Віньковецький районний суд
Хмельницької області
Справа № 670/548/14-ц
Провадження № 2/670/180/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2014 року
смт. Віньківці

Місцевий Віньковецький районний суд
Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Потапова О.О.,

за участю секретаря Білої Л.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Віньківці
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Віньковецької державної
нотаріальної контори про визнання
права на обов'язкову частку у спадщині,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_4 та до Віньковецької державної
нотаріальної контори. Позивач просить
визнати частково недійсними два
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, виданих державним
нотаріусом 16 серпня 2007 року ОСОБА_4,
визнати за нею право власності на
половину спадкового майна обов'язкової
частки у спадщині після смерті діда -
ОСОБА_5:

- житловий будинок АДРЕСА_1;

- на земельну ділянку для
обслуговування цього будинку і
господарських будівель;

- земельну частку (пай)
сільськогосподарського підприємства
«Колос»;

- майновий пай сільськогосподарського
підприємства «Колос»;

- банківські вклади у відділеннях
«Ощадбанку».

Повідомляє, що вона являється
інвалідом дитинства, їй встановлена 2
група інвалідності. В 2004, 2005 роках
померли її батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а в
2006 році помер дід - ОСОБА_5. Вона, як
онучка, має право спадкувати на
підставі ст. 1241 ЦК України обов'язкову
частку у спадщині, яка належала б за
законом її батькові.

Вона зареєстрована у бабусі в АДРЕСА_1,
а фактично проживає і на час смерті
бабусі проживала у тьоті в с. Нетечинці
Віньковецького району.

Після смерті бабусі позивачка була
обмежена в інформації. Нотаріус та
сільська рада не надали їй відомостей
про те, що у спадщину вступила інша
особа, ОСОБА_4, як спадкоємець за
заповітом. Про те, що в 2007 році ОСОБА_4
оформив свої права на майно діда, вона
дізналась 18.12.2013 року.

У спадковій справі в 2007 році ОСОБА_4
неправдиво зазначив у заяві на ім'я
нотаріуса, що спадкоємців,
передбачених ст. 1241 ЦК України, не має, а
сільська рада, надаючи довідку
нотаріусу, замовчала про інших членів
сім'ї після смерті діда, а саме про бабу
ОСОБА_8 та онуку ОСОБА_3

До спадкової маси входить: будинок
АДРЕСА_1, земельна ділянка для його
обслуговування, земельний та майновий
паї в колишньому КСП «Колос» та
грошові заощадження в Ощадбанку.

На вказане майно нотаріусом видано два
свідоцтва ОСОБА_4.

ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи з дитинства,
являється єдиним спадкоємцем за
законом за правом представлення
відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, тому
має право на половину зазначеної
спадкової маси.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були належно повідомлені про
час та місце розгляду справи. Справа
розглядалась в їх відсутності.

В судовому засіданні представник
позивачки за дорученням підтримала
заявлені вимоги із зазначених у позові
підстав, просить їх задовольнити.

Представник відповідача вимоги
позивачки не визнала. Повідомила, що
відповідачка не має права на спірне
майно на підставі ст. 1241 ЦК України як
особа, яка не втупила у спадкові права в
означені законом строки, після смерті в
2006 році діда ОСОБА_5. Вона з тіткою
проживала в іншому селі, не обходила
діда, а навпаки відмовлялась від
догляду баби та діда. Вона не має права
на спадщину, оскільки за законом особи
мають такі права, а в даному випадку є
волевиявлення спадкоємця - заповіт.
Також нею не доведено факт родинних
відносин з дідом. Окрім цього, є довідка
сільської ради, в якій зазначено, що з
2005 року і до цього часу ОСОБА_3 не
проживала з дідом в будинку №7.

Заслухавши позицію представників
сторін, свідків, дослідивши письмові
докази, слід вважати позов таким, що не
підлягає задоволенню.

Встановлено судом і сторонами не
оспорюється, що позивачка є інвалідом 2
групи з дитинства. В 2013 році в с. Гоголі
померла ОСОБА_8 - її бабуся та помер в 2006
році в цьому ж селі ОСОБА_5 її дід по
лінії батька.

ЇЇ батьки - ОСОБА_9 та ОСОБА_7 також
померли в цьому ж селі відповідно в 2004
та в 2005 роках.

Позивачка після смерті матері в 2004
році перейшла в 2005 році жити до тітки
ОСОБА_10 в село Нетечинці, з якою спільно
нетривалий час проживав в цьому селі
ОСОБА_7 - її батько після смерті матері.
Потім вона виїжджала в м. Херсон
тимчасово, але з реєстрації по АДРЕСА_1,
не знімалась і знову повернулась до
тітки в с. Нетечинці, в якому з 2005 року
постійно проживає без реєстрації з
тіткою ОСОБА_10. Іноді відвідувала бабу
в с. Гоголі до її смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна
особа, а також особа, цивільна
дієздатність якої обмежена, вважаються
такими, що прийняли спадщину, крім
випадків, встановлених частинами
другою - четвертою статті 1273 цього
Кодексу.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12
показали, що з 2005 року позивачка в
спірному будинку №7 не проживала,
свідок зі сторони позивача ОСОБА_10
повідомила, що вона лише навідувалась і
ночувала у баби і діда. ОСОБА_3 є
інвалідом 2 групи, але вона не визнана
недієздатною чи обмеженою у
дієздатності. Тому автоматично згідно
Закону (ст. 1270 ЦК України ч.3) вона не
вступила у спадкові права у
шестимісячний строк, оговорений ст. 1270
ЦК України. Вона також не ставила і на
час розгляду справи не ставить питання
про визначення їй судом додаткового
строку для прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК
України).

Тобто, на час розгляду справи вона
пропустила шестимісячний строк
звернення до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після
смерті діда. Ні в 2006 році, ні зараз вона
таку заяву не подала. Відповідно до п. 19
Постанови ПВС України №7 від 30.05.2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування», якщо той зі спадкоємців,
хто має право на обов'язкову частку та
не проживав зі спадкодавцем на день
його смерті, не подав заяву про
прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її. Тому ОСОБА_3
вважається такою, що не прийняла
спадщину, оскільки не проживала з дідом
на час його смерті, не подала заяву про
прийняття спадщини в нотаріальну
контору після його смерті та не
звернулась з вимогою до суду в порядку
ст. 1772 ЦК України про визначення їй
додаткового строку для прийняття
спадщини після смерті діда.

Окрім цього, вона не відноситься до
осіб, які мають право на обов'язкову
частку у спадщині, адже ст 1241 ЦК України
надає таке право тільки неповнолітнім,
повнолітнім непрацездатним дітям
спадкоємця, непрацездатній вдові
(вдівцю) та непрацездатним батькам
спадкодавця. Онуки до цієї категорії
не входять, про що зазначає п.19
Постанови Пленуму № 7, а саме: «Перелік
осіб, які мають право на обов'язкову
частку, що визначений статтею 1241 ЦК є
вичерпним і розширеного тлумачення не
потребує. Катерогія «непрацездатні
онуки» в цій статті відсутня.

Стаття 1266 ЦК України передбачає
спадкування тільки за ЗАКОНОМ і не
оговорює спадкування за ЗАПОВІТОМ.
Тільки за ЗАКОНОМ онуки мають право на
частку, яка належала б їхньому
батькові, в даному випадку батькові
позивачки - ОСОБА_7, померлому в 2005 році.

З аналізу правових норм та досліджених
доказів відсутні підстави для
задоволення позову ОСОБА_3, тому і
відсутні підстави для скасування двох
свідоцтв, виданих на ім'я ОСОБА_4
Віньковецькою державною нотаріальною
конторою в 2007 році.

Відповідно до ст. 88 ч.4 ЦПК України,
судові витрати компенсувати за рахунок
держави.

Керуючись ст.ст. 1241, 1266, 1270, 1272 ЦК
України, ст. 8, 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд,-

В И РІ Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 за її
позовом до ОСОБА_4, Віньковецької
державної нотаріальної контори про
визнання права на обов'язкову частку у
спадщині та визнанні частково
недійсними свідоцтв про право на
спадщину за заповітом, виданих на ім'я
ОСОБА_4, відмовити за безпідставністю
заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Хмельницької
області протягом 10 днів з дня його
оголошення, а відсутніми особами - в той
же строк з дня отримання його копії.

Суддя О.О. Потапов