Справа № 703/71/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2014 Смілянський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючого-судді
Гудзюка І.В.

при секретарі Гречка
В.В.,

за участю представників:

позивача
ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Сміла
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа на
стороні відповідачів, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
ОСОБА_5, про стягнення заборгованості
за договором кредиту та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
треті особи на стороні відповідача, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про
визнання договору поруки припиненим,-

встановив:

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося в суд із
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа
на стороні відповідачів, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
ОСОБА_5, про стягнення заборгованості
за договором кредиту.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що на підставі договору про
надання не відновлювальної кредитної
лінії №900/06-034-362 від 31 травня 2007 року
(надалі за текстом - Договір кредиту)
банк надав ОСОБА_4 в тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання
грошові кошти в сумі 31 000,00 дол. СІІІА зі
сплатою 13,00 % річних, з кінцевим строком
повернення кредиту до 28 травня 2022 року.
Банк свої зобов'язання за кредитним
договором виконав в повному обсязі,
надавши позичальнику грошові кошти в
сумі 15 000 дол. США та 16 000 дол. США на
підставі заяв на видачу траншів від 01
червня та 03 серпня 2007 року, а всього
позичальником було отримано 31 000 дол.
США. В свою чергу, відповідач свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконав, зокрема порушив умови
повернення кредиту та погашення
процентів за користування кредитом.
Станом на 23 жовтня 2013 року
заборгованість по кредиту склала 30 985,65
дол. США. Також, позичальник не виконує
власного обов'язку по сплаті процентів
за використання кредиту, закріпленого
п.3.3.8 зазначеного договору, внаслідок
чого станом на 23 жовтня 2013 року
заборгованість по сплаті процентів за
користування кредитом склала 22 863,31 дол.
США. За несвоєчасне повернення кредиту
відповідачу нарахована пеня в розмірі
72,07 дол. США та пеня за несвоєчасну
сплату процентів в розмірі 2 967,99 дол.
США. 31 травня 2007 року з метою
забезпечення виконання зобов'язань за
цим кредитним договором між банком,
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір
поруки № Дп900/06-034-3б2, за яким остання
зобов'язалася перед позивачем в
повному обсязі солідарно відповідати
за виконання позичальником (ОСОБА_4)
зобов'язань щодо повернення суми
кредиту, сплати відсотків за
користування кредитом, а також
можливої неустойки. Станом на 23 жовтня
2013 року загальна сума заборгованості
за кредитним договором склала 56 889,02
дол. США, в тому числі:

- заборгованість по кредиту - 30 985,65
дол. США;

- заборгованість за процентами - 22
863,31 дол. США;

- заборгованість по пені за
несвоєчасне повернення кредиту - 72,07
дол. США;

- заборгованість по пені за
несвоєчасну сплату процентів - 2 967,99
дол. США.

Направлена 25 серпня 2011 року на адресу
відповідачів вимога про сплату
заборгованості залишилися ними без
виконання.

З врахуванням викладеного банк просив
стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на свою користь
заборгованість за договором про
надання не відновлювальної кредитної
лінії №900/06-034-362 від 31 травня 2007 року в
сумі 56 889,02 дол. США.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги
фактично визнав та пояснив, що з
настанням економічної кризи в країні
наприкінці 2008 року він не мав
фінансової можливості вносити кошти на
погашення кредиту.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнала та звернулася в суд із
зустрічним позовом до банку про
визнання договору поруки припиненим.

В обґрунтування зустрічного позову
ОСОБА_2 вказала, що дійсно 31 травня 2007
року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4
укладено договір про надання
невідновлювальної кредитної лінії
№900/06-034-362, відповідно до п.п. 1.1.1.1-1.1.1.2 п.1
якого останньому банк мав би видати
кредит в розмірі 15000 дол. СІЛА до 01
червня 2007 року, а решту в сумі 35000 дол.
США - після додаткового оформлення в
забезпечення по даному договору
земельної ділянки, яка буде придбана за
рахунок першого траншу кредиту, зі
сплатою 13% річних за користування
кредитними коштами. На виконання цього
договору цього ж дня між банком та нею
укладено договір поруки. При цьому,
банком до серпня місяця 2011 року їй
ніяким чином не повідомлялось про
погашення ОСОБА_4 взятих на себе
зобов'язань по договору. Більше того,
банк навіть не повідомив її про те, що
між ним та ОСОБА_4 були укладені
додаткові угоди у 2007-2008 рр., якими
внесені зміни до договору про надання
невідновлювальної кредитної лінії
№900/06-034-362 від 31 травня 2007 року. Про дані
обставини їй стало відомо лише в кінці
лютого місяця 2014 року, коли із
Смілянського міськрайонного суду нею
було отримано позовну заяву банку про
стягнення заборгованості по договору в
солідарному порядку із неї та ОСОБА_4
Вважає, що внаслідок укладення між
банком та ОСОБА_4 додаткових угод від 03
серпня 2007 року та 08 жовтня 2008 року
значно збільшився обсяг її
відповідальності в разі неналежного
виконання ОСОБА_4 взятих на себе
зобов'язань по договору, тому
відповідно до положень ст. 559 ЦК України
просить визнати припиненою її поруку
за договором поруки №Дп900/06-034-362 від
31 травня 2007 року, укладеним між нею та
ПАТ «Укрсоцбанк», із 03 серпня 2007 року.

Третя особа ОСОБА_6 вважає, що позовні
вимоги банку до ОСОБА_4 про стягнення
боргу підлягають до задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» до
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором кредиту в
солідарному порядку підлягає до
часткового задоволення, а зустрічний
позов ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк» про
визнання договору поруки припиненим
слід задовольнити виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Банк свої зобов'язання за кредитним
договором виконав в повному обсязі,
надавши позичальнику ОСОБА_4 грошові
кошти в загальній сумі 31 000 дол. США.

В свою чергу, відповідач свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконав, зокрема порушив умови
повернення кредиту та погашення
процентів за користування кредитом, в
зв'язку із чим станом на 23 жовтня 2013 р.
заборгованість по кредиту склала 30 985,65
дол. США.

Згідно п.1.1 договору кредиту №900/06-034-362
від 31 травня 2007 року позивач надав
позичальнику у тимчасове користування
грошові кошти на умовах платності.
Відповідно до п.2.5. даного договору
кредиту, позичальник зобов'язаний
сплачувати позивачу проценти за
використання кредиту, нараховані за
поточний місяць до 10 числа місяця,
наступного за місяцем в якому
нараховані проценти.

Статтею 1048 ЦК України встановлено, що
проценти виплачуються щомісячно до дня
повернення позики.

Позичальник не виконував власного
обов'язку по сплаті процентів за
використання кредиту, закріпленого
п.3.3.8 зазначеного договору, внаслідок
чого станом на 23 жовтня 2013 року
заборгованість по сплаті процентів за
користування кредитом склала 22 863,31 дол.
США.

Згідно з п. 4.2. кредитного договору, за
прострочення строків повернення
кредиту чи прострочення сплати
процентів за кредитним договором,
позичальник зобов'язаний сплатити
позивачу пеню за кожний день
прострочення в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченої заборгованості.

Таким чином, за несвоєчасне повернення
кредиту ОСОБА_4 нарахована пеня в
розмірі 72,07 дол. США та пеня за
несвоєчасну сплату процентів в розмірі
2 967,99 дол. США.

Загальна сума заборгованості ОСОБА_4
перед банком за кредитним договором
станом на 23 жовтня 2013 року становила 56
889,02 дол. США, в тому числі:

- заборгованість по кредиту - 30 985,65
дол. США;

- заборгованість за процентами - 22
863,31 дол. США;

- заборгованість по пені за
несвоєчасне повернення кредиту - 72,07
дол. США;

- заборгованість по пені за
несвоєчасну сплату процентів - 2 967,99
дол. США.

Разом з тим, в ході розгляду справи ПАТ
«Укрсоцбанк», скориставшись своїм
правом, передбаченим ч. 1 ст. 31 ЦПК
України щодо зменшення розміру
позовних вимог, з огляду на доводи
викладені в запереченні проти
зустрічного позову ОСОБА_2, банк
перерахував заборгованість за
процентами, нарахованими за
користування кредитом виходячи з
відсоткової ставки в розмірі 13% річних,
а не в розмірі 15%, та просить стягнути
із відповідачів на свою користь
заборгованість за процентами в розмірі
19 725,47 дол. США.

Таким чином, з врахуванням зменшення
позовних вимог в частині
заборгованості за процентами із 22 863, 65
до 19 725, 47 дол. США, із відповідача ОСОБА_4
відповідно до положень ст.ст. 526, 550, 625,
1048, 1050, 1054 ЦК України та ст. 88 ЦПК України
підлягають стягненню на користь
позивача заборгованість за договором
про надання невідновлювальної
кредитної лінії №900/06-034-362 від 31 травня
2007 року заборгованість по кредиту в
сумі 30 985, 65 дол. США, заборгованість за
процентами в сумі 19 725, 47 дол. США,
заборгованість по пені за несвоєчасне
повернення кредиту в сумі 72, 07 дол. США,
заборгованість по пені за несвоєчасну
сплату процентів в сумі 967, 99 дол. США,
а всього 53 751, 19 дол. США, а також 3 441 грн.
судового збору.

Щодо позовних вимог банку про
стягнення боргу за кредитним договором
в солідарному порядку із поручителя
ОСОБА_2 та її вимог по зустрічного
позову до банку про припинення
договору поруки слід зазначити
наступне.

Згідно до пункту 1.1.1. договору про
надання не відновлювальної кредитної
лінії від 31 травня 2007 року надання
банком кредиту передбачалося
здійснюватися окремими частинами
(траншами) зі сплатою 13% річних в межах
максимального ліміту заборгованості
до 50 000 дол. США, з наступним порядком
надання траншів кредиту:

1.1.1.1. - 15 000 дол. США до 01 червня 2007
року;

1.1.1.2. - 35 000 дол. США після
дострокового оформлення в
забезпечення по даному договору
земельної ділянки, яка буде придбана за
рахунок першого траншу кредиту.

Проте, додатковою угодою №1 від 03
серпня 2007 року, без повідомлення та
згоди поручителя ОСОБА_2, до п. 1.1.1.
кредитного договору внесено зміни,
якими визначено максимальний ліміт
заборгованості до 31 000 дол. США з
наступним порядком надання траншів
кредиту:

1.1.1.1. - 15 000 дол. США до 01 червня 2007
року;

1.1.1.2. - 16 000 дол. США до 31 серпня 2007
року.

Таким чином, внаслідок зазначеної
зміни до договору кредиту, банк замість
надання позичальнику другого траншу в
розмірі 35000 дол. США зобов'язався надати
останньому до 31 серпня 2007 року транш
кредиту в розмірі 16000 дол. США, але вже
без додаткового оформлення в
забезпечення по даному договору
земельної ділянки, яка мала б бути
придбана ОСОБА_4 за рахунок першого
траншу кредиту в сумі 15 000 дол. США.

Оскільки ж банк та ОСОБА_4 без відома
ОСОБА_2 додатковою угодою №1 суттєво
змінили умови кредитного договору, що
полягала у відсутності обов'язкового
придбання ОСОБА_4 за рахунок першого
траншу земельної ділянки на своє ім'я в
забезпечення другого траншу, суд
приходить до висновку, що обсяг
відповідальності ОСОБА_2, як
поручителя, за виконання ОСОБА_4 взятих
на себе зобов'язань по договору значно
збільшився.

Обсяг відповідальності поручителя
ОСОБА_2 також збільшився і внаслідок
укладення поміж банком та ОСОБА_4
додаткової угоди №2 від 08 жовтня 2008
року, адже, цією угодою зазначені
сторони домовились про збільшення
процентної ставки по договору із 13%
річних до 15%, знову ж таки без будь-якого
повідомлення поручителя про це.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч.1 ст. 554 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального
права поручитель, хоча й пов'язаний із
боржником певними зобов'язальними
відносинами, є самостійним суб'єктом у
відносинах із кредитором. Поручитель,
зокрема, має право висувати
заперечення проти кредитора і в тому
разі, коли боржник від них відмовився
або визнав свій борг (ч.2 ст. 555 цього
Кодексу).

За положеннями ч.1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

До припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання без
згоди поручителя, які призвели до
збільшення обсягу відповідальності
останнього. Збільшення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання виникає в
разі: підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами;
установлення (збільшення розміру)
неустойки; встановлення нових умов
щодо порядку зміни процентної ставки в
бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких
беруть участь поручителі, збільшення
кредитної процентної ставки навіть за
згодою банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови в
договорі поруки не дає підстав
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди,
то ця умова договору є результатом
домовленості сторін (банку і
поручителя), а, отже, поручитель дав
згоду на зміну основного зобов'язання.
Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК України порука
припиняється у разі зміни основного
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності (п. 22 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року №5 "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин").

Окрім того, аналогічна правова позиція
висловлена Верховним Судом України в
постанові від 25 вересня 2013 року (справа
N 6-97цс13), яка є обов'язковою для
виконання відповідно до ст.360-7 ЦПК
України, і з якої вбачається, що за
змістом ч.1 ст. 559 ЦК України до
припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання,
здійснені без згоди поручителя, які
призвели до збільшення обсягу
відповідальності останнього, зокрема:
підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами;
установлення (збільшення розміру)
неустойки; встановлення нових умов
щодо порядку зміни процентної ставки в
бік збільшення тощо.

У зобов'язаннях, в яких беруть участь
поручителі, збільшення кредитної
процентної ставки навіть за згодою
банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови в
договорі поруки, не дає підстав для
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком і тягне
припинення поруки.

Ураховуючи викладене, матеріали
справи, які не свідчать про обізнаність
поручителя ОСОБА_2 про підняття
відсоткової ставки за кредитною
угодою, а також про обізнаність
поручителя за зміненою угодою
відсутності в основному договорі
кредиту обов'язку позичальника
використати перший транш кредиту на
придбання у власність земельної
ділянки як заставного майна з метою
отримання другого траншу, відсутність
будь-яких повідомлень чи додаткових
угод з цього питання, відсутність такої
умови у договорі поруки, відповідно до
ч.1 ст. 559 ЦК України тягнуть за собою
припинення поруки ОСОБА_2 перед банком
із дня укладення додаткової угоди №1,
тобто із 03 серпня 2007 року.

На підставі наведеного, ст.ст. 526, 550, 553,
554, 555, 559, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України,
керуючись п. 22 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
правовою позицією, висловленою
Верховним Судом України в постанові
від 25 вересня 2013 року (справа N 6-97цс13),
ст.ст. 10, 59, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4,
ОСОБА_2, третя особа на стороні
відповідачів, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
ОСОБА_5, про стягнення заборгованості
за договором кредиту задовольнити
частково.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на
користь публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ,
вул. Ковпака, 29, код. , МФО
300023) заборгованість за договором про
надання невідновлювальної кредитної
лінії №900/06-034-362 від 31 травня 2007 року
заборгованість по кредиту в сумі 30 985, 65
дол. США, заборгованість за процентами
в сумі 19 725, 47 дол. США, заборгованість по
пені за несвоєчасне повернення кредиту
в сумі 72, 07 дол. США, заборгованість по
пені за несвоєчасну сплату процентів в
сумі 967, 99 дол. США, а всього 53 751, 18 дол.
США, а також 3 441 грн. судового збору.

В іншій частині позову публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа на
стороні відповідачів, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
ОСОБА_5, про стягнення заборгованості
за договором кредиту - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
треті особи на стороні відповідача, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про
визнання договору поруки припиненим, -
задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_2 за
договором поруки №Дп900/06-034-362 від 31
травня 2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та
публічним акціонерним товариством
«Укрсоцбанк», із 03 серпня 2007 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на його
оскарження, а в разі його оскарження
-після розгляду справи апеляційним
судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий:
І. В. Гудзюк