Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1870/14-ц
Провадження № 2/553/857/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.07.2014м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в
складі:

головуючого судді - Крючко Н.І.

при секретарі - Моторній М.В.,

за участю відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Полтаві цивільну справу
за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
«ПРИВАТБАНК» в особі представника за
довіреністю Ребрик Світлани
Миколаївни до ОСОБА_1, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору:
Ленінський ВДВС Полтавського міського
управління юстиції про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ
ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
«ПРИВАТБАНК» в особі представника за
довіреністю Ребрик Світлани
Миколаївни звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ б/н від 07 лютого 2007 року на загальну
суму 12752,24 грн., посилаючись на те, що 07
лютого 2007 року між ПУБЛІЧНИМ
АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № б/н,
відповідно до якого ОСОБА_1 отримав
кредит у розмірі 7 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. В порушення умов договору
відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав, в
зв'язку з чим станом на 05 лютого 2014року
утворилась заборгованість в сумі 12 752,24
грн..

Ухвалою суду від 11 липня 2014 року
залучено до участі у справі в якості
третьої особи на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: Ленінський ВДВС
Полтавського МУЮ.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, але надав суду
заяву, в якій прохав проводити судовий
розгляд справи у відсутність їх
представника, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
проти задоволення позову заперечував в
повному обсязі та просив застосувати
строки позовної давності.

Представник третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору:
Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ в
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши відповідача,
дослідивши матеріали справи, вважає за
необхідне задовольнити заяву про
застосування строку позовної
давності та відмовити в
задоволенні позову за наступних
обставин.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує
зокрема: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовуються вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; які правовідносини
випливають зі встановлених обставин;
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 07 лютого 2007
року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ
ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
«ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № б/н, відповідно до
якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 7
000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. В
порушення умов договору відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав, в зв'язку з
чим станом на 05 лютого 2014 року
утворилась заборгованість в сумі 12 752,24
грн..

При укладенні кредитного
договору сторони керувались ч.1 ст. 634
ЦК України. Згідно цієї статті ЦК
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією з сторін у
формулярах або інших стандартних
формах. Який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору вцілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Встановлено, що термін дії картки,
виданої на підставі кредитного
договору №б/н від 07 лютого 2007 року ,
визначено 2 роки, таким чином строк дії
картки закінчився у 2009 році.

Судом встановлено, що відповідач з
2009 року перестав сплачувати кошти на
зазначену картку, в зв'язку з чим у
нього почалась накопичуватися
заборгованість, яка, згідно
розрахунків позивача, станом на 05
лютого 2014 року, утворилась
заборгованість в сумі 12 752,24 грн. за
кредитним договором № б/н від 07.02.2007
року, яка складається з наступного: 1736,42
грн. - заборгованість за кредитом; 9 932,38
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
штраф (фіксована частина), 2583,44 грн. -
штраф (процентна складова).

Поряд з цим, згідно постанови про
відкриття виконавчого провадження
від 03 квітня 2009 року, державним
виконавцем Ленінського ВДВС
Полтавського МУЮ прийнято до
виконання судовий наказ Ленінського
районного суду м. Полтави № 2н-173 від
06.03.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованості у розмірі 8406,08 грн.. В
судовому засіданні відповідачем
ОСОБА_1 зазначено, що сума даної
заборгованості останнім сплачувалась,
але позивачем при зверненні до суду
лише у травні 2014 року не прийнято до
уваги дані обставини та факти.

Зазначені вище обставини свідчать
про те, що позивач ще в 2009 році дізнався
про порушення своїх прав. Посилання
представника позивача на те, що
карткові рахунки відкриті на
невизначений строк та при закінченні
терміну дії картки, банк подовжував
строк дії картки на той же термін не
заслуговують на увагу, оскільки
відповідно до п. 9.1 «Умов та правил
надання банківських послуг» утримувач
картки поручає банку зупинити або
припинити дію картки, або відмовити у
її продовженні, заміні чи видачі нової
картки, якщо утримувач картки допустив
більше одного разу прострочку
погашення мінімального обов'язкового
платежу.

Крім того, п. 9.6 «Умов та правил
надання банківських послуг»
передбачає, що при ненадходженні
грошових коштів протягом 3 місяців з
моменту закінчення терміну дії картки
банк стягує комісію за обслуговування
карткового рахунку, якщо залишок менше
комісії, то розмір комісії
встановлюється в розмірі залишкових
коштів на картці. При нульовому залишку
коштів по неактивному рахунку останній
закривається.

Відповідно до п. 3.1.3 «Правил
користування платіжною карткою» при
закінченні терміну дії відповідної
картки подовжується на новий термін,
якщо раніше не надійшла заява про
закриття розрахунку, а також при умові
наявності грошових коштів на рахунку
та при виконанні інших умов
продовження, передбачених договором.

Таким чином, вбачається, що відповідач
порушив умови договору, не сплачував
платежі, а банк в свою чергу не виконав
умови договору, якими передбачено, що в
разі якщо утримувач картки більше
одного разу допустив прострочку
погашення мінімального обов'язкового
платежу, то утримувач картки поручає
банку зупинити або припинити дію
картки, відмовити в її подовженні,
заміні або видачі.

Поряд з цим, судом встановлено, у
відповідності до п. 3.1.3 Умов та правил
надання банківських послуг
передбачає продовження Банком строку
дії картки у разі наявності двох умов:
якщо до початку місяця закінчення
строку її дії не надійшла письмова
заява Держателя про закриття
картрахунку та при умові наявності
грошових коштів на картрахунку для
оплати послуг по виконанню
розрахункових операцій по даному
рахунку.

Судом встановлено, що на рахунку
ОСОБА_1 грошових коштів немає, а по
закінченню строку дії картки йому нова
не видавалася.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає
з моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Статтею 256 ЦК України визначено,
що позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Частиною 4 статті 267 ЦК України
визначено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивач ще в 2009 році
дізнався про порушення своїх прав, не
виконав умови п. 9.1 «Умов та правил
надання банківських послуг», тому
заява відповідача про застосування
строку позовної давності підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст.ст. 10, 60,
61, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» в особі представника
за довіреністю Ребрик Світлани
Миколаївни до ОСОБА_1, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору:
Ленінський ВДВС Полтавського міського
управління юстиції про стягнення
заборгованості відмовити за спливом
позовної давності.

Апеляційну скаргу на рішення суду
першої інстанції може бути подано до
Апеляційного суду Полтавської області
через Ленінський районний суд м.
Полтави протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави Н. І. Крючко