АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/6530/14
Головуючий 1 інст. -
Справа 642/4404/14-ц
Категорія - договірні
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.,

суддів: Трішкової
І.Ю.,

Кірсанової Л.І.,

при секретарі -
Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ
«ПриватБанк» на заочне рішення
Ленінського районного суду м. Харкова
від 04 серпня 2014 року по справі за
позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитом,-

В С Т А Н О В И Л А :

22.05.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просив стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість за кредитним договором
№ НАХККХ16770175 від 15.12.2007 року у розмірі
20495,60 грн., яка складається з наступного:
1624,72 грн. заборгованість за кредитом;
24,38 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 96,96 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 17297,37 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 952,17 грн. - штраф
(процентна складова).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 04 серпня 2014 року позов ПАТ
КБ «ПриватБанк» задоволено. Вирішено
стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
„ПриватБанк", заборгованість на суму
кредиту в розмірі 1624,72 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом в розмірі 24,38
грн.; 96,96 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом в
сумі 96,96 грн., а також штрафи в розмірі 500
грн. (фіксована частина) та 952,17 грн.
(процентна складова), а всього 3198,23 грн.

В апеляційній скарзі позивач просить
вказане рішення суду змінити в частині
відмови у задоволенні вимог про
стягнення пені та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким зазначені
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»
задовольнити у повному обсязі.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу
посилається на неповне з'ясування
судом обставин справи, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, порушення норм права.
Наполягає, що відповідач про
застосування позовної давності не
заявляв, тому суд безпідставно
відмовив у стягненні пені.

ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржує рішення
суду лише в частині відмови у
задоволенні вимог про стягнення пені.
Тому в решті законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції судовою колегією не
перевіряється.

У відповідності до статті 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги. Вислухавши доповідь судді,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що 15.12.2007 року між
ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір №НАХККХ16770175,
відповідно до умов якого ПАТ КБ
"ПриватБанк" надав, а ОСОБА_2 отримав
кредитні кошти у розмірі 1978, 75 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 12 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до Умов надання споживчого
кредиту, які є невідємною частиною
договору, відповідач зобов'язаний
погашати заборгованість за кредитом,
відсоткам за його користування, по
перевищенню платіжного ліміту, а також
сплачувати комісії на умовах,
передбачених договором.

Пунктом 5.1. Умов надання споживчого
кредиту передбачено, що при порушенні
позичальником зобов*язань банк має
право нарахувати, а позичальник
зобов*язаний сплатити пеню в розмірі 0,5%
від суми простроченого платежу.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості ОСОБА_2 в порушення умов
договору допустив заборгованість
станом на 09.04.2014 року на суму кредиту в
розмірі 20495, 60 грн., яка складається з
наступного: 1624,72 грн. - заборгованість
за кредитом; 24,38 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 96,96
грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 17297,37 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 500,00 грн. -
штраф (фіксована частина); 952.17 грн. -
штраф (процентна складова), що складає 5%
суми заборгованості.

Згідно зі ст. ст. 526 і 527 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

В силу ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

За змістом ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови в позові.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Як вбачається із
ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в
один рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині стягнення пені, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
надав суду розрахунку заборгованості
по сплаті пені в межах річного строку
позовної давності, а суд позбавлений
можливості самостійно здійснити такий
розрахунок.

Як вбачається з матеріалів справи із
заявою про застосування позовної
давності відповідач не звертався.

За таких обставин висновок суду щодо
наявності підстав для відмови в
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
є помилковим.

Водночас, при вирішенні питання про
стягнення неустойки (пені, штрафів),
судова колегія вважає за необхідне
застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК
України щодо зменшення розміру
неустойки, оскільки він значно
перевищує розмір збитків.

Таким чином, позов про стягнення з
відповідача пені підлягає частковому
задоволенню, з відповідача на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню
пеня в розмірі 1624,72 грн.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 307 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне змінити рішення
суду першої інстанції, підставою для
чого, згідно п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, є
порушення судом норм матеріального
права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п.п. 2, 3, ч. 1 ст.
309 ЦПК України, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.
Харкова від 04 серпня 2014 року змінити, в
частині відмови у задоволення позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про
стягнення пені - скасувати.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині
стягнення пені задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» пеню 1624,72 грн.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -