Справа № 265/5240/14-ц
Провадження № 2/265/2247/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі Тушкановій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у здійсненні права
власності, про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, третя особа ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням будинку АДРЕСА_1. В
обґрунтування заявлених вимог
посилалась на те, що є власником 51/100
частин будинку АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування від 13 січня 2006 року.

Однак, на цей час в належному їй будинку
зареєстровані її мати та відповідач,
який з 01.01.2004 року в будинку не проживає,
а проживає разом зі своєю дружиною,
будинком не цікавиться, комунальні
послуги не сплачує, кореспонденцію за
вказаною адресою не отримує, будь-які
його особисті речі в будинку відсутні.
З даного часу відповідач не приймає
участі у поточному ремонті будинку та
не несе ніяких витрат на його
обслуговування. В зв'язку з чим, з
посиланням на норми ст..405 ЦК України,
просила визнати ОСОБА_2, таким, що
втратив право користування житлом за
адресою АДРЕСА_1.

В подальшому позивачка уточнила свої
позовні вимоги, зазначив, що відповідач
не є членом її сім'ї та був
зареєстрований в спірному будинку
колишнім власником, залишаючись
зареєстрованим у спірному будинку
відповідач порушує її право власності
на житло, значно обмежує її право
вільно розпоряджатися своєю власністю.
Просила усунути перешкоди у
користуванні та розпорядженні
власністю, визнав ОСОБА_2, таким, що
втратив право користування житлом за
адресою АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1, будучи належним
чином повідомлена про час та місце
розгляду справи, до судового засідання
не з'явилася, надав суду заяву про
розгляд справи за її відсутністю, за
участю її представника ОСОБА_4

Представник позивачки ОСОБА_4, діюча на
підставі довіреності, заявлені
позивачкою в остаточній редакції
вимоги та підставі, підтримала у
повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав у повному обсязі, пояснивши, що
ОСОБА_3, його бабуся, позивачка по
справі його тітка. Йому відомо, що
бабуся подарувала будинок тітці. Він не
заперечує, що з 2004 року не проживає у
спірному будинку, а разом зі своєю
сім'єю проживає АДРЕСА_2. За цією
адресою знаходяться його речі, за цією
адресою він сплачує комунальні
послуги.

На підтвердження визнання позову,
надав суду письмову заяву, в який
вказав, що визнає позовні вимоги ОСОБА_1
щодо нього у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, надавши заяву з проханням
про розгляд справи без її участі.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
надані докази, суд вважає, що позов
ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судом, 51/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1 належить на
праві власності позивачці по справі
ОСОБА_1 на підставі договору дарування
від 13 січня 2006 року, посвідченого
державним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу ОСОБА_5 (
№ реєстру 1-105), зареєстрованого в БТІ за
№ 39877 від 19.01.2006 року (а.с.6-9).

З домової книги вбачається, що в
будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2
(а.с.10-15).

Згідно з вимогами ст. 150 ЖК України,
ст..383 ЦК України громадяни, що мають у
приватній власності будинок (квартиру),
користуються ним для особистого
проживання та проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст.155 ЖК України, ст..321 ЦК
України громадянин не може бути
позбавлений права власності на своє
майно чи обмежений в його здійсненні.

Згідно ст..391 ЦК України власник має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Із змісту позовної заяви, пояснень
сторін вбачається, що після отримання в
дар будинку позивачка в ньому не
проживала та не проживає, відповідач з
позивачкою разом також не проживав та
ніколи не був членом її сім'ї. Відсутні
між сторонами і будь-які договірні
відносини про проживання. Таким чином,
відповідач є тимчасовим мешканцем,
його право користування жилим
приміщенням є похідним від права
колишнього власника, членом сім'ї якого
він був і зберігав його до зміни
власника будинку.

Однак, відповідач будучи
зареєстрованим у спірному будинку саме
як член сім'ї колишнього власника, не
проживає в ньому починаючи з 2004 року,
про що свідчить складений головою
комітету самоорганізації «Дружба» на
підставі пояснень свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 акт від 03.07.2014 року за №
33, зміст якого не заперечував у
судовому засіданні відповідач (а.с.16).
Більш того, у судовому засіданні
відповідач вказував, що саме з 2004 року
разом зі своєю сім'єю проживає за іншою
адресою по АДРЕСА_2, ні яких договорів
найму жилого приміщення між ним та
колишнім власником у встановленому
порядку не укладалося.

З урахуванням наведеного, вимоги
ОСОБА_1 про усунення перешкод у
користуванні та розпорядженні
власністю, шляхом визнання ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, суд стягує з відповідачки на
користь позивачки суму сплаченого
судового збору за розгляд немайнового
спору в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у здійсненні права власності,
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням,
третя особа ОСОБА_3, задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні будинком № АДРЕСА_1,
шляхом визнання ОСОБА_2, 1977 року
народження таким, що втратив право
користування жилим приміщенням
будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 витрати
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) по
оплаті судового збору в сумі 243,60
гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя ________________