Київський районний суд м. Одеси
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/8205/14-ц
Провадження № 2/520/5168/14
Київський районний суд м. Одеси у
Головуючого - судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря -Баранової Ю.О.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні м. Одеси цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Одеська
міська рада, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про усунення перешкод
у користуванні власністю,
04.07.2014 року позивачі звернулись до суду
з позовом, який в подальшому уточнили
та згідно останньої редакції від 17.10.2014
року просили ухвалити рішення, яким
зобов'язати відповідачку ОСОБА_5 не
чинити їм перешкод у користуванні
власністю - будинком НОМЕР_1 і будинком
НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 шляхом зупинення
будівництва дерев'яного
індивідуального житлового будинку за
адресою АДРЕСА_2 з приведенням його у
попередній стан, тобто знесення
(демонтажу будівлі до затверджених
раніше параметрів), а також заборонити
відповідачці ОСОБА_5 та будь-яким
особам продовжувати будівництво
зазначеного об'єкту. Зобов'язати
відповідачку ОСОБА_5 демонтувати
паркан між земельною ділянкою за
адресою АДРЕСА_2 та земельною ділянкою
за адресою АДРЕСА_3 шляхом демонтування
паркану зменшивши його висоту до 1 м. 80
Свої вимоги мотивували тим, що їм на
праві приватної власності належать
житлові будинки, відповідно будинок
під № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 та по ?
будинку під № НОМЕР_2 по АДРЕСА_1
позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Позивачі зазначають, що відповідачі по
справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками
будинку АДРЕСА_2. Зазначені будинки
розташовані на суміжних земельних
ділянках, які були надані під
індивідуальне житлове будівництво.
Позивачі стверджують, що відповідачі
розпочали на своїй земельній ділянці
будувати дерев'яний будинок без права
на використання будівельних робіт, що є
порушенням ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності». Також зазначали, що дане
будівництво призвело до затемнення
належних позивачам будинків.
Вищевказане і стало підставою для
звернення до суду з даним позовом.
Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового засідання
сповіщені належним чином у порядку
ст.74,76,77 ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1, його представник
ОСОБА_7, а також представник позивачів
ОСОБА_3, ОСОБА_2 - ОСОБА_8 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про час та місце його
проведення сповіщались належним чином,
причини неявки суду не повідомили, заяв
та клопотань про відкладення слухання
справи від них до суду не надійшло.
Представники третіх осіб
Одеської міської ради та Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області у судове
засідання також не з'явились, про час,
та місце розгляду справи сповіщались
належним чином, причини неявки суду не
При викладених обставинах суд вважає
за можливе розглянути справу у
відсутності відповідачів, які
сповіщені про розгляд справи належним
чином, від яких не надійшло
повідомлення про причини неявки,
ухваливши заочне рішення у справі, зі
згодою представника позивача, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України, так як надані матеріали є
повними і достатніми для розгляду
справи у відсутності відповідачів.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України
Київським районним судом м. Одеси була
постановлена ухвала про заочний
розгляд справи.
Розглянувши поданий позов,
заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
Згідно ст. 41 Конституції України, кожен
має право володіти користуватися і
розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного
кодексу України правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ч. 1 ст. 317 Цивільного
кодексу України власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.
На підставі ст. 319 Цивільного кодексу
України, власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
Діяльність власника може бути обмежена
чи припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу
України, право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
Згідно зі ст. 356 ЦК України, власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.
Суб'єктами права спільної часткової
власності можуть бути фізичні особи,
юридичні особи, держава, територіальні
Судом встановлено, що на підставі
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 29.11.2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
рівних частках належить домоволодіння
№ АДРЕСА_3, що розташоване за земельній
ділянці площею 370 кв.м. Позивач ОСОБА_3 є
власником домоволодіння № АДРЕСА_4.

Власниками домоволодіння АДРЕСА_2 є
ОСОБА_9 та ОСОБА_5, що підтверджується
Інформацією з Реєстру прав власності
на нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна.

Зазначена інформація також
підтверджується відповіддю КП «Бюро
технічної інвентаризації» ОМР від
02.10.2014 року, з якої вбачається, що за
ОСОБА_5 зареєстровано 31/50 частин
спірного домоволодіння.

Підставою для звернення до суду з
позовом стало те, що відповідачі
розпочали на своїй земельній ділянці
будувати дерев'яний будинок без права
на використання будівельних робіт, що є
порушенням ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Дійсно, з матеріалів справи, а саме
листа начальника Інспекції ДАБК в
Одеській області від 15.11.2013 року №
1/11-10837 вбачається, що Інспекцією ДАБК
було проведено позапланову перевірку
та встановлено, що за адресою АДРЕСА_2
ведуться будівельні роботи з
будівництва дерев'яного
індивідуального житлового будинку з
порушенням пункту 3.13 державних
будівельних норм 360-92 ** Планування і
забудова міських і сільських поселень
(додаток 3.1 «Протипожежні вимоги»), а
саме зменшення протипожежного розриву
з необхідних 8 метрів до фактичних 4
метрів. Будівельні роботи виконуються
самочинно та без належним чином
розробленої та затвердженої проектної
документації, що є порушенням ст. 34 ЗУ
«Про регулювання містобудівної
діяльності». Станом на момент
перевірки, на об'єкті будівництва
завершено зведення конструкцій
першого поверху. За фактом перевірки
складений відповідний акт.

28.05.2014 року головним державним
інспектором інспекційного відділу № 1
Інспекційного управління в м. Одеса
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області Якименко Марією
Михайлівною було складено Акт про те,
що замовник будівництва ОСОБА_4 не
допустила посадових осіб інспекції
державно-будівельного контролю та не
надала проектну та дозвільну
документацію на вимогу інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю з будівництва житлового
будинку з дерев'яних конструкцій по
АДРЕСА_2

Крім того позивачі стверджують, що
відповідачі збудували по межі
земельної ділянки паркан у 2 м. 80 см.
висотою при нормі у 1 м. 80 см. внаслідок
цього були закриті 3 вікна будинку, який
належить позивачам ОСОБА_2, та порушена
інсоляція дитячої кімнати.

Згідно з нормами ДБН - 360-92** пункт 3-25,
додаток 3.1 протипожежна відстань між
житловими будинками повинна бути не
менш 8 метрів, а від дерев'яної стіни до
кам'яної не менше 10 метрів.

В даному випадку від стіни будинку
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 до
дерев'яної стіни будівлі відповідачів
1,5 м, а до стіни будинку позивачів
ОСОБА_2 - 3 м, що є порушенням пожежних
норм.

Відповідно до ст.78 Земельного Кодексу
України, право власності на землю - це
право володіти, користуватися та
розпоряджатися земельними ділянками.
Право власності на землю набувається
та реалізується на підставі
Конституції України, Цього Кодексу, а
також інших законів, що видаються
відповідно до них.

Відповідно до ст.79 Земельного Кодексу
України, земельна ділянка - це частина
земної поверхні з установленими
межами, певним місцем розташування, з
визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст.86 Земельного Кодексу
України, земельна ділянка може
заходитись у спільній власності з
визначенням частки кожного з учасників
спільної власності (спільна часткова
власність) або без визначення часток
учасників спільної власності (спільна
сумісна власність).

Завданнями цивільного судочинства є
захист порушених прав фізичних осіб.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу
України, землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю.

Згідно зі ст.ст. 91, 96 Земельного кодексу
України власники земельних ділянок та
землекористувачів зобов'язані не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів; дотримуватися
правил добросусідства та обмежень,
пов'язаних з встановленням земельних
сервітутів та охоронних зон; зберігати
геодезичні знаки, протиерозійні
споруди, мережі зрошувальних і
осушувальних систем; за свій рахунок
привести земельну ділянку у попередній
стан у разі незаконної зміни її
рельєфу, за винятком здійснення такої
зміни не власником земельної ділянки,
коли приведення у попередній стан
здійснюється за рахунок особи, яка
незаконно змінила рельєф.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

На підтвердження своїх доводів
позивачі надали фотофіксацію, яку суд
приймає в якості належних та
допустимих доказів по справі, так як
вони відповідачі будучи належним чином
повідомлені про розгляд справи у
судове засідання не з'явились,
заперечень проти задоволення позову не
надали.

Ст.ст. 27, 46 ЦПК України передбачено, що
обов'язок із доказування покладається
також на осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб, або державні чи суспільні
інтереси. Тобто, процесуальними
нормами встановлено як право на участь
у доказуванні, так і обов'язок із
доказування обставин при невизнані їх
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, що випливає зі змісту
ст. 27 ЦПК України.

Крім того, суд безпосередньо не повинен
брати участі у зборі доказового
матеріалу. Слід також зазначити, що
відповідач в разі наявності труднощів
щодо витребування доказів, або
забезпечення доказів по справі,
відповідно до статті 133 та 137 ЦПК, міг би
скористатися своїм процесуальним
правом та звернутися до суду з
відповідними клопотаннями про
призначення експертизи та
витребування доказів, чого в даному
випадку здійснено не було.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Таким чином, розглянувши позовні
вимоги ретельно та неупереджено, суд
доходить до висновку про те, що в справі
міститься достатньо доказів для
ухвалення рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, з відмовою у задоволенні позову
в частині заборони будь-яким іншим
особам продовжувати будівництво
зазначеного об`єкту, так як суд не може
вирішувати питання про права та
обов`язки осіб, які не були притягнуті
до участі у справі.

Керуючись ст.ст.11, 15, 16, 21, 316, 321, 373 ЦК
України, ст.ст. 208, 209, 212 - 215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Одеська
міська рада, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про усунення перешкод
у користуванні власністю -
задовольнити частково.

Зобов`язати відповідачку ОСОБА_5 не
чинити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 перешкод
у користуванні власністю - будинком
НОМЕР_1 і будинком НОМЕР_2 по АДРЕСА_1
шляхом зупинення будівництва
дерев'яного індивідуального житлового
будинку за адресою АДРЕСА_2 з
приведенням його у попередній стан,
тобто знесення (демонтажу будівлі до
затверджених раніше параметрів), а
також заборонити відповідачці ОСОБА_5
продовжувати будівництво зазначеного
об'єкту.

Зобов'язати відповідачку ОСОБА_5
демонтувати паркан між земельною
ділянкою за адресою АДРЕСА_2 та
земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_3
шляхом демонтування паркану зменшивши
його висоту до 1 м. 80 см.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя
Куриленко О. М.