І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
міський суд
під головуванням судді - Ковальова І.М.
при секретарі - Жижчук А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Старт» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за надані
послуги з теплопостачання,-
В Рівненський міський суд з позовом
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за надані послуги з теплопостачання
звернувся представник Товариства з
обмеженою відповідальністю «Старт».
В судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
повністю підтримала, просить суд їх
задоволити та стягнути з відповідача
ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Старт»
заборгованість за надані послуги з
яких: сума основного боргу в розмірі
інфляційні втрати в розмірі 1311,62 грн.;
три відсотки річних в розмірі 55,28 грн.
та судові витрати по справі, а саме
сплачений судовий збір в розмірі 243,60
Свої позовні вимоги мотивує тим, що
ТзОВ «Старт» надає послуги з
централізованого теплопостачання в
квартирі АДРЕСА_1. Відповідач по справі
є споживачем вищевказаних послуг.
Згідно рішення ВК РМР №198 від 12 жовтня
2010 року встановлено розмір тарифів на
послуги з теплопостачання, які
надіються ТзОВ «Старт».
В результаті порушення вимог
законодавства та своїх зобов'язань,
щодо внесення оплати за надані послуги
з теплопостачання, відповідач
спричинив виникнення заборгованості,
розмір якої станом на 01 вересня 2014 року
основна заборгованість за надані
послуги в розмірі 10 386,45 грн.; пеня у
розмірі 1547,51 грн.; 3% річних у розмірі 55,28
грн.; інфляційні втрати в розмірі 1311,62
Статтями 20,21 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
обов'язки відповідача та позивача, як
виконавця житлово-комунальних послуг.
Зокрема, виконавець зобов'язаний
підготувати та укласти із споживачем
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання, згідно
з типовим договором. Типовий договір
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення
затверджений Постановою КМУ від 21
липня 2005 року №630. Отже, Закон покладає
на виконавця обов'язок підготувати та
укласти із споживачем договір на
надання житлово-комунальних послуг.
Та обставина що між сторонами не було
укладено договору на надання послуг з
ЦО та ГВП не є і не може бути підставою
для звільнення відповідача від оплати
Тому, представник позивача просить
суд позов задоволити.
В судовому засіданні відповідач та
представник відповідача просять суд
відмовити у задоволенні позовних вимог
позивача посилаючись на ті обставини,
що позивачем не надавались відповідачу
послуги з централізованого опалення та
гарячого водопостачання з 2011 року,
оскільки за допомого компетентної
організації нею було здійснено
відключення від системи
централізованого опалення з ізоляцією
цієї системи тепло ізоляційним
матеріалом. Про дані обставини вона
письмово повідомляла директора ТзОВ
«Старт» листом від 26 серпня 2011 року.
Крім того суду пояснили, що з позовної
заяви та доданих документів
вбачається, що позивачем нарахування
проводяться з 01 жовтня 2010 року.
Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність це строк у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
Статтею 257 ЦК України встановлено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Позивачем строк заборгованості
вираховується з жовтня 2010 року, що є
підтвердженням пропуску строку
За змістом частини 3 статті 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленої до винесення
ним рішення. Частина 4 згаданої статті
передбачає, що сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
З урахуванням вищевикладеного,
просять суд ухвалити рішення про
відмову у позовних вимогах позивачу.
Заслухавши учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи
та подані сторонами письмові докази по
справі, суд прийшов до висновку, що
заявлені позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення виходячи з
Судом встановлено, що між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Старт» та ОСОБА_1
існують правовідносини з приводу
надання послуг з централізованого
опалення до квартири відповідача, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
Договір сторони не уклали. Тож,
відносно помешкання відповідача
ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 позивач ТОВ
«Старт» стало виконавцем послуг з
централізованого опалення.
З дослідженого в судовому засіданні
рішення Виконавчого комітету
Рівненської міської Ради від 12 жовтня
2010 року №198 про встановлення розмірів
тарифів на послуги з теплопостачання
(централізованого опалення та
підігріву води), які надаються ТОВ
«Старт» вбачається, що відповідно до
ст.28 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст.ст.7, 31
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» та ст.20 Закону України «Про
теплопостачання», керуючись
Постановою Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Порядку формування
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та послуги з централізованого
опалення та постачання гарячої води», у
зв'язку з початком діяльності ТОВ
«Старт» з надання послуг, на основі
висновку економічно обґрунтованих
планових витрат на виробництво
житлово-комунальних послуг від 28
вересня 2010 року №207, наданого Державною
інспекцією з контролю за цінами в
Рівненській області, виконавчий
комітет Рівненської міської Ради,
вирішив: встановити з 15 жовтня 2010 року
тарифи (у т.ч. ПДВ) на послуги з
теплопостачання (централізованого
опалення і підігріву води) що надаються
споживачам ТОВ «Старт»; ТОВ «Старт»
оприлюднити це рішення в засобах
масової інформації; контроль за
виконанням рішення доручити
заступнику міського голови
О.Хмилецькому.

Згідно додатку до рішення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради №198 від 12 жовтня 2010 року
встановлено тарифи (у т.ч. ПДВ) на
послуги з теплопостачання
(централізоване опалення та підігрів
води), що надаються ТОВ «Старт» а саме І
група споживачів (населення):
теплопостачання за 1 Гкал - 290,15 грн.;
централізоване опалення за 1 м.кв. -
8,57грн.; гаряче водопостачання, за 1
м.куб. - 13,91 грн.

Положенням Правил „Про порядок
відключення окремих приміщень
житлових будинків від мереж
централізованого опалення і
постачання гарячої води" (п. 25)
закріплено, що самовільне відключення
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.

Норми Наказу Мінбуду України № 4 від
22 листопада 2005 року „Про порядок
підключення окремих приміщень
житлових будинків від мереж
централізованого опалення і
постачання гарячої води" зі змінами,
внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу
за № 169 від 06 жовтня 2007 року, визначено
процедуру надання дозволу на
відключення від мереж
централізованого опалення та гарячого
водопостачання житлового будинку при
відмові споживачів від ЦО і ГВП. А
внесені Наказом № 169 від 06 жовтня 2007
року, зміни унеможливлюють відключення
від ЦО та ГВП окремих квартир у
багатоквартирному будинку і
передбачають можливість відключення
від централізованого опалення та
гарячого водопостачання будинку в
цілому за рішенням загальних зборів
всіх власників уповноважених осіб
власників приміщень у житловому
будинку.

Що стосується відсутності
укладеного між сторонами договору про
надання послуг, то Постановою Кабінету
Міністрів України № 630 від 21 липня 2005
року „Про затвердження Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення", та Законом України
„Про житлово-комунальні послуги" №
1875-ІУ від 24 червня 2004 року передбачено,
що надання послуг з централізованого
опалення, постачання гарячої води і
водовідведення здійснюється на
підставі укладеного між Виконавцем та
Споживачем відповідного договору.

Відповідно до ст.ст.6,627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» визначений обов'язок саме
Споживача укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений Виконавцем на основі
типового договору. Обов'язком
виконавця згідно норм чинного Закону є
підготовка для укладання договору про
надання відповідних послуг.

В даному випадку позивач свій
обов'язок виконав, а саме підготував
для відповідача належним чином
оформлений договір та неодноразово
запрошував його для укладення
договору. Однак, позивач для укладення
договору про надання послуг не з'явився
та зазначений договір не уклав.

Однак, відсутність укладеного
договору не позбавляє обов'язку щодо
оплати наданих відповідачем послуг з
централізованого опалення, адже
своєчасне укладення договору є так
само обов'язком споживача.

Крім того, самовільне, з порушенням
визначеного для цього порядку
відключення споживачем своєї квартири
від мережі централізованого
теплопостачання, не є підставою для
звільнення її від оплати фактично
наданих, але не використаних нею
послуг. Тому ствердження відповідача
про відсутність підстав для стягнення
плати за надані послуги
теплопостачання є помилковим.

Відповідно до ст.67 ЖК України плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Відповідно до ч.1 ст.68 ЖК України
наймач зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Відповідно до ст.179 ЖК України
користування будинками(квартирами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду житлово-будівельних
кооперативів, а також

приватного житлового фонду та їх
утримання здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про
теплопостачання» споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.30 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний:
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» утримання
приватизованих квартир (будинків),
житлових приміщень у гуртожитках
здійснюється за рахунок коштів їх
власників згідно з Правилами
користування приміщеннями жилих
будинків та прибудинкових територій,
які затверджуються Кабінетом
Міністрів України, незалежно від форм
власності на них.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» власники квартир
багатоквартирних будинків та житлових
приміщень у гуртожитку є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані брати
участь у загальних витратах, пов'язаних
з утриманням будинку і прибудинкової
території відповідно до своєї частки
у майні будинку чи гуртожитках.
Допоміжні приміщення (кладовки, сараї
і т. ін.) передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

Відповідно до абз.2 п.7 «Правил
користування приміщеннями житлових
будинків»

власник та наймач (орендар) квартири
зобов'язаний: оплачувати надані
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом;

Відповідно до п.18 «Правил надання
послуг з централізованого опалення
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №603
розрахунковим періодом для оплати
послуг є календарний місяць. Плата за
послуги вноситься не пізніше 20 числа
місяця, що наступає за розрахунковим.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідності до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В результаті порушення вимог
вищезазначених норм закону та своїх
зобов'язань щодо внесення оплати за
надані послуги з теплопостачання, у
відповідача перед позивачем виникла
заборгованість за період з 01 жовтня 2010
року по 01 вересня 2014 року на загальну
суму 13300,86 грн. в тому числі: основна
заборгованість за надані послуги в
розмірі 10 386,45 грн.; пеня у розмірі 1547,51
грн.; 3% річних у розмірі 55,28 грн.;
інфляційні втрати в розмірі 1311,62 грн.

Розмір вказаної заборгованості
підтверджується розрахунком суми
заборгованості, наданим позивачем.
Відповідачем вказаний розрахунок не
спростований, а тому даний розрахунок
судом приймається, як достовірний.

Відповідно до ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України
позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог: про
стягнення неустойки (штрафу, пені);

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено в судовому засіданні
позивач в частині позовних вимог про
стягнення заборгованості за надані
послуги з теплопостачання; трьох
відсотків річних; інфляційних втрат
звернувся з пропуском строку позовної
давності, а в частині позовних вимог
про стягнення пені в межах строку
позовної давності.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд вважає, що до стягнення з
відповідача на користь позивача
підлягає заборгованість за період в
межах строку позовної давності, так-як
про це заявлено відповідачем по справі
під час судового засідання, до
прийняття рішення судом, а саме з 01
вересня 2011 року по 01 вересня 2014 року,
оскільки до суду позивач з позовом
звернувся 15 вересня 2014 року, а саме:
заборгованість за надані послуги з
теплопостачання в розмірі 7740,94 грн.; три
відсотки річних в розмірі 49,75 грн.;
інфляційні втрати в розмірі 1228,43 грн.;
пеню в розмірі 1547,51 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Оскільки при подачі позову до суду
представником позивача було сплачено
судовий збір в розмірі 243,60 грн. згідно
платіжного доручення №47 від 01 вересня
2014 року, рішення прийнято на користь
позивача, тому дані судові витрати слід
стягнути з відповідача на користь
позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,60,88,84,212,215,293,294 ЦПК України,
ст.ст.67,68,179 ЖК України, ст.ст.6,526,627 ЦК
України, ст.19 Закону України «Про
теплопостачання», п.5 ч.3 ст.20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», ч.1, ч.2 ст.10 закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду», п.2 п.7 «Правил
користування приміщеннями житлових
будинків», суд,-

в и р і ш и
в:

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Старт» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
надані послуги з теплопостачання -
задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Старт»
заборгованість за надані послуги з
теплопостачання в розмірі 7740,94 грн.; три
відсотки річних в розмірі 49,75 грн.;
інфляційні втрати в розмірі 1228,43 грн.;
пеню в розмірі 1547,51 грн. та судові
витрати по справі, а саме сплачений
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий :