Номер провадження: 22-ц/785/8175/14
Головуючий у першій інстанції Мазун
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Ступакова О. А.

при секретарі Стадніченко А. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - орган
опіки та піклування Малиновської рай
адміністрації Одеської міської ради
про позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 04. 08. 2014 р.,

в с т а н о в и л а:

12. 11. 2013 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом з посиланням на ст. ст. 180, 182, 164
ч. 1 п. п. 2, 3, 6 СК України про зобов'язання
ОСОБА_3 сплачувати щомісячно аліменти у
розмірі 1200 грн. на її користь на
утримання дитини ОСОБА_4 і позбавити
відповідача батьківських прав щодо
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому, що вона 20. 09.
2003 р. уклала з відповідачем шлюб і за
час перебування в шлюбі у них народився
син ОСОБА_4. На час подання позову шлюб
розірвано і дитина проживає з
позивачем і повністю перебуває на її
утриманні, має хронічне захворювання
шлунково-кишкового тракту та потребує
регулярного обстеження та лікування в
закладах охорони здоров'я. У зв'язку з
хворобою дитини позивачка не має
можливості працювати, а відповідач не
надає їм ніякої матеріальної допомоги
і не приймає ніякої участі у житті,
вихованні та утриманні дитини, з
дитиною ніяких стосунків не підтримує,
а під час одного з візитів погрожував
життю та здоров'ю дитини, за що поніс
відповідальність.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 04. 08. 2014 р. стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р., в
розмірі 440 грн. щомісячно з дня подачі
позову 12. 11. 2013 р. до повноліття дитини
ІНФОРМАЦІЯ_4 р. У задоволенні іншої
частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду як незаконне та
необгрунтоване і постановити нове
рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р., в розмірі 900 грн.
щомісячно з підстав викладених у
позові та позбавити ОСОБА_3
батьківських прав.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що в письмовій заяві
ОСОБА_3 стверджує, що він не
відмовляється від своєї дитини, бажає з
нею бачитися, турбуватися про неї, але
це стосуються майбутнього, а не
теперішнього часу, і звертає увагу на
те, що ОСОБА_3 встиг створити ще дві
сім'ї, у нього народилося двоє дітей, і
зараз він проживає з останньою сім'єю в
Росії. Вказує, що після написання в
заяві ОСОБА_3, що вона займається чорною
магією, хоче вивести дитину за кордон з
метою продажу органів та здачі в
рабство, можна поставити під сумнів
психічний стан людини та її
адекватність у сприйнятті
навколишньої дійсності. Посилається на
висновок органу опіки та піклування,
який вважає доцільним позбавити
батьківських прав ОСОБА_3 Зазначає, що в
матеріалах є постанова суду про
притягнення відповідача до
адміністративної відповідальності за
вчинення конфлікту з дружиною,
висловлювання нецензурною лайкою та
погрожування фізичною розправою, та
все це в присутності дитини. Звертає
увагу на положення ст. 164 ч. 1 п. 2 СК
України, ст. 181 ч. 3, ст. 184 ч. 1 СК України і
вважає, що відповідач навмисно,
розуміючи наслідок своїх дій не
займається дитиною, матеріально не
допомагає, не спілкується з ним, не
забезпечує хоча б мінімальне лікування
дитини, знаючи про його хворобу. Пише,
що якщо вона не змогла на теперішній
час документально доказати
застосування фізичного насильства,
невже суд буде чекати, коли насильство
ще раз проявиться, вважає, що
психологічне насилля було доказано
свідками і їй не зрозуміла позиція
прокуратури, яка за наявності доказів
заперечувала проти задоволення вимог
щодо позбавлення відповідача
батьківських прав. Зазначає, що з
рішенням суду щодо стягнення аліментів
в сумі 400 грн. вона не погоджується без
наведення мотивів та обґрунтування
свого твердження.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її
представник ОСОБА_6 підтримали доводи
апеляційної скарги, а прокурор
Кірющенко А. В., підтримала доводи
апеляційної скарги лише стосовно
розміру аліментів, вважає правильним
рішення суду щодо відмови у
задоволенні позовних вимог про
позбавлення відповідача батьківських
прав.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
в судове засідання інших осіб, які
беруть участь у справі, не перешкоджає
розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і
перевіривши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог та
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з
відсутності достатніх підстав та
недоведеності вимог позивача щодо
позбавлення відповідача батьківських
прав і наявності підстав для стягнення
на користь позивачки аліментів на
утримання дитини в розмірі 400 грн. з
посиланням на вимоги закону та
відповідні обставини, в тому числі і
того, що відповідач має нестабільний
заробіток та крім спільної з
позивачкою дитини має ще 2
неповнолітніх дітей.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Відповідно до ст. ст. 180-184, 191 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття, за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу, а
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. При визначенні розміру аліментів
суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення. Аліменти на
дитину присуджуються від дня
пред'явлення позову.

Згідно зі ст. 164 ч. 1 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він:
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини (п. 2);
жорстоко поводяться з дитиною (п. 3);
засуджені за вчинення умисного
кримінального правопорушення щодо
дитини (п. 6).

Ст. 166 СК України встановлено, що особа
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини. Одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину.

У постанові Пленуму Верховного Суду
України від 30. 03. 2007 р. (зі змінами) «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
зазначено, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно її
утримують, та ін.), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід

вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей (п. 15 постанови); особи
можуть бути позбавлені батьківських
прав лише щодо дитини, яка не досягла
вісімнадцяти років, і тільки з підстав,
передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
знаходилися з 20. 09. 2003 р. у шлюбі.

За час перебування у шлюбі у ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 народився син, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який часто хворіє та
потребує лікування, проживає з матір'ю
ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні.

За постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 10. 08. 2005 р. ОСОБА_3 був
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 173-2 КУпАП у
розмірі 17 грн. за те, що 11. 07. 2005 р. за
місцем свого проживання вчинив
конфлікт з дружиною, виражався
нецензурно, погрожував їй фізичною
розправою.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний,
про що свідчить свідоцтво про
розірвання шлюбу від 21. 07. 2009 р., за яким
відповідний актовий запис в Книзі
реєстрації розірвань шлюбів зроблено
26. 05. 2009 р.

З довідки в. о. головного лікаря
комунальної установи «Дитяча міська
поліклініка № 7» м. Одеси від 04. 03. 2014 р.
№ 105 видно, що ОСОБА_4 знаходиться на
диспансерному обліку з приводу К 87
(згідно 10 МКХ). Під час перебування під
наглядом з дитиною завжди була мама при
відвідуванні поліклініки, а також при
викликах дільничного лікаря вдома.

З довідки Одеської загальноосвітньої
школи № 5 від 05. 11. 2013 р. видно, що учень 3
А класу ОСОБА_4 навчається в школі з
першого класу, позитивно
характеризується, шкільним життям
дитини займається тільки мати. Батько
дитини ОСОБА_3 відвідував школу два
рази на протязі трьох років, навчанням
сина у класного керівника не цікавився,
впродовж 2013 р. у школі не з'являвся.

З психологічної характеристики від 20.
03. 2014 р., складеної Одеським міським
центром соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді, видно, що ОСОБА_4
позитивно характеризується, стосовно
батька відповідає неохоче, відповідає
загальними фразами, коли в останнє
спілкувався з ним пригадати не зміг,
хлопчик демонструє теплий емоційний
зв'язок з дядьком (брат матері), на
теперішній час відчуває дефіцит уваги
з боку матері, оскільки їй доводиться
багато часу витрачати на юридичні
питання, пов'язані з підготовкою до
процесу позбавлення батька
батьківських прав, дитина розуміє
необхідність витрат часу на ці заходи і
усвідомлює, що це тимчасово, та приймає
необхідність цієї процедури. У
проектних методиках образ батька
відсутній, фігуру матері сприймає як
авторитетну, вона є значущою у
відношенні його виховання та
формування як особистості.

Допитані в якості свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили факт того,
що відповідач участі у вихованні
дитини не приймає, матеріальної
допомоги не надає, долею дитини та її
станом здоров'я не цікавиться, але не
підтвердили застосування відповідачем
насильства у відношенні дитини.

Згідно з висновком органу опіки та
піклування Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 04. 06. 2014 р. орган опіки та піклування
вважає доцільним позбавити
батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина
ОСОБА_4 і в цьому висновку зазначено, що
батько дитини протягом тривалого часу
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків, жодного разу не зустрівся з
сином, участі у вихованні та
матеріальному забезпеченні ОСОБА_4 не
приймає, не цікавиться справами дитини
та станом здоров'я.

У відповідача ОСОБА_3 на утриманні є
неповнолітні ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, і
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Вказані обставини підтверджуються
матеріалами справи і не оспорюються
сторонами.

Крім того, у наявній у справі письмовій
заяві ОСОБА_3 від 18. 03. 2014 р., зокрема,
зазначається, що він хоче сповістити
суд про невідомі у справі інформації,
що ОСОБА_2 двоєдушна людина, займається
чорною магією та наклепом, що ОСОБА_2 не
така бідна, має ще одну квартиру (вказує
конкретний адрес цієї квартири), крім
тієї, в якій вона живе, квартиру він
ремонтував, завіз меблі. Вказує, що
позивачка каже, що ніде не працює, а
дитина каже, що зарплатня складає 3 і
більше тисяч гр., і оплата від
квартирантів, які постійно були,
змінила номер і інший номер він не знає,
дитину ховає. Впродовж всього періоду
вже будучи одруженим другий раз
аліменти на дитину він сплачував по
домовленості в розмірі 800 грн., крім
квартири з меблями дитині було
подаровано і інше майно, гроші на
дитину ОСОБА_2 не завжди пускала на
харчі, а на свої потреби. Тоді він
сплачував 800 грн., а зараз не має
можливості сплачувати такі суми тому,
що у нього третя сім'я і дитина ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_7. Його розлучення з другою
дружиною ОСОБА_12, з якою в нього друга
дитина, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5,
спричинила перша дружина ОСОБА_2, яка
хотіла повернути його до сім'ї. Гадає,
що його бажають позбавити батьківських
прав заради того, щоб дитина не
бачилася з ним, має припущення, що
ОСОБА_4 бажають вивезти за кордон,
продати органи, рабство, щоб він не
знав, що з дитиною. З дітьми хоче
бачитися, спілкуватися, завжди чекає.
Вказує, що він будівельник, але в нього
не завжди є гроші.

На підставі наведених правових
положень, аналізу матеріалів справи і
викладених обставин справи
апеляційний суд вважає правильним та
обгрунтованим висновок суду першої
інстанції про відсутність доказів та
достатніх підстав для задоволення
позову в частині позбавлення
відповідача батьківських прав
стосовно сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і
про наявність підстав для часткового
задоволення позову щодо стягнення на
користь позивачки аліментів на
утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з
дня подання позову і до повноліття
дитини.

Апеляційний суд враховує, що
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків і
лише за умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

У даному випадку на теперішній час на
основі матеріалів справи апеляційний
суд не вбачає наявності доказів та
встановлених на їх підставі фактичних
обставин, на підставі яких можливо було
б вважати встановленим наявність
свідомого нехтування своїми
батьківськими обов'язками і винної
поведінки з боку батька ОСОБА_3, які б
надавали підстави для застосування до
нього крайнього заходу - позбавлення
батьківських прав стосовно сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, апеляційний суд, зокрема,
приймає до уваги довідку зі школи, що
ОСОБА_3 приходив у школу, де навчається
його син ОСОБА_4, в м. Одесі, і пояснення
позивачки ОСОБА_2 в апеляційній скарзі,
що відповідач ОСОБА_3 проживає в Росії з
іншою сім'єю, де в нього є дитина, а
також, що у справі не встановлено, що
відповідач жорстоко поводиться з
дитиною і засуджений за вчинення
умисного злочину щодо дитини, за що в
силу ст. 164 ч. 1 п. п. 3, 6 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, що не оспорюється і
в апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка
посилалася на ці підстави у своїх
позовних вимогах до відповідача про
позбавлення батьківських прав.

Разом з тим, за матеріалами справи
апеляційний суд відмічає наявність
неприязних стосунків саме між
сторонами у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
впливає на позиції сторін у даній
цивільній справі.

Що стосується розміру аліментів на
утримання дитини, що оспорюється в
апеляційній скарзі, то виходячи з
матеріалів справи і викладених
обставин у їх сукупності, апеляційний
суд вважає, що за ненаданням позивачем
доказів у справі щодо доходів
відповідача, і наявності даних про
нерегулярний, мінливий дохід
відповідача, на утриманні якого
знаходяться і інші діти, суд першої
інстанції правильно та обґрунтовано
встановив розмір аліментів, які
підлягають стягненню з відповідача в
сумі 400 грн. щомісячно.

При цьому, апеляційний суд приймає до
уваги, що в силу ст. 192 ч. 1 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду може бути згодом
зменшено або збільшено за рішенням
суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції також правильно
вказав, що з приводу додаткових витрат
на дитину позивач має право звернутися
до суду з відповідним позовом, оскільки
це передбачено положеннями ст. 185 СК
України і не було предметом позову у
справі.

На підставі викладеного не мають
правового значення і не є підставою для
скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції усі вищевикладені у
даній ухвалі апеляційного суду доводи
апеляційної скарги ОСОБА_2

Тому, виходячи з матеріалів справи і
викладених обставин у їх сукупності, з
урахуванням вищевказаних правових
положень, апеляційний суд вважає, що
суд першої інстанції правильно та
обґрунтовано частково задовольнив
позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини в
розмірі 400 грн. щомісячно і відмовив у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Відповідно до вимог ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1,
308 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції; апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних підстав.

За викладених обставин судова колегія
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, порушень норм
матеріального та процесуального права
не допустив, а наведені в апеляційній
скарзі доводи висновки суду не
спростовують, в зв'язку з чим рішення
суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 317,
319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 04. 08. 2014 р. залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області А. П.
Бабій

О. Д. Варикаша

О. А. Ступаков