АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/7907208/14
Головуючий 1 інстанції - Кіяшко
Справа № 414/442/14-ц
Доповідач - Кружиліна
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді - Кружиліної
О.А.,

суддів колегії - Макарова
Г.О., Кіпенка І.С.,

при секретарі -
Сементовській О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Кремінського районного суду
Луганської області від 09 квітня 2014 року

за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної злочином,-

в с т а н о в и л а:

25 лютого 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
в якому просив стягнути з ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 441,08
грн. та моральну шкоду у розмірі 19 050,00
грн., з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 матеріальну
шкоду у розмірі 316,05 грн. та моральну
шкоду у розмірі 13 650,00 грн., з ОСОБА_10 та
ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 316,05
грн. та моральну шкоду у розмірі 13 650,00
грн.,з ОСОБА_11 матеріальну шкоду у
розмірі 316,05 грн. та моральну шкоду у
розмірі 13 650,00 грн., стягнути з
відповідачів судовий збір.

В обґрунтування позову ОСОБА_3
посилався на те, що 01 травня 2013 року
його неповнолітній син ОСОБА_4 став
потерпілим при вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
внаслідок чого йому були спричинені
легкі тілесні ушкодження. Провина
відповідачів підтверджена вироком
Кремінського районного суду
Луганської області від 08 жовтня 2013
року, який набрав законної сили.
Внаслідок вчинення злочину
потерпілому біла заподіяна
матеріальна шкода, що виразилася у
витратах на лікування, яку позивач
оцінює в 1 398,25 грн., та моральна шкода,
яку позивач оцінює в 60 000, 00 грн.

На думку позивача ОСОБА_3 кошти
доцільно стягувати з відповідачів
диференційовано, а саме: моральну шкоду
- відповідно до провини кожного у
заподіянні шкоди, а матеріальну - в
рівних частках з кожного відповідача.

Рішенням Кремінського районного суду
Луганської області від 09 квітня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної злочином,
задоволено частково: стягнено з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у
розмірі 1500,00 грн. та 52,50 грн. судових
витрат, а разом 1 552,50 грн., а у разі
відсутності у неповнолітнього майна,
достатнього для відшкодування
завданої ним шкоди, суму стягнути з
ОСОБА_6; стягнено з ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 1500,00
грн. та 52,50 грн. судових витрат, а разом 1
552,50 грн., а у разі відсутності у
неповнолітнього майна, достатнього для
відшкодування завданої ним шкоди, суму
стягнути з ОСОБА_8; стягнено з ОСОБА_9 на
користь ОСОБА_4 моральну шкоду у
розмірі 1500,00 грн. та 52,50 грн. судових
витрат, а разом 1 552,50 грн., а у разі
відсутності у неповнолітнього майна,
достатнього для відшкодування
завданої ним шкоди, суму стягнути з
ОСОБА_10; стягнено з ОСОБА_11 на користь
ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 1500,00
грн. та 52,50 грн. судових витрат, а разом 1
552,50 грн.; в частині стягнення
матеріальної шкоди відмовлено у
повному обсязі за недоведеності
позовних вимог.

На зазначене рішення ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій просив
змінити рішення Кремінського
районного суду Луганської області від
09 квітня 2014 року, збільшивши стягнення
з відповідачів моральної шкоди до 60 000,00
грн. та стягнути з відповідачів
матеріальну шкоду у розмірі 1 389,25 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилався на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, а також порушення і неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, заслухавши осіб, що
з'явилися у судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
відповідно до статті 303 ЦПК України
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд
першої інстанції забезпечив сторонам
рівні можливості щодо надання доказів,
їх дослідження та доведеності перед
судом їх переконливості, сприяв
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи і вирішив справу на
засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні дані та відповідні
їм правовідносини, розглянув справу в
межах заявлених позовних вимог і
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог про відшкодування
матеріальної шкоди, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з
положень статей 10, 11, 58-60 ЦПК України та
тих обставин, що позивачем не було
надано суду доказів придбання ним
ліків для лікування сина ( чеків,
рецептів чи довідки лікаря та інше).

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди , суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з положень
статей 23, 1167, 1179, 1182 ЦК України з
врахуванням роз'яснень, які містяться у
постанові Пленуму Верховного Суду
України 3 4 від 31 березня 1995 року « Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної ( немайнової)
шкоди».

З таким висновком суду першої
інстанції, апеляційний суд
погоджується, вважає його правильним,
обґрунтованим, та таким, що ґрунтується
на достатньо повно встановлених
обставинах справи, доказів які
містяться в матеріалах справи та
відповідає вимогам статті 213 ЦПК
України.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України , судова колегія судової
палати ,-

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Кремінського районного суду
Луганської області від 09 квітня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу
апеляційного суду може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя-

Судді колегії-