Справа № 242/3647/14-ц
Провадження № 2/242/1148/14
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької
області в складі: головуючого судді
Ясинського О.В., при секретарі Нарижної
О.Г., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Селидівської територіальної громади в
особі Селидівської міської ради про
визнання права на спадкування у
четверту чергу за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивач 17.11.2014 року звернулася до суду з
позовною заявою до Селидівської
територіальної громади в особі
Селидівської міської ради про визнання
права на спадкування у четверту чергу
за законом, мотивуючи свої вимоги тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько
ОСОБА_3 Факт родинних відносин між
позивачем і ОСОБА_3 підтверджується
свідоцтвом про народження позивача. З 15
вересня 1982 року померлий перебував у
шлюбі із ОСОБА_4 Між сім'єю батька та
його сім'єю склались сімейні стосунки,
зокрема, між ним та ОСОБА_4 мали місце
відносини мачухи і пасинка. Оскільки,
на час відкриття спадщини після смерті
батька - ІНФОРМАЦІЯ_2, його дружина
ОСОБА_4 постійно проживала разом із
спадкодавцем, у відповідності до
статей 1261, 1268 ЦК, вона вважається такою,
що прийняла спадщину чоловіка. Для
оформлення права на спадщину закон не
вимагає рішення суду про визнання
частки спадкодавця. Тому спадщина, що
прийнята ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3,
складається із ? частки у квартирі за
адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мачуха ОСОБА_4
Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина. До складу спадщини входять
права, що належали спадкодавцеві на
квартиру АДРЕСА_1. Ця квартира була
набута внаслідок приватизації, на
підставі свідоцтва про право власності
на житло № 2026 від 13 жовтня 1993 року,
виданого державним органом
приватизації, - Службою приватизації
державного житлового фонду в/о
«Селидіввугілля». Квартира була
приватизована його батьком ОСОБА_3 і
членом його сім'ї, дружиною - ОСОБА_4
Просить суд встановити факт спільного
проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом
зі спадкодавцем ОСОБА_4, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_3, однією сім'єю не менш як
п'ять років на час відкриття спадщини.
Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем за законом
у четверту чергу спадкодавця ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3..

В судове засідання позивач не
з'явилася, подавши до суду письмову
заяву про слухання справи у його
відсутності, на задоволенні позовних
вимог наполягає.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилась, про день та час
слухання справи повідомлена належно,
надала суду заяву з клопотанням
слухати справу у її відсутність та
наполягала на задоволенні позовних
вимог.

Відповідач Селидівська територіальна
громада в особі Селидівської міської
ради, у судове засідання не з'явилась,
про день та час слухання справи
повідомлений належно, надав суду заяву
з клопотанням слухати справу у їх
відсутність та просив розглянути
справу на розсуд суду.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає, що позов підлягають до
задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

У відповідності до вимог ст.ст.1 та 3 ЦПК
України, завданням цивільного
судочинства є розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
за захистом яких кожна особа має право
звернутися до суду.

Як вбачається з положень ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
лише в межах заявлених фізичними
особами позовних вимог.

Згідно з положеннями ст.57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними є доказами, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1,
видане 17.10.2006 року відділом реєстрації
актів цивільного стану м.Селидіве
Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, що
підтверджено відповідним свідоцтвом
НОМЕР_2, виданим 17.07.2014 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Селидівського
міського управління юстиції.

Згідно свідоцтва про право власності
на житло № 2026 від 13 жовтня 1993 року,
виданого державним органом
приватизації - Службою приватизації
державного житлового фонду в/о
«Селидіввугілля» на ім'я ОСОБА_3 і
членів його сім'ї, дружину - ОСОБА_4,
зазначено, що квартира за адресою
АДРЕСА_1 належить на праві власності в
рівних долях ОСОБА_3 і члену його сім'ї,
дружині - ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3
від 27.04.1951 року ОСОБА_1 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1. та його батьком є ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 від
15.09.1982 року ОСОБА_3 перебував у шлюбі з
15.09.1982 р. з ОСОБА_4, актовий запис №10.

У разі смерті співвласника
приватизованої квартири частки
кожного із співвласників у праві
спільної власності є рівними, якщо інше
не було встановлено договором між ними
(частина 2 статті 370, частина 2 статті 372
Цивільного кодексу України). Частка
померлого співвласника не може бути
змінена за рішенням суду. Для
оформлення права на спадщину закон не
вимагає рішення суду про визнання
частки спадкодавця. Такі роз'яснення
дав Верховний Суд України у постанові
пленуму від 30.05.2008року № 7 «Про судову
практику у справах про спадкування»
(пункт 12).

Тому спадщина, що прийнята ОСОБА_4 після
смерті ОСОБА_3, складається із ? частки у
квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина. До складу спадщини входять
права, що належали спадкодавцеві на
квартиру АДРЕСА_1.

У відповідності до статті 1264 ЦК України
в четверту чергу право на спадкування
за законом мають особи, які проживали
зі спадкодавцем однією сім'єю не менш
як п'ять років до часу відкриття
спадщини.

Відповідно до статей 1268, 1269 ЦК України
спадкоємець має право прийняти
спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, має подати нотаріусу заяву
про прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлений
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини (частина 1
статті 1270 ЦК).

10 листопада 2014 року, тобто у межах
шестимісячного строку з часу відкриття
спадщини ОСОБА_4, позивач подав
нотаріусу письмову заяву про прийняття
спадщини. Згідно з Порядком вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
№ 296/5, на підставі заяви, Першою
Селидівською державною нотаріальною
конторою заведено спадкову справу
спадкодавця ОСОБА_4 Про цей факт
свідчить витяг про реєстрацію в
Спадковому реєстрі № 38851252 від 10.11.2014
року.

Згідно Пленуму Верховного Суду
України у постанові «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 № 7, згідно яким при вирішенні
спору про право на спідщину осіб, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш п'яти років до часу
відкриття спадщини, необхідно
враховувати правила частини другої
статті 3 СК про те, що сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки. До
спадкоємців четвертої черги належать
не лише жінка (чоловік), які проживали
однією сім'єю зі спадкодавцем без
шлюбу, таке право можуть мати також
інші особи, якщо вони спільно проживали
зі спадкодавцем, були пов'язані
спільним побутом, мали взаємні права та
обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха,
пасинки, тощо (пункт 21 постанови № 7).
Аналогічні висновки містяться в
узагальненні Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 (пункт
5.1.)

Факт проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4
однією сім'єю не менш п'яти років до
часу відкриття спадщини
підтверджується наступними
обставинами.

Згідно виписки із медичної карти
амбулаторного (стаціонарного) хворого
від 09.07.2014 року, виданої Селидівською
ЦПСМП, ОСОБА_4 вісім років тому
перенесла гостре порушення мозкового
кровообігу з лівостороннім
геміпарезом. Перебувала під наглядом
сімейного лікаря, останні декілька
років хвора не вставала.

За інформацією сімейного лікаря, що
міститься у виписці з медичної карти №
020252, ОСОБА_4 страждала тяжкими
захворюваннями, перелік яких та
ускладнення, у хронологічному порядку
викладені у цьому документі. Після
перенесеного ГПМК у 2008 році її стан
погіршився, знаходилась під постійним
наглядом на дому сім'ї ОСОБА_3.

За довідкою МСЕК від 26.06.2014року ОСОБА_4
встановлено безстроково першу «А»
групу інвалідності за загальним
захворюванням. Згідно медичному
висновку вона потребувала постійного
стороннього догляду.

А отже, після смерті чоловіка ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, і аж до дня
своєї смерті, - ІНФОРМАЦІЯ_3,
спадкодавець ОСОБА_4 постійно
проживала разом з позивачем і його
родиною однією сім'єю. Незважаючи на
реєстрацію місця проживання
спадкодавця за іншою адресою,
фактичнем місцем проживання ОСОБА_4 на
протязі вісьми років до часу її смерті,
було житло позивача за адресою:
АДРЕСА_2.

Згідно акту про фактичне проживання,
складеному 05.11.2014 року депутатом
міської ради ОСОБА_5 на підставі
опитування сусідів, у помешканні за
адресою: АДРЕСА_2, у період часу із 2006
року по липень 2014 року разом із
власниками житла проживала без
реєстрації мачуха ОСОБА_1 - ОСОБА_4. Крім
цього, спадкоємець ОСОБА_1 забезпечував
ОСОБА_4 утримання, догляд, турботу,
задоволення життєвих потреб, створював
умови для підтримання здоров'я тощо.
Той факт, що спадкодавець зі
спадкоємцем мешкали у одному житлі
підтверджений також довідкою КП
«Служба єдиного замовника м.Селидове»
від 30.10.2014року № 2542.

Ці докази підтверджують наявність між
спадкодавцем та спадкоємцем спільного
житла, побуту, турботи, моральної та
матеріальної підтримки.

Відтак, сукупність наведених юридичних
фактів згідно правилам, встановленим
статтею 3 СК України, свідчить про те, що
між позивачем та спадкодавцем малась
така структура сімейно-правових
відносин, за якою спадкове
законодавство визнає право на
спадкування між мачухою і пасинком.

Таким чином, суд з огляду на зібрані у
справі докази в їх сукупності,
приходить до висновку щодо проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім'єю у період
з 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

Також суд задовольняє вимоги
позивачки, щодо визнання ОСОБА_1
спадкоємцем за законом у четверту
чергу спадкодавця ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки відсутній спір з
даного приводу, а також в судовому
засіданні знайшло своє підтвердження,
що позивач протягом тривало часу
опікувався, матеріально забезпечував,
надавав іншу допомогу спадкодавцеві,
який через тяжку хворобу була у
безпорадному стані.

На підставі наведеного та керуючись ст.
1, 3, 10, 11, 60, 61, 130, 208, 209, 212-215, 218, 221, 224, 223, 294
ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Селидівської
територіальної громади в особі
Селидівської міської ради про визнання
права на спадкування у четверту чергу
за законом задовольнити.

Встановити факт спільного проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі
спадкодавцем ОСОБА_4, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_3, однією сім'єю з 2006 року по
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем за законом
у четверту чергу спадкодавця ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги або закінченню апеляційного
провадження.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Запорізької області через
Селидівський міський суд Донецької
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя