БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 497/808/14-ц
Провадження № 2/497/377/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2014 року
м. Болград

Болградський районний суд Одеської
області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої
С.В.,

за участю секретаря - Бачур А.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши, у відкритому судовому
засіданні в м. Болград, цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Болградської
міської ради Одеської області, третіх
осіб на стороні відповідача ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
права власності в порядку спадкування
за правом представлення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом (а.с.2-3), який
згодом уточнив (а.с.48-50), та просить
постановити рішення яким визнати за
ним, позивачем ОСОБА_1 право власності
на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що він як
двоюрідний брат спадкодавця ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року має право
на спадкування спадщини, яка належала б
за законом його батьку, тобто дядькові
спадкодавця ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_8 року, так як інших
спадкоємців не має.

ОСОБА_7 успадкував назване
домоволодіння після смерті свого
рідного брата ОСОБА_9, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_9 року, який побудував
житловий будинок, однак не оформив на
нього правовстановлюючий документ.

Він, позивач своєчасно звернувся з
заявою до Болградської районної
державної нотаріальної контори
Одеської області про прийняття
спадщини, однак нотаріус відмовив у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом в зв'язку з відсутністю у
спадкодавця правовстановлюючого
документу на спадкове майно, що порушує
вимоги ст.ст.25 і 346 ЦК України.

Позивач в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги наполягав на
їх задоволенні, надав пояснення з
підстав зазначених в позові та заяві
про уточнення позовних вимог.

Представник позивача підтримав
пояснення та доводи свого довірителя.
Вважав, що є всі підстави для
задоволення позову у повному обсязі.

Відповідач Болградська міська рада
Одеської області позов визнав, подав
заяву про розгляд справи у відсутність
його представника (а.с.162).

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 будучи
присутніми в судовому засіданні 29.04.2014
року (а.с.107-108) заперечень щодо позовних
вимог ОСОБА_1 не висказали. Подали
заяви, кожен окремо про продовження
розгляду справи у їх відсутність, крім
того, підтримали позовні вимог ОСОБА_1,
вважали, що вони можуть бути
задоволені, оскільки їх права ніяким
чином не порушені (а.с.165-166).

Третя особа ОСОБА_5 - померла (а.с.149-160).

Третя особа ОСОБА_6 - в судове засідання
не прибула, надіслала заяву про розгляд
справи у її відсутність (а.с.163-164). Разом
з цим повідомила, що вона спадщину за
заповітом після смерті дядька ОСОБА_11
не приймала, з заявою до державної
нотаріальної контори не зверталася та
не має наміру звертатися,
відмовляється від прийняття спадщини
на користь ОСОБА_1. Названа заява
посвідчена головою адміністрації
селищного поселення «Деревня
Похвиснево» Таруського району
Калузької області, Російської
Федерації (а.с.104-105, 163-164).

Оцінивши усі докази зібрані в справі у
їх сукупності, виходячи з обставин,
встановлених під час судового розгляду
справи, враховуючи норми діючого
законодавства, яким врегульовані
встановлені судом правовідносини,
заяви сторін по справі, суд прийшов до
висновку про задоволення позовних
вимог за наступних підстав.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Однією з таких підстав є спадкування
майна, в тому числі за законом
відповідно до ст.1217 ЦПК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК
України, входять усі права та обов'язки,
що належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно. Дане
зобов'язання встановлено
законодавством у зв'язку з тим, що
право власності на спадкове нерухоме
майно виникає у спадкоємця тільки з
моменту державної реєстрації цього
майна.

За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності
на нерухоме майно підлягає державній
реєстрації.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Ізмаїл,
Одеської області, що підтверджується
свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с.7).

Батько позивача - ОСОБА_8, померлий
ІНФОРМАЦІЯ_8 році (а.с.8) був рідним
братом (свідоцтво про народження
НОМЕР_3 - а.с.9) ОСОБА_12 (свідоцтво про
народження НОМЕР_4 - а.с.12), яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_10 року (а.с.11).

ОСОБА_12 мала трьох дітей:

- ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво
про народження НОМЕР_5 від 06.04.1953 року
(а.с.14);

- ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво
про народження НОМЕР_6 від 02.03.1953 року
(а.с.16)

- ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво
про народження НОМЕР_7 від 29.12.1953 року
(а.с.17), які приходяться позивачу
двоюрідними братами та сестрою.

ІНФОРМАЦІЯ_9 року помер ОСОБА_9, що
підтверджується свідоцтвом про його
смерть НОМЕР_8 (а.с.13).

За час свого життя ОСОБА_9 побудував
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2,
що підтверджується:

- рішенням виконавчого комітету
Болградської міської ради від 20.04.1983
року № 38 про виділення земельної
ділянки площею 600 кв.м за адресою:
АДРЕСА_2 під будівництво
індивідуального будинку (а.с.35);

- дозволом на проведення робіт від
14.05.1986 року, виданим виконавчим
комітетом Болградської районної ради
на підставі рішення № 38 від 20.04.1983 року
(а.с.23);

- схемою розташування
водопровідних та каналізаційних ліній
(а.с.24);

- проектом житлового будинку
(а.с.25-27);

- актом про відведення земельної
ділянки розміром 600 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с.29);

- договором про надання ОСОБА_9 в
безстрокове користування земельної
ділянки розміром 600 кв.м за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с.32);

- технічними умовами на
підключення будинку за адресою:
АДРЕСА_2 до міської водопровідної
мережі (а.с.33);

- планом земельної ділянки,
виділеної під індивідуальне
будівництво житлового будинку, що
погоджений з архітектором, начальником
пожежної частини, санлікарем (а.с.34);

- технічним паспортом (а.с.18-21).

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася
спадщина, до складу якої входить
названий житловий будинок.

Згідно копії спадкової справи №
129/85, заведеної до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_9 вбачається, що
з заявою про прийняття спадщини
звернувся 31.05.1985 року ОСОБА_11 та 02.12.1985
року ОСОБА_5 (а.с.69-79).

Згідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції
1963 року), при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені),
дружина і батьки (усиновителі)
померлого.

Статтею 530 ЦК України (в редакції 1963
року) при відсутності спадкоємців
першої черги або при неприйнятті ними
спадщини, а також в разі, коли всі
спадкоємці першої черги не
закликаються до спадкування,
успадковують у рівних частках: брати і
сестри померлого, а також дід та бабка
померлого як з боку батька, так і з боку
матері (друга черга).

Відповідно до ст. 548 ЦК України (в
редакції 1963 року) для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Не допускається прийняття
спадщини під умовою або з
застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Вимогами ст. 549 ЦК України (в редакції 1963
року) визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_11 та ОСОБА_5, як
спадкоємці за законом другої черги,
вважаються такими, що своєчасно
прийняли спадщину, яка відкрилася
після смерті їх брата, а саме кожний
успадкував по ? частці названого
житлового будинку з господарськими
будівлями та дворовими спорудами при
ньому.

Названі спадкоємці, прийнявши
спадщину, не оформили належним чином
свої спадкові права:
правовстановлюючих документів на свою
частку будинку, жодний з них - не
отримав.

Однак, з наданих доказів
вбачається, що ОСОБА_11 фактично став
проживати в названому будинку, та
підтверджується наступним:

- додатковою угодою № 11201,
укладеною між споживачем ОСОБА_11 та ВАТ
ЕК «Одесаобленерго» на використання
електричної енергії за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с.36).

- копією абонентської книжки по
розрахунку електроенергії на ім'я
ОСОБА_11, за названою адресою (а.с.37).

- квитанцією про сплату за спожиту
електроенергію (а.с.37-40).

- тимчасовим посвідченням,
виданим Болградським РВ ГУМВС України
в Одеській області від 27.11.2002 року на
ім'я ОСОБА_11, де значиться адреса місця
проживання і реєстрації: АДРЕСА_2 (а.с.37).

Як було встановлено під судового
розгляду справи, ОСОБА_13 померла
ІНФОРМАЦІЯ_11 року, про що складено
актовий запис № 520 від 05.10.1993 року
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області та повним витягом з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
про смерть № 7 (а.с.149-161).

Спадкоємицею за законом першої
черги після смерті ОСОБА_13 є її донька
ОСОБА_6, проживаюча за адресою: АДРЕСА_3,
однак спадщину вона не приймала.

Спадкоємцем за законом другої
черги є рідний брат ОСОБА_11, який фактом
вступу в управління та володіння
спадковим майном в силу вимог ст.ст.
ст.530, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963
року), вважається таким, що прийняв
спадщину. Зазначене підтверджується
доказами, переліченими вище. З цих
підстав, суд вважає, що ОСОБА_11
успадкував ? частку названого
домоволодіння, після смерті сестри
ОСОБА_13.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер ОСОБА_11, що
підтверджується свідоцтвом про його
смерть НОМЕР_9 (а.с.15).

Після його смерті відкрилася спадщина,
до складу якої, окрім іншого, входить
житловий будинок з господарськими
будівлями і дворовими спорудами ( ? + ?)
за адресою: АДРЕСА_2.

Спадкоємцем за заповітом, посвідченим
08.08.2002 року державним нотаріусом
Болградської РДНК є ОСОБА_6 (а.с.106), яка
спадщину за заповітом після смерті
дядька ОСОБА_11 не приймала, з заявою до
нотаріальної контори не зверталася та
не має наміру звертатися,
відмовляється від прийняття спадщини
на користь ОСОБА_1. Названа заява
посвідчена головою адміністрації
селищного поселення «Деревня
Похвиснево» Таруського району
Калузької області, Російської
Федерації (а.с.104-105, 163-164).

З копії спадкової справи № 142/2013
зведеної до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_11 вбачається, що з
заявою про прийняття спадщини 27.05.2013
року звернувся позивач ОСОБА_1, який є
двоюрідним братом, інші спадкоємці - не
зверталися (а.с.80-86).

За правилами статті 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування, зокрема,
у разі відсутності спадкоємців
попередньої черги.

Статтею 1266 ЦК України визначені
правила спадкування за правом
представлення й згідно норм зазначеної
статті спадкоємцями за правом
представлення можуть бути: внуки,
правнуки спадкодавця (частина перша
статті 1266 ЦК України), прабаба, прадід
спадкодавця (частина друга статті 1266 ЦК
України), племінники спадкодавця
(частина третя статті 1266 ЦК України) і
двоюрідні брати та сестри спадкодавця
(частина четверта статті 1266 ЦК України).

Згідно частини шостої статті 1266
ЦК України при спадкуванні по прямій
низхідній лінії право представлення
діє без обмеження ступеня споріднення.

Таким чином, згідно статті 1266 ЦК
України до спадкування за правом
представлення закликаються саме
згадані вище особи, а не їх нащадки; при
цьому обмеження ступеня споріднення не
допускається лише при спадкуванні по
прямій низхідній лінії, родинність за
якою визначається виключно від пращура
до нащадка.

Для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Судом встановлено, що спадкоємиця за
заповітом ОСОБА_6 відмовилася від
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_11 на користь ОСОБА_1, інші
спадкоємці за законом - відсутні.

Позивач ОСОБА_1 є двоюрідним братом
спадкодавця, а тому в силу вимог ст. 1266
ч.4 ЦК України є єдиним спадкоємцем за
правом представлення.

Відповідно до п. 11 ст. 346 ЦК України,
спадкодавець втратив право власності
на майно, коли помер. Позивач вправі
звернутися до суду з позовом у
відповідності до ст. 392 ЦК України,
оскільки відсутні документи про
державну реєстрацію на нерухоме майно.

Згідно із ст. 376 ЦК України житловий
будинок будівля споруда, інше нерухоме
майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети або без
належно дозволу чи належно
затвердженого проекту. Оскільки
будь-які правовстановлюючі документи
на об'єкт нерухомого майна відсутні,
реєстрація права власності в БТІ не
проводилась, спадкові об'єкти
нерухомого майна вважаються, згідно з
цією нормою, самочинним будівництвом.

Однак, відповідно до положень абзацу 80
п. 3.2 Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24.05.2001 року № 127,
зареєстрованої в Мінюсті 10.07.2001 року №
582/5773, не належать до самочинного
будівництва індивідуальні (садибні)
житлові будинки, садові, дачні будинки,
господарські (присадибні) будівлі та
споруди, прибудови до них побудовані до
05 серпня 1992 року.

Спадкове домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_2, було побудовано в 1987 році,
тобто статус самочинного будівництва
на нього не поширюється.

Крім того, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,
які є суміжними сусідами, оскільки
проживають за адресою: АДРЕСА_4,
заперечень щодо визнання права
власності за спадкоємцем ОСОБА_1 на
домоволодіння за адресою: ОСОБА_3 - не
висказали, пояснювали, що житловий
будинок ніяким чином не порушує їх
прав, як суміжних сусідів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України до
спадкоємців житлового будинку, інших
будівель та споруд переходить право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені.

За таких обставин суд приходить
до висновку про те, що вимоги позивача є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню у повному обсязі, тобто за
наявністю усіх підстав та досліджених
судом доказів слід визнати право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і дворовими
спорудами при ньому, розташованого за
адресою: АДРЕСА_2 за позивачем ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 12, 48 Закону України
«Про власність», ст. ст. 529, 548, 549 ЦК
України (в редакції 1963 року), ст.ст. 182,
328, 1216-1218, 1261, 1258, 1259, 1262, 1268- 1270, 1297 ЦК
України ст.ст. 10, 11, 60, 131, 208, 209, 212-215, 256, 294
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Болградської міської
ради Одеської області, третіх осіб на
стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права
власності в порядку спадкування за
правом представлення - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженцем м. Ізмаїл,
Одеської області, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_10,
виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України
в Одеській області від 27.05.2008 року,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

на житловий будинок з господарськими
будівлями та дворовими спорудами при
ньому, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2, який складається з: літ."А" -
житловий будинок, загальна площа 81.1
кв.м., житлова площа 62.6 кв.м., допоміжна
площа 18.4 кв.м., №1 - водопровід, як за
спадкоємцем за правом представлення
після смерті ОСОБА_11, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Болградський районний суд
Одеської області. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С.В.Кодінцева