провадження 6/201/441/2014
УХВАЛА

2 грудня 2014 року
Жовтневий
районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську заяву
ОСОБА_1 про поновлення пропущеного
строку для пред’явлення виконавчого
документу до виконання по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
незаконними рішення міськвиконкому,
Державного акту на право власності на
землю, усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 17 квітня 2000 року
звернулися до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_4 про визнання
незаконними рішення міськвиконкому,
Державного акту на право власності на
землю, усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою.

ОСОБА_4 звернулася з зустрічною
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 12 травня 2003 року,
яке у встановленому законом порядку
набрало законної сили, у задоволенні
позовних сторонам – відмовлено та
встановлено земельний сервітут для
обслуговування домоволодіння ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 по вул. Мандриківська 6 у
м. Дніпропетровську у вигляді
звільнення території для
обслуговування фундаменту будинку,
розміром 60 см. Уздовж стіни зі сторони
земельної ділянки Логачової.

ОСОБА_1 21 листопада 2014 року звернулася
до суду з заявою про поновлення
пропущеного строку для пред’явлення
виконавчого документа до виконання.

Сторони у судове засідання не
з’явилися про час та місце судового
засідання повідомлялися належним
чином, про причини своєї неявки суд не
повідомили. На підставі ч. 2 ст. 371 ЦПК
України суд вважає можливим розглядати
питання про поновлення пропущеного
строку для пред’явлення виконавчого
документа до виконання за їх
відсутності.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Частиною першою статті 368 ЦПК України
визначено, що питання, пов’язанні із
зверненням судового рішення до
виконання вирішує місцевий суд, який
розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред’явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про
виконавче провадження» стягувач, який
пропустив строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
має право звернутися із заявою про
поновлення строку пред'явлення до суду,
який видав виконавчий документ, або до
суду за місцем виконання. Суд розглядає
таку заяву в десятиденний строк, якщо
інше не передбачено законом.

Перевіривши матеріали справи та
оцінивши обставини справи, а також
надані та добуті докази, суд вважає, що
заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Дійсно рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 12 травня
2003 року у задоволенні позовних
сторонам – відмовлено та встановлено
земельний сервітут для обслуговування
домоволодіння ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 по
вул. Мандриківська 6 у м.
Дніпропетровську у вигляді звільнення
території для обслуговування
фундаменту будинку, розміром 60 см.
Уздовж стіни зі сторони земельної
ділянки Логачової.

Судом встановлено, що відповідно до
матеріалів справи рішення суду від 12
травня 2003 року у встановленому законом
порядку набрало законної сили.

Частиною 2 статті 368 ЦПК України
встановлено, що за кожним судовим
рішенням, яке набрало законної сили, за
заявою осіб, на користь яких воно
ухвалено, чи прокурора, який здійснював
у цій справі представництво інтересів
громадянина або держави в суді,
видається один виконавчий лист. Якщо на
підставі ухваленого рішення належить
передати майно, що перебуває в кількох
місцях, або якщо рішення ухвалено на
користь кількох позивачів чи проти
кількох відповідачів, суд має право за
заявою стягувачів видати кілька
виконавчих листів, точно зазначивши,
яку частину рішення треба виконати за
кожним виконавчим листом.

Також судом було встановлено, що
протягом встановленого законом строку
для пред’явлення виконавчого
документа до суду з заявою про видачу
виконавчого листа по цій справі
заявник не звертався та рішення суду у
примусовому порядку органами
державної виконавчої служби не
виконувалося, тобто вбачається, що
вказане рішення суду було виконано
добровільно, крім того слід зазначити,
що у своїй заяві про поновлення
пропущеного строку для пред’явлення
виконавчого документа (виконавчого
листа) до виконання заявник не зазначає
об’єктивних причин та обставин з
урахуванням яких він не звертався до
суду про видачу виконавчого листа по
справі, також останнім до заяви не було
надано відповідних доказів на
підтвердження зазначеного та, що строк
останніми було пропущено саме з
поважних причин та є передбачені
законом підстави для його поновлення.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин
справи та письмових доказів, з
урахуванням допустимості доказів та
узгодженістю і несуперечністю між
собою дають об’єктивні підстави
вважати, що причини з яких було
пропущено строк для пред’явлення
виконавчого документу до виконання не
є поважними, а заява не обґрунтованою
та такою, що не підлягає задоволенню,

Не може суд прийняти до уваги
наполягання заявника по справі на
задоволенні зазначеної заяви, оскільки
вони спростовуються вищенаведеним, не
ґрунтуються на фактичних даних та
об’єктивно нічим не підтверджені.

За таких обставин суд приходить до
висновку про необґрунтованість
вказаної зави про поновлення
пропущеного строку для пред’явлення
виконавчого документу до виконання,
оскільки відсутні поважні причини, з
яких стягувач пропустив визначений
законом строк, таким чином, вона не
підтверджена, безпідставна і не
ґрунтується на вимогах закону,
передбачених законом підстав для її
задоволення немає, а тому вважає за
необхідне відмовити у її задоволенні.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124
Конституції України, ст. ст. 3, 11, 57, 58, 60,
61, 212, 368, 371 ЦПК України, ч. 2 ст. 24 Закону
України «Про виконавче провадження»,
суд –

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 в задоволенні заяви про
поновлення пропущеного строку для
пред’явлення виконавчого документу до
виконання по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання незаконними
рішення міськвиконкому, Державного
акту на право власності на землю,
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди –
відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали, а у разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя -