Справа № 761/8883/14-ц
Провадження №2/761/3587/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 липня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Михнюк
В.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна», 3-я особа:
Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» про визнання дій
неправомірними, стягнення страхового
відшкодування,

ВСТАНОВИВ

25.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом про визнання дій
неправомірними, стягнення страхового
відшкодування. В ході розгляду справи
позивач подав заяву про збільшення
розміру позовних вимог (а.с. 71); в
судовому засіданні 17.07.2014 року ним було
подано заяву про зменшення розміру
позовних вимог.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим,
що 29.12.2013 року стався страховий випадок
про який він повідомив відповідача
30.12.2013 року, подавши всі необхідні
документи для отримання страхової
виплати в розмірі 627000 грн. Оскільки
відповідач виплатив частину
страхового відшкодування на користь
третьої особи, як вигодонабувача, а
іншу частину позивачу, з порушенням
строків виплати вказаного
відшкодування, позивач просить визнати
дії відповідача протиправними та
стягнути з відповідача 3 % річних в
розмірі 2985,15 грн., інфляційні збитки в
розмірі 17556 грн., пеню в розмірі 18159,76
грн.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову,
оскільки при виплаті страхового
відшкодування відповідач скористався
правом, наданим йому п. 6.3.10.1 договору
добровільного страхування, згідно
якого страховик має право відстрочити
строк прийняття рішення про виплату
страхового відшкодування, але не
більше ніж на 180 календарних днів, у
разі якщо не повністю з'ясовані
обставини страхового випадку. Таким
чином, виплата страхового
відшкодування здійснена у встановлені
договором строки.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи повідомлявся
належними чином, а тому суд вважає за
можливе розглядати справи без його
участі.

Вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
докази, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що 05.11.2013 року між
позивачем та відповідачем ПАТ
«Страхова компанія «Універсальна»
було укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
3137/261/000422, предметом страхування якого
був транспортний засіб автомобіль BMV X5,
державний номер НОМЕР_1,
вигодонабувачем за договором є ПАТ
«Укрсооцбанк».

Строк дії договору з 28.11.2013 року по
27.11.2014 року.

Відповідно до п. 2.2 договору
протиправне позбавлення транспортного
засобу є страховим випадком.

Судом встановлено, що 29.12.2013 року
невідомі особи незаконно заволіділи
вищевказаним транспоним засобом, про
що 30.12.2013 року до Єдиного реєстру
досудового розслідування за №
0015020 внесено відповідні відомості
та розпочато за фактом незаконного
заволодіння транспортним засобом
досудове розслідування, яке досі
триває.

30.12.2013 року позивач звернувся до ПАТ
«Страхова компанія «Універсальна» з
заявою про отримаання страхового
відшкодування та надав необхідні
документи для здійсненя страхової
виплати.

На виконання вимог страховика
позивачем було надано довідку органів
МВС про відкриття кримінального
провадженя та довідку про вилучення у
позивача органами досудового слідства
технічного паспорта та повного
комплекту ключів від автомобіля.

20.01.2014 року відповідач листом
повідомив позивача про те, що рішення
про виплату страхового відшкодування
відтерміновано до закінчення
проведення досудового розслідування
по кримінальному провадженю №
0015020 та прийняття за ним
процессуального рішення.

Станом на 20.06.2014 року відповідач
здійснив виплату суми страхового
відшкодування на рахунок третьої
тособи, як вигодонабувача, у розмірі
170421,27 грн, з них 145853,66 грн. було
направлено на погашення
заборгованості по кредиту, решта суми
страхового відшкодування у розмірі
24582,61 грн. була виплачена позивачу
шляхом зарахування її на поточний
рахунок.

В зв»язку з чим третьою особою було
надано довідку, згідно якої припинено
дію кредитного договору та договору
застави, які були укладені між
позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк».

Відповідно до п. 9.10.1 договору у випадку
протиправного позбавлення
транспортного засобу страховик
сплачує страхове відшкодування в два
етапи: 40% суми розрахованого страхового
відшкодування згідно зі страховим
актом за фактом протиправного
прозбавлення страхувальника протягом
12 календарних днів з дня прийняття
рішення про виплату страхового
відшкодування; 60 % страхового
відшкдування після отримання
страховиком копії документа, який
підтверджує закінчення попереднього
слідства (складання обвинувального
висновку або закриття кримінальної
справи) по зазначеній кримінальній
справі, чи закінчення шестимісячного
терміну з дати порушення цієї
кримінальної справи - протягом 12
календарних днів з дня прийняття
рішення про виплату страхового
відшкодування.

Отже, 40 % суми розрахункового
страхового відшкодування становить
250800 грн.

Відповідно до умов договору,
відповідач повинен був прийняти
рішення про виплату страхового
відшкодування 14.01.2014 року та виплатити
позивачу суму страхового
відшкодування в розмірі 250800 грн. 27.01.2014
року.

Як було встановлено судом, про що
представник відповідача не
заперечував, 19.06.2014 року відповідач
перерахував на рахунок позивача 143771,28
грн; 23.06.2014 року - 80000 грн.; 24.06.2014 року - 60000
грн.; 25.06.2014 року - 80000 грн.; 26.06.2014 року -
80000 грн; 27.06.2014 року - 80000 грн; 01.07.2014 року -
103228,72 грн.

Отже, відповідачем було прострочено
сплату страхового відшкодування на 143
дні ( з 27.01.2014 року по 18.06.2014 року).

Заперечення представника відповідача,
що страховиком було відстрочено строк
прийняття рішення про виплату
страхового відшкодування відповідно
до п. 6.3.10.1 договору добровільного
страхування, суд не приймає до уваги,
оскільки відповідачем не було надано
обґрунтованих доводів щодо
необхідності відстрочення виплати
страхового відшкодування, не було
надано жодних обґрунтованих пояснень з
посиланням на докази, які обставини
страхового випадку не були повністю
з'ясовані, в той час, як позивачем
своєчасно були надані всі необхідні
документи, як того вимагають умови,
укладеного між сторонами, договору
добровільного страхування.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Крім того, п. 6.1.3 договору визначено, що
за несвоєчасну сплату страхового
відшкодування страховик сплачує пеню
за кожен день прострочення платежу у
розмірі 0,05 % від належної до виплати
суми, але не більше 10 % від розміру
страхового відшкодування.

Положенням п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України
передбачено, що страховик зобов'язаний
у разі настання страхового випадку
здійснити страхову виплату у строк,
встановлений договором.

Позивачем надано розрахунок 3 % річних,
інфляційних втрат та пені за період
прострочення виплати страхового
відшкодування, який відповідає вимогам
чинного законодавства, а тому суд
приймає його до уваги.

Оскільки відповідачем було виплачено
позивачу страхове відшкодування з
порушенням строків, передбачених
умовами договору, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача 3 % річних в розмірі
2985,15 грн., інфляційні збитки в розмірі
17556 грн., пеню в розмірі 18159,76.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Разом з тим, відповідно до приписів
ст. 16 ЦК України, такого способу
захисту, як визнання незаконними чи
протиправними дії страхової компанії,
законодавством не передбачено,
оскільки п. 10 ч.2 ст. 16 ЦК України
визначено, що способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути визнання незаконними рішення, дій
чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що з огляду на обраний
позивачем спосіб захисту своїх прав,
позовні вимоги про визнання
протиправними дії ПАТ «Страхова
компанія «Універсальна» не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 530, 625, 979, 989, 982,
988, 992 ЦК України, ст.ст. 10, 59, 60, 88, 212, 213, 215,
218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Універсальна» на користь ОСОБА_1 3 %
річних в розмірі 2985,15 грн., інфляційні
збитки в розмірі 17556 грн., пеню в розмірі
18159,76, а всього 38700,91 грн. (тридцять вісім
тисяч сімсот грн.. 91 коп.).

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Універсальна» на користь держави
судовий збір в розмірі 387,01 грн.

Решту позовних вимог залишити без
задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя