Справа № 1313/4002/12
Головуючий у 1 інстанції: Дем"яновський
Провадження № 22-ц/783/6519/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г.,
Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Щербай В.П.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Миколаївського районного
суду Львівської області від 30
листопада 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про усунення перешкод
у користуванні квартирою, визнання
особи такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням та
про анулювання місця реєстрації, -

встановила:

28 листопада 2012 року ОСОБА_6 подав
вказаний позов до ОСОБА_5

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що він зареєстрований
з 14.11.2012 року за адресою АДРЕСА_1.
Загальна площа квартири 45кв.м. Особовий
рахунок на сплату комунальних послуг
відкрито на ім"я ОСОБА_6 Технічний стан
будинку і характеристика житлового
приміщення- незадовільний. В спірній
квартирі зареєстрований також ОСОБА_5
Згідно квитанцій ЛКМП " Львівводоканал"
відповідач систематично не платить за
послуги, і у нього існує заборгованість
в сумі 1645 грн. 10 коп. Відповідач
протягом останніх 7-ми місяців не
з'являється за своїм місцем реєстрації,
не цікавиться технічним станом
житлового приміщення, не сплачує
комунальні послуги, на вимогу відкрити
спірну квартиру не реагує.

Комісією ДП "Львівдіпрокомбуд"
встановлено, що ОСОБА_5 відсутній за
місцем реєстрації, на стук у двері не
реагує, комунальні послуги не сплачує,
квартирою не цікавиться, протікання
даху не усуває, вселитися не
намагається, чим систематично правила
співжиття, робить неможливим для інших
проживання з ним в одній квартирі.
ОСОБА_5 грубо порушує його право найму
на квартиру, оскільки ключів та
будинкової книги на квартиру не
передає та відмовляється передати, чим
порушує своїми діями його право на
використання житла, забезпечення
збереження житла та підтримання його в
належному стані.

ОСОБА_5 без поважних причин не проживає
в спірній квартирі більше 7-ми місяців,
не несе ніяких витрат по утриманню,
тому вважав, що він, як наймач житла, має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження майном наданим в найм.
Враховуючи вищенаведені обставини,
ОСОБА_6 просив зобов"язати ОСОБА_5 не
чинити перешкод у користуванні
квартирою АДРЕСА_1, визнати ОСОБА_5
таким що втратив право на користуванні
вищевказаною квартирою та анулювати
його місце реєстрації.

Оскарженим рішенням Миколаївського
районного суду Львівської області від
30 листопада 2012 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_6
перешкод в користуванні квартирою
АДРЕСА_1.

Визнано ОСОБА_5, таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

Анульоване місце реєстрації ОСОБА_5 в
квартирі АДРЕСА_1.

Контроль за виконанням даного рішення
покладено на відділення громадянства,
іміграції та реєстрації фізичних осіб
Личаківського РВ ГУМВСУ у Львівській
області.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі зазначає, що
рішення є незаконним та
необґрунтованим, висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи. Звертає увагу суду на те, що він
не був у порядку, визначеному ЦПК
України, повідомлений про розгляд
даної справи, не приймав участі у
судовому засіданні. Крім того, вказує,
що позовна заява подана до суду 28.11.2012
року, відкрито провадження у справі -
29.11.2012 року, а призначено до розгляду на
30.11.2012 року о 11 год. 30хв. Зазначає, що на
момент подання позовної заяви він був
зареєстрований за адресою:АДРЕСА_1, а
тому позивачем було введено суд в оману
щодо його місця проживання у АДРЕСА_2,
запевняє, що ніколи за такою адресою не
проживав. А тому вважає, що дана справа
розглянута неповноважним судом.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити.

Вислухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_2 на підтримання апеляційної
скарги, заперечення ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на апеляційну скаргу, перевіривши
матеріали справи і доводи скарги,
колегія суддів вважає, що її слід
задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду
в повній мірі не відповідає.

У силу статей 71, 72 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом. Визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України " Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України" від 12 квітня
1985 року № 2 передбачено, що у справах
про визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (стаття
71 ЖК України), необхідно з'ясовувати
причини відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду, тощо)
суд може продовжити пропущений строк.

Приймаючи до уваги посилання позивача
на вказані в позовній заяві обставини
та акт №1 про відсутність (не
проживання) особи за місцем реєстрації
від 25.05.2012року, акт №2 про відсутність
(не проживання) особи за місцем
реєстрації від 03.09.2012 року, до акт №3 про
відсутність (не проживання) особи за
місцем реєстрації ві 15.11.2012 року, які
складені комісіями в складі
працівників ДП «Львівдіпрокомбуд» та
зазначивши, що оскільки відповідач без
поважних причини не проживає в
квартирі, не несе ніяких витрат по
утриманню, суд прийшов до висновку, що
ОСОБА_6, як наймач житла має право
вимагати усунення перешкод здійсненні
права користування та розпорядження
майном наданим в найм та задовольнив
позов.

При цьому суд посилався на положення,
ст.ст.71,72 ЖК України згідно яких наймач
або члени його сім'ї можуть бути
визнаний судом такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням, зокрема, якщо вони в ньому
непроживають без поважних причин понад
шість місяців.

Суд також вказав, що підстави втрати
права користування жилим приміщенням
при вибутті на постійне проживання до
іншого населеного пункту зазначені у
ч.2 ст. 107 ЖК України та на підтвердження
вибуття відповідача на постійне
проживання бере до уваги фактичні дані,
а саме повідомлення відповідача, що він
з 22.05.2012 року проживає в АДРЕСА_2.

Однак такі висновки суду не
відповідають обставинам справи та до
того ж є взаємовиключні.

Апелянт вказує, що на момент
подання позовної заяви він був
зареєстрований за адресою:АДРЕСА_1, а
тому позивачем було введено суд в оману
щодо його місця проживання у АДРЕСА_2,
запевняє, що ніколи за такою адресою не
проживав.

Судова колегія вважає, що ці посилання
заслуговують на увагу, так як апелянтом
представлено копію постанови
Личаківського районного суду м.Львова
від 21 травня 2014 року по справі №2-а/463/93/14
з якої вбачається, що його місце
проживання є квартира АДРЕСА_1.

Таким чином немає жодних підстав
вважати, що відповідач вибув на інше
постійне місце проживання.

Апелянт також вказує, що з грудня 2013
року по березень 2014 року був відсутній
за адресою постійного місця
проживання, у зв'язку із відключеним
опаленням та водопостачанням у цьому
приміщенні. Тимчасово проживав у своїй
творчій майстерні, розташованій по
АДРЕСА_3.Навесні вирішив знову
продовжити проживати у цьому житловому
приміщенні. 19 березня 2014 року, прибувши
до помешкання, він виявив, що замок
вхідних дверей до нього виламаний, а
двері забиті металевою штабою.

З врахуванням цих пояснень та того, що і
представники ДП «Львівдіпрокомунбуд»
визнали, що квартира на той час
знаходилася в неналежному технічному
стані, суд належно не перевірив, чи з
поважних причин відповідач був
відсутній у цій квартирі.

Судовою колегією також встановлено, що
раніше між відповідачем та інститутом
«Львівдіпрокомунбуд» протягом 2001 - 2012
років тривав судовий спір щодо його
виселення з вказаної квартири.

Рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 22 травня 2012 року у
задоволенні позову Львівського
проектного інституту
«Львівдіпрокомунбуд» про виселення
ОСОБА_5 з приміщення АДРЕСА_1.

При цьому в рішенні вказано, що
встановлено, що встановленим те, що
спірне приміщення за своїм статусом є
житловим, за рішенням виконкому
віднесено до службового та
використовується, як гуртожиток.
ОСОБА_5, як молодий спеціаліст на
законних підставах був вселений в одну
із кімнат спірного приміщення, в якому
йому було надано ліжкомісце для
проживання, як в гуртожитку для
одиноких осіб.

Також зазначено, що безспірно
встановлено, що ОСОБА_5 у спірному
приміщенні було надано для проживання
ліжкомісце та 23 лютого 1989 року
прописано за даною адресою як в
гуртожитку, де він проживає і по даний
час. Для користування у даній квартирі
газом, електроенергією та іншими
комунальними вигодами на ОСОБА_5
відкриті рахунки та ним здійснюється
оплата комунальних послуг.

В той же час по даній справі, яка є
предметом апеляційного розгляду,
позивач ОСОБА_6 посилається на те, що
він зареєстрований у квартирі з 14.11.2012
року.

Таким чином суд не звернув увагу на те,
що ОСОБА_5 не був членом сім'ї ОСОБА_6, а
тому підстав для задоволення позову по
ст.ст.71,72 ЖК України не було.

Судова колегія прийшла до
висновку, що не представлено доказів
про те, що відповідач втратив право
користування зазначеним приміщенням.

Оскільки наступні позовні вимоги
є похідними від цієї вимоги, тому немає
підстав для їх задоволення.

При таких обставинах рішення суду слід
скасувати і постановити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.2-4,
313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити.

Рішення Миколаївського
районного суду Львівської області від
30 листопада 2012 року скасувати та
ухвалити нове.

В позові ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою, визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням та про анулювання
місця реєстрації- відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Бермес І.В.

Судді:
Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.