Справа № 153/1812/14 Провадження №
22-ц/772/3375/2014Головуючий в суді першої
інстанції Любинецька-Онілова А.
Г.Категорія 81Доповідач Медяний В. М.
Апеляційного суду
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:
головуючого судді: Медяного В.М.,
суддів: Пащенко Л.В., Жданкіна В.В.,
при секретарі: Агеєвій Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
справу за поданням державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Ямпільського
районного управління юстиції
Вінницької області Катрук І.В. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України без вилучення паспорту
громадянина України відносно боржника
за апеляційною скаргою державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Ямпільського
районного управління юстиції
Вінницької області Катрук І.В. на
ухвалу Ямпільського районного суду
Вінницької області від 30 жовтня 2014
У жовтні 2014 року державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Ямпільського районного управління
юстиції Вінницької області Катрук І.В.
звернулася до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України без вилучення паспорту
громадянина України відносно боржника
Посилається на те, що на примусовому
виконанні у відділі державної
виконавчої служби знаходиться
виконавчий лист №2-423 від 09.03.2005 року
виданий Ямпільським районним судом
Вінницької області про стягнення з
ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на
утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
19.03.2010 року державним виконавцем було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та направлено
сторонам для відома, а боржнику ОСОБА_3
для виконання. Постанову боржником
було отримано особисто під розписку.
Однак, впродовж здійснення виконавчого
провадження боржник борг не сплачує,
про розмір заборгованості по аліментах
повідомлявся неодноразово, постійно
ухилявся від сплати боргу, але
заборгованість залишилась так і не
погашеною. Державним виконавцем при
виконанні рішення суду здійснено
заходи необхідні для своєчасного і в
повному об'ємі виконання. Проте, заходи
щодо погашення заборгованості
боржником не вжито, тому державний
виконавець вважає, що у разі виїзду
ОСОБА_3 за кордон буде не можливим або
ускладненим виконати рішення суду щодо
Ухвалою Ямпільського районного суду
Вінницької області від 30 жовтня 2014 року
відмовлено в задоволенні подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ямпільського районного управління
юстиції Вінницької області про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України без вилучення паспорту
громадянина України відносно боржника
ОСОБА_3 (а.с.19-21).
В апеляційній скарзі скаржник -
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Ямпільського районного управління
юстиції Вінницької області Катрук І.В.
просить ухвалу суду першої інстанції
від 30 жовтня 2014 року скасувати та
постановити нову ухвалу, якою подання
державного виконавця задовольнити.
Посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм процесуального права
В судове засідання до суду апеляційної
інстанції особи, які беруть участь у
справі не з'явилися, хоча повідомлялися
про час і місце розгляду справи, тому
відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК
України справа розглянута у їх
відсутність, оскільки їх неявка не
перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
прийшла до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а ухвалу суду
залишити без змін, виходячи з наступних
Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
Відмовляючи в задоволенні подання
державного виконавця щодо обмеження у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспорту громадянина
України відносно боржника ОСОБА_3, суд
першої інстанції виходив з того, що в
матеріалах подання відсутні будь-які
докази, які б підтвердили ту обставину,
що боржник отримав копію постанови про
відкриття виконавчого провадження
відносно нього та повідомлений у
встановленому порядку про можливість
добровільного виконання судового
рішення. Також відсутні докази про те,
чи отримав боржник закордонний паспорт
та чи має він намір іншим чином
перетнути Державний кордон України з
метою ухилення від виконання судового
рішення.

Також місцевий суд виходив з того, що
вказані в поданні державним виконавцем
обставини про необхідність обмеження
права боржника у виїзді за кордон з
метою попередження можливого ухилення
боржника від виконання судового
рішення шляхом виїзду за кордон не
ґрунтуються на вимогах закону та не є
підставою вважати, що боржник
ухиляється від виконання рішення або
може виїхати за кордон саме з метою
ухилення від виконання судового
рішення. Із наданих державним
виконавцем доказів, а саме із довідки
вих.№275 від 13.02.2014 року про реєстрацію
місця проживання, перебування особи
встановлено, що боржник ОСОБА_3
зареєстрований по АДРЕСА_1. Крім того,
суду не надано жодного доказу про вихід
державного виконавця за місцем
проживання боржника з метою виявлення
майна боржника, на яке можливо
звернення стягнення, відсутній акт
державного виконавця про наявність
(відсутність) боржника за місцем свого
постійного проживання, що свідчить про
неповноту вчинених виконавчих дій з
метою належного виконання вказаного
судового рішення.

Таким чином, місцевий суд, враховуючи
те, що оскільки заявником не надано
суду переконливих та достовірних
доказів на підтвердження його вимог,
тому прийшов до висновку, що подання є
необґрунтованим і що є усі підстави
відмовити у його задоволенні.

Колегія суддів повністю погоджується з
такими висновками суду, оскільки
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення даного
питання. Постановлена судом ухвала
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, а доводи апеляційної
скарги є необґрунтованими і висновки
суду не спростовують.

Так, відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Пунктом 2 ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон, наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

На момент звернення до суду з поданням,
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених ч.6
ст.12 Закону України «Про виконавче
провадження» №606-XIV, зокрема, утримання
від вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Згідно ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи або керівника боржника-юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та рішень
органів (посадових осіб) вирішується
судом за місцезнаходженням органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця,
погодженим з начальником державної
виконавчої служби.

Згідно статті 2 Протоколу №4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до
неї, кожен є вільним залишати будь-яку
країну, включно зі своєю власною. На
здійснення цих прав не може бути
встановлено жодних обмежень, крім тих,
що передбачені законом і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів вважає, що
постановляючи ухвалу у даній справі,
суд першої інстанції дотримався норм
як матеріального, так і процесуального
права, а доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
необхідність скасування оскаржуваної
ухвали. Постановлена судом ухвала
повністю відповідає матеріалам справи
та вимогам закону, а доводи апеляційної
скарги є необґрунтованими і висновки
суду не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись
ст.303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Ямпільського
районного управління юстиції
Вінницької області Катрук І.В.
відхилити.

Ухвалу Ямпільського районного суду
Вінницької області від 30 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: підпис
В.М. Медяний

Судді: підписи.
Л.В. Пащенко

В.В. Жданкін

Згідно з оригіналом.

Суддя:
В.М. Медяний