Справа № 368/1423/14-ц
Провадження 236843214
Рішення

іменем України

"17" жовтня 2014 р.
м.
Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд
Київської області в складі:

Головуючого: судді
Закаблука О.В.;

При секретарі:
Лєвшин Н.О.

Позивача:
ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Кагарлицького
районного суду Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи, - Управління
держземагенства у Кагарлицькому
районі Київської області, Державна
реєстраційна служба Кагарлицького
районного управління юстиції
Київської області, про визнання права
власності на земельні ділянки в
порядку спадкування, суд, -

В
С Т А Н О В И В :

15.07.2014 року на адресу Кагарлицького
районного суду Київської області
надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи, - Управління
держземагенства у Кагарлицькому
районі Київської області, Державна
реєстраційна служба Кагарлицького
районного управління юстиції
Київської області, про визнання права
власності на земельні ділянки в
порядку спадкування, в якій позивачка
просить суд винести рішення, яким:

- визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3 право
власності на земельну ділянку площею
3,2639 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Переселенської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області, кадастровий номер
:03:005:0021.

21.07.2014 року Кагарлицьким районним судом
на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України
Кагарлицьким районним судом винесено
ухвалу про відкриття провадження у
справі та призначено справу до
слухання на 31.07.2014 року.

31.07.2014 року слухання справи було
відкладено на 11.08.2014 року в зв»язку з
неявкою відповідача ОСОБА_2

11.08.2014 року Кагарлицьким районним судом
винесено заочне рішення по справі, яким
позов ОСОБА_1 задоволено в повному
обсязі.

01.09.2014 року на адресу Кагарлицького
районного суду надійшла письмова заява
відповідача ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення, в якій він просить
суд скасувати заочне рішення
Кагарлицького районного суду
Київської області від 11.08.2014 року та
призначити справу до загального
розгляду.

Слухання справи було призначено на
02.10.2014 року.

02.10.2014 року Кагарлицьким районним судом
винесено ухвалу, якою заяву
відповідача ОСОБА_2 було задоволено,
рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 11.09.2014 року
скасовано, та призначено справу до
слухання на 17.10.2014 року.

В судовому засіданні, яке відбулося
17.10.2014 року, позивачка ОСОБА_1 позов
підтримала в повному обсязі,
посилаючись на обставини, які вказані в
мотивувальній частині позовної заяви.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2
не з»явився, хоча повідомлявся судом
належним чином про день, час та місце
слухання справи.

В судове засідання представник третьої
особи, - управління держземагенства у
Кагарлицькому районі не з»явився, хоча
повідомлявся судом належним чином про
день, час та місце слухання справи.

В судове засідання представник третьої
особи, - Державної реєстраційної служби
Кагарлицького районного управління
юстиції Київської області не з»явився,
хоча повідомлявся належним чином про
день, час та місце слухання справи.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1,
яка позов підтримала, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку щодо часткового задоволення
позову, обґрунтовуючи своє рішення
наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені
судом в судовому засіданні та
застосування до них норм права.

06.10.2010 р. помер ОСОБА_3.

За життя ОСОБА_3 згідно державного акту
на право власності на земельну ділянку
серія ЯА № 496396 від 20.07,2005 р. належала
земельна ділянка площею 3,2639 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Переселенської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області.

Отже, після смерті ОСОБА_3 залишилась
вищезазначена земельна ділянка.

27.09.2010 р. ОСОБА_3 було складено заповіт,
посвідчений секретарем виконавчого
комітету Переселенської сільської
ради Мірошник Л.М. та зареєстровано в
реєстрі за №27

Відповідно до вищезазначеного
заповіту ОСОБА_3 заповів дочці ОСОБА_1
(далї-Позивач) все своє майно, де б воно
не було із чого б воно не складалося і,
взагалі, все те, що буде йому належати
на день смерті та на що за законом
матиме право.

Згідно ч. І ст. 1223 Цивільного кодексу
України право на спадкування мають
особил визначені у заповіті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу
України у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі, неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_3 склав
заповіт, яким все своє майно заповів
Позивачу, Позивач як спадкоємець за
заповітом мала б успадкувати всю
спадщину ОСОБА_3, в тому числі і
земельну ділянку площею 3,2639 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
проте, вона має брата, - ОСОБА_2, який на
підставі ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право
на обов»язкову частку.

Так, згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України:

1. Малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непраце здатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту запо віту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Розмір обов'язкової частки у спадщині
може бути зменшений судом з
урахуванням відносин між цими
спадкоємцями та спадкодавцем, а також
інших обставин, які ма ють істотне
значення.

2. До обов'язкової частки у спадщині
зараховується вартість речей
звичайної до машньої обстановки та
вжитку, вартість заповідального
відказу, встановленого на ко ристь
особи, яка має право на обов'язкову
частку, а також вартість інших речей та
майнових прав, які перейшли до неї як до
спадкоємця.

3. Будь-які обмеження та обтяження,
встановлені у заповіті для спадкоємця,
який має право на обов'язкову частку у
спадщині, дійсні лише щодо тієї частини
спадщини, яка перевищує його
обов'язкову частку.

Отже, право заповідача щодо вільного,
на його власну думку та переконання,
розподілу спад щини між обраними ним
спадкоємцями та позбавлення ним
спадщини інших можливих спадкоємців є
повним але обмеженим в силу закону.
Норма закону, коментованої статті Ци
вільного кодексу України, встановлює
право на отримання певної частки в
спадщині визна ченому колу осіб
незалежно від змісту заповіту.

Такі особи отримують половину від того,
що вони отримали б, якби спадкування
відбува лось виключно за законом.
Перелік осіб базується на нормах
моралі та справедливості, до них
віднесені малолітні, неповнолітні,
повнолітні непрацездатні діти
спадкодавця, непрацездатна вдова
(вдівець) та непрацездатні батьки. Вік
дітей доводиться відповідними
свідоцтвами про на родження, факт
непрацездатності дорослих осіб
відповідними медичними документами.

Стаття містить бланкетну норму
стосовно того, що розмір обов'язкової
частки може бу ти змінений (лише в бік
зменшення) за рішенням суду, який має
розглянути дані про відно сини між
такими особами та спадкодавцем. На
осіб, які отримали законну частку в
спадщи ні розповсюджується загальне
правило щодо відповідальності перед
кредиторами спадкодавця в обсязі, що не
перевищує вартості отриманого.

Отже, в разі спадкування за законом
відповідач, як рідний син, успадкував
би 12 частину права власності земельної
ділянки площею 3,2639 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташована на
території Переселенської сільської
ради Кагарлицького району Київської
області, кадастровий номер
:03:005:0021, яка належала ОСОБА_3 на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№ 496396, виданого 20 липня 2005 року
Кагарлицькою райдержадміністрацією.

Проте, в зв»язку з існуванням заповіту,
яким покійний ОСОБА_3 заповідав все
своє майно позивачці ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
підставі ч. 1 ст. 1241 ЦК України у
спадковує 14 частину права власності на
спірну земельну ділянку, а позивачка -
на 34 права власності на земельну
ділянку.

Відповідач ОСОБА_2 є повнолітньою
непрацездатною дитиною спадкодавця, -
покійного ОСОБА_3, так як на момент
смерті останнього відповідач ОСОБА_2
був непрацездатним, оскільки досягнув
пенсійного віку та знаходився на
пенсії.

Вищевказані факти
підтверджуються копією паспорта
відповідача та його пенсійним
посвідченням.

Далі, у зв'язку з відкриттям спадщини
ОСОБА_3 Позивач у встановлений ст. 1270
Цивільного кодексу України
шестимісячний строк належним чином
прийняв спадщину шляхом подачі до
Кагарлицької районної державної
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини, що підтверджується
витягом про реєстрацію в спадковому
реєстрі.

Згідно п. 4.15. Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р.
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Для оформлення спадщини та видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку
державному нотаріусу нотаріальної
контори необхідно було надати оригінал
державного акту на право власності на
земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3

Позивач надала нотаріусу державний акт
на право власності на земельну ділянку
серія ЯА №496396 від 20.07.2005 р.

Однак, державний нотаріус відмовилась
оформляти свідоцтво про право на
спадщину на земельну ділянку на
підставі наданого державного акту,
оскільки у державному акті містяться
виправлення, що згідно п. 2.9 Інструкції
про порядок складання, видачі,
реєстрації і зберігання державних
актів на право приватної власності на
землю, право колективної власності на
землю, право власності на землю і право
постійного користування землею,
договорів на право тимчасового
користування землею (в тому числі на
умовах оренди) та договорів оренди
землі затвердженої Наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
№43 від 05.04.1999 р. не допускаються.

Позивач звернулась до
Держземагентства в Кагарлицькому
районі для виготовлення нового
державного акту на право власності на
земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3

Посадові особи Управління
Держземагентства в Кагарлицькому
районі повідомили Позивачу, що
державного акту може бути виготовлений
лише власником, тобто ОСОБА_3 Оскільки
власник ОСОБА_3 помер, новий державний
акт на померлу особу не може бути
виданий.

В зв'язку з тим, що Позивач не змогла
оформити у нотаріуса свідоцтво на
спадщину, Позивач правомірно
звернулась до суду щодо визнання за нею
в порядку спадкування права гласності
на земельну ділянку площею 3.2639 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Переселенської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області, яка належала ОСОБА_3

Таким чином, у зв'язку з тим, що
державний акт ОСОБА_3 містить
виправлення, а для отримання свідоцтва
про право на спадщину необхідно надати
державного акту без виправлень,
Позивач не може оформити через
нотаріальну контору свої спадкові
права на вищевказану земельну ділянку.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності надувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Згідно ч. 2 ст. і 58 Земельного кодексу
України, виключно судом вирішуються
земельні спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб,
також', спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, районів та
областей.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
Постановою Пленуму Верховного суду
України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову
практику у справах про спадкування»,
Постановою Пленуму Верховного суду
України №20 від 22.12.1995 р. «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права власності», ст. ст. 32.8, 1223,
1261, 1267, 1270. 1272 ЦК України, ст. 158
Земельного кодексу України, ст. ст. 215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, -
Управління держземагенства у
Кагарлицькому районі Київської
області, Державна реєстраційна служба
Кагарлицького районного управління
юстиції Київської області, про
визнання права власності на земельні
ділянки в порядку спадкування, -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою село Переселення
Кагарлицького району Київської
області, паспорт серії НОМЕР_2, виданий
16 липня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС
України в Київській області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в
порядку спадкування після смерті
осадчого ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_3, видане 07 жовтня 2010 року
виконкомомо Переселенської сільської
ради Кагарлицького району Київської
області, право власності на 34 частку
земельної ділянки площею 3,2639 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Переселенської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області, кадастровий номер
:03:005:0021, яка належала ОСОБА_3 на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№ 496396, виданого 20 липня 2005 року
Кагарлицькою райдержадміністрацією.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України.

Суддя: О. В. Закаблук