Провадження № 2/522/2027/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
Приморський районний суд міста Одеси в
складі:

головуючого судді - Івченка В.Б.,

при секретарі - Січінава М.А,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
про знесення самочинно збудованого
нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського
районного суду м. Одеси з позовною
заявою до ОСОБА_3, за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
про знесення самочинно збудованого
нерухомого майна, мотивуючи свої
вимоги тим, що позивачу на праві
приватної власності належить об'єкт,
який розташований за адресою: АДРЕСА_3.
На прилеглій до його будинку земельній
ділянці без отримання необхідних
дозволів та узгоджень, відповідач
здійснив самочинне будівництво жилих
та прибудинкових приміщень. При
зведенні об'єкту, зазначеного на
схематичному плані під літ. «У», ОСОБА_3
врізався в капітальну стіну будинку
позивача шляхом горизонтального
пропилу будинку по довжині в 5 см та
глибиною близько 10-15 см. В даний проріз
відповідач розмістив покрівлю свого
даху, а стик даху закріпив до фасаду
будинку позивача шляхом вкручення
шурупів у стіну на відстані 10 см один
від одного, чим пошкодив фасад,
цілісність та естетичний вигляд
об'єкта, який належить йому на праві
власності. Крім того, в результаті того,
що не були дотриманні норми відстані
між будинком та самочинною прибудовою,
самочинна споруда ОСОБА_3 щільно
прилягає до стіни будинку позивача,
дощі та сніжний покрив також
пошкоджують стіну та фасад. Також
ОСОБА_3 всупереч вимогам норм,
стандартів, порядків і правил,
самовільно захопивши частину
прибудинкової території, порушив права
позивача як власника, у зв'язку з чим
позивач був змушений звернутися до
суду.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву з проханням справу слухати у його
відсутність.

Відповідач, представник відповідача в
судове засідання не з'явився, належним
чином про дату та місце судового
засідання повідомлявся, про причини
неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_2 на праві
приватної власності належить об'єкт, що
розташований за адресою: АДРЕСА_3, який
складається з будинків літ. «А», літ.
«В», загальною площею 167,7 кв.м.,
відображених у технічному паспорті від
29.03.2012 року, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
дачні будівлі, яке видане на підставі
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, зареєстрованої
інспекцією ДАБК в Одеській області від
27.04.2012 року №ОД 1, розпорядження
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради від 12.06.2012 року
№336 та зареєстровано в КП «ОМБТІ та
РОН» за реєстраційним №37617104.

Згідно рішення Київського районного
суду м. Одеси №2-2409 від26.06.2006 року за
ОСОБА_3 визнано право власності на 17/1000
частин дачно-будівельного кооперативу
«Металург», який розташований в м.
Одесі по АДРЕСА_3 у порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У зв'язку із здійсненням ОСОБА_3
самочинного будівництва, ОСОБА_2
неодноразово звертався до Інспекції
Державного архітектурного контролю в
Одеській області зі скаргами про
визнання таким, що самочинно збудоване
ОСОБА_3 нерухоме майно, яке знаходиться
за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_3, та яке
зазначено на схематичному плані
Технічного паспорту від 16.11.2012 року,
знесення його за рахунок ОСОБА_3
посилаючись на те, що ОСОБА_2 на праві
приватної власності належить об'єкт,
який розташований за адресою: АДРЕСА_3
На прилеглій до його будинку земельній
ділянці без отримання необхідних
дозволів та узгоджень, відповідач
здійснив самочинне будівництво жилих
та прибудинкових приміщень. При
зведенні об'єкту, зазначеного на
схематичному плані під літ. «У», ОСОБА_3
врізався в капітальну стіну будинку
позивача шляхом горизонтального
пропилу будинку по довжині в 5 см та
глибиною близько 10-15 см. В даний проріз
відповідач розмістив покрівлю свого
даху, а стик даху закріпив до фасаду
будинку позивача шляхом вкручення
шурупів у стіну на відстані 10 см один
від одного, чим пошкодив фасад,
цілісність та естетичний вигляд
об'єкта, який належить йому на праві
власності. Крім того, в результаті того,
що не були дотриманні норми відстані
між будинком та самочинною прибудовою,
самочинна споруда ОСОБА_3 щільно
прилягає до стіни будинку позивача,
дощі та сніжний покрив також
пошкоджують стіну та фасад. Також
ОСОБА_3 всупереч вимогам норм,
стандартів, порядків і правил,
самовільно захопивши частину
прибудинкової території.

Згідно відповіді Інспекції Державного
архітектурного контролю в Одеській
області за №01/11-2647 від 09.04.2013 року на
скаргу ОСОБА_2 було повідомлено, що
перевіркою з виїздом на місце було
встановлено, що за зазначеною адресою
будівельні роботи не виконуються. На
підставі наданих документів та
візуального огляду, по АДРЕСА_3
виявлено реконструйовані будівлі.
Декларація про початок виконання
будівельних робіт ОСОБА_3 в інспекції
ДАБК в Одеській області не
реєструвалась. На підставі викладеного
була винесена постанова №182 від 06.03.2013
року, згідно якої на ОСОБА_3 накладено
штрафні санкції за ст.96 ч.7 КУпАП.

Згідно інформації наданої з Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, від 25.04.2014 року,
ОСОБА_3 на праві приватної спільної
часткової власності належить ? частка
квартири АДРЕСА_1. Відомості про інші
речові права відсутні.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.376 ЦК України, житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

На вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

У разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову.

Відповідно до п.5, 17 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами ст.376 ЦК України №6 від 30.03.2012
року», відповідно до вимог статті 376 ЦК
право на звернення до суду з позовом
про знесення або перебудову самочинно
збудованого об'єкта нерухомості мають
як органи державної влади, так і органи
місцевого самоврядування позов про
знесення самочинно збудованого
нерухомого майна може бути пред'явлено.

У випадках порушення прав інших осіб
право на звернення до суду належить і
таким особам за умови, що вони доведуть
наявність порушеного права (стаття 391
ЦК).

Позов про знесення самочинно
збудованого нерухомого майна може бути
пред'явлено власником чи користувачем
земельної ділянки або іншою особою,
права якої порушено, зокрема, власником
(користувачем) суміжної земельної
ділянки з підстав, передбачених
статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
права на нерухоме майно та їх
обтяження, які підлягають

державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту
такої реєстрації.

Виходячи з матеріалів, судом
встановлено, що право власності на
нерухоме майно відповідачем набуто не
було, оскільки відомості стосовно
державної реєстрації прав на нерухоме
майно - відсутні згідно інформації
наданої з Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
від 25.04.2014 року, тому суд вважає, що в
частині позовних вимог про визнання
таким, що самочинно збудоване ОСОБА_3
нерухоме майно, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_3, та яке зазначено на
схематичному плані Технічного
паспорту від 16.11.2012 року, виданого
ОСОБА_3 під літ. «У», необхідно
відмовити.

Стосовно позовних вимог про
зобов'язання відповідача знести за
власний рахунок самочинно збудоване
майно, суд бере до уваги те, що при
здійсненні самочинного будівництва
ОСОБА_3 були порушені вимоги ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських та сільських поселень» та не
дотримано затверджену відстань між
будинком та самочинно зведеним
об'єктом, чим були порушені законні
права та інтереси ОСОБА_2, тому суд
вважає, що в цій частині позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 376, 391 ЦК України,
ст.ст.10, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
про знесення самочинно збудованого
нерухомого майна - задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 знести за власний
рахунок самочинно прибудоване до
будинку ОСОБА_2 нерухоме майно, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, та яке
зазначено на схематичному плані
Технічного паспорту від 16.11.2012 року,
виданого ОСОБА_3 під літ. «У».

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції, шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк - з дня
проголошення рішення, а для осіб, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси
Івченко В.Б.

ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ

65029, м. Одеса, вул. Балківська, 33

___________________________________________________________

С-38

Провадження 2/522/2027/14

Справа 522/30866/13-ц

ОСОБА_2

АДРЕСА_2

ОСОБА_3

АДРЕСА_4

ІДАБК в Одеській області

м. Одеса, Адміральський просп., 33а, 201
офіс

Приморська РА ОМР

м. Одеса, вул. Канатна, 134

Приморський районний суд м. Одеси
направляє Вам копію рішення по
цивільній справі за позовною ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
про знесення самочинно збудованого
нерухомого майна, до відома.

Додаток: копія заочного рішення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси
Івченко
В.Б.