Баранівський районний суд
Житомирської області
Справа № 273/1979/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року Баранівський
районний суд Житомирської області в
складі: головуючого судді Михалюка О.
П. секретаря судових засідань Миронюк
Л.К., з участю представника позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Баранівка
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на
непрацездатну матір -

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернулась в
суд із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3,
просила постановити рішення про
стягнення аліментів із відповідачів на
її утримання в будинку престарілих
в розмірі 1500 гривень щомісячно, з
кожного.

В обгрунтування своїх вимог позивачка
зазначила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є її
дітьми. Вона є пенсіонеркою, інвалідом 2
групи з 1970 року, має вік 74 роки ,
проживає одна в АДРЕСА_1 , отримує
мінімальну пенсію, хворіє, має складне
матеріальне становище, не може сама
себе обслуговувати, потребує допомоги
від своїх працездатних дітей, але такої
допомоги не отримує. Її чоловік
давно помер . 18 червня 2013 року вона
перенесла операцію на очах ,
оскільки втрачає зір, витративши на
її проведення всю пенсію. Вона не
змогла заготовити собі паливо
на опалювальний період, а тому не
зможе прожити одна.

Її діти доглядати її не бажають, а тому
вона має велике бажання влаштуватися в
будинок престарілих (геріатричний
інтернат чи пансіонат), але не може
цього зробити, бо має дітей, які згідно
ст. 202 СК України зобов'язані її
утримувати.

Позивачка зазначає, що оскільки вона
має дітей , то може влаштуватись в такий
будинок лише за свій рахунок згідно п.3.5
Типового положення про
будинок-інтернат для громадян похилого
віку та інвалідів, геріатричний
пансіонат , пансіонат для ветеранів
війни та праці, затвердженого наказом
Міністерства праці і соціальної
політики України від 29.12.2001 року № 549.

Тому вона змушена пред'явити позов до
своїх дітей про стягнення з них
аліментів на її утримання, які вона
буде сплачувати за проживання у
будинку престарілих .

Відповідачі не мають постійної
офіційної роботи , але мають доходи ,
які дозволяють , у тому числі і
утримувати її.

Крім цього , позивачка зазначає, що
вона не ухилялась від виконання
своїх батьківських обов"язків щодо
своїх дітей ( відповідачів по справі)
у свій час.

Представник позивачки ОСОБА_2 в
судовому засідання позовні вимоги
підтримала з підстав, зазначених у
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовних вимог не визнав
і пояснив, що він не взмозі
сплачувати аліменти на утримання
своєї матері, так як ніде не
працює, доглядає іншу особу
похилого віку, за що отримує
компенсаційну виплату в розмірі
15 грн. 07 коп. Крім цього він вважає,
що його мати може , враховуючи її
вік та стан здоров"я , сама себе
забезпечити всім необхідним для
проживання .

Відповідачка ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явилась і не
повідомила про причину неявки , про
час та місце розгляду справи вона
повідомлена належно, на підставі ч. 5
ст. 74 ЦПК України, так як судова
повістка про виклик, незважаючи на те,
що вона повернулась до суду із
довідкою пошти за закінченням терміну
зберігання , направлялась
відповідачці за місцем її реєстрації
в АДРЕСА_2, що підтверджується
повідомленням Баранівського РС
УДМС України в Житомирській
області від 24.10.2014 року № 13/1062 (
а.с. 9).

Оцінивши зібрані по справі докази в
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенню не
підлягають , виходячи із наступного
.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_4
є матір'ю ОСОБА_5, ОСОБА_3, відповідачів
по справі.

Частиною 1 ст. 202 СК України
встановлено, що повнолітні дочка, син
зобов'язані утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу свої вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК
України передбачено, що доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких доказів на підтвердження
тієї обставини, що позивачка ОСОБА_4
потребує матеріальної допомоги від
відповідачів , в судовому засіданні
не здобуто.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є
пенсіонеркою, отримує пенсію по
віку, розмір якої становить 999 грн. ,
проживає одна у власному будинку
( а.с. 10, 13). Докази про те, що вона на
даний час є інвалідом 2 групи ,
відсутні. Також відсутні будь-які
докази про , які витрати вона несе
в зв"язку із лікуванням.

Зважаючи на вказані обставини, суд
вважає, що за таких умов заявлені
ОСОБА_4, як непрацездатною особою,
вимоги про стягнення з її повнолітніх
дітей аліментів на утримання з підстав
потреби її у матеріальній допомозі, є
не доведеними, тому у задоволенні
позову відмовляє за їх недоведеністю.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.201, 205 СК України,
ст.ст. 3, 10,11, 60,74 ч. 5 , 88, 213-215, 218 ЦПК
України, суд, -

Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення
аліментів відмовити .

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області через Баранівський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні , в той же
строк з часу отримання копії цього
рішення.

Суддя: О. П. Михалюк