Справа № 570/756/14-ц
Номер провадження 2/570/679/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року

Рівненський районний суд Рівненської
області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі Беднарчук Г.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення частки у праві спільної
сумісної власності та виділ її в
натурі, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначає, що з відповідачем
ОСОБА_2 перебувала у шлюбі,
зареєстрованому 1 квітня 1996 року
Зорянською сільською радою
Рівненського району Рівненської
області, про що в книзі реєстрації
актів про укладення шлюбу зроблено
запис за №17. 16 вересня 2010 року шлюб був
розірваний. За час шлюбу сторонами було
набуто житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
за АДРЕСА_1 свідоцтво про право
власності на який видано на ім'я
відповідача. Зважаючи на положення СК
України позивачка просить суд визнати
за нею право власності на 1/2 частину
цього майна та виділити їй 27/100 частини
цього майна, стягнувши з відповідача
грошову компенсацію в сумі 89 649,50 грн.

До суду надійшла заява про зменшення
позовних вимог. Позивачка просить
стягнути на її користь 15 000 грн.
компенсації за вищевказане майно, та
виділити їй 27/100 частини цього майна.
Справу просить розглядати без її
участі.

Відповідач не з'явився в судове
засідання. Згідно поданої заяви, позов
визнає (з урахуванням зменшення
позовних вимог) та просить суд справу
розглядати без його участі.

Судом приймається до уваги, що за
положеннями частини 3 статті 27 ЦПК
України особи, які беруть участь у
справі, зобов'язані добросовісно
здійснювати свої процесуальні права і
виконувати процесуальні обов'язки.
Тому суд вважає за можливе застосувати
положення ЦПК України щодо можливості
розгляду справи без участі сторін. Суд
вважає, що по справі є можливість
ухвалити судове рішення на підставі
наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 01.04.1996 р. до 16.09.2010 р. За час шлюбу
сторонами було набуто житловий будинок
з господарськими будівлями та
спорудами за АДРЕСА_1 свідоцтво про
право власності на який видано на ім'я
відповідача.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 368
ЦК України - майно, набуте подружжя за
час шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю.

Згідно з статтею 68 Сімейного кодексу
України розірвання шлюбу не припиняє
права спільної сумісної власності на
майно, набуте за час шлюбу.

Отже, з урахуванням положень статей 60, 68
Сімейного кодексу України та частини 3
статті 368 Цивільного кодексу України
вищевказане нерухоме майно належить
позивачці та відповідачу на праві
спільної сумісної власності з моменту
державної реєстрації права власності,
тобто з 03.09.2003 року, і по теперішній час.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 370
Цивільного кодексу України у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду, а виділ частки із майна,
що є у спільній сумісній власності,
здійснюється у порядку, встановленому
статтею 364 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 358
ЦК України кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частки спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Відповідно до роз'яснень постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
04.10.1991 р. «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» (п.6) виділ в натурі часток
жилого будинку, що є спільною частковою
власністю, є можливим, якщо кожній із
сторін може бути виділено відокремлену
частину будинку із самостійним
виходом. Виділ також може мати місце за
наявності технічної можливості
переобладнати приміщення в ізольовані
квартири.

Житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами складається з:
перший поверх - 1-коридор 8,0 м. кв., 2-ванна
5,4 м. кв., 3-вбиральня 2,2 м. кв., 4-кухня 15,7 м.
кв., 5-жила кімната 13,8 м. кв., 6-жила
кімната 18,5 м. кв., 7-жила кімната 18,7 м. кв.,
8-прихожа 25,2 м. кв.; мансарда - 9-коридор
14,4 м. кв., 10-жила кімната 19,3 м. кв., 11-жила
кімната 20,7 м. кв.; сарай-гараж-літня
кухня 79,7 м. кв., льох 28,7 м. кв., склад 14,8 м.
кв., замощення 137,6 м. кв., огорожа 117,0 м.

Поділ та виділ майна є можливим згідно
з варіантами, визначеними у висновку
будівельно-технічної експертизи від
30.09.2011 року, складеного експертом
ОСОБА_3.

Так, позивачці можливо виділити: 6-жила
кімната 18,5 м. кв., 7-жила кімната 18,7 м. кв.,
11-жила кімната 20,7 м. кв., 1/2 частина
огорожі №1 загальною вартістю 102714
гривень 50 копійок, з грошовою
компенсацією 89649 гривень 50 копійок. Але
позивачка зменшила позовні вимоги, та
просить їй компенсувати тільки 15 000 грн.

Грошова компенсація можлива на
підставі ч. 2 ст. 364 ЦК України в якій
зазначено, що якщо виділ у натурі
частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Отже, заявлений позов підлягає до
задоволення. Розподіл судових витрат
між сторонами відбувається за
правилами статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
частки у праві спільної сумісної
власності та виділ її в натурі -
задовольнити повністю.

Визначити, що частка ОСОБА_1 в майні -
житловому будинку з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1,
складає 1/2 частини (як частка в спільній
сумісній власності).

Виділити ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1,
виданий 23.07.1996 р. Рівненським РВ УМВС
України в Рівненській області) частку з
майна, що є у спільній сумісній
власності, та визнати за нею право
власності на 27/100 частини житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1, а саме: 6-жила
кімната площею 18,5 метрів квадратних, 7 -
жила кімната площею 18,7 метрів
квадратних, 11 - жила кімната площею 20,7
метрів квадратних; 1/2 частина огорожі
№1.

Припинити право власності ОСОБА_1 на
23/100 частини житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_2,
виданий 02.08.1996 року Рівненським РВ УМВС
України в Рівненській області,
мешканця АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1
(паспорт НОМЕР_1, виданий 23.07.1996 р.
Рівненським РВ УМВС України в
Рівненській області, мешканка АДРЕСА_2)
- 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень -
компенсація за різницю в частках, що
виділяється; 1000 грн. - судові витрати
(сплата судового збору), а всього 16 000
(шістнадцять тисяч) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
районний суд Рівненської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Красовський О.О.