Справа 206/6307/14-ц
Провадження 2/206/1479/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

"11" листопада 2014 р. Самарський районний
суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Кудрявцев Д.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1, про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

25 вересня 2014 року позивач
звернувся до суду з вказаним позовом,
який обґрунтував тим, що 13 грудня 2010
року між ним та відповідачем був
укладений договір № ANE4CC9EYA0022, згідно з
яким позивач надав відповідачеві
кредит у розмірі 49000,00 гривень зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 12.12.2013р.
Відповідач зобов'язався своєчасно
повертати кредит, відповідно до умов
договору та умов кредитування.

Дотепер відповідач свої обов'язки
не виконав, що стало причиною звернення
до суду з вказаним позовом, в якому
позивач просить суд стягнути
заборгованість в сумі 839364,55 гривень,
яка складається з заборгованості за
сумою кредиту - 47641,39 гривень,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 88,03 гривень,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 34300,00 гривень,
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 716889,20
гривень, штрафи, відповідно до пункту 5.3
Умов та правил надання банківських
послуг - 500 гривень (фіксована частина)
та 39945,93 гривень (процентна складова) та
судові витрати (а.с.2-3).

В судове засідання представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав викладених у
позові та просив їх задовольнити, не
заперечував проти ухвалення заочного
рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлений. У справі є
достатньо доказів для її вирішення, що
у сукупності із вказаними вище
обставинами дає суду підстави для
застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст.
224, 225 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 13 грудня 2010
року між ним та відповідачем був
укладений договір № ANE4CC9EYA0022, згідно з
яким позивач надав відповідачеві
кредит у розмірі 49000,00 гривень зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 12.12.2013р.
(а.с. 6).

Відповідач підтвердив свою згоду
на те, що підписана заява разом з
Умовами надання кредиту фізичним
особам «Розстрочка» складає між ним і
банком, про що свідчить підпис
відповідача у заяві (а.с.6).

Відповідач фактично скористався
лімітом кредитування, про що свідчить
виписка з особового рахунку клієнта та
розрахунок суми заборгованості.

Відповідно Умов надання кредиту
фізичним особам «Розстрочка»,
позичальник зобов'язаний погашати
заборгованість за кредитом, відсоткам
за його використання, пеню, а також
сплачувати комісії на умовах,
передбачених цим договором.

У встановлені договором строки,
позивач зобов'язання не виконав, у
зв'язку з чим станом на 19.06.2014 року,
згідно розрахунку позивача, утворилася
заборгованість в сумі 839364,55 гривень,
яка складається з заборгованості за
сумою кредиту - 47641,39 гривень,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 88,03 гривень,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 34300,00 гривень,
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 50000,00 гривень,
штрафи, відповідно до пункту 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг - 500
гривень (фіксована частина) та 39945,93
гривень (процентна складова) (а.с.4-5).

Вказані вище спірні
правовідносини регулюються Цивільним
кодексом України та умовами укладеного
між сторонами кредитного договору.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори й інші
правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За кредитним договором позивач
передав відповідачу певні грошові
кошти, про що свідчать матеріали
справи, отже, вказаний правочин, у
розумінні ст. 1054 ЦК України, було
укладено.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Ураховуючи той факт, що
відповідач дотепер неналежно виконує
свої обов'язки з повернення кредиту,
відсотків та комісії за ним, таке
невиконання (неналежне виконання) є
порушенням її зобов'язань у розумінні
наведеної норми.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Натомість, відповідно до ч. 3 ст. 551
ЦК України, розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та з
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Суд вважає необхідним зменшити
розмір пені до 50000,00 гривень, оскільки
її розмір значно перевищує розмір
неповернутої суми кредиту.

Разом з тим, позивач зокрема
просить суд стягнути із відповідача
500,00 грн. та 39945,93 грн. в якості штрафів за
неналежне виконання зобов'язання,
заявляючи при цьому вимоги і про
стягнення пені.

Змістом ст. 549 Цивільного кодексу
України визначено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Оскільки штраф і пеня є видами
неустойки, а тому їх одночасне
застосування є подвійним притягненням
до відповідальності одного виду за
одне й те саме правопорушення, що
суперечить ч. 1 ст. 61 Конституції
України.

У зв'язку з такими обставинами,
вимоги позивача в частині стягнення
штрафів задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 526, 549, 551, 610, 611,
1054, 1055 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 4- 8, 10, 11, 18, 57- 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218,
224-225 Цивільного процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ ANE4CC9EYA0022 від 13 грудня 2010 року у
розмірі 132029,42 гривень, яка утворилася
станом на 19.06.2014 року та складається з
заборгованості за кредитом - 47641,39
гривень, заборгованість по процентам
за користування кредитом - 88,03 гривень,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 34300,00 гривень,
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 50000,00 гривень,
а також сплачений судовий збір - 1320,29
гривень, загалом 133349 (сто тридцять три
тисяці триста сорок дев'ять) гривень 71
коп.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не подано. У разі
подання апеляційної скарги, рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.О. Сухоруков