РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2933/14-ц

провадження у справі № 2/0285/1078/14

03 листопада 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград-Волинський
міськрайонний суд Житомирської
області

в складі: головуючого - судді
Коцюби О.М.

за участю секретаря
Махновецької Х.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті
Новоград-Волинський справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів
за договором позики, -

встановив:

29.07.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 посилаючись
на те, що 02.04.2013 року він позичив
відповідачу гроші на суму 6750 грн.
строком до 20.08.2013 року. Позика була
оформлена розпискою. До теперішнього
часу відповідач гроші не повернула,
тому вона просить стягнути з неї 6750 грн.
боргу. Крім цього, просить стягнути на
її користь сплачений нею судовий збір.

Позивач у судове засідання не
з'явилася. Від представника позивача
надійшла заява, у якій він просить
справу слухати у його відсутність та у
відсутність позивача, позовні вимоги
підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, надіслала заперечення, у
якому посилається на те, що ця розписка
була нею написана під впливом погроз.
Зазначила, що її змусили написати цю
розписку.

Суд, дослідивши матеріали справи та
давши їм належну оцінку, дійшов
наступного висновку.

Встановлено, що згідно розписки від
02.04.2013 року ОСОБА_2, проживаюча за
адресою: АДРЕСА_1, взяла в борг у ОСОБА_1
грошові кошти 6750 грн. і зобов'язалася
повернути гроші до 20.08.2013 року (а.с. 3).

У запереченні відповідач підтвердила
факт написання такої розписки. Однак
вказала, що грошей вона не брала. Крім
цього посилалася на те, що цю розписку
її змусили написати, погрожуючи
розправою над дітьми.

Ч. 2 ст. 545 ЦК України передбачає, якщо
боржник видав кредиторові борговий
документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає. Борговий
документ, розписка, на момент звернення
до суду знаходилась у ОСОБА_1, що
підтверджує факт не виконання
зобов'язання відповідачем ОСОБА_2 Крім
того, не на користь відповідача ч. 3 цієї
ж статті передбачає, що наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов'язку.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Зі змісту вищевказаної статті
випливає, що договір позики
укладається в письмовій формі. На
підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей. Розписка,
підписана відповідачем, і є документом,
що стверджує укладання такого
договору.

Отже, між позивачем та відповідачем
було укладено договір позики, що
підтверджується відповідною розпискою
від 02.04.2013 року.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Суд відкидає пояснення відповідача про
те, що нею було написано розписку під
впливом насильства. ОСОБА_2 не оскаржує
у судовому порядку укладання із
позивачем такого правочину.
Відповідних клопотань з цього приводу
відповідачем заявлено не було. Крім
цього, відповідач не скористався своїм
правом подати зустрічний позов щодо
визнання правочину не дійсним.

Крім цього, відповідач ОСОБА_2, в
передбаченому КПК України порядку не
звернулася до правоохоронних органів з
метою захисту свої прав.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Ст. 11 ЦПК України також передбачає, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

На підставі вищевикладеного суд
вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню.

Крім цього, в силу ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь
ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у
розмірі 243 грн. 60 коп., що
підтверджується відповідною
квитанцією (а.с. 6).

На підставі наведеного, керуючись ст. 10,
11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії
НОМЕР_1, виданий Новоград-Волинським
МРВ УМВС України в Житомирській
області, проживаючої за адресою:
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, проживаючої
за адресою: АДРЕСА_2, заборгованість у
розмірі 6750 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії
НОМЕР_1, виданий Новоград-Волинським
МРВ УМВС України в Житомирській
області, проживаючої за адресою:
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, проживаючої
за адресою: АДРЕСА_2 243 грн. 60 коп.
судового збору.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Головуючий:
О.М. Коцюба