пр. № 2/759/4453/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

01 жовтня 2014 року Святошинський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -
І.В.П"ЯТНИЧУК,

при секретарі -
К.Ю.Іванові,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

третя особа: Служба у справах дітей
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації

про надання дозволу на тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітньої дитини
без згоди та супроводу батька, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
та з урахуванням заяви про зміну
предмету позову, просила суд надати
дозвіл неповнолітній дитині ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м.Києва на
тимчасовий виїзд за кордон на період з
04 грудня 2014 р. по 10 лютого 2015 р. включно,
в супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та
супроводу батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3
уродженця м.Бориспіль Київської
області.

В обґрунтування заявлених
позовних вимог вказуючи на те, що вона -
позивачка перебувала з ОСОБА_2 в
зареєстрованому шлюбі з 20.06.1997 р. по
01.02.2012 р. Від вказаного шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідно до рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 01.02.1012 р. шлюб між ними було
розірвано, за спільною домовленістю
дитина проживає разом з матір»ю, в 2013 р.
дитина пройшла медичне дослідження та
з»ясувалось, що дитина потребує
оздоровлення та відпочинку, враховуючи
рекомендації позивачем було укладено
договір з фірмою «Туроператор/тур
агент» про надання туристичних послуг
та оформлено лист бронювання щодо
виїзду в період з 04.12.2014 р. по 10.02.2015 р. за
кордон. Однак, відповідач без пояснення
причин відмови, відмовив позивачу в
наданні відповідного дозволу,
вказувала що дана відмова відповідача
порушує права дитини, на оздоровлення,
відпочинок, розвиток, а тому вона
вимушена звернутись з даним позовом до
суду та на підставі ст. 313 ЦК України, ч.2
ст.4 Закону України "Про порядок виїзду
з України і в'їзду" в Україну громадян
України", ст.155 СК України, Постанови № 57
Кабінету Міністрів України "Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України", Постанови № 231 Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення",
просила заявлені позовні вимоги
задовольнити.

В судовому засідання позивач та
представник позивача підтримали
позовну заяву, з викладених в ній
підставах, просили провести заочний
розгляд справи без участі відповідача,
позов задовольнити в повному обсязі на
підставі обставин наведених в позовній
заяві..

Відповідач в судове засідання
повторно не з"явився, про розгляд
справи повідомлений в установленому
законом порядку (а.с.20, 41) , заяв про
участь у розгляді справи не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

В судове засідання представники
третьої особи - Служба у справах дітей
Святошинської районної ум. Києві
державної адміністрації не з'явилися,
надавши заяву про можливість розгляду
справи за їх відсутності. Суд визнав за
можливе розглядати справу без їх
присутності на підставі доказів,
наявних в матеріалах справи.

Таким чином, суд відповідно до ч. 4
ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою
позивача суд постановив ухвалу про
заочний розгляд справи на підставі
наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши
обставини справи в їх сукупності,
оцінивши за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному і об'єктивному розгляді справи,
зібрані по справі докази, керуючись
законом, суд дійшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згоди батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними (п.3 ч. 3 ст. 313
ЦК України).

Як встановлено в судовому
засіданні, 20.06.1997 р. ВРАГС
Бориспільського міськвиконкому
Київської області за а/з 156 було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 ( а.с. 5).

Від вказаного шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 6).

Відповідно до рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 01.02.1012 р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
було розірвано ( а.с. 7)

Як вбачається з матеріалів
справи, з 06.03.2013 р. ОСОБА_3 пройшов
медичне обслідування в Медичному
центрі «Авель» ( а.с. 9, 10).

23.06.2014 р. та в подальшому 17 вересня
2014 р. позивачкою укладено договір з
фірмою «Туроператор/тур агент» про
надання туристичних послуг та
оформлено лист бронювання щодо виїзду
в період з 04.12.2014 р. по 10.02.2015 р. за кордон
( а.с. 25-35).

Як вказує позивач, дійти з
відповідачем згоди щодо надання
дозволу на виїзд дитини за кордон змоги
не має.

Таким чином встановлено, що у
позасудовому порядку згоду на виїзд
дитини за кордон у супроводі матері
відповідач не надав, що стало підставою
для звернення до суду з даним позовом.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Цивільного кодексу України та Законом
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України".

Відповідно до ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними. Водночас
фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України.

Виходячи з наведеної норми для
безперешкодного виїзду
неповнолітнього ОСОБА_3 2003 р.н. за
кордон, протягом відповідного терміну,
необхідний дозвіл батька.

Відповідач дозвіл на виїзд дитини
за кордон в добровільному порядку не
надає, чим фактично позбавляє дитину
права на оздоровлення, відпочинок та
участь у Міських, Всеукраїнських та
Міжнародних конкурсах.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України" від
21.01.1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від
27.01.1995 № 57 "Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України", Правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31.03.1995
№ 231 (із змінами).

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із
змінами і доповненнями, передбачають,
що перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами, які
не досягли 16-річного віку, здійснюються
лише за згодою обох батьків
(усиновлювачів) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку.

На виїзд за межі України громадян,
які не досягли 16-річного віку, в
супроводі одного з батьків, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених постановою КМУ
від 31.03.1995 № 231 (із змінами) визначено
зокрема, що виїзд неповнолітніх
громадян України за межі території
України здійснюється за одним із таких
документів: паспорт громадянина
України для виїзду за кордон, виданий
дітям - громадянам України згідно з
цими правилами; проїзний документ
дитини, виданий відповідно до Правил;
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Виїзд за межі України громадян,
які не досягли 16-річного віку, у
супроводі одного з батьків або у
супроводі осіб, які уповноважені одним
з батьків за нотаріально посвідченою
згодою, здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою
другого з батьків із зазначенням
держави прямування та відповідного
часового проміжку перебування у цій
державі, якщо другий з батьків не
перебуває у пункті пропуску через
державний кордон;

2) без нотаріально посвідченої згоди
другого з батьків:

- коли другий з батьків є іноземцем або
особою без громадянства, що
підтверджує запис про батька у
свідоцтві про народження дитини, і він
відсутній у пункті пропуску;

- коли у паспорті громадянина України
для виїзду за кордон, з яким прямує
громадянин, який не досяг 16-річного
віку, або проїзному документі є
відповідний запис про вибуття на
постійне місце проживання за межі
України чи відмітка про взяття на
консульський облік в дипломатичному
представництві України за кордоном;

3) у разі пред'явлення оригіналів
документів або їх нотаріально
посвідчених копій:

- свідоцтва про смерть другого з
батьків;

- рішення суду про позбавлення
батьківських прав другого з батьків;

- рішення суду про визнання другого з
батьків безвісно відсутнім;

- рішення суду про визнання другого з
батьків недієздатним;

- рішення суду про надання дозволу на
виїзд за межі України громадянина, який
не досяг 16-річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків;

- довідки про народження дитини,
виданої відділом реєстрації актів
цивільного стану, із зазначенням
підстав внесення відомостей про батька
відповідно до частини першої статті 135
Сімейного кодексу України (під час
виїзду дитини за кордон у супроводі
одинокої матері).

Таким чином, діючим
законодавством не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.

Сімейне законодавство виходить
із принципу повної рівноправності обох
батьків - батька і матері - у всіх правах
і обов'язках відносно своїх дітей.
Зокрема, стаття 155 СК України визначає,
що здійснення батьками своїх прав по
виконанню обов'язків мають
ґрунтуватися на повній повазі до прав
дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Законодавством визначено права
та обов'язки батьків щодо виховання
дитини, при цьому пріоритетним та
принциповим визначенням є інтереси
дитини, які повинні бути непорушними
незалежно від стосунків батьків між
собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України" за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

З огляду на те, що виїзд дитини за
кордон без згоди одного з батьків
передбачений чинним законодавством
України та не суперечитиме інтересам
неповнолітнього ОСОБА_3 2003 р.н. що було
встановлено у судовому засіданні, суд
приходить до висновку про задоволення
позову.

Відповідач в порушення вимог ст. 60
ЦПК України не надав суду доказів, які б
спростовували заявлені позовні
вимоги.

На підставі викладеного, ст.155 СК
України, ст. 313 ЦК України, Законом
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України", та
керуючись ст. ст.10, 60, 88, 179, 209, 212, 214, 294 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2

третя особа: Служба у справах дітей
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації

про надання дозволу на тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітньої дитини
без згоди та супроводу батька, -
задовольнити.

Надати дозвіл неповнолітній
дитині ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю
м.Києва на тимчасовий виїзд за кордон
на період з 04 грудня 2014 р. по 10 лютого 2015
р. включно, в супроводі матері ОСОБА_1
без згоди та супроводу батька ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця м.Бориспіль
Київської області.

Заява про перегляд заочного
рішення, судом, що його ухвалив може
бути подана відповідачем протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційному суду
міста Києва через Святошинський
районний суд м. Києва, який ухвалив
оскаржуване рішення.

Суддя:

ун. № 759/11882/14-ц

пр. № 2/759/4453/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

01 жовтня 2014 року Святошинський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -
І.В.П"ЯТНИЧУК,

при секретарі -
К.Ю.Іванові,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

третя особа: Служба у справах дітей
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації

про надання дозволу на тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітньої дитини
без згоди та супроводу батька, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст 209, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2

третя особа: Служба у справах дітей
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації

про надання дозволу на тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітньої дитини
без згоди та супроводу батька, -
задовольнити.

Надати дозвіл неповнолітній
дитині ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю
м.Києва на тимчасовий виїзд за кордон
на період з 04 грудня 2014 р. по 10 лютого 2015
р. включно, в супроводі матері ОСОБА_1
без згоди та супроводу батька ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця м.Бориспіль
Київської області.

Заява про перегляд заочного
рішення, судом, що його ухвалив може
бути подана відповідачем протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційному суду
міста Києва через Святошинський
районний суд м. Києва, який ухвалив
оскаржуване рішення.

Суддя: