НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2014 року
м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний
суд Дніпропетровської області у
складі: головуючого судді Парфьонова
Д.О., за участю: секретаря судового
засідання Пошивайло І.О., відповідача
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області цивільний позов
Новомосковського міжрайонного
прокурора Дніпропетровської області в
інтересах держави в особі
Дніпропетровської обласної ради в
особі Комунального закладу
"Перещепинська районна лікарня № 2"
Дніпропетровської обласної ради" до
ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих
зайвим нарахуванням надбавок до
заробітної плати,-

встановив:

22 липня 2014 року Новомосковський
міжрайонний прокурор
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Дніпропетровської
обласної ради в особі Комунального
закладу "Перещепинська районна лікарня
№ 2" Дніпропетровської обласної ради"
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення збитків, завдані зайвим
нарахуванням надбавок до заробітної
плати в сумі 3408,75 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилався на те, що Державною
фінансовою інспекцією в
Дніпропетровській області проведено
ревізію Комунального закладу
"Перещепинська районна лікарня № 2"
Дніпропетровської обласної ради" за
період діяльності з 01 листопада 2009 року
до завершеного звітного періоду 2013
року. За результатами перевірки
складено довідку № 92 від 11 грудня 2013
року. Під час ревізії виявлені
порушення, що призвели до зайвих
грошових витрат на загальну суму 16876,92
грн. Порушення допущені економістом
ОСОБА_2, головним бухгалтером ОСОБА_3,
головним лікарем ОСОБА_1 Завдану
зайвими нарахуваннями шкоду
відповідно до вимог ст. 132 КЗпП України
частково відшкодовано на підставі
наказу головного лікаря КЗ
«Перещепинська районна лікарня № 2»
ДОР» від 16 грудня 2013 року № 18-в
економістом ОСОБА_2 в сумі 1482,02 грн.,
головним бухгалтером ОСОБА_3 - в сумі
2967,30 грн. Оскільки сума шкоди є вищою,
ніж відшкодована, позивач звернувся з
означеним позовом до суду посилаючись
на норми п.2 ч.1 ст.133 КЗпП України.

Прокурор в судовому засіданні позов
підтримала, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач позов
не визнав, вказуючи на відсутність його
вини у заподіянні збитків, вказав, що не
може фактично контролювати підлеглих в
фінансових питаннях, оскільки не є
особою, що має економічну освіту.

Вислухавши представника позивача,
відповідача, дослідивши письмові
докази що в матеріалах справи в їх
сукупності, суд доходить висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно статуту КЗ «Перещепинська
районна лікарня № 2» ДОР» фінансується
за рахунок коштів обласного бюджету.
/а.с.5-10/.

Як вбачається з матеріалів справи,
керівником КЗ «Перещепинська районна
лікарня № 2» ДОР» є відповідач /а.с.25-28/.

У відповідності до п.2.2 посадової
інструкції головного лікаря КЗ
«Перещепинська РЛ № 2» ДОР,
затвердженої начальником ГУ охорони
здоров'я Дніпропетровської
облдержадміністрації 25 червня 2012 року
/а.с.29-31/, з якою відповідач ознайомлений
16 липня 2012 року, головний лікар
лікувально-профілактичного закладу
несе персональну відповідальність за
фінансову, лікувально-профілактичну та
адміністративно-господарську
діяльність закладу.

Державною фінансовою інспекцією в
Дніпропетровській області проведено
ревізію Комунального закладу
"Перещепинська районна лікарня №2"
Дніпропетровської обласної ради" за
період діяльності з 01 листопада 2009 року
до завершеного звітного періоду 2013
року, за результатами якої складено
довідку № 92 від 11 грудня 2013 року,
підписану відповідачем без заперечень.
З означеної довідки вбачається, що
проведеною перевіркою встановлено, що
в порушення п. 4.6 Умов оплати праці
працівників закладів охорони здоров'я
та установ соціального захисту
населення, затверджених наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Міністерства охорони
здоров'я України від 05 жовтня 2005 року
№308/519, згідно яких надбавки за
тривалість безперервної роботи
нараховуються виходячи з посадового
окладу (тарифної ставки) за посадою, яку
займають працівники, визначеного
згідно з пунктом 2.1-2.2, з урахуванням
підвищення за кваліфікаційну
категорію і без урахування інших
підвищень, надбавок, доплат, - лікарю
фтизіатру ОСОБА_4 та сестрі медичній
фтизіатричного кабінету ОСОБА_5
надбавки за тривалість безперервної
роботи нараховувалися виходячи з
посадового окладу (тарифної ставки),
підвищеного у зв'язку зі шкідливими і
важкими умовами праці. Так за період з 01
січня 2011 року до 30 жовтня 2013 року лікарю
ОСОБА_4 та медсестрі ОСОБА_5 зайво
нараховано та сплачено надбавок за
тривалість безперервної роботи на
загальну суму 16876,92 грн., чим державі в
особі КЗ «Перещепинська районна
лікарня № 2» ДОР» завдано збитки на
вказану суму. Винними у заподіянні
збитків внаслідок зайвого нарахування
і виплати надбавок до заробітної плати
лікарю ОСОБА_4 та медсестрі ОСОБА_5 є
економіст ОСОБА_2, якою невірно
нараховано надбавки, складено та
підписано розрахункові відомості,
головний бухгалтер ОСОБА_3, яка не
проконтролювала правильність
нарахування надбавок до заробітної
плати і підписала розрахункові
відомості та головний лікар ОСОБА_1,
який не забезпечив правильне
нарахування надбавок до заробітної
плати та затвердив розрахункові
відомості, за якими проведено
незаконне витрачання бюджетних коштів
/а.с.11-18/.

За фактом заподіяння державі збитків
внаслідок складання завідомо
неправдивих офіційних документів,
табелів робочого часу службовими
особами КЗ «Перещепинська районна
лікарня № 2» ДОР» слідчим відділом
Новомосковського МВ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області 26 березня 2014
року порушено кримінальне провадженні
№0001044. Проведеним досудовим
розслідуванням встановлено наявність
в діях економіста ОСОБА_2, головного
бухгалтера ОСОБА_3 та головного лікаря
Перещепинської лікарні ОСОБА_1 ознак
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст.367 КК України, які
призвели до незаконних виплат
заробітної плати, однак кримінальне
провадження постановою від 31 березня
2014 року закрито на підставі ч.2 ст.11 КК
України, п.2 ч.1 ст.284 КПК України у
зв'язку із малозначністю заподіяного
/а.с.19-21/.

Наказом директора Департаменту
охорони здоров'я Дніпропетровської
обласної Державної адміністрації від 23
грудня 2013 року № 1732/0/197.13 «Про
результати перевірки КЗ
«Перещепинська районна лікарня № 2»
Дніпропетровської обласної ради» за
недотримання порядку проведення
операцій з бюджетними коштами,
встановленого чинним законодавством
головного лікаря КЗ «Перещепинська
районна лікарня № 2» Дніпропетровської
обласної ради» ОСОБА_1 позбавлено
надбавки за складність та напруженість
в роботі на IV квартал 2013 року, однак
заподіяну з його вини шкоду не
відшкодовано і вона підлягає
відшкодуванню в судовому порядку в
розмірі середнього заробітку, який
складає 3408,75 грн. /а.с.32-33/.

Завдану зайвими нарахуваннями шкоду
відповідно до вимог ст. 132 КЗпП України
частково відшкодовано на підставі
наказу головного лікаря КЗ
«Перещепинська районна лікарня № 2»
ДОР» від 16 грудня 2013 року № 18-в
економістом ОСОБА_2 в сумі 1482,02 грн.,
головним бухгалтером ОСОБА_3 - в сумі
2967,30 грн., а всього 4439,32 грн. /а.с.31/.

Станом на день розгляду справи, залишок
невідшкодованої суми складає: 12382,19 -
4439,32 = 7942,87 грн.

Відповідно до ст. 130 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

Згідно ст.132 КЗпП України, за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації при виконанні трудових
обов'язків, працівники, з вини яких
заподіяно шкоду, несуть матеріальну
відповідальність у розмірі прямої
дійсної шкоди, але не більше свого
середнього місячного заробітку.
Матеріальна відповідальність понад
середній місячний заробіток
допускається лише у випадках,
зазначених у законодавстві.

Статтею 133 КЗпП України передбачені
випадки обмеженої матеріальної
відповідальності працівників. В п.2
цієї норми зазначено, що керівники
структурних підрозділів несуть
матеріальну відповідальність у
розмірі заподіяної шкоди, але не більше
середнього місячного заробітку, якщо
шкоду заподіяно зайвими грошовими
виплатами.

Обмежена матеріальна відповідальність
керівника процесу праці може виникнути
як за будь-яку шкоду, заподіяну ним
роботодавцеві особисто, так і за шкоду,
заподіяну підпорядкованими йому в
процесі праці працівниками внаслідок
його неналежного керування процесом
праці цих працівників. За шкоду,
заподіяну підпорядкованими йому в
процесі праці працівниками,
відповідають самі працівники, які
повинні були належним чином виконувати
прийняті на себе за трудовим договором
обов'язки і забезпечувати повну
збереженість увіреного їм майна (пряма
шкода). Так, в заподіянні цієї шкоди
повинна бути і пряма вина керівника, в
обов'язок якого входить забезпечення
належного здійснення процесу праці
працівників, виконання ними своїх
обов'язків і запобігання заподіянню
ними шкоди роботодавцеві. Між діями чи
бездіяльністю щодо керівництва
процесом праці і запобігання
виникненню майнової шкоди може бути
прямий, безпосередній зв'язок, що й
зумовлює матеріальну відповідальність
керівника. У зв'язку з тим, що перш за
все належне виконання своїх обов'язків
і запобігання шкоді лежить
безпосередньо на працівниках, то саме
вони відповідають за заподіяну шкоду. А
керівник процесу праці відповідає в
тій частині шкоди, яку не покрили
працівники у зв'язку з їх обмеженою
матеріальною відповідальністю. При
цьому загальна сума, що підлягає
стягненню, не може перевищувати
розміру заподіяної шкоди. Керівник
процесу праці може заподіяти
роботодавцю шкоди такими діями, як
зайві грошові виплати, неправильна
постановка обліку і зберігання
матеріальних чи грошових цінностей,
невжиття необхідних заходів щодо
запобігання простоїв, випуску
неякісної продукції, виконання робіт,
надання послуг, розкрадання
працівниками, знищення чи зіпсуття
матеріальних або грошових цінностей,
нестворення працівникам умов,
необхідних їм для нормальної роботи і
повного зберігання довіреного їм
майна, запобігання виникненню майнової
шкоди для роботодавця.

Згідно довідки про доходи середній
місячний заробіток ОСОБА_1 складає 3402,75
грн.

За таких обставин, оскільки контроль
над виконанням трудових обов`язків
працівниками Комунального закладу
"Перещепинська районна лікарня №2"
Дніпропетровської обласної ради"
згідно посадової інструкції покладено
на відповідача, підприємству заподіяно
збитків, які відшкодовані частково,
однак сума відшкодування є меншою, ніж
розмір збитків, згідно п.2 ст.133 КЗпП
України, позовні вимоги підлягають
задоволенню. Посилання відповідача про
відсутність його вини у заподіянні
збитків через відсутність економічної
освіти суд не приймає до уваги,
оскільки підписуючи трудовий договір
при прийомі на роботу до Комунального
закладу "Перещепинська районна лікарня
№2" Дніпропетровської обласної ради" та
ознайомившись з посадовою інструкцією
відповідач знав, що до його відома
відноситься в тому числі і контроль за
діяльністю підлеглих йому працівників.

Судові витрати розподілити на підставі
ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215
ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги Новомосковського
міжрайонного прокурора
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Дніпропетровської
обласної ради в особі Комунального
закладу "Перещепинська районна лікарня
№ 2" Дніпропетровської обласної ради"
до ОСОБА_1 про стягнення збитків,
завданих зайвим нарахуванням надбавок
до заробітної плати задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в
особі Дніпропетровської обласної ради
в особі Комунального закладу
"Перещепинська районна лікарня № 2"
Дніпропетровської обласної ради"
збитки, завдані зайвим нарахуванням
надбавок до заробітної плати в сумі 3408
(три тисячі чотириста вісім) гривень 75
копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
державного бюджету судовий збір в
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення суду складено 08
жовтня 2014 року.

Суддя
Д.О. Парфьонов