АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретар Кусяк М.Д.

за участю: Куриша В.І.. який діє в
інтересах публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
застави, третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_4, за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» на
ухвалу Шевченківського районного суду
міста Чернівці від 27 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного
суду міста Чернівці від 27 червня 2014
року повернуто публічному
акціонерному товариству «Райффайзен
Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль») позовну заяву із всіма
додатками до неї для подання до
належного суду.

На вказану ухвалу ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» подав апеляційну скаргу.

Просить ухвалу суду Шевченківського
районного суду міста Чернівці від 27
червня 2014 року скасувати та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Посилається на те, що суд постановив
ухвалу з порушенням норм
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити виходячи з
наступного.

Постановляючи ухвалу суд першої
інстанції виходив з того, що справа не
підсудна Шевченківському районному
суду міста Чернівці, оскільки
відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована в
АДРЕСА_1, тобто на території
Першотравневого району міста Чернівці.

Однак з таким висновком суду
погодитись не можна.

Так, частиною 1 статті 114 ЦПК України
передбачено, що позови, що виникають з
приводу нерухомого майна,
пред'являються за місцезнаходженням
майна або основної його частини.

Згідно пунктів 41, 42 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» від 01
березня 2013 року, № 3 перелік позовів,
для яких визначено виключну
підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним
і розширеному тлумаченню не підлягає.

Місцезнаходження нерухомого майна має
бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності
(наприклад, при об'єднанні позовів, на
один з яких поширюється дія правила про
виключну підсудність) мають
застосовуватися правила виключної
підсудності.

Виключну підсудність встановлено для
позовів, що виникають із приводу
нерухомого майна (частина перша статті
114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181
ЦК до нерухомого майна належать:
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на них, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення. Наприклад, це позови
про право власності на таке майно; про
право володіння і користування ним
(стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого
майна, що є у спільній частковій
власності та виділ частки із цього
майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
сумісній власності та виділ частки із
цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право
користування нерухомим майном
(визначення порядку користування ним);
про право, яке виникло із договору
найму жилого приміщення, оренди тощо;
про визнання правочину з нерухомістю
недійсним; про звернення стягнення на
нерухоме майно - предмет іпотеки чи
застави; розірвання договору оренди
землі; стягнення орендної плати, якщо
спір виник з приводу нерухомого майна;
про усунення від права на спадкування
та визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

Суд першої інстанції не врахував
правила виключної підсудності,
передбачені частиною 1 статті 114 ЦПК
України.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду з позовом про
звернення стягнення на нерухоме майно,
що є предметом іпотеки.

Вказаний предмет іпотеки, а саме нежилі
приміщення розташовані в АДРЕСА_2,
тобто на території Шевченківського
району м. Чернівці.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції постановляючи ухвалу
порушив порядок, встановлений для
вирішення про відкриття провадження у
справі, а тому відповідно до правил
частини 3 статті 312 ЦПК України ухвалу
слід скасувати з передачею вказаного
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
міста Чернівці від 27 червня 2014 року
скасувати з передачею питання про
відкриття провадження у справі на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: