22-ц/775/1050/2014(м)
Головуючий у 1-ій інстанції
Суддя-доповідач Кочегарова
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2014 року
м.
Маріуполь

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого
Кочегарової Л.М.,

суддів: Ігнатоля
Т.Г., Баркова В.М.,

при секретарі
Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
апеляційною скаргою дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» на рішення
Першотравневого районного суду
Донецької області від 26 травня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
(далі ДП «Ілліч-Агро Донбас») про
визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним, -

в с т а н о в и л а:

16 травня 2013 року позивач ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до ДП
«Ілліч-Агро Донбас» із вищевказаним
позовом, посилаючись на те, що договір
оренди земельної ділянки № 135 від 15
січня 2007 року він не укладав, підпис на
договорі виконаний не ним, а сторонньою
особою. Оскільки вказаний договір
оренди земельної ділянки укладений без
його волевиявлення, просив визнати цей
договір недійсним та витребувати
земельну ділянку у відповідача.

Рішенням Першотравневого
районного суду Донецької області від 26
травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено. Визнано недійсним договір
оренди земельної ділянки, розташованої
за адресою: Бердянська сільська рада
Першотравневого району Донецької
області, загальною площею 5,46 га,
кадастровий номер 0:06:000:0458,
категорія землі - ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
складений 15 січня 2007 року за № 135 ДП
"Ілліч-Агро Донбас». Витребувано у ДП
«Ілліч-Агро Донбас» земельну ділянку,
розташовану за адресою Бердянська
сільська рада Першотравневого району
Донецької області, загальною площею 5,46
га, кадастровий номер 0:06:000:0458.

В апеляційній скарзі відповідач ДП
«Ілліч-Агро Донбас», посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального
права, неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи, просить
рішення скасувати, ухвалити нове про
відмову в задоволені позовних вимог
ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника ДП «Ілліч-Агро
Донбас» Танача Ю.А., заперечення
представника позивача ОСОБА_5,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
скасуванню з відмовою ОСОБА_3 у позові,
з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні

У відповідності зі ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають з встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення
суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_3, на підставі державного акту
серія ДН № 102427, зареєстрованого у книзі
записів реєстрації державних актів від
17 жовтня 2005 року, належить на праві
власності земельна ділянка 5,46 га,
розташована на території Бердянської
сільської ради Першотравневого району
Донецької області (а.с.6).

Відповідно до договору оренди землі
№ 135 від 15 січня 2007 року, позивач
передав ДП «Ілліч-Агро Донабас»
вказану земельну ділянку в оренду.
Договір оренди зареєстрований у книзі
записів державної реєстрації
Першотравневого районного відділу
«Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельним ресурсам» № 38 від 11
січня 2008 року (а.с.7-10).

Згідно висновку
судово-почеркознавчої експертизи
Науково-дослідного інституту судових
експертиз № 5357/02/5358/03 від 17 січня 2014
року, підпис від імені ОСОБА_3 у
договорі оренди землі № 135 від 15 січня
2007 року виконано не ОСОБА_3, а іншою
особою (а.с. 88-92).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_3 не підписував договір оренди
земельної ділянки 15 січня 2007 року,
земельну ділянку відповідачу не
передавав та не висловлював
волевиявлення щодо укладання
вказаного договору. Підстав для
застосування строків позовної
давності за вимогами ОСОБА_3 немає.

З цими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна,
оскільки вони суперечать вимогам
закону та не ґрунтуються на матеріалах
справи.

За змістом ст.1 Закону України «Про
оренду землі» оренда землі це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідної орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Згідно ст.ст. 16, 18, 19 Закону України
«Про оренду землі» договір оренди
земельної ділянки набирає чинності
після досягнення домовленості з усіх
істотних умов, підписання його
сторонами і державної реєстрації в
порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 210 ЦК України та
ч.1 ст. 20 Закону України «Про оренду
землі», договір оренди підлягає
державній реєстрації і, виходячи із
змісту ст.ст. 210, 640 ЦК України та ст. 18
Закону України «Про оренду землі», є
укладеним з моменту його державної
реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи,
оспорюванний договір містить підписи
сторін орендодавця та орендатора і
зареєстрований у відповідності з
вимогами закону. За таких обставин, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
даний договір оренди земельної ділянки
є укладеним.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
встановлених ст. 203 ЦК України, згідно
якої зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам (ч.1); особа, яка
вчиняє правочин повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності (ч.2); волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі (ч.3);
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом (ч.4); правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним
(ч.5).

Позивач ОСОБА_3, обґрунтовуючи свій
позов про визнання договору оренди
недійсним, посилався на те, що його
волевиявлення на укладення спірного
договору не було, оскільки він його не
підписував.

Заперечуючи проти позову,
представник ДП «Ілліч-Агро Донбас»
зазначала, що фактично договір оренду
існував, цей договір було
зареєстровано у відповідних органах,
позивач систематично отримував
орендну плату. Оскільки, з часу
укладення договору пройшов певний
строк, просила застосувати строки
позовної давності до вимог ОСОБА_3

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Отже, вирішуючи питання щодо
застосування строків позовної
давності, слід встановити момент, з
якого особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила, та
керуватися доказами, які підтверджують
його настання. Встановивши, що строк
позовної давності пропущено без
поважних причин, суд у рішенні зазначає
про відмову в позові з цих підстав, якщо
стороною у спорі заявлено вимогу до
ухвалення ним рішення про застосування
строку позовної давності, крім
випадків, коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для відмови.

Будь-яких належних доказів про те,
що зі змістом спірного договору
позивач не був ознайомлений ні в 2007
році, ні під час його реєстрації в 2008
році, він як суду першої інстанції,
так і апеляційної інстанції не
надав, тому погодитися з тим, що до
травня 2013 року позивач не мав
можливості захистити своє порушене
право, не можна.

В суді апеляційної інстанції
представник позивача не спростував
доводів відповідача про те, що на
виконання умов договору оренди ОСОБА_3
тривалий час отримував орендну плату, з
2007 року будь-яких заперечень щодо
укладення спірного договору
відповідачу не висловлював.

Ці обставини дають підстави
апеляційному суду вважати, що суд
першої інстанції залишив поза увагою
вимоги статті 3 ЦПК України й статті 15
ЦК України про те, що в порядку
цивільного судочинства підлягає
захисту саме порушене право, а судом не
встановлено, чи дійсно порушуються
права позивача відсутністю в договорі
оренди його підпису, істотність цієї
обставини і в чому саме полягає
порушення законних прав позивача.

Встановлено, що представником
відповідача в суді першої інстанції
було заявлено про застосування судом
строку позовної давності відповідно до
вимог ст. 267 ЦК України (а.с. 34).
Відомостей про порушення позивачем
питання про поновлення пропущеного
строку позовної давності матеріали
справи не містять.

За таких обставин, висновок суду
про неможливість застосування в даному
випадку строку позовної давності,
оскільки ОСОБА_3 не було відомо про
існування договору оренди землі від 15
січня 2007 року, є необґрунтованим і
таким, що не відповідає обставинам
справи.

Враховуючи, що з позовом про
визнання договору оренди землі
недійсним ОСОБА_3 звернувся лише 16
травня 2013 року (а.с. 2), колегія суддів
дійшла висновку про пропуск позивачем
строку позовної давності для звернення
до суду за захистом свого порушеного
права, що є підставою для відмови в
задоволенні позову.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів вважає, що неправильне
застосування судом норм матеріального
права й порушення норм процесуального
права призвело до неправильного
вирішення спору у зв'язку з чим судове
рішення, відповідно до вимог ч.1 ст. 309
ЦПК України, підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
Апеляційна скарга ДП «Ілліч-Агро
Донбас» підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України з ОСОБА_3 підлягають стягненню
на користь відповідача понесені судові
витрати по оплаті судового збору при
подачі апеляційної скарги в розмірі 121,
80 грн., про що заявлено в апеляційній
скарзі.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, ст.309 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» задовольнити.

Рішення Першотравневого районного
суду Донецької області від 26 травня 2014
року скасувати.

У задоволені позовних вимог
ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства
«Ілліч-Агро Донбас» Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча» про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки № 135 від 15 січня 2007 року
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН
НОМЕР_1) на користь Дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
Публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча» у рахунок
відшкодування судового збору 121,80 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
Л.М.Кочегарова

Судді:
Т.Г.Ігнатоля

В.М.Барков