Справа № 387/1531/14-ц
Номер провадження по справі 2/387/463/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року
смт.
Добровеличківка

Добровеличківський районний суд
Кіровоградської області в складі :

Головуючого судді
Цоток В.
В.

при секретарі

Придатченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
в якому зазначив, що відповідно до умов
кредитного договору №KGBHR113771266 від
29.12.2012 року укладеного між банком та
ОСОБА_1, перший надав останній кредит в
сумі 17227 гривень 22 копійки зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 0,12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Однак
відповідач не виконує взятих на себе
зобов'язань по поверненню кредиту та
сплаті відсотків і станом на 20.10.2014 року
має заборгованість перед позивачем в
сумі 20893 гривні 33 копійки, яку в
добровільному порядку сплатити не
бажає, що спонукало ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
звернутися до суду з відповідним
позовом.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав до суду заяву в
якій позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, просить розглядати
справу без його участі, не заперечує
проти проведення заочного розгляду
справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася. Судова повістка направлена
за місцем її проживання
зареєстрованим у встановленому
законом порядку, повернулася до суду з
відміткою "адресат за вказаною адресою
не проживає ", що відповідно до ч.5 ст. 74
ЦПК України свідчить про її належне
повідомлення про день, час та місце
розгляду справи .

З огляду на ті обставини, що
позивач не заперечує проти проведення
заочного розгляду справи, суд вважає
можливим провести такий розгляд на
підставі наданих позивачем доказів .

Дослідивши письмові докази, суд
вважає встановленими наступні
фактичні обставини справи та
відповідні їм правовідносини : Із заяви
позичальника № KGBHR113771266 від 29 грудня 2012
року, встановлено, що між ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, згідно якого перший
надав останній кредит в сумі 17227
гривень 22 копійки, на строк 18 місяців з
29.12.2012 року по 28.06.2014 року включно зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Єдиноразова винагорода за надання
фінансового інструменту становить 1537
гривень 58 копійок . Щомісячна
винагорода за надання фінансового
інструменту становить 344 гривні 54
копійки . Щомісячний платіж у сумі 957
гривень 99 копійок , а з 30.10.2013 року в сумі
1302 гривні 53 копійки . Період сплати з " 25"
по "29" число кожного місяця.

Відповідно до п.14 заяви при
порушенні позичальником зобов'язань із
погашення кредиту, позичальник сплачує
банку пеню, розмір якої зазначений в
умовах та правилах за кожний день
просрочки .

Відповідно до п.15 заяви
відповідач погодилася, що ця заява
разом із запропонованими банком
умовами та правилами, тарифами
складають між сторонами
кредитно-заставний договір .

Відповідно до розрахунку
заборгованості за договором № KGBHR113771266
від 29.12.2012 року, станом на 20.10.2014 року
заборгованість позичальника ОСОБА_1
складається з : заборгованості за
кредитом в сумі 11586 гривень 44 копійки;
заборгованості за відсотками в сумі 06
гривень 36 копійок ; заборгованість по
комісії в сумі 2067 гривень 24 копійки;
заборгованість по пені в сумі 5762 гривні
18 копійок; штрафи ( фіксована та
відсоткова частини) в сумі 1471 гривня 11
копійок . Загальна сума заборгованості
становить 20893 гривні 33 копійки .

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту та інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа ( кредитодавець )
зобов'язується надати грошові кошти (
кредит ) позичальникові у розмірі та на
умовах встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Аналізуючи зібрані по справі докази,
оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов
до висновку, що вимоги позивача,
ґрунтуються на нормах чинного
цивільного законодавства та
кредитного договору, оскільки ОСОБА_1
не виконала взяте на себе зобов'язання
згідно з умовами договору, щодо
повернення суми кредиту та сплати
відсотків за користування кредитом.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача
заборгованості за кредитом в сумі 11586
гривень 44 копійки, заборгованості за
відсотками в сумі 06 гривень 36 копійок,
заборгованість по комісії в сумі 2067
гривень 24 копійки, заборгованість по
пені в сумі 5762 гривні 18 копійок
обгрунтовані повністю, а тому
підлягають задоволенню у повному
обсязі .

Вирішуючи вимоги в частині стягнення з
відповідача штрафів суд виходить з
наступного :

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України
неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання .

Таким чином пеня та штраф не є
окремими видами штрафних санкцій, а є
різновидами неустойки як юридичної
відповідальності, а тому банк просить
застосувати до боржника подвійну
цивільно-правову відповідальність
одного й того ж виду за одне й те саме
порушення договірного зобов'язання (
прострочення виконання грошового
зобов'язання ), що суперечить вимогам
ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509
ЦК України, згідно з якими ніхто не може
бути двічі притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, а зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Отже в задоволенні вимоги в частині
стягнення з відповідача штрафу слід
відмовити .

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.
526,549,551,1054, ЦК України, керуючись,
ст.10,11,60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки Хорезмської області
Узбекистан, жительки АДРЕСА_1 на
користь публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
"ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпропетровськ,
вулиця Набережна Перемоги, 50 р/р
3111, МФО 305299 ), в
рахунок оплати боргу по кредитному
договору кошти в сумі 19422 (
дев'ятнадцять тисяч чотириста двадцять
дві ) гривні 22 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" судові
витрати в сумі 226 (двісті двадцять шість
) гривень 43 копійки .

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити .

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана на протязі десяти днів з
дня отримання його копії .

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської
області на протязі 10 днів з дня
отримання його копії , шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції

Суддя

Добровеличківського районного
суду

Кіровоградської області
В. В.
Цоток