Справа № 446/1204/13
Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 22-ц/783/5364/14
Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2
на рішення Кам»янка-Бузького районного
суду Львівської області від 22 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 , Управління Держземагентства у
Кам»янка-Бузькому районі про визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 р. ОСОБА_2 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_4, Управління
Держземагенства у Кам'янка-Бузькому
районі про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 542525 від
02.09.2009 року.

В обгрунтування позову зазначила, що
вона є власником 1/2 частини житлового
будинку по АДРЕСА_1 та - земельної
ділянки площею 0,0728 га. Другим
співвласником будинку та земельної
ділянки є відповідач ОСОБА_4 До 2001 року
власником вказаної вище земельної
ділянки був батько відповідача ОСОБА_6,
у Державному акті на право приватної
власності на землю якого, серії ЛВ №
072670 від 15.09.1999 року було зроблено
застереження - ділянка обмеженого
користування площею 82 м. кв., оскільки
по суміжних земельних ділянках
проходить спільний заїзд до двох
частин будинку. Після смерті ОСОБА_6
його син, відповідач ОСОБА_4, незаконно
отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 542525 від 02.09.2009 року, про що їй стало
відомо у серпні 2011 року, самовільно
поставив бетонну огорожу, чим позбавив
її можливості зайти до її будинку та
гаражу.

Вважає, що державний акт серії ЯЕ № 542525
не відповідає даним, вказаним у
свідоцтві про право на спадщину за
законом, на підставі якого він був
виданий, а тому даним актом незаконно
було включено спільний заїзд площею 82
кв. м. до складу земельної ділянки, яка
перейшла у власність відповідача. За
таких обставин, просила визнати
недійсним Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 542525 від 02.09.2009 р.

Рішенням Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 22 травня 2014
року у задоволені позову відмовлено.

Рішення оскаржила позивач,посилаючись
на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи та
неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення скасувати і ухвалити
нове рішення, яким задоволити її
позовні вимоги повністю.

В апеляційній скарзі зазначила, що
відповідачем - Управлінням
Держземагенства у Кам'янка-Бузькому
районі неправомірно було видано ОСОБА_4
державний акт на право власності на
земельну ділянку, серії ЯЕ № 542525, без
зазначення обмеження користування
земельною ділянкою в розмірі 82 кв.м. і
такий акт підлягає до визнання його
судом недійсним з огляду на те, що
рішення Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 05.12.2008 р.,
яким було скасовано рішення
виконавчого комітету Кам'янка-Бузької
міської ради від 22.02.1999 р. № 239 в частині
встановлення ОСОБА_6 обмеженого
користування земельною ділянкою в
розмірі 82 кв. м., і на яке суд
посилається, як на основну і єдину
підставу для відмови у задоволенні її
позову, було оскаржено нею і лише
ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області від 20 квітня 2010 року
- залишено без змін. А відтак, вважає, що
при видачі відповідачу ОСОБА_4
оскаржуваного державного акту 02
вересня 2009 року вищевказане рішення
Кам'янка-Бузького районного суду
Львівської області не набрало законної
сили і не підлягало до виконання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача на підтримання апеляційної
скарги та представника відповідача на
заперечення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів не знаходить підстав
для задоволення апеляційної скарги, з
наступних мотивів.

Оскарженим рішенням встановлено, що :

Дійсно, рішенням виконавчого комітету
Кам»янка-Бузької міської ради
Львівської області № 239 від 11.07.1999 р.
ОСОБА_6 було передано беезкоштовано у
приватну власність для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого господарства земельну
ділянку площею 2075 м.кв. в т.ч. 82 м. кВ. в
обмеженому користуванні , по АДРЕСА_2.
На підставі вказаного рішення ОСОБА_6
15.09.1999 р. видано державний акт на право
власності на землю серії 1-ЛВ № 072670.
Однак, рішенням Кам»янка-Бузького
районного суду Львівської області від
05.12.20008 р. ( справа № 2-2-45/08) було
скасовано рішення виконавчого
комітету Кам»янка-Бузької міської ради
від 22.09.1999 року № 239 в частині
встановлення ОСОБА_6 обмеженого
користування земельною ділянкою в
розмірі 82 м.кв. Цим же рішенням
зобов»язано управління земельних
ресурсів у Кам»янка-Бузькому районі
вилучити з Державного акту на право
приватної власності на землю серії
І-ЛВ № 072670 р.н. 579 запис про обмежене
користування земельною ділянкою в
розмірі 82 м.кв. Посилаючись на ст.14 ЦПК
України, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що відповідачем
Управлінням Держземагенства у
Кам»янка-Бузькому районі правомірно
було видано ОСОБА_4 державний акт на
право власності на земельну ділнку
серії АЕ № 542525 без зазначення
визнаного незаконним рішенням суду
обмеження користування земельною
ділянкою в розмірі 82 м.кв.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача на підтримання апеляційної
скарги та заперечення представника
відповідача на апеляційну скаргу ,
перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів не знаходить підстав
для задоволення апеляційної скарги, з
наступних мотивів.

Колегія суддів вважає, оскаржене
рішення законним і обґрунтованим, а
доводи апеляційної скарги такими, що не
дають підстав для скасування
оскарженого рішення.

Та обставина, що рішення
Кам»янка-Бузького районного суду
Львівської області від 05.12.20008 р. (
справа № 2-2-45/08) було переглянуто
апеляційним судом Львівської області
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 лише 20
квітня 2010 року, не могла слугувати
підставою для задоволення позову
ОСОБА_2, оскільки ухвалою апеляційного
суду рішення суду першої інстанції від
05.12.2008 року залишено без змін.

Не підлягає до задоволення апеляційна
скарга , ще й з тих підстав, що у
відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Як вже було зазначено вище, рішенням
Кам»янка-Бузького районного суду
Львівської області від 05.12.20008 р. було
скасовано рішення виконавчого
комітету Кам»янка-Бузької міської ради
від 22.09.1999 року № 239 в частині
встановлення ОСОБА_6 обмеженого
користування земельною ділянкою в
розмірі 82 м.кв. Цим же рішенням
зобов»язано управління земельних
ресурсів у Кам»янка Бузькому районі
вилучити з Державного акту на право
приватної власності на землю серії
І-ЛВ № 072670 р..н. 579 запис про обмежене
користування земельною ділянкою в
розмірі 82 м.кв. Отже, рішенням суду, яке
набрало законної сили, було
встановлено незаконність обмежень у
користуванні земельною ділянкою в
розмірі 82 м.кв. Водночас,у своєму позові
ОСОБА_2,. просить визнати встановлення
обмежень у користуванні земельною
ділянкою у розмірі 82 м.кв. - законним.

Зважаючи на наявність рішення
суду від 05.12.2008 року, яке набрало
законної сили і яким було встановлено
незаконність обмежень у користуванні
земельною ділянкою в розмірі 82 м.кв.,
суд першої інстанції, у відповідності
до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України, вірно
застосував норми процесуального права,
правильно визнав вищезазначену
обставину такою, що не підлягає
доказуванню і підставно відмовив у
задоволенні позовних вимог, які
фактично зводилися до того, щоб
встановлення обмежень у користуванні
земельною ділянкою в розмірі 82 м.кв.-
визнати законним.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив

рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи обставини справи і
положення норм процесуального права у
їх об»єктивній сукупності , колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу належить відхилити, оскаржене
рішення залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308,
ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Кам»янка-Бузького районного
суду Львівської області від 22 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий: _______________
Тропак О.В.

Судді: ________________
Приколота Т.І.

________________ Федоришин А.В.