Справа №647/2049/14-ц
Провадження № 2/647/549/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2014 року Бериславський районний суд
Херсонської області у складі:

головуючого судді Кириленко М.О.,

за участю секретаря Святцевої Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у місті
Бериславі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Бериславської міської ради
про встановлення факту, що має юридичне
значення та визнання права власності
на майно в порядку спадкування за
законом, суд,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до Бериславської
міської ради про встановлення факту, що
має юридичне значення та визнання
права власності на майно в порядку
спадкування за законом. В
обґрунтування позову посилалися на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_8 року в місті Бериславі,
Бериславського району, Херсонської
області помер ОСОБА_3. Після його смерті
відкрилася спадщина у вигляді
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, який він успадкував як
спадкоємець першої черги за законом
після смерті батька ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, вступивши в
управління спадковим майном, так як на
момент смерті спадкодавця проживав з
ним у спірному будинку, однак не
оформив прийняття спадщини у
встановленому порядку, хоча фактично
володів нерухомим майном як власник. І
хоч, ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину,
так як вступив в управління і володіння
спадковим майном після смерті батька,
та протягом строку, передбаченого ч. 2
ст. 549 ЦК Української РСР, не заявляв про
відмову від спадщини, нотаріус
відмовив в оформленні спадщини, через
те, що не можливо встановити місце
відкриття спадщини, факт прийняття
спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3, факт
родинних відносин, а також через
відсутність правовстановлюючого
документу на спадкове майно. Оскільки,
ОСОБА_1 спадкоємець першої черги не має
змоги оформити спадщину відповідно до
вимог законодавства змушений
звернутися до суду.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги,
просила їх задовольнити.

Від відповідача у судове засідання
надійшла заява про розгляд справи у
відсутності їх представника.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд
вважає за можливо розглянути справу за
відсутності сторони, належних чином
повідомлену про день, місце та час
розгляду справи на підставі наявних у
справі доказів.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року
в місті Бериславі, Бериславського
району, Херсонської області помер
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1, виданим
відділом реєстрації актів
громадянського стану Бериславського
районного управління юстиції 10 квітня
2002 року, актовий запис № 86.

Після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_1, який він
успадкував як спадкоємець першої черги
за законом після смерті батька ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, вступивши
в управління спадковим майном, так як
на момент смерті спадкодавця проживав
з ним у спірному будинку, однак не
оформив прийняття спадщини у
встановленому порядку, хоча фактично
володів нерухомим майном як власник.

На випадок смерті ОСОБА_3 не
розпорядився належним йому майном,
заповіту не залишив.

ОСОБА_1, син померлого ОСОБА_3, є
спадкоємцем першої черги за законом,
який прийняв спадщину, оскільки на
момент смерті ОСОБА_3 мешкав разом із
ним. Прийняття спадщини є фактом, яке
відображає волю спадкоємця придбати
майно після смерті спадкодавця. В
даному випадку позивач прийняв
спадщину фактично, оскільки його воля,
як спадкоємця за законом, була виражена
у його діях по фактичному управлінню та
володінню спадковим майном (догляд за
будинком та проживання в ньому, сплата
витрат по його утриманню, зберігання
відповідних документів на майно та ін.).

Відповідно до ч. 1 п. 4 Прикінцевих та
Перехідних положень ЦК України 2003р.
Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 №7, відносини спадкування
регулюються правилами ЦК, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного кодексу
Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому
числі щодо прийняття спадщини, кола
спадкоємців за законом.

Оскільки ОСОБА_3 помер у 2002 році (тобто
до набрання чинності ЦК України 2003р.), а
ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після
його смерті, данні цивільні відносини
регулюються положеннями ЦК
Української РСР 1963р.

Згідно ст.ст. 525-527 ЦК Української РСР
часом відкриття спадщини визнається
день смерті спадкодавця; місцем
відкриття спадщини визнається останнє
постійне місце проживання спадкодавця
(стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно
невідоме, - місцезнаходження майна або
його основної частини. Спадкоємцями
можуть бути особи, що були живими на
момент смерті спадкодавця, а також діти
померлого, зачаті при його житті і
народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР
1963р. спадкування здійснюється за
законом та за заповітом. Як передбачено
ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР 1963р. при
спадкуванні за законом спадкоємцями
першої черги є в рівних частках діти,
інший з подружжя та батьки померлого.

Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР
1963р. для набуття спадщини необхідно,
щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина вважається належною
спадкоємцю з часу відкриття спадщини.
За п. 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963р.
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

І хоч, ОСОБА_1 фактично прийняв
спадщину, так як вступив в управління і
володіння спадковим майном після
смерті батька, та протягом строку,
передбаченого ч. 2 ст. 549 ЦК Української
РСР, не заявляв про відмову від
спадщини, нотаріус відмовив в
оформленні спадщини, через те, що не
можливо встановити місце відкриття
спадщини, а також факт прийняття
спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 (лист
приватного нотаріуса Бериславського
районного нотаріального округу
Херсонської області від 02 липня 2014 року
за вих. № 201/01-16).

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» при вирішенні вимог про
встановлення факту прийняття спадщини
і місця її відкриття суд має виходити з
положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з
якими місцем відкриття спадщини
визнається останнє постійне місце
проживання спадкодавця, а якщо воно
невідоме - місце знаходження майна або
його основної частини. Діями ж, що
свідчать про прийняття спадщини, є
фактичний вступ заявника в управління
чи володіння спадковим майном у межах
шестимісячного строку з дня відкриття
спадщини або подача ним протягом цього
строку до державної нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини
заяви про її прийняття.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року в місті
Бериславі, Бериславського району,
Херсонської області, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2, виданим Бериславським
районним відділом реєстрації актів
громадянського стану 25 жовтня 1994 року,
актовий запис № 219.

Після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_1, що належав
померлому на підставі договору
купівлі-продажу від 11 червня 1969 року,
посвідченого нотаріусом Бериславської
державної нотаріальної контори, за
реєстром № 1112, зареєстрований на праві
особистої власності і записаний в
реєстрово-кадастрову книгу під № 2249/9
Бериславською міською радою депутатів
трудящих 19 травня 1970 року.

При житті ОСОБА_4 залишив на ім'я ОСОБА_3
заповіт, посвідчений нотаріусом
Бериславської державної нотаріальної
контори 12 лютого 1986 року,
зареєстрований в реєстрі за № 296. Даним
заповітом ОСОБА_4 заповідав своєму сину
ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не
знаходилося та з чого б воно не
складалося.

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР
1963 року, який діяв на час смерті ОСОБА_4,
для надбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Згідно з п. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (в
редакції 1963 р.) визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління чи
володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_4, його син, ОСОБА_3,
фактично прийняв зазначену спадщину,
оскільки фактично вступив в управління
спадковим майном на підставі п. 1 ч. 1 ст.
549 ЦК Української РСР, та протягом
строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 ЦК
Української РСР, не заявив про відмову
від спадщини, але не оформив своїх
спадкових прав.

Факт прийняття ОСОБА_3 спадщини, яка
відкрилась в наслідок смерті ОСОБА_4,
та факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, яка
відкрилася в наслідок смерті ОСОБА_3
підтверджується довідкою
Бериславської міської ради
Херсонської області від 14 липня 2014
року за № 413, відповідно до якої
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, проживали спільно в
будинку АДРЕСА_1, вели спільне
господарство з 1970 року по день смерті
ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4. ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
спільно проживали та вели
господарство в зазначеному будинку з
1989 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року
ОСОБА_3, а також паспортом гр. ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, серії НОМЕР_3, виданий
Бериславським РВ УМВС України в
Херсонській області 25 червня 1998 року, в
якому в графі «місце проживання» штамп
Бериславського РВ УМВС України в
Херсонській області про реєстрацію за
адресою: АДРЕСА_1 з 1989 року.

Згідно довідки Бериславської міської
ради Херсонської області від 14 липня
2014 року за № 413 ОСОБА_3 з 1970 року по день
смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року проживав в
АДРЕСА_1(а.с.17).

Таким чином, місцем відкриття спадщини
є останнє місце проживання спадкодавця
за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, ОСОБА_1 не має можливості
оформити спадщину, через те, що
необхідно встановити факт родинних
відносин між ним та померлим батьком
ОСОБА_3, оскільки в документах, які
підтверджують їх родинний зв'язок
маються розбіжності, а саме:

- в свідоцтві про народження ОСОБА_1,
серії НОМЕР_4, що видане Бериславським
районним відділом реєстрації актів
громадянського стану 26 грудня 1970 року,
батьком зазначен «ОСОБА_3»(а.с.12).

- в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1,
видане відділом реєстрації актів
громадянського стану Бериславського
районного управління юстиції 10 квітня
2002 року, зазначено, що помер «ОСОБА_3»,
тому в позасудовому порядку встановити
даний факт не можливо( а.с.13).

Факт родинних відносин між померлим
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджується тим,
що згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_1 прізвище та ім'я його батька
повністю ідентичні записам у
свідоцтві про смерть ОСОБА_3,
розбіжність лише по батькові - «ОСОБА_3»
та «ОСОБА_3».

Згідно ч. 1 п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд
розглядає заяви про встановлення факту
родинних відносин між фізичними
особами.

Встановлення факту родинних відносин
між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, як між батьком та
сином, має для позивача юридичне
значення, так як від встановлення
даного факту залежить виникнення його
особистих майнових прав, в даному
випадку, на спадщину.

До того ж, відповідно до підпункту 4.15
пункту 4 глави 10 розділу II Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 22.02.2012
№ 296/5, видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві, а відсутність у ОСОБА_1
оригіналу правовстановлюючого
документу на нерухоме майно (договору
купівлі-продажу від 11 червня 1969 року)
перешкоджає йому отримати свідоцтво
про право на спадщину за законом.

Пленум Верховного Суду України в абз. 3
п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» зазначив, що у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Як встановлено судом, нотаріус
відмовила позивачу не тільки через те,
що не можливо встановити місце
відкриття спадщини, факт прийняття
спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3, факт
родинних відносин, а і через
відсутність правовстановлюючого
документу на спадкове майно(а.с.8).

Оскільки, ОСОБА_1 спадкоємець першої
черги не має змоги оформити спадщину
відповідно до вимог законодавства,
питання про визнання права власності
на спадщину після смерті ОСОБА_3 має
вирішуватись у судовому порядку,
оскільки рішення суду буде юридичним
документом для оформлення права на це
майно.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ст.ст.274-278 ЦПК України спадщина
відумерлою не визнавалась.

Враховуючи викладені обставини справи
та вимоги Закону, суд вважає, що
позовні вимоги є законними та
обґрунтованими, у зв'язку з чим вони
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 256 ЦПК України,
ст. ст. 3, 15, 16, 328 ЦК України, ст.ст. 525-527,
529, 548, 549 ЦК Української РСР 1963 року,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування», суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщини у вигляді
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, яка відкрилась в наслідок
смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Встановити факт, що місцем відкриття
спадщини є останнє місце проживання
спадкодавця - ОСОБА_3 за адресою:
АДРЕСА_1.

Встановити факт, що померлий
ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є
рідним батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщини у вигляді
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, яка відкрилася в наслідок
смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Визнати, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_8 року, за ОСОБА_1 право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_1, який складається з:

1) житлового будинку літера "А"
загальною площею 66,5 кв.м., житловою
площею 34,9 кв.м., що складається з:

2) прибудова літера "а" площею 25,3 кв.м.;

3) сарай літера "Б" площею 24,4 кв.м.;

4) кухня літера "В" площею 33,8 кв.м.;

5) прибудова літера "в" площею 10,9 кв.м.;

6) сарай літера "Г" площею 12,6 кв.м.;

7) літній душ літера "Д" площею 2,0 кв.м.;

8) туалет літера "Е" площею 2,0 кв.м.;

9) № 1 водопровід;

10) № 2 ворота;

11) № 3 огорожа;

12) № 4 огорожа. .

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Бериславський районний суд
Херсонської області, шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя
М.О. Кириленко