідно з п. п. 15,16
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 30 березня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей. Особи можуть бути
позбавлені батьківських прав лише
щодо дитини, яка не досягла
вісімнадцяти років, і тільки з підстав,
передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками. Жорстоке
поводження полягає у фізичному або
психічному насильстві, застосуванні
недопустимих методів виховання,
приниженні людської гідності дитини
тощо. Хронічний алкоголізм батьків і
захворювання їх на наркоманію мають
бути підтверджені відповідними
медичними висновками. Як експлуатацію
дитини слід розглядати залучення її до
непосильної праці, до заняття
проституцією, злочинною діяльністю або
примушування до жебракування. Якщо
позов про позбавлення батьківських
прав заявлений із декількох підстав,
суди повинні перевіряти та
обґрунтовувати в рішенні кожну з них.
Одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або з
власної ініціативи вирішити питання
про стягнення аліментів на дитину.

Дослідивши всі наявні в матеріалах
справи докази, суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог, а
доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи були допущені
порушення норм процесуального права чи
неправильно застосовано норми
матеріального права.

Таким чином, перевіривши матеріали
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
Кролевецького районного суду Сумської
області від 22 липня 2014 року та ухвали
апеляційного суду Сумської області від
11 вересня 2014 року, оскільки судові
рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332
ЦПК України суд касаційної інстанції
при попередньому розгляді справи
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кролевецького
районного суду Сумської області від 22
липня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Сумської області від 11 вересня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: Путивльська
загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ
ступенів, Служба у справах дітей
Кролевецької районної державної
адміністрації, про позбавлення
батьківських прав, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді:

О.І. Євтушенко

В.І. Журавель

Н.А. Горелкіна