РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/14196/14-ц

2/643/5133/14

27.11.2014 року
м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у
складі: головуючого судді Яремчука В.І.,
при секретарі Новаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду цивільну
справу за позовом розглянувши у
відкритому попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до Харківської
міської ради, треті особи: Третя
Харківська державна нотаріальна
контора і ОСОБА_5, про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

24.09.2014 року до суду надійшов позов
поданий представником адвокатом
ОСОБА_6 в інтересах позивачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Харківської міської
ради, треті особи: Третя Харківська
державна нотаріальна контора і ОСОБА_5,
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини за заповідальним
розпорядженням ОСОБА_7, яка померла у
місті Харкові ІНФОРМАЦІЯ_1

У позовній заяві позовні вимоги
позивачів обґрунтовані тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у місті Харкові
померла ОСОБА_7, яка за життя склала
заповідальне розпорядження на користь
позивачів і третьої особи - ОСОБА_5.
24.09.2014 р. представник позивачів при
ознайомленні у суді із іншою цивільною
справою дізнався про заповідальне
розпорядження. З тих причин, що раніше
позивачі не знали про заповідальне
розпорядження на їх користь, то вони не
зверталися до нотаріальної контори з
питання прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_7 та пропустили 6-місячний
строк для такого звернення. Просять суд
визначити додатковий строк для подання
заяви про прийняття спадщини.

У суді представник позивачів адвокат
ОСОБА_8 позов підтримав та пояснив, що
до нього звернувся ОСОБА_1, який
проживає у м. Бєлгороді, Російської
Федерації з приводу оформлення
спадщини, яка відкрилася після смерті
брата його батька - ОСОБА_9, який помер у
м. Харкові у 2011 році. У зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на предмет спадщини на
квартиру АДРЕСА_1 у якій проживав
померлий, він подав до Московського
районного суду м. Харкова позов, та
вважає, що достатнім доказом про подачу
позову до суду є долучений до позову
лист із нотаріальної контори, який
містить відомості про справу.

24.09.2014 р. у суді із матеріалів цивільної
справи № 643/9466/14-ц він дізнався про те,
що дружина ОСОБА_10 - ОСОБА_7, яка
проживала разом із покійним своїм
чоловіком, залишила заповідальне
розпорядження на користь спадкоємців -
позивачів у справі і третьої особи -
ОСОБА_5, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1,
співвласницею якої вона була наряду із
покійним ОСОБА_9 Через те, що 6-місячний
строк для звернення до нотаріальної
контори за спадщиною був пропущений,
він підготував від імені позивачів
позов до суду. Угоди із позивачами
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 він уклав за сприяння
ОСОБА_1, який отримав від нього бланки
заповнених угод та повернув їх йому із
підписами співпозивачів. Оскільки
позивачам не було відомо про наявність
складеного ОСОБА_7 заповіту то вони не
зверталися до нотаріуса з питання
прийняття спадщини і з цієї причини з
поважних причин пропустили строк для
звернення за прийняттям спадщини, який
належить поновить терміном не більше
як один місяць. 24.09.2014 року він отримав у
Третій державній нотаріальній конторі
м. Харкова письмову відмову щодо
неможливості оформлення спадщини
через пропуск 6-місячного строку.

Представник відповідача Харківської
міської ради Саньков Ю.В., діючи по
довіреності, позов не визнав та подав
заяву про розгляд справи у його
відсутності із урахуванням поданих до
суду письмових заперечень. У письмових
запереченнях представник Саньков Ю.В.
зазначив, що позивачі не надали суду
доказів про те, коли їм стало відомо про
наявність заповіту, та що
необізнаність позивачів про наявність
спадкового майна не є поважною
причиною для пропуску строку на
звернення до нотаріальної контори з
питання прийняття спадщини. Вважає, що
поважними причинами пропуску такого
строку є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами спадкоємця для вчинення дій
з прийняття спадщини.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - його
мати ОСОБА_12 у суді заявила про
обізнаність позивачів із наявністю
заповіту і заперечила проти надання їм
строку для прийняття спадщини.

Представник третьої особи ОСОБА_12
пояснила суду, що у 2008 році при
святкуванні 80-річного ювілею ОСОБА_9
повідомив присутніх про те, що від його
імені і від імені його дружини складені
заповіти на ім'я його рідних
племінників - позивачів у справі та
двоюрідного племінника ОСОБА_5 При
цьому він просив, щоб після його смерті
його квартиру не продавали, щоб у ній
поселився його двоюрідний племінник
ОСОБА_5, який сплатив би по одній чи дві
тисячі доларів його рідним трьом
племінникам, які житлом забезпечені,
але він як бездітний, бажав таким чином
залишитися у пам'яті своїх племінників.
Він також говорив про те, що про
складання заповітів він зателефонував
своїм родичам, які проживають у
Республіці Білорусь та повідомив їх
про складання заповітів і про свої
побажання з приводу його реалізації.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_9 помер і під час
похорон і поминальних процедур вона
піднімала питання про те, хто буде
доглядати за паралізованою вдовою -
ОСОБА_7, на що батько позивача ОСОБА_1
сказав, щоб вона із членами своєї сім'ї
доглянула вдову та про те, що квартиру у
спадок отримає її син. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_7 Вона зателефонувала
родичам у Білорусь та у Бєлгород, а
також усім іншим про смерть і батько
позивача ОСОБА_1 по телефону їй сказав,
що на похорони вони не приїдуть, і щоб
вона поховала померлу. Усім родичам
було відомо про наявність двох
заповітів, ніхто спадковим майном не
цікавився, спадкодавців доглядала
вона, їй допомагали її сини. Позивачі
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були останній раз у м.
Харкові кілька десятків років назад, ще
у дитинстві, спілкувалися по телефону,
у тому числі і з їх матір'ю, сестрою
ОСОБА_9 Позивач ОСОБА_9 та його батько
уникали спілкування з ОСОБА_7,
висловлювали про неї свої негативні
думки, вважали що вона була недостойна
їх родича, та могли навіть не знати про
те, що ОСОБА_7 уже кілька десятків років
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_9, з яким протягом цих років
спільно проживала. Позивачі не мають
матеріальних проблем, житлом
забезпечені, матеріально заможні,
ніколи не виказували намірів про
отримання спадку після бездітного
подружжя ОСОБА_13 і ОСОБА_7

За клопотанням представника третьої
особи ОСОБА_12 суд допитав свідків, які
показали про наступне:

-свідок ОСОБА_14 показав у суді про те, що
ОСОБА_13 приходився йому двоюрідним
братом. При святкуванні 80-річного
ювілею у своїй квартирі ОСОБА_15
повідомив про те, що ним і його дружиною
ОСОБА_7 складені заповіти на їх
квартиру на користь чотирьох
племінників. У 2011 році на похоронах
ОСОБА_13 позивач ОСОБА_9 та його батько
заявили, що не претендують на отримання
у спадок квартири, яка належала
покійному. На час смерті ОСОБА_13 вдова
ОСОБА_7 через хворобу не могла ходити,
вона сиділа, або лежала. ОСОБА_7 за 2-3
роки до смерті стала вести себе
неадекватно, її доглядали ОСОБА_5 та
його мати ОСОБА_12 У 2012 р. на похорони
ОСОБА_7 зі сторони позивачів ніхто не
приїхав. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 він ніколи не
бачив.

Свідок ОСОБА_16 у суді показав, що він є
братом ОСОБА_5 ОСОБА_13 приходився
2-рідним братом його баби ОСОБА_17. З
ОСОБА_13 він та його близькі родичі
підтримували добрі особисті стосунки.
У зв'язку із тим що стали виникати
захворювання ОСОБА_13 та його дружина до
2002 року склали заповіти і пояснили, що
не хочуть щоб їх квартира була продана
стороннім особам, просили, щоб у їхній
квартирі після їх смерті став
проживати їх двоюрідний племінник
ОСОБА_5, який би сплатив по тисячі
доларів США рідним племінникам
спадкодавця ОСОБА_9 - позивачам у
справі. У 2011 році стався інсульт у
ОСОБА_9, його доглядали ОСОБА_5 з матір'ю.
ОСОБА_7 хворіла протягом десяти років і
за нею доглядали ті ж особи. Після
смерті ОСОБА_9 ОСОБА_5 став жити у
квартирі з ОСОБА_7, доглядаючи за нею.
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 він ніколи не бачив.

Свідок ОСОБА_18 показав у суді, що ОСОБА_5
це його син. Під час святкування у 2008
році 80-річного ювілею ОСОБА_9 оголосив
про складення ним та його дружиною
заповітів на чотирьох племінників з
його сторони. Його воля була наступною:
щоб ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_9 став
проживати у їх квартирі та сплатив по
тисячі доларів США іншим трьом
спадкоємцям, зазначених у заповітах.
При цьому були присутніми позивач
ОСОБА_1 із батьком, які проживають у м.
Бєлгороді, які сказали, що вони житлом
забезпечені і щоб ОСОБА_5 доглянули
ОСОБА_9 і його дружину та отримали у
спадок квартиру. Крім того, ОСОБА_9
розповів, що написав листи своїм
племінникам та повідомив їх про
складання заповітів, та про свою волю,
яким чином належить розпорядитись
спадком після смерті його та його
дружини. Сестра ОСОБА_9, яка проживає у
Білорусії, у телефонній розмові з ним
підтверджувала про отримання листа від
ОСОБА_9 у якому була викладена його воля
щодо розпорядження спадковим майном.
Після смерті ОСОБА_7 його дружина
дзвонила усім родичам та повідомляла
про її смерть, та мала з ними розмови, у
тому числі із питань спадкування. Він
опікувався організацією похорон та
участі у тих розмовах не приймав.

Свідок ОСОБА_19 у суді показала, що на
протязі останніх дванадцяти років
подружжя ОСОБА_9 вона проживала з ними у
одному будинку та підтримувала із ними
дружні стосунки. У листопаді 2011 року на
похоронах ОСОБА_9 брат померлого із м.
Белгорода просив ОСОБА_5 доглянути за
ОСОБА_7 та говорив, що після її смерті
ОСОБА_5 успадкують квартиру, що
належала подружжю ОСОБА_9.

Завідувач третьої особи - Третьої
Харківської державної нотаріальної
контори подала заяву про розгляд
справи у її відсутності (а.с. 14).

Суд, заслухавши пояснення
представників позивачів і третьої
особи, та дослідивши письмові докази
встановив наступні факти та відповідні
ним правовідносини.

10.04.2002 року ОСОБА_7 зробила нотаріально
посвідчене заповідальне розпорядження
за яким все своє майно заповіла порівну
ОСОБА_1, ОСОБА_20, ОСОБА_3 і ОСОБА_5, а крім
того, заповіла грошовий внесок в
ощадбанку ОСОБА_5. (а.с. 5)

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 90 років у місті
Харкові померла ОСОБА_7 (а.с. 4)

06.04.2012 року у нотаріуса відбулася
реєстрація спадкової справи (а.с. 6).

Згідно змісту довідки Третьої
Харківської державної нотаріальної
контори від 18.09.2014 р. № 2041/01-16 після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7, яка
постійно була зареєстрована в АДРЕСА_2,
до нотаріальної контори звернувся
06.04.2012 року з заявою про прийняття
спадщини ОСОБА_5. (а.с. 7).

Згідно змісту довідки Третьої
Харківської державної нотаріальної
контори від 24.09.2014 р. № 2074/02-14 зазначено
про неможливість оформити спадщину
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7
згідно її заповіту через те, що
довірителям ОСОБА_6 необхідно було
звернутися на протязі 6 місяців з дня
відкриття спадщини до нотконтори та
подати заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1269 Цивільного кодексу
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу
України за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Позивачі всупереч встановленого ст. 60
ЦПК України для кожної сторони
обов'язку довести обставини, на які
вони посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, не надали доказів
на підтвердження своїх вимог та на
спростування заперечень третьої особи,
а саме, не надали суду документів, на
підставі яких можливо було б
встановити їх особу, не надали докази
щодо місця їх реєстрації, не надали
суду письмових пояснень та доказів
щодо обставин, через які вони не були
обізнані із складанням заповітів, щодо
спілкування зі спадкодавцями, не
спростували заперечень третьої особи
ОСОБА_5, представника третьої особи та
свідків щодо повідомлення
спадкодавцями спадкоємців про
складання заповітів та щодо виконання
волі спадкодавців після їх смерті.

За таких обставин у суду відсутні
підстави для встановлення поважності
причин пропуску кожним із позивачів
строку для подання заяви про прийняття
спадщини і відсутні підстави для
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 1269, 1270, 1272 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 до Харківської міської ради про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини за заповідальним
розпорядженням ОСОБА_7, яка померла у
місті Харкові ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
(Яремчук В.І.)