Справа № 591/2626/13-ц
Провадження № 2/591/22/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2014 року Зарічний
районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі
судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Сотник
К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми цивільну справу за
позовом Сумського державного
університету до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
3-ї особи: СМВ УМВС України в Сумській
області

про виселення з гуртожитку -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Сумський державний
університет звернувся до суду з
позовом і свої вимоги мотивує тим, що
Сумський державний університет на
своєму балансі має гуртожиток АДРЕСА_2.
Для гуртожитків встановлюється
спеціальний порядок використання.
Гуртожитки призначаються лише для
проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших
громадян у період їх роботи або
навчання. Єдиною підставою для
вселення на надану жилу прощу в
гуртожитку є спеціальний ордер, який
видає адміністрація підприємства,
установи, організації на підставі
спільного із профспілковим комітетом
рішення про надання житлової прощі в
гуртожитку. В супереч цих вимог, 11.09.1997
року на підставі особистої заяви,
колишнім проректором з
навчально-виховної роботи СумДУ ОСОБА_5
було надано для проживання сім'ї, що
складається з трьох осіб, двокімнатної
квартири АДРЕСА_2 працівнику МВС
України ОСОБА_2, який ніколи не працював
і не працює у СумДУ. Інші будь-які
документи щодо надання житла та
поселення у гуртожитку відсутні. Таке
надання житла не відповідає вимогам
житлового законодавства, оскільки не
передбачено надання житла у відомчих
гуртожитках особам, які не перебувають
у трудових відносинах з підприємством,
яке надає житлову площу. Вважають, що
між СумДУ та відповідачами склалися
правовідносини з найму житла, укладено
договір майнового найму без визначення
строку, а тому кожна із сторін договору
має право відмовитися від договору в
будь-який час, письмово попередивши про
це другу сторону. Тому 25.07.2012 року
відповідачу було направлено листа з
вимогою звільнити житлову площу, про те
відповіді не надійшло, вимогу не
виконано, відповідач продовжує
утримувати житлову кімнату,
перешкоджає цільовому використанню
гуртожитку. В зв'язку з цим просить
виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з
квартири АДРЕСА_2 без надання іншого
житлового приміщення.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
судовому засіданні позов не визнали
повністю і пояснили суду, що вони були
заселені у гуртожиток в 1992 році на
підставі договору про охорону
громадського порядку, і весь цей час
мешкали в даному будинку, проводили
ремонт, сплачували всі комунальні
послуги, вони набули право проживання в
даній квартирі, а тому просять суд в
позові відмовити.

3-тя особа: СМВ УМВС України в
Сумській області про день та час
розгляду справи повідомлене належним
чином, представник до суду не з»явився.

Суд, вислухавши сторони, свідків,
вивчивши матеріали даної цивільної
справи, вважає, що позов обгрунтований
і підлягає задоволенню виходячи зі
слідуючого:

В судовому засіданні встановлено,
що на балансі Сумського державного
університету перебуває гуртожиток
АДРЕСА_2 , призначений для забезпечення
житловою площею працівників та
студентів університету на період
роботи та навчання.

У відповідності до статті 6 ЖК
України жилі будинки і жилі приміщення
призначаються для постійного
проживання громадян, а також для
використання у встановленому порядку
як гуртожитків. Тобто для гуртожитків
законодавством встановлюється певний
порядок використання, який
встановлюється главою 4 ЖК України,
якою, зокрема, встановлюється
призначення гуртожитків (ст. 128 ЖК
України), порядок надання житлових
приміщень у гуртожитках (ст. 128 ЖК
України).

Відповідно до ст. 127 ЖК України і п.
2 Примірного положення про гуртожитки,
затвердженого постановою Ради
Міністрів Української РСР від 03.06.1986
року №208, гуртожитки призначаються
лише для проживання робітників,
службовців, студентів, учнів, а також
інших громадян у період їх роботи або
навчання.

Згідно із ч. 2 ст. 128, ст. 129 ЖК
України РСР, ч. 1 п. 10 Примірного
положення про гуртожитки єдиною
підставою для вселення на надану жилу
прощу в гуртожитку є спеціальний ордер,
який видає адміністрація підприємства,
установи, організації на підставі
спільного із профспілковим комітетом
рішення про надання житлової прощі в
гуртожитку.

В супереч цих вимог, 11.09.1997 року на
підставі особистої заяви, колишнім
проректором з навчально-виховної
роботи СумДУ ОСОБА_5 було надано для
проживання сім'ї, що складається з
трьох осіб, двокімнатної квартири
АДРЕСА_2 працівнику МВС України ОСОБА_2,
який ніколи не працював і не працює у
СумДУ. Інші будь-які документи щодо
надання житла та поселення у
гуртожитку відсутні.

Таке надання житла не відповідає
вимогам житлового законодавства,
оскільки не передбачено надання житла
у відомчих гуртожитках особам, які не
перебувають у трудових відносинах з
підприємством, яке надає житлову площу.
У цьому випадку у відповідності до п. 5
Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 року №
2 «Про деякі питання, що виникли у
практиці застосування судами
Житлового кодексу України» слід
застосовувати цивільне законодавство
України, зокрема главу 59 ЦК України,
загальні положення про зобов'язання та
інші.

Виходячи з вищевикладеного можна
дійти висновку, що між позивачем та
відповідачами склалися правовідносини
з найму житла, укладено договір
майнового найму без визначення строку,
що відповідає ст. 165 ЦК України 1963 року.
За таких обставин у відповідності до п.
9 Перехідних і прикінцевих положень ЦК
України, ч. 2 ст. 763 ЦК України кожна із
сторін договору найму, укладеного на
невизначений строк, може відмовитися
від договору в будь-який час, письмово
попередивши про це другу сторону за
один місяць, а у разі найму нерухомого
майна - за три місяці.

Позивачем 25.07.2012 року відповідачу
було направлено листа з вимогою
звільнити житлову площу, про те
відповіді не надійшло, вимогу не
виконано, відповідач продовжує
утримувати житлову кімнату,
перешкоджає цільовому використанню
гуртожитку.

В судовому засіданні позивач
підтвердив, що він і члени його сім"ї
ніколи не перебували у трудових
відносинах з позивачем, при заселенні у
1992 році ордер на вселення в гуртожиток
не видавався.

Суд вважає, що у відповідача
ОСОБА_2 та членів його сім"ї не виникло
інших підстав для проживання у
гуртожитку, а тому вони підлягають
виселенню без надання іншого жилого
приміщення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 6, 127,128,129 ЖК України,
ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Сумського державного
університету задоволити.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з
квартири АДРЕСА_2 без надання іншого
жилого приміщення.

Рішення суду може бути оскаржено
до Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
КЛИМЕНКО А.Я.