Справа № 524/9753/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02.12.2014 року Автозаводський
районний суд м. Кременчука Полтавської
області в складі:

головуючого - судді -
Нестеренка С.Г.

при секретарі -
Бельченко Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення коштів на
утримання дитини у твердій грошовій
сумі,-

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2014 року до суду звернулася
ОСОБА_1 з позовом про стягнення з
відповідача ОСОБА_2 коштів на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій
сумі 2000 грн.

Вказувала, що проживають окремо,
відповідач матеріальної допомоги на
дитину і сім'ю не надає.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
прибула, просила розглянути справу за
її відсутності, позов підтримала, про
що надала письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_2 не прибув повторно у
судові засідання призначені на
03 листопада 2014 року, 18
листопада 2014 року, 02 грудня 2014 року хоча
був повідомлений про дату розгляду
справи належним чином, засобами
рекомендованого поштового зв'язку, про
причини своєї неявки в судові
засідання не повідомляв та не подавав
заяви про розгляд справи за його
відсутності.

Суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи,
встановив наступне.

Сторони у справі взяли між собою шлюб,
який було зареєстровано 23 листопада 1996
року. Від шлюбу сторони мають
неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони припинили шлюбні відносини і
проживають окремо, спільного
господарства не ведуть.

Позивач працює на посаді старшої
медичної сестри денного стаціонару ТОВ
«Медико-санітарна частина
«Нафтохімік», отримую стабільну
заробітну плату, яка за розмірами за
висновком суду є незначною.

Відповідач здійснює підприємницьку
діяльність, як фізична особа -
підприємець з таких видів діяльності:
торгівельно-закупівельна, відео
прокат, надання транспортних послуг. Як
постає з доводів позивача у позовній
заяві відповідач має у своїй власності
магазини і отримує доходи розмір яких
приховує. Аліментних зобов'язань перед
іншими особами не має, матеріальної
допомоги дружині на утримання дитини
не надає.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 3 ст.181 цього Кодексу за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій

сумі.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує:

- стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

- стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів
інших дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.183 згаданого Кодексу
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 80 цього ж Кодексу
аліменти присуджуються одному з
подружжя у частці від заробітку
(доходу) другого з подружжя і (або) у
твердій грошові сумі.

Розмір аліментів одному з подружжя суд
визначає з урахуванням можливості
одержання утримання від повнолітніх
дочки, сина, батьків та з урахуванням
інших обставин, що мають істотне
значення.

Позивач має право на одержання від
відповідача коштів на утримання
дитини, а відповідач зобов'язаний
надавати таку допомогу.

Розмір аліментів, які запропонувала
позивач у позовній заяві є надмірно
завищеними.

Позивач не надала суду жодних належних
і достовірних доказів на підтвердження
вказаної суми аліментів у 2000 грн.

Відповідач не надав суду жодних
належних і допустимих, безспірних і
достовірних доказів на спростування
позову в цілому або у певній його
частині, встановлених судом обставин,
на підтвердження відсутності у нього
можливості надавати позивачу
матеріальної допомоги на утримання
дитини, про наявність стабільних
доходів і їх незначний розмір.

Не надання доказів про розміри доходів
відповідача свідчить про те, що
відповідач намагається приховати
дійсний розмір своїх доходів, а також
про їх мінливість.

На підставі встановлених і
наведених судом фактів, а також
враховуючи можливість надання
належної і достатньої матеріальної
допомоги відповідачем позивачеві на
утримання дитини, недопущення
погіршення матеріального становища
позивача і неповнолітньої дитини та
одночасно відповідача, що мають
істотне значення, суд приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення позову.

Тому, з відповідача на користь позивача
необхідно стягнути кошти на утримання
дитини - неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн.
щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2014 року
і до досягнення дитиною повноліття,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на користь
держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Крім того, при цьому суд враховує, що
випадків, передбачених статтею 184
Сімейного Кодексу України щодо
зменшення відсотку прожиткового
мінімуму для дитини не встановлено.

Відповідно п. 7 ч.1 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК
України суд вважає за необхідне
допустити рішення до негайного
виконання в частині стягнення сум
платежу за один місяць з метою
забезпечення інтересів дитини.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного
Кодексу України, ст. ст. 11, 14, 57 - 59, 208, 209,
212 - 215, 218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
кошти на утримання дитини -
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1500 грн. щомісячно,
починаючи з 23 жовтня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а також на користь
держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення в частині стягнення сум
платежу за один місяць виконати
негайно.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом після подання заяви
про перегляд рішення упродовж десяти
днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути
оскаржено до Апеляційного Суду
Полтавської області через
Автозаводський районний суд м.
Кременчука упродовж десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу упродовж
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення після розгляду заяви
про перегляд заочного рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи Апеляційним
Судом Полтавської області.

Суддя: