Справа № 752/139/14-ц
Провадження № 2/752/1919/14
15.07.2014 року Голосіївський районний
суд міста Києва у складі головуючого
судді Фролова М.О., при секретарі
Гончарову І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»про
визнання кредитного договору
ОСОБА_1(далі - позивач) звернувся до
Голосіївського районного суду міста
Києва з позовом до ПАТ «ОТП Банк» (далі -
відповідач) про визнання кредитного
договору недійсним, при цьому
12.08.2013р. між ПАТ «ОТП Банк» як
кредитором та ОСОБА_1 як позичальником
було укладено Договір про надання
до умов якого банк зобов'язався надати
кредит на споживчі цілі, а ОСОБА_1
до 12.08.2016р. із сплатою процентів за
ставкою 0,01%. Разом з цим позивач
зазначив, що в наслідок отриманої
травми голови він згідно довідки МСЕК
має другу групу інвалідності, у зв'язку
з чим він не усвідомив в повній мірі
всіх об'єктивних наслідків підписання
кредитного договору. Крім того позивач
зазначив, що уклав вищезазначений
кредитний договір на прохання свого
роботодавця ФОП ОСОБА_2, з метою
уникнення непорозумінь з останнім. У
зв'язку із наведеним позивач вважає, що
уклав оспорюваний кредитний договір у
момент коли не усвідомлював значення
своїх дій та не міг керувати ними, а
також під впливом тяжкої обставини і на
вкрай невигідних для себе умовах. На
підставі викладеного позивач просив
суд визнати недійсним кредитний
Позивач подав заяву про розгляд справи
за його відсутності у судовому
засіданні, якою позов підтримав та
просив задовольнити позовні вимоги
Відповідач повідомлений про дату та
час судового розгляду у порядку ст.74ЦПК
України, не забезпечив явку свого
представника у судове засідання, про
поважність причин неявки не повідомив
суд. Разом з цим відповідачем було
надано письмові пояснення, якими
останній позов не визнав та просив
відмовити у задоволені позовних вимог
повністю. При цьому відповідачем було
зазначено, що Договір про надання
вимогам закону і його умови є
справедливими, а позивача не було
визнано рішенням суду недієздатним чи
обмежено дієздатним, останнім не
доведено існування для нього тяжких
Врахувавши письмові пояснення сторін
викладені у позові та запереченні на
позовну заяву, з'ясувавши обставини, на
які вони посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов до висновків про необхідність
відмовити у задоволені позову виходячи
Судом встановлено, що 12.08.2013р. між ПАТ
«ОТП Банк» як кредитором та ОСОБА_1 як
позичальником було укладено Договір
про надання споживчого кредиту №
зобов'язався надати кредит на споживчі
цілі, а ОСОБА_1 повернути кошти кредиту
процентів за ставкою 0,01%.
Разом з цим довідкою до акта огляду
МСЕК серії 10 ААБ за № 142973 від 16.05.2-13р.
було встановлено із причин загального
захворювання позивачу другу групу
інвалідності на строк до червня 2014р.
В свою чергу суд зазначає, що із довідки
до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ за № 142973
від 16.05.2-13р. не вбачається наявність у
позивача психічного розладу, який
істотно впливає на його здатність
усвідомлювати значення своїх дій та
(або) керувати ними.
При цьому положеннями ч. 1 і 4 ст. 36 ЦК
України визначено, що суд може обмежити
цивільну дієздатність фізичної особи,
якщо вона страждає на психічний розлад,
який істотно впливає на її здатність
усвідомлювати значення своїх дій та
(або) керувати ними. Цивільна
дієздатність фізичної особи є
обмеженою з моменту набрання законної
сили рішенням суду про це.
Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична
особа може бути визнана судом
недієздатною, якщо вона внаслідок
хронічного, стійкого психічного
розладу не здатна усвідомлювати
значення своїх дій та (або) керувати
Проте позивачем не надано суду та в
матеріалах справи відсутнє рішення
суду, яке набрало законної сили, щодо
обмеження цивільної дієздатності
позивача або визнання його
Крім того суд зазначає, що
відповідно до ст. 233 ЦК України для
визнання правочину недійсним
необхідно встановити наявність двох
обставин: тяжких обставин та вкрай
невигідних умов вчинення правочину.
При цьому, потерпілий, який
оскаржує правочин, повинен довести, що
за відсутності тяжких обставин він
взагалі або на зазначених умовах не
уклав би правочин (лист Верховного Суду
України «Узагальнення практика
розгляду судами цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» від
Однак позивачем не надано докази
перебування у трудових відносинах із
ФОП ОСОБА_2, а також впливу останнього
на позивача з метою укладення Договір
про надання споживчого кредиту №
Крім того позивачем не зазначено
які положення оскаржуваного правочину
є несправедливим, невигідними по
відношенню до нього як споживача, в
чому наведене полягає для позивача.
В свою чергу згідно вимог ч. 3 ст. 10
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК
України, обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.
Положеннями ч. 4 ст. 60 ЦПК України
унормовано, що доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з цим згідно вимог ч.1 ст. 11
ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.
На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку про необхідність
відмовити у задоволені позову
Керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109, 118,
119, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» про
визнання кредитного договору
недійсним, - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя