Справа № 367/1373/14-ц Головуючий у І
інстанції Оладько С.І.Провадження №
22-ц/780/6024/14 Доповідач у 2
інстанції КоцюрбаКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

24 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Сержанюка
А.С.,

При секретарі - Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 03 вересня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розподіл майна, -

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення сторін,
вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о
в и л а:

Позивач звернулась до Ірпінського
міського суду Київської області із
позовом, в якому зазначила, що згідно до
Свідоцтва серії НОМЕР_1 між нею та
ОСОБА_1 розірвано шлюб.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 28 лютого 2008
року визнано земельну ділянку, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею
0,1134 га., кадастровий номер земельної
ділянки 321945900:01:053:0057 спільною сумісною
власністю її та її колишнього чоловіка
ОСОБА_1

Добровільно розділити належану їм на
праві спільної сумісної власності
земельну ділянку, відповідач
відмовляється, також перешкоджає
користуватися та розпоряджатися
часткою належного їй майна на праві
власності, а саме - половиною земельної
ділянки площею 0, 0567 га., тому, вона
звернулася до суду в якому просила
розділити земельну ділянку, яка
належить їй та ОСОБА_1 на праві спільної
сумісної власності.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 03 вересня 2014
року позов задоволено.

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням ОСОБА_1 оскаржив її в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просив, рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 03
вересня 2014 року скасувати, ухвалити по
справі нове рішення про відмову ОСОБА_2
в задоволенні позову. Зазначив, що
рішення суду першої інстанції
необґрунтоване.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 03
вересня 2014 року в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставі своїх вимог і заперечень,крім
випадків,встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

За правилами ст. 61 ч 3 ЦПК України
обставини,встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони по справі перебували у
зареєстрованому шлюбі, який розірвано
у 2008 році.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 28 лютого 2008
року за сторонами по справі визнано
право власності по 1/2 частині земельної
ділянки площею 0,1134 га., кадастровий
номер :01:053:0057, яка розташована по
АДРЕСА_1

Між сторонами по справі виникають
спори з приводу користування спірною
земельною ділянкою.

Згідно до ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 61 СК України,
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

В ст. 63 СК України вказано, що дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Статтею 65 СК України передбачено, що
дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою.

Відповідно ст. 66 СК України, подружжя
має право домовитися між собою про
порядок користування майном, що йому
належить на праві спільної сумісної
власності.

Статтею 68 СК України передбачено, що
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу. Розпоряджання
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності, після розірвання
шлюбу здійснюється співвласниками
виключно за взаємною згодою,
відповідно до ЦК України.

Згідно до ст. 69 СК України, дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

В ст. 70 СК України передбачено, що у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно до ст. 71 СК України, майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом.

В ст.88 ЗК України вказано, що
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою, що
перебуває у спільній сумісній
власності, здійснюється за згодою
співвласників згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди - у судовому
порядку.

По справі була проведена судова
будівельно - технічна експертиза № 8115
від 27 червня 2014 року, відповідно до
якої, експертом запропоновано п'ять
варіантів реального розподілу спірної
земельної ділянки.

Заслухавши думку сторін по справі з
приводу можливих варіантів реального
розподілу спірної земельної ділянки,
враховуючи відносини, які склалися між
сторонами, а також конфігурацію
земельної ділянки, суд першої
інстанції прийшов до висновку, з яким
погоджується і колегія суддів, про те,
що розподіл земельної ділянки
необхідно провести по п'ятому варіанту
запропонованого експертом, згідно
судової будівельно - технічної
експертизи № 8115 від 27 червня 2014 року,
так як даний висновок відповідає
вимогам закону, передбачає розподіл
земельної ділянки відповідно до часток
сторін у праві власності на земельну
ділянку, а також те, що при даному
розподілі, земельної ділянки, які
виділяються у натурі кожному
співвласнику є ізольованими.

Так як Ірпінський міський суд
Київської області розглядаючи спір
повно та всебічно дослідив і оцінив
обставини справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон
який їх регулює, порушень норм
процесуального законодавства при
розгляді справи не допустив, тому,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, а
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 03 вересня 2014 року
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 03 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: