Справа № 445/1862/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року Золочівський
районний суд Львівської області

в складі судді Постигача
Б. А.

при секретарі Мацайло О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Золочеві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В :

18 листопада 2012 року в с. В.Вільшаниця
Золочівського району Львівської
області , біля 17 год. ОСОБА_2 керував
своїм автомобілем ВАЗ-21093 НОМЕР_1 ,
рухаючись дорогою через це село .

Навпроти будинку "Білі доми" , він
вчинив наїзд на ОСОБА_3, який
перебуваючи в стані алкогольного
сп`яніння , лежав на дорозі .

В результаті цього наїзду ОСОБА_3
отримав тілесні пошкодженння від яких
помер в Золочівській лікарні
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зупинити свій автомобіль ОСОБА_2 з
моменту виникнення небезпеки для
руху не міг так як не мав на це
технічної можливості.

Постановою слідчого Золочівського РВ
ГУ МВСУ від 19.04.2013 року кримінальне
проваджен-

ня проти ОСОБА_2 було закрите за
відсутності в його діях складу
кримінального правопорушення ,
передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

Дружина ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_2 і в цьому
позові просить стягнути з нього , як з
власника джерела підвищеної небезпеки
, в її користь 25 000 грн. моральної шкоди.

Свій позов вона обгрунтовує тим , що
смертю чоловіка їй заподіяно значну
травму , яка змінила її життя . Через це
потрясіння вона важко захворіла , у
неї змінився і частково пропав голос .

Без батька і дідуся залишились її
діти і внуки , які також страждають.

Чоловік був учасником війни ,
користувався пільгами за комунальні
послуги , а з 20.11.2012 року надання цих
пільг припинено.

Вона по причині смерті чоловіка на
довгий час була позбавлена можливості
реалізувати свої звички і бажання ,
втратила надійну опору і підмогу , не
може до сьогодні ввійти в нормальне
життєве русло і їй доводиться
докладати додаткових зусиль для
організації свого життя.

Моральну шкоду вона відчуває і через те
, що відповідач не бажає добровільно
відшкодовувати завдану шкоду.

Відповідач ОСОБА_2. позову не визнав
і подав письмове заперечення проти
позову. Вказує у ньому , що позивачка
дісно втратила чоловіка , а діти
батька.

Проте ДТП трапилось не з його вини , а з
вини самого потерпілого і це
підтверджено висновками екпертиз ,
показаннями свідків і це відображено в
постанові слідчого Золочівського РВ
ГУ МВСУ від 19.04.2013 року

Невірним є твердження позивачки що
він не бажає відшкодувати моральну
шкоду. Він на своєму автомобілі
доставив ОСОБА_3 в Золочівську лікарню
, організуввав виклик лікарів і дав
його сину 800 грн. на лікування .

Після того , як ОСОБА_3 помер , він
добровільно оплатив організацію його
похорону , віддавши його сину 2000 грн.

Отже , незважаючи на відсутність його
вини , він відшкодував позивачці
матерільну і моральну шкоду в сумі 2800
грн.

В кров і ОСОБА_3 було виявлено 2,57
проміллє алкоголю . Він , лежачи на
проїзній частині дороги , грубо порушив
Правила дорожнього руху , які
передбачають , що в темну пору доби та в
умовах недостаньої видимості пішоходи
, які рухаються проїзною частиною чи
узбіччям , повинні виділяти себе , а за
можливості мати на зовнішньому одязі
світлоповертальні елементи для
своєчасного їх виявлення іншими
учасниками дорожнього руху . Тому він
просить відмовити в задоволенні
позову.

В судовому засіданні відповідач
позов визнав частково і погодився на
відшкодування потерпілій 5000 грн.
моральної шкоди.

Оцінивши подані докази , суд прийшов до
переконання , що позов підлягає
частковому задоволеню з таких підстав.

Як видно з постанови слідчого
Золочівського РВ ГУ МВСУ від 19.04.2013
року , то нею закрито кримінальне
провадження проти відповідача по
факту наїзду ОСОБА_2 автомобілем ВАЗ-21093
НОМЕР_1 на ОСОБА_3 , який мав місце 18.11.2012
року в с. В.Вільшаниця Золочівського
району , внаслідок якого той від
отриманих тілесних пошкоджень помер.

Кримінальне провадження закрито у
зв`язку з відсутністю в діях
відповідача складу кримінального
правопорушення , передбаченого ст.286 ч.2
КК України.

В процесі досудового слідства .була
призначена судово-автотехнічна
експертиза , яка дала висновок , що в
умовах настання ДТП ОСОБА_2. не мав
технічної можливості зупинити свій
автомобіль з моменту виникнення
небезпеки для руху.

Отже , в настанні смерті ОСОБА_4 дійсно
нема вини відповідача.

Ст.1167 ч.1 ЦК України вказує , що
моральна шкода , завдана фізичній чи
юридичній особі неправомірними
рішеннями , діями чи бездіяльністю ,
відшкодовується особою , яка її завдала
, за наявності її вини , крім випадків ,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Ч.2 ст.1167 ЦК передбачає , що моральна
шкода відшкодовується незалежно від
вини органу державної влади , органу
Автономної Республіки Крим , органу
місцевого самоврядування , фізичної чи
юридичної особи , яка її завдала , якщо
шкоди завдано каліцтвом , іншим
ушкодженням здоров`я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищенї небезпеки.

Автомобіль , яким 18.11.2012 року керував
відповідач , є таким джерелом
підвищеної небепеки в розумінні ст.1187
ЦК України , а отже ОСОБА_2 повинен
відшкодувати позивачці моральну шкоду
незалежно від його вини.

У відповідності до ч.4 ст.1187 ЦК особа ,
яка здійснює діяльність , що є джерелом
підвищеної небезпеки , відповідає за
завдану шкоду , якщо вона не доведе , що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Таких обставин відповідач не довів.

Копією свідоцтва про смерть
підтверджено , що чоловік позивачки
помер 20.11.2012 року. Безперечно , що в
результаті смерті чоловіка ОСОБА_1
заподіяна моральна шкода , адже вона
втратила близьку їй людину , пережила
значні моральні страждання , змушена
була докладати додаткових зусиль для
організації свого життя , в сім`ї
наступило горе.

Однак , при вирішення питання про
розмір цієї шкоди ,суд враховує такі
обставини.

Згідно з ст.1193 ч.2 ЦК України якщо груба
необережність потерпілого сприяла
виникненню або збільшенню шкоди , то
залежно від ступеня вини потерпілого (
а в разі вини особи , яка завдала шкоди
,- також залежно від ступеня її вини )
розмір відшкодування зменшується ,
якщо інше не встановлено законом.

З матералів кримінального
провадждення вбачається , що
потерпілий ОСОБА_3 в момент вчинення на
нього наїзду лежав на проїзній частині
дороги , перебуваючи в стані
алкогольного сп`яніння.

В його крові було виявлено 2,57 проміллє
алкоголю. Він грубо порушив вимоги
Правил дорожнього руху , адже згідно з
п.4.4. цих Правил у темну пору доби та в
умовах недостатньої видимості
пішоходи , які рухаються проїзною
частиною чи узбіччям , повинні виділити
себе , а за можливості мати на
зовнішньому одязі світоповертальні
елементи для своєчасного їх виявлення
іншими учасниками дорожнього руху.

При таких обставинах суд вважає , що
моральна шкода , яка була заподіяна
позивачці підлягає зменшенню.

Покликання відповідача на те , що він
відшкодував позивачці моральну шкоду
не відповідає дійсності.

2800 грн. , які він сплатив на лікування
ОСОБА_4 і на організацію похорону , це
не моральна а матерільна шкода.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України ,
ст.1167 ч.2 , 1168, 1187 ЦК України суд- ,

В И Р І
Ш И В :

позов задовольнити частково
.Стягнути з ОСОБА_2 10000 грн. моральної
шкоди в користь ОСОБА_1 і 500 грн.
судового збору в дохід держави..

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
на протязі 10 днів з дня його
проголошення

Суддя Б. А. Постигач