Справа № 459/5418/13
Головуючий у 1 інстанції: Жураковський
Провадження № 22-ц/783/4751/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Азенко М.В.

з участю:
представника позивача ОСОБА_2- ОСОБА_3,

представника
відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та
Публічного акціонерного товариства
«Шахта «Надія» на рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 19 травня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Шахта «Надія» про відшкодування
моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2, діючи в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5, звернулася в
суд з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Шахта
«Надія» про відшкодування моральної
шкоди в розмірі 100 000 грн., завданої
смертю чоловіка і батька внаслідок
нещасного випадку на виробництві, на
підставі ст.ст. 1167, 1168 ЦК України.

Позов обґрунтовувала тим, що її чоловік
- ОСОБА_6 працював підземним
прохідником V-го розряду з повним
робочим днем під землею на ДВАТ «Шахта
«Надія». 29 січня 2005 року під час
виконання трудових обов'язків чоловік
позивачки був важко травмований,
внаслідок чого зазнав значного
ушкодження здоров'я та тривалий час
лікувався у різних лікарнях. Висновком
обласної травматологічної МСЕК у 2005
році йому було встановлено ІІІ групу
інвалідності і 50 % втрати
працездатності. Внаслідок повторного
переогляду у 2006 році чоловіку
позивачки було встановлено ІІ групу
інвалідності, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року він
помер. Висновком Міжрайонної
спеціалізованої травматологічної МСЕК
від 10.07.2007р., довідка серії ЛВА-4 № 000123,
встановлено причинно-наслідковий
зв'язок між насідками травми на
виробництві і причиною смерті ОСОБА_6

У зв'язку із смертю чоловіка і батька
сім'я позивачки зазнала окрім майнової
шкоди і моральну шкоду, яку оцінює у 100
000 грн. та просить стягнути з
відповідача в її користь та в користь
її сина ОСОБА_5.

Рішенням Червоноградського міського
суду Львівської області від 19 травня 2014
року позов задоволено частково та
стягнуто з відповідача в корить
позивачки 25 000 грн. заподіяної
моральної шкоди.

Рішення суду оскаржили сторони.

Позивачка вважає рішення суду в
частині визначення розміру
відшкодування моральної шкоди
необґрунтованим та просить рішення
суду змінити та стягнути з відповідача
в її користь 100 000 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права та вказує на те,
що позивачка не довела факту
заподіяння моральної шкоди та не
навела розрахунок визначення розміру
відшкодування. Суд не врахував вини
потерпілого у нещасному випадку,
незадовільного медичного
обслуговування потерпілого та надання
шахтою матеріальної допомоги сім'ї
потерпілого.

Просить скасувати рішення суду та
постановити нове про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши доводи осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що чоловік
позивачки ОСОБА_6, 1958р. народження, з
яким вона перебувала в зареєстрованому
шлюбі, працював підземним прохідником
V-го розряду з повним робочим днем під
землею на ДВАТ «Шахта «Надія» та 29
січня 2005р. під час виконання трудових
обов'язків був травмований внаслідок
раптового вивалу породи якою присипало
ОСОБА_6, у зв'язку з чим він одержав
тяжку політравму та проходив лікування
в закладах охорони здоров'я.

Про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом відповідачем був
складений Акт № 2 за формою Н-1 у розділі
10 якою зазначено, що ОСОБА_6 допустив
порушення вимог Інструкції з охорони
праці прохідника.

За висновком обласної
травматологічної МСЕК від 09.09.2005р.
ОСОБА_6 було встановлено 3-ю групу
інвалідності та 50 % втрати професійної
працездатності (довідка № 019918 серія
ЛВА-2 - а.с.14).

Повторним оглядом МСЕК 12.09.2006р.
потерпілому ОСОБА_6 було встановлено
другу групу інвалідності, що
підтверджується довідкою серії ЛВА-1 №
301492 (а.с.14 зв.).

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6 помер (а.с. 21 - копія
свідоцтва про смерть НОМЕР_1).

Відповідно до висновків акту
судово-медичного дослідження № 123/2007,
проведеного Червоноградським
відділенням Львівського обласного
бюро судово-медичної експертизи,
смерть ОСОБА_6 наступила внаслідок
гострої легенево-серцевої
недостатності, яка розвинулась на фоні
гострої серйозної пневмонії,
хронічного бронхіту, гіпертрофії
міокарду(а.с. 22-25).

Висновком міжрайонної спеціалізованої
травматологічної МСЕК від 10.07.2007р.
встановлено причинно-наслідковий
зв'язок між наслідками травми на
виробництві і причиною смерті ОСОБА_6
(а.с. 26 - довідка МСЕК серії ЛВА-4 № 000123
від 10.0.2007р.).

Комісія з охорони праці на шахті
«Надія» встановила, що вина ОСОБА_6 у
нещасному випадку становить лише 1%, що
зафіксовано у п.4 постанови відділення
Фонду соціального страхування від
25.11.2005р. № 958 про призначення страхової
виплати потерпілому на виробництві
ОСОБА_6 (а.с.15).

З врахуванням наведеного, а також того,
що в акті про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом не зазначено
конкретно які порушення допустив
прохідник ОСОБА_6 під час виконання
своїх трудових обов'язків у свою зміну
29.01.2005р., суд першої інстанції правильно
прийшов до висновку, що доводи
відповідача про виключну вину
потерпілого у нещасному випадку на
виробництві, як підстава для повної
відмови у позові не заслуговують на
увагу.

Згідно з ч.4 ст. 43 Конституції України
кожен має право на належні, безпечні і
здорові умови праці, соціальний захист,
що включає право на забезпечення їх у
разі повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника.

Відповідно до ст. 153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган. Умови
праці на робочому місці повинні
відповідати вимогам нормативних актів
про охорону праці.

Згідно ст. 13 Закону України «Про
охорону праці» від 21.11.2002р. № 229-ІV
роботодавець зобов'язаний створити на
робочому місці в кожному структурному
підрозділі умови праці відповідно до
нормативно-правових актів.

Згідно ст. 4 Закону України «Про охорону
праці» державна політика в галузі
охорони праці базується на принципах:

- пріоритету життя і здоров'я
працівників, повної відповідальності
роботодавця за створення належних,
безпечних і здорових умов праці.

При визначенні розміру відшкодування,
суд врахував усі обставини справи, вину
кожної сторони, матеріальне становище
шахти та надану стороні позивачів
допомогу, забезпечення путівками для
відпочинку та з врахуванням принципу
розумності, справедливості та
виваженості правильно прийшов до
висновку щодо часткового задоволення
позову.

Доводи апеляційних скарг висновків
суду не спростовують.

Враховуючи, що суд першої інстанції
повно і правильно встановив фактичні
обставини справи, правильно застосував
норми матеріального права та дотримав
процедуру розгляду справи, передбачену
ЦПК України, колегія суддів не вбачає
підстав для його зміни або скасування.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и
л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Публічного
акціонерного товариства «Шахта
«Надія» відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 19 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуючий
Т.Г. Мусіна

Судді:
І.В. Бермес

Р.В. Савуляк