печерський районний суд міста києва
справа № 757/66/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого: судді Кирилюк І.В.,при
секретарі:Гурніку А.І.,за участю:
представника
позивача:ОСОБА_2,представника
відповідача-1:ОСОБА_3,представника
відповідача-2:не з'явився,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Лафорт» про відшкодування
матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4)
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5
(далі - відповідач-1, ОСОБА_5), в якому
просить стягнути з відповідача-1 на
користь позивача як відшкодування
завданої матеріальної шкоди 16 880,00 грн.,
та 229,41 грн. у відшкодування судових
витрат.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що йому на праві
власності належить нежитлове
приміщення за адресою: АДРЕСА_1, яке на
підстав договору оренди знаходиться у
користуванні Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кутик». Останнє
використовує приміщення для
розміщення ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1».
29.03.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кутик»
(Страхувальник) та Товариством з
додатковою відповідальністю «Глобус»
(Страховик) було укладено договір
добровільного страхування майна
юридичних осіб МЮ-12 № 0003351, згідно якого
вигодо набувачем був ОСОБА_4, а
предметом договору - майнові інтереси,
що не суперечать закону і пов'язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням майно, а саме,
торгівельним, офісним та складським
приміщенням ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1».
Франшиза за вказаним договором склала
0,5% від страхової суми, а страхова сума -
8 000 000,00 грн. 18.08.2013 року сталась
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої будівлю було
пошкоджено. За повідомленням
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кутик» на місце
дорожньо-транспортної пригоди за
адресою: АДРЕСА_1, прибули працівники
відділу державної автомобільної
інспекції Печерського РУ ГУ МВС
України у м. Києві та аварійний комісар
Товариства з додатковою
відповідальністю «Глобус». Останній
склав акт огляду дорожньо-транспортної
пригоди та акт огляду пошкодженого
майна. 19.08.2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кутик»
уклало з Ремонтно-будівельною
асоціацією «Київрембуд» договір
підряду на здійснення ремонтних робіт
фасаду ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
виконання яких було оплачено
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кутик». 19.08.2013 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кутик» уклало
договір з Приватним підприємством
«Валтар» на ремонт віконних
конструкцій, вартість ремонту склала 5
880,00 грн., які були сплачені Товариством
з обмеженою відповідальністю «Кутик».
21.08.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кутик» звернулось
до Товариства з додатковою
відповідальністю «Глобус» із заявою
про настання страхового випадку та
виплату страхового відшкодування,
однак, останнє відмовило у виплаті,
оскільки франшиза за договором є
більшою за розмір заподіяної шкоди, у
зв'язку із чим Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кутик» звернулось
до ОСОБА_4 з проханням відшкодувати
понесені витрати на ремонтні роботи в
розмірі 16 880,0 грн. 07.11.2013 року ОСОБА_4
направив на адресу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Лафорт» заяву на виплату
страхового відшкодування, оскільки
цивільно-правова відповідальність
винної у дорожньо-транспортній пригоді
особи, була застрахована в Приватному
акціонерному товаристві «Страхова
компанія «Лафорт». Однак, жодної
відповіді від Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Лафорт» на адресу позивача не
надійшло. Згідно відповіді відділу
державної автомобільної інспекції
Печерського РУ ГУ МВС України у м.
Києві, відносно ОСОБА_5 у зв'язку із
дорожньо-транспортною пригодою, що
сталась 18.08.2013 року за адресою: АДРЕСА_1,
складено адміністративний протокол та
матеріали про адміністративне
правопорушення направлено до
Печерського районного суду м. Києва. За
таких обставин, заподіяна шкода
підлягає відшкодуванню за рахунок
ОСОБА_5

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 14.01.2014 року відкрито
провадження у цивільній справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Лафорт» про відшкодування
матеріальної шкоди та, відповідно до ч.
2 ст.. 35 ЦПК України, до участі у справі
залучено третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідача Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Лафорт» (далі - третя особа,
ПрАТ «СК «Лафорт»), справу призначено
до судового розгляду.

Протокольною ухвалою Печерського
районного суду м. Києва від 21.01.2014 року,
відповідно до ч. 2 ст.. 35 ЦПК України, до
участі у справі залучено третю особу,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні позивача
Приватне Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кутик» (далі - третя
особа, ТОВ «Кутик»).

ТОВ «Кутик» направило письмові
пояснення, які надійшли на адресу суду
17.02.2014 року, в яких зазначило, що ТОВ
«Кутик» використовує нежитлове
приміщення за адресою: АДРЕСА_1, для
розміщення ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1» на
підставі договору оренди, укладеного з
власником приміщення - ОСОБА_4 Вказане
приміщення було застраховане у
Товаристві з додатковою
відповідальністю «Глобус». 18.08.2013 року
транспортний засіб «Land Rover», державний
номерний знак НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_5 в'їхав у вітрину ресторану
«ІНФОРМАЦІЯ_1» внаслідок чого
приміщення зазнало пошкоджень. Вказана
подія зумовила звернення ТОВ «Кутик»
до ВДАІ Печерського РУ ГУМВС України в
м. Києві та Товариства з додатковою
відповідальністю «Глобус», крім того,
ТОВ «Кутик» невідкладно здійснило
ремонт фасаду та віконних конструкцій
ресторану на загальну суму 16 880,00 грн.
Оскільки Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» відмовило у
виплаті страхового відшкодування, ТОВ
«Кутик» звернулось до ОСОБА_4 з
проханням здійснити відшкодування
понесених ремонтних витрат, на що
останній погодився.

11.04.2014 року на адресу суду надійшли
письмові пояснення позивача в яких
останній просив стягнути з
відповідачів солідарно на користь
позивача як відшкодування завданої
матеріальної шкоди 16 800,00 грн. та
стягнути з відповідача-1 на користь
позивача 229,41 грн. у відшкодування
судових витрат (а. с. 75-76).

Протокольною ухвалою Печерського
районного суду м. Києва від 14.04.2014 року
за клопотанням позивача, відповідно до
ст.. 33 ЦПК України, до участі у справі в
якості співвідповідача залучено
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Лафорт» (далі -
відповідач-2, ПрАТ «СК «Лафорт»).

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
викладених в позовній заяві підстав та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача-1 в судовому
засіданні щодо задоволення позову
заперечував та просив в позові до
ОСОБА_5 відмовити, оскільки
цивільно-правова відповідальність
останньої була застрахована в ПрАТ «СК
«Лафорт», а розмір заподіяної шкоди не
перевищує ліміт відповідальності
Страховика.

Представник відповідача-2 та
представник третьої особи в судове
засідання не з'явились, про день, час та
місце розгляду справи, в порядку ст.ст.
74, 76 ЦПК України, повідомлені належним
чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача-1,
дослідивши та оцінивши письмові докази
у справі у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню, враховуючи
наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві
власності належить павільйон-кафе
загальною площею 506,90 кв. м, за адресою:
АДРЕСА_1 (а. с. 7).

27.04.2012 року ОСОБА_4 (Орендодавець) уклав
з ТОВ «Кутик» (Орендар) договір оренди
нерухомого майна № 1/112, згідно умов
якого Орендодавець зобов'язався
передати Орендарю у тимчасове платне
користування та володіння
павільйон-кафе, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, строком на 35
календарних місяців з дати підписання
сторонами акту приймання-передачі
об'єкту оренди (а. с. 8-11). 01.02.2013 року
ОСОБА_4 та ТОВ «Кутик» підписали акт
прийому-передачі до договору оренди
нерухомого майна № 1/112 (а. с. 12).

29.03.2013 року ТОВ «Кутик» (Страхувальник)
уклало з Товариством з додатковою
відповідальністю «Глобус» (Страховик)
договір добровільного страхування
майна юридичних осіб МЮ-12 № 0003350, згідно
мов якого було застраховано майнові
інтереси Страхувальника, що не
суперечать закону, пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням майном, а саме,
торгівельні, офісні та складські
приміщення ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1» за
адресою: АДРЕСА_1. Вигодонабувачем за
договором страхування є власник майна -
ОСОБА_4

Згідно п. 8.2.3 договору добровільного
страхування майна юридичних осіб МЮ-12
№ 0003350, до страхових ризиків
відноситься, зокрема, механічний
сторонній вплив (зіткнення з наземним,
водним транспортом тощо). Відповідно до
п. 8.4 договору добровільного
страхування майна юридичних осіб МЮ-12
№ 0003350, безумовна франшиза становить 0,5%
від страхової суми, а страхова сума - 8 000
000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про
страхування», договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

18.08.2013 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем
«Land Rover», державний номерний знак
НОМЕР_1, не справилась з керуванням,
внаслідок чого здійснила наїзд на
перешкоду, а саме, приміщення ресторану
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, про
що свідчить довідка Начальника ВДАІ
Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві
від 14.11.2013 року № 464 (а. с. 36).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України,
страхувальник зобов'язаний, зокрема,
повідомити страховика про настання
страхового випадку у строк,
встановлений договором.

Так, ТОВ «Кутик» повідомило про
настання дорожньо-транспортної
пригоди Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» та останнє
направило на місце пригоди аварійного
комісара, яким було складено Акт № 090/13
огляду дорожньо-транспортної пригоди
та Акт огляду пошкодженого майна
(предмету страхування), за договором
страхування МЮ-12 № 0003350(1) (а. с. 14-17, 18).

20.08.2013 року ТОВ «Кутик» звернулось до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Глобус» із заявою
про подію, що сталась із застрахованим
майном за договором страхування МЮ-12 №
0003350 (а. с. 19).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України,
страховик зобов'язаний, зокрема, у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором. Страхова виплата за
договором майнового страхування і
страхування відповідальності
(страхове відшкодування) не може
перевищувати розміру реальних збитків.
Інші збитки вважаються застрахованими,
якщо це встановлено договором.
Страхова виплата за договором
майнового страхування здійснюється
страховиком у межах страхової суми, яка
встановлюється у межах вартості майна
на момент укладення договору.

Разом з тим, у листі від 25.10.2013 року
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» відмовило у
виплаті страхового відшкодування ТОВ
«Кутик», оскільки розмір франшизи є
більшим за розмір шкоди (а. с. 30).

28.11.2013 року ТОВ «Кутик» звернулось до
ОСОБА_4 з проханням відшкодувати
понесені витрати на ремонтні роботи в
сумі 16 880,00 грн. (а. с. 31).

Позивач щодо компенсації витрат не
заперечував, про що зазначив у листі
від 02.12.2013 року (а. с. 32).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України,
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Так, винною у вчиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди визнано
ОСОБА_5, що не заперечується сторонами.

Згідно п. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Таким чином, вина ОСОБА_5 у вчинені
дорожньо-транспортної пригоди є
встановленою та не підлягає доведенню,
відтак, шкода, завдана позивачеві з
вини відповідача-1 підлягає
відшкодуванню за рахунок останньої.

Разом з тим, згідно полісу № АВ/8587598
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_5 у період з
2.08.2012 року по 28.08.2013 року, тобто у період
коли сталась дорожньо-транспортна
пригода, була застрахована у ПрАТ «СК
«Лафорт».

Як визначено у ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
страхової суми відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
особи.

Відповідно до п. 9.1, п. 9.2, п. 9.4 ст. 9 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхова сума - це грошова
сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування. Розмір
страхової суми за шкоду, заподіяну
майну потерпілих, становить 50 тисяч
гривень на одного потерпілого.
Страхові виплати за договорами
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
обмежуються страховими сумами, які
діяли на дату укладення договору та
зазначені в договорі страхування.

Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Відповідно до полісу № АВ/8587598
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, страхова сума за шкоду,
заподіяну майну, становить 50 000,00 грн. та
встановлено нульовий розмір франшизи.

Таким чином, ПрАТ «СК «Лафорт»
відповідає перед позивачем за
заподіяну йому шкоду в межах 50 000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це шкода, пов'язана,
зокрема, з пошкодженням чи фізичним
знищенням майна потерпілого.

Так, 19.08.2013 року ТОВ «Кутик» (Замовник)
уклало договір підряду № 19/08 з
Ремонтно-будівельною асоціацією
«Київрембуд» (Пдрядник), згідно умов
якого Підрядник зобов'язався здійснити
ремонт фасаду ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1»
за адресою: АДРЕСА_1, згідно кошторисної
документації робіт. Як визначено у п. 3.1
договору підряду № 19/08, договірна ціна
на виконання робіт становить 23 315,39 грн.

На підставі Акту № ОУ-ЦДЗК463
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
та Акту № ОУ-ЦДЗК464 здачі-прийняття
робіт (надання послуг), ТОВ «Кутик» було
сплачено 11 000,00 грн. за
ремонтно-будівельні роботи, що
підтверджується платіжними
дорученнями від 27.08.2013 року № 161193058 на
суму 5 500,00 грн. та від 17.09.2013 року №
на суму 5 500,00 грн. (а. с. 27, 28).

Крім того, ТОВ «Кутик» оплатило ремонт
будівельних конструкцій згідно
рахунку на оплату № 153 від 19.08.2013 року на
суму 5 880,00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням від 19.08.2013 року №
161193010 на суму 5 880,00 грн. (а с. 25, 29).

Отже, згідно наданих позивачем
документів, фактичний розмір
заподіяної позивачеві шкоди становить
16 880,00 грн. Отже, страховий поліс
повністю покриває понесені витрати.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

06.11.2013 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК
«Лафорт» із заявою про виплату
страхового відшкодування (а. с. 34).

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати).

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні належні та допустимі докази в
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на
підтвердження виконання взятих на себе
зобов'язань за полісом № АВ/8587598
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_4 щодо стягнення з ПрАТ «СК
«Лафорт» як відшкодування завданої
матеріальної шкоди 16 880,00 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 16 880,00
грн. в солідарному порядку як
відшкодування завданої матеріальної
шкоди з ПрАТ «СК «Лафорт» та ОСОБА_5, то
суд зазначає наступне.

Так, з аналізу норм чинного
законодавства слідує, що ПрАТ «СК
«Лафорт» відповідає за завдану
Страхувальником шкоду в межах
визначених договором та законом
лімітів, а ОСОБА_5 відповідає за завдану
шкоду у разі, якщо розмір шкоди
перевищує ліміт відповідальності
Страхувальника. При чому,
Страхувальник та Страховик не є
солідарними боржниками.

За таких обставин, оскільки ПрАТ «СК
«Лафорт» відповідає перед ОСОБА_4 за
завдану останньому шкоду в межах 50 000,00
грн., а позивачу завдано шкоду в розмірі
16 880,00 грн., що повністю покривається
виплатою страхового відшкодування, то
позовні вимоги до ОСОБА_5 є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

При цьому, суд звертає увагу, що
відносно ПрАТ «СК «Лафорт» порушено
провадження у справі про банкрутство,
однак, в ЄДРПОУ відсутній запис про
реєстрацію припинення юридичної особи
ПрАТ «СК «Лафорт», відтак він є
належним відповідачем.

Крім того, у разі ліквідації ПрАТ «СК
«Лафорт», згідно п. 20.1 ст. 20 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», договори страхування
зберігають свою силу до закінчення
строку дії такого договору.

Згідно п. 20.3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі ліквідації страховика
за рішенням визначених законом органів
обов'язки за договорами обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності виконує ліквідаційна
комісія. Обов'язки страховика за такими
договорами, для виконання яких у
страховика, що ліквідується,
недостатньо коштів та/або майна,
приймає на себе МТСБУ. Виконання
обов'язків у повному обсязі
гарантується коштами відповідного
централізованого страхового
резервного фонду МТСБУ на умовах,
визначених цим Законом.

Таким чином, у разі ліквідації ПрАТ «СК
«Лафорт» обов'язки останнього
переходять до МТСБУ.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ОСОБА_4 підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Оскільки суд задовольняє позовні
вимоги частково, то з відповідача-2 на
користь позивача підлягають стягненню
229,40 грн. у відшкодування судових
витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
979, 988, 989, 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу
України, ст..ст. 16 Закону України «Про
страхування», ст.ст. 6, 9, 12, 22, 28, 35, 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11,
15, 60, 61, 88, 209, 213 - 215, 223 Цивільного
процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Лафорт» про відшкодування
матеріальної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Лафорт» на користь ОСОБА_4 16 880 грн. 00
коп. у відшкодування матеріальної
шкоди.

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Лафорт» на користь ОСОБА_4 229 грн. 40 коп.
у відшкодування судових витрат.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
І.В.Кирилюк