АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/151/14-ц 22-ц/774/2116/К/14
Справа №214/151/14-ц
Провадження № 22-ц/774/2116/К/14
суддя Ковтун Н.Г.
Суддя-доповідач -
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Митрофанової Л.В., Остапенко
В.О.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційними скаргами
представника позивача Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» та представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 01 вересня 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за кредитним договором
№142 від 25 червня 2008 року.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

представник позивача Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» - Книгницька
Лілія Анатоліївна

представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» (надалі - ПАТ «Ощадбанк»)
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення боргу за кредитним
договором.

В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що
25.06.2008 року між ВАТ «Державний ощадний
банк України», назву якого змінено на
ПАТ «Державний ощадний банк України»
та ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір № 142, за яким відповідач
отримав кредит у розмірі 297 500 грн. з
остаточним терміном погашення до 24
червня 2013 року, зі сплатою відсотків за
користування кредитом щомісячно у
розмірі 19 % річних. Відповідно до умов
кредитного договору відповідач
повинен здійснювати погашення кредиту
рівними частинами в сумі 4 960,00 грн. та
сплату нарахованих процентів до
останнього числа кожного місяця.
ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав.

Заочним рішенням Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 16.12.2010
року, справа № 2-3292/10, стягнуто з ОСОБА_3
на користь ВАТ «Державний ощадний банк
України» заборгованість за кредитним
договором № 142 від 25 червня 2008 року в
сумі 348 694,39 грн., в тому числі
заборгованість: по кредиту - 289 225,00 грн.,
заборгованість за процентами за період
з 01.09.2009 року по 01.10.2010 року - 59 469,37 грн.

Оскільки нарахування відсотків
припинилося лише з набрання рішення
законної сили, то залишок
заборгованості за нарахованими, але не
сплаченими відсотками за період з
01.10.2010 року по 31.01.2011 року становить в
розмірі 17 573,33 грн. У зв'язку з
вищевказаним позивач просив суд
стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за
нарахованими, але не сплаченими
відсотками за період з 01.10.2010 року по
31.01.2011 року в розмірі 17 573,33 грн., а також
судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 01 вересня 2014
року, описки в якому виправлено ухвалою
того ж суду від 24 жовтня 2014 року, позов
ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості стягнення боргу за
кредитним договором №142 від 25 червня 2008
року задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Ощадбанк» заборгованість за
кредитним договором станом на 01 грудня
2013 року в розмірі 7 226 грн. 66 коп., яка
складається із заборгованості за
період з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2010
року у розмірі 4 667,22 грн.; за період з 01
січня 2011 року по 17 січня 2011 року у
розмірі 2 559,44 грн. Стягунуто з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Ощадбанк» судові витрати
у розмірі 94 грн. 34 коп. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ПАТ «Ощадбанк», посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин
справи, ставить питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог ПАТ
«Ощадбанк» в повному обсязі. Зокрема,
суд першої інстанції не взяв до уваги,
що умовами кредитного договору
передбачено, що остання дата сплати
відсотків за користування кредитом не
пізніше 24.06.2013 року. Рішенням
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 16.12.2010 року змінено
строк виконання зобов'язань за
кредитним договором - з моменту
набрання рішенням законної сили, тобто
остаточним строком погашення
заборгованості є 17.01.2011 року. За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи та порушення
судом норм процесуального права,
ставить питання про зміну рішення суду,
зменшивши суму заборгованості за
кредитним договором до 2559,44 грн. Суд
дійшов помилкового висновку про те, що
строк позовної давності щодо вимог про
стягнення заборгованості за грудень 2010
року не було пропущено позивачем, так
як позивач звернувся до суду з вимогами
до ОСОБА_3 10.01.2014 року, а не 30.12.2013 року. На
наявному у матеріалах справи поштовому
конверті, в якому на адресу суду було
направлено позов, відсутня дата
відправлення кореспонденції з
поштового відділення.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача ПАТ «Ощадбанк» -
Книгницьку Л.А., яка підтримала
апеляційну скаргу позивача і просила
її задовольнити, заперечувала проти
апеляційної скарги відповідача і
просила її відхилити, представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, яка
підтримала апеляційну скаргу
відповідача та просила її
задовольнити, заперечувала проти
апеляційної скарги позивача і просила
її відхилити, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
позивача підлягає задоволенню,
апеляційна скарга відповідача -
відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 червня 2008 року
між ВАТ «Державний ощадний банк
Україн», назву якого змінено на ПАТ
«Державний ощадний банк України» і
ОСОБА_3 було укладено кредитний договір
№142 (далі - Кредитний договір),
відповідно до п.1.1 якого позивач надав
відповідачу кредитні кошти на умовах
цього договору у розмірі 297 500 грн. зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 19 % річних, строком
погашення до 24 червня 2013 року. (а.с.6-9)

Відповідно до п.3.3.4 Кредитного договору
відповідач зобов'язався здійснювати
погашення кредиту рівними частинами в
сумі 4 960,00 грн. та сплату нарахованих
процентів здійснюється до останнього
числа кожного місяця, починаючи з
наступного місяця після видачі
кредиту.

Заочним рішенням Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 16 грудня
2010 року у справі № 2-3292/10 змінено умови
кредитного договору № 142 від 25 червня
2008 року, укладеного між ВАТ "Державний
ощадний банк України" та ОСОБА_3 щодо
строку його виконання, а саме -
визначено строк виконання кредитного
договору моментом набрання даним
рішенням законної сили, стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний
ощадний банк України» заборгованість
за кредитним договором № 142 від 25
червня 2008 року в сумі 348 694,39 грн., в тому
числі заборгованість: по кредиту - 289
225,00 грн., заборгованість за процентами
за період з 01.09.2009 року по 01.10.2010 року - 59
469,37 грн. Зазначене рішення набрало
законної сили 17 січня 2011 року. (а.с. 10-11)

Оскільки нарахування відсотків
припинилося лише з набранням рішення
законної сили, то відповідач станом на
01 грудня 2013 року має заборгованість за
нарахованими, але не сплаченими
відсотками за період з жовтня 2010 р. по
січень 2011 р. у сумі 17 573,33 грн, відповідно
до розрахунку наданого представником
позивача ПАТ «Ощадбанк» (а.с.12, 58)

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Ощадбанк» в частині стягнення
заборгованості за періоди з 01 грудня 2010
року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2011
року по 17 січня 2011 року загальним
розміром 7 226 грн. та відмовляючи у
задоволенні іншої частини позову, суд
першої інстанції виходив із тієї
обставини, що позивач пропустив строк
щодо стягнення заборгованості за
жовтень, листопад 2010 року, щодо вимог
про стягнення заборгованості за
грудень 2010 року та січень 2014 року строк
на звернення до суду з позовом ПАТ
«Ощадбанк» пропущено не було.

Колегія суддів не може погодитись
таким з висновком суду виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення не відповідає, у зв'язку з чим
колегія суддів скасовує рішення суду
на підставі п.п.1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
у зв'язку з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
порушенням судом норм матеріального і
процесуального права та ухвалює нове
рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з Кредитного договору,
сторони встановили, як строк дії
договору до моменту виконання
сторонами в повному обсязі взятих на
себе зобов'язань (п. 9.1.), так і строки
виконання зобов'язань зі щомісячним
погашенням платежів (п.3.3.4), останній з
яких у визначеній сумі підлягав
виконанню в строк до 24 червня 2013 року.
На підставі заочного рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 16 грудня 2010 року строк
виконання кредитного договору було
змінено, визначено строк виконання
кредитного договору моментом набрання
даним рішенням законної сили. Вказане
рішення набрало законної сили 17 січня
2014 року, тому строком остаточного
погашення платежів по кредиту слід
вважати 17 січня 2014 року.

Отже, поряд зі встановленням строку дії
договору сторони встановили і строки
виконання боржником окремих
зобов'язань (внесення щомісячних
платежів), що входять до змісту
зобов'язання, яке виникло на основі
договору.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Під час розгляду справи судом першої
інстанції представник відповідача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надала суду заяву про
застосування строку позовної давності
і просила застосувати до вимог ПАТ
«Ощадбанк» про стягнення
заборгованості за жовтень-грудень 2010
року строк позовної давності
тривалістю у три роки. (а.с.56-57)

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Цивільного
кодексу України позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України). За змістом цієї норми
початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.
Зазначена позиція викладена

Оскільки умовами договору встановлені
окремі самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
сплачувати проценти щомісяця та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Але, відповідно до ст. 264 ЦК України,
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач. Після
переривання перебіг позовної давності
починається заново. Час, що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Враховуючи, що ПАТ «Ощадбанк»
зверталося до суду у 2010 року і
Саксаганським районним судом м.
Кривого Рогу ухвалено заочне рішення
від 16 грудня 2010 року про стягнення
заборгованості за кредитним договором
з ОСОБА_3, то на думку колегії суддів,
суд дійшов висновку про пропуск ПАТ
«Ощадбанк» строку позовної давності
щодо стягнення заборгованості за
жовтень, листопад 2010 року з порушенням
норм матеріального права та не звернув
уваги на ту обставину, що мало місце
переривання строку позовної давності і
він почав відраховуватись заново.
Таким чином доводи апеляційної скарги
позивача про порушення судом норм
матеріального права знаходять своє
підтвердження.

Зважаючи на те, що заочне рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 16.12.2010 року набрало
законної сили 17 січня 2011 року і саме з
цієї дати заново почав відраховуватись
строк позовної давності на стягнення
заборгованості за кожним черговим
платежем, а ПАТ «Ощадбанк» звернувся до
суду з позовом 30 грудня 2013 року, про що
свідчить відбиток поштового штемпеля
про відправлення позовної заяви на
конверті (а.с. 23), то позивачем не було
пропущено строк на звернення до суду з
вимогами про стягнення з ОСОБА_3
заборгованості за нарахованими, але не
сплаченими відсотками.

Відповідно до роз'яснення наданих у
п.17 Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів,
що виникають із кредитних
правовідносин» зобов'язання
припиняється з підстав, передбачених
договором або законом (частина перша
статті 598 ЦК України). Такі підстави,
зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 -
609 ЦК України.

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України, оскільки зобов'язання
залишається невиконаним належним
чином відповідно до вимог статей 526, 599
ЦК України.

Колегія суддів погоджується з
розрахунком заборгованості по
процентам за користування кредитом в
сумі 13 851,10 грн. виходячи з відсоткової
ставки 19 % річних відповідно до
кредитного договору та періоду
нарахування з 01 жовтня 2010 року до 31
грудня 2010 року, який було надано
позивачем ПАТ «Ощадбанк». (а.с.58)

Але перевіривши правильність
розрахунку заборгованості за січень 2011
року, колегія суддів вважає, що
відповідач ОСОБА_3 станом на 17 січня 2011
року має заборгованість процентам за
користування кредитом за у розмірі 2
559,44 грн., виходячи з наступного
розрахунку (289 225*0,19/365*17), оскільки
відповідно до п. 1.5.1.1. та п.1.5.1.3
Кредитного договору проценти
нараховуються на період з дня видачі
кредиту та до моменту закінчення
терміну, на який було надано кредит, а
заочне рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 16
грудня 2010 року, набрало законної сили 17
січня 2011 року, і саме з ця дата є строком
виконання кредитного договору №142 від
28 червня 2008 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги позивача про те, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини справи та приходить до
висновку, що позовні вимоги ПАТ
«Ощадбанк» підлягають частковому
задоволенню, а з відповідача ОСОБА_3
підлягає стягненню заборгованість за
кредитним договором № 142 від 25 червня
2008 року, яка складається з
заборгованості з нарахованими, але не
сплаченими відсотками за період з 01
жовтня 2010 року до 17 січня 2011 року у
розмірі 16 410,54 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача
ОСОБА_3 про те, що строк позовної
давності щодо вимог про стягнення
заборгованості за грудень 2010 року було
пропущено позивачем, не приймаються
колегією суддів до уваги, оскільки
позивач ПАТ «Ощадбанк» не пропустив
строк на звернення до суду з вимогами
про стягнення заборгованості по
процентам за період з 01 жовтня 2010 року
по 17 січня 2011 року, так як мало місце
переривання строку позовної давності
зверненням до суду, про що свідчить
ухвалене заочне рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 16 грудня 2010 року, яке
набрало законної сили 17 січня 2011 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції змінює
рішення або ухвалює нове, суд
відповідно змінює розподіл судових
витрат. Таким чином, з відповідача
ОСОБА_3 на користь позивача ПАТ
«Ощадбанк» підлягають стягненню
судові витрати, пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, у сумі 327,94
грн. судового збору за розгляд справи в
судах першої та апеляційної інстанцій.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
позивача підлягає задоволенню,
апеляційна скарга відповідача
відхиленню, враховуючи, що судом було
не повно з'ясовано обставини, які мають
значення для справи та неправильно
застосовано норми матеріального права,
то рішення суду підлягає скасуванню,
відповідно до п.1,4 ст. 309 ЦПК України з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог ПАТ
«Ощадбанк».

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1,4 ст. 309,
ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,
-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
позивача Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» задовольнити.

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 01 вересня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» до ОСОБА_3 про стягнення боргу
за кредитним договором №142 від 25 червня
2008 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»
заборгованість за кредитним договором
№ 142 від 25 червня 2008 року, яка
складається з заборгованості з
нарахованими, але не сплаченими
відсотками за період з 01 жовтня 2010 року
до 17 січня 2011 року у розмірі

16 410,54 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»
судовий збір за розгляд справи судами
першої та апеляційної інстанцій у
розмірі 327,94 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: