Справа № 308/6685/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕ М УКРАЇНИ

24.06.2014

м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Бенца
К.К.,

при секретарі
Вайда Я.П.,

за участю :

позивача
ОСОБА_1

представник позивача -
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Ужгород
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Ужгородського міськрайонного суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів. Мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що з відповідачем ОСОБА_3
перебувала у зареєстрованому шлюбі,
який між ними розірвано 18.12.2006 року
міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Закарпатської області, актовий запис
№442. У цьому шлюбі народилося двоє
дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають спільно з
нею та знаходяться повністю на її
утриманні. Відповідач , жодної участі у
вихованні та утриманні дітей не
приймає, ухиляється від їх утримання,
матеріальної допомоги на їх утримання
не надає, не турбується їх розвитком та
потребами. Взяті на себе зобов'язання
відповідач не виконує, ухиляється від
своїх батьківських обов'язків, не дбає
про матеріальне забезпечення дітей.
Дана обставина негативно позначається
на житті родини, та не дозволяє в
повному обсязі забезпечити дітей
найнеобхіднішим. Оскільки на даний час
вона перебуває у важкому
матеріальному стані, просить суд
стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її
користь аліменти на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі 2000
гривень щомісячно до досягнення
дитиною повноліття та на утримання
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі 2000 гривень щомісячно
протягом навчання до досягнення нею 23
років.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі, просила їх задовольнити з
підстав та мотивів викладених у
позові, надавши суду пояснення
аналогічно вказаним, пояснивши суду, що
старша донька закінчила школу та
планує поступати до вузу, а оскільки
вона перебває у важкому матеріальному
становищі , самостійно утримувати
дітей та оплачувати навчання вона не
взмозі. Діти проживають разом з нею, а
відповідач не надає допомогу на
утримання дітей протягом семи років.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково,
згідний сплачувати аліменти на
утримання дітей, однак не погодився
із сумою сплати. Пояснив суду, що поки
позивач не одружилася вдруге він
надавав матеріальну допомогу на
утримання дітей. Зауважив, що офіційно
ніде не працює, але працездатний.
Пояснив суду, що проживає з іншою
жінкою у якої є дитина від попереднього
шлюбу, непрацездатних осіб та інших
дітей на утриманні не має.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
та перевіривши в судовому засіданні
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі. 18.12.2006 року міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області, актовий запис №442 між
сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано
шлюб, що підтверджується свідоцтвом
про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_3 від
19.03.2008 року, копія якого приєднана до
матеріалів справи.

В шлюбі в них народилося двоє дітей -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується
свідоцтвами про народження, серії
НОМЕР_4 та НОМЕР_5 від 26.09.2007 року, копії
яких приєднані до матеріалів
справи./а.с.6-7/.

Судом встановлено, що доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
проживають разом з матір'ю ОСОБА_1, що
стверджується довідкою ЖРЕР-1 №2090 від
24.06.2014 року приєднаною до матеріалів
справи.

Правовідносини між сторонами
випливають із норм Сімейного Кодексу
України, зокрема згідно до вимог ст. 180
Сімейного Кодексу України батьки
зобов`язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 свій обов'язок
утримувати дітей, що передбачений ст.180
СК України, не виконує.

Ненадання матеріальної допомоги на
утримання малолітньої дитини є
порушенням обов'язку батьків
піклуватися про своїх дітей.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її батька, матері і (або) у
твердій грошовій сумі.

Частина 1 статті 182 СК України зазначає,
що при визначенні розміру аліментів
суд враховує: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено , що
позива працює на посаді менеджера і її
сукупний дохід в місяць складає 1200
гривень.

Відповідно до ст. 7 ЗУ „Про державний
бюджет України на 2014 рік" затверджено
на 2014 рік прожитковий мінімум на дітей
віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286
гривень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів судом
враховано наявність обставин
передбачених ст. 182 СК України, зокрема
встановлено, що відповідач офіційно не
працює , проте є працездатною особою,
інших непрацездатних осіб на
утриманні не має.

Відповідно до положень ст. 184 СК України
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Постановою Верховної
Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991
року) держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6
Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права
дитини визначено, що держави-учасниці
визнають право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батько
(-ки) або інші особи, які виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про охорону дитинства» кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Проте, як встановлено судом, відповідач
в порядку ст.188 Сімейного Кодексу
України від обов'язку утримувати дітей
не звільнений, угоди про добровільну
сплату аліментів згідно ст. 189
Сімейного кодексу України між
сторонами на даний час не укладено.

Відповідно до абз.1, 4 п.17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при
вирішенні справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів", №3
від 15.05.2006р., ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче
провадження", за відсутності
домовленості між батьками про сплату
аліментів на дитину той з них, з ким
вона проживає, вправі звернутися до
суду з відповідним позовом та
максимальний розмір аліментів, що
підлягатимуть стягненню з боржника, не
може перевищувати 50% заробітної плати
цієї особи.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Відповідно до положення ч.1 ст. 199 СК
України якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до положення ч.2 ст. 199 СК
України право на утримання
припиняється у разі припинення
навчання.

Варто також зазначити , що згідно п. 20
Постанови Пленуму Верховного Суду
України " Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів "
від 15.05.2006 року № 3 роз'яснено , що
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Як встановлено судом, ОСОБА_4
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 і на час
розгляду справи в суді не досягла 18
років, тобто повноліття, а тому
позовні вимоги в частині стягнення
аліментів з відповідача ОСОБА_3 на
утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в
сумі 2000 гривень щомісячно протягом
начання і до досягнення нею 23 років є
безпідставними і такими, що не
підлягають до задоволення, оскільки
позивач в суді не довела ті обставини
на які посилалась як на підставу своїх
вимог.

З урахуванням всіх обставин справи,
враховуючи матеріальне становище
сторін, сімейний стан позивача,
відповідача, а також те, що відповідно
до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
користуючись рівними правами, на
засадах змагальності згідно вимог ст. 10
ЦПК України, виходячи із принципів
розумності та справедливості, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги про стягнення аліментів з
відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
на утримання малолітньої доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій
сумі 2000 гривень щомісячно до
досягнення дитиною повноліття та на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у твердій грошовій сумі 2000 гривень
щомісячно протягом навчання до
досягнення нею 23 років підлягають до
часткового задоволення, а саме суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання дітей в сумі по
550 гривень щомісячно починаючи з 26.05.2014
року до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-218 ЦПК
України , ст.ст. 180, 181, 182,199 Сімейного
Кодексу України, Закон України «Про
охорону дитинства» суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1 мешканця
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4,
ІПН НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2, аліменти
на утримання неповнолітніх дітей
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в
розмірі 550 (п'ятсот п'ятдесят) гривень на
кожну дитину, щомісячно, але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку
починаючи з 26.05.2014 року до досягнення
дітьми повноліття.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
суму судового збору в розмірі 243,60
грн.(двісті сорок три гривні шістдесят
копійок).

Рішення суду в межах стягнення
аліментів за один місяць допустити до
негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів після
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
К.К. Бенца