У х в а л а

іменем україни

03 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дьоміної
О.О.,

Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на заочне рішення Зарічного
районного суду м. Суми від 27 липня 2010
року та ухвалу апеляційного суду
Сумської області від 25 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Правекс-Банк» (далі -
ПАТ КБ «Правекс-Банк») звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Заочним рішенням Зарічного районного
суду м. Суми від 27 липня 2010 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
25 вересня 2014 року, позов ПАТ КБ
«Правекс-Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Правекс-Банк» 71 211 грн 59 коп.
заборгованості за кредитним договором,
120 грн витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи та 712 грн
12 коп. судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права й неправильним
застосуванням норм матеріального
права, та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ПАТ КБ
«Правекс-Банк» відмовити в повному
обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк,
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що заочне рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 27
липня 2010 року та ухвала апеляційного
суду Сумської області від 25 вересня 2014
року ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права при їх ухваленні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
заочне рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 27 липня 2010 року та
ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 25 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
М.В.
Дем'яносов

Судді:
О.О.
Дьоміна

В.М. Коротун