АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/9559/14
Головуючий у І інстанції - Майбоженко
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є

при секретарі - Дудікову А.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в Апеляційному суді міста
Києва цивільну справу апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення
Оболонського районного суду міста
Києва від 25 березня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Свої вимоги позовні вимоги
обґрунтовував тим, що 07.05.2012 року між
ним та відповідачем було укладено
договір позики, відповідно до якого він
передав відповідачеві грошові кошти у
розмірі 140 000,00 доларів США зі сплатою
відсотків за користування позикою з
розрахунку 2% на місяць строком до 07.09.2012
року, що підтверджується розпискою про
отримання коштів. Відповідач умови
договору не виконав, грошові кошти у
встановлений договором строк не
повернув. Просив суд стягнути з
відповідача суму боргу в розмірі 140 000,00
доларів США, що еквівалентно станом на
15.10.2013 року 1 119 020,00 грн., відсотки за
користування позикою в розмірі 48 332,58
доларів США, що еквівалентно станом на
15.10.2013 року 386 242,38 грн., а також 3% річних
за прострочення виконання грошового
зобов'язання в розмірі 5 669,67 доларів
США, що еквівалентно станом на 15.10.2013
року 45 317,67 грн.

Заочним рішенням Оболонського
районного суду міста Києва від 25
березня 2014 року позов ОСОБА_2
задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 140
000,00 доларів США, що еквівалентно станом
на 15.10.2013 року 1 119 020,00 грн., відсотки за
користування позикою в розмірі 48 332,58
доларів США, що еквівалентно станом на
15.10.2013 року 386 242,38 грн., 3% річних за
прострочення виконання грошового
зобов'язання в розмірі 5 669,67 доларів
США, що еквівалентно станом на 15.10.2013
року 45 317,67 грн., а також 3 441 грн.
судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати зазначене рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в суді
апеляційної інстанції проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, вважаючи рішення суду
законним.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність й обґрунтованість
постановленого рішення суду в цій
частині, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно зі ст.1047 ЦК України, договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

На підставі ст.1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Відповідно до вимог ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Судом встановлено, що 07.05.2012 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір
позики, відповідно до якого позивач
передав відповідачеві грошові кошти у
розмірі 140 000,00 доларів США зі сплатою
відсотків за користування позикою з
розрахунку 2% на місяць строком до 07.09.2012
року, що підтверджується борговою
розпискою (а.с.5), оригінал якої
досліджено в судовому засіданні судом
апеляційної інстанції

Написання вказаної розписки
відповідачем не оспорюється.

Згідно зі ст.ст.526, 525 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Одностороння
відмова від зобов»язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Відповідач у встановлений договором
строк своїх зобов'язань не виконав,
отриману у позику суму грошових коштів
не повернув.

Статтею .625 ЦК України визначено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як видно з розрахунку, наданого
позивачем ОСОБА_2, заборгованість
ОСОБА_1 станом на 15.10.2013 року складала 140
000 доларів США, що еквівалентно 1 119 020,00
грн., - основна сума боргу, 48 322,58 доларів
США, що еквівалентно 386 242,38 грн., -
проценти за користування позикою, 5 669,67
доларів США, що еквівалентно 45 317,67 грн.,
- 3% річних за прострочення виконання
грошового зобов'язання. Загальна сума
заборгованості становила 193 992, 25
доларів США.

Оскільки відповідач не виконав своїх
зобов'язань перед позивачем щодо
своєчасного повернення суми позики та
відсотків за користування грошима, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про доведеність
позовних вимог, обґрунтовано стягнувши
з ОСОБА_1 на користь позивача
вищезазначену суму боргу, проценти за
користування позикою та 3% річних за
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Постановлене судом рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону й не може бути
скасованим з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_1 одержав у позивача в борг лише 20
000 доларів США, а розписку написав під
тиском з боку позивача, не заслуговують
на увагу, оскільки відповідачем
будь-яких доказів, які б підтверджували
дані обставини суду не надано.

Цивільна справа не містить також
доказів на підтвердження того, що
відповідач частково погасив суму
заборгованості, а тому посилання
ОСОБА_1 в апеляційній скарги на ці
обставини є неспроможними.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Оболонського районного
суду міста Києва від 25 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20 днів з моменту проголошення
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: