Єдиний унікальний номер (справа №)
Номер провадження у суді 2/216/2528/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 листопада 2014 року
місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в складі: головуючого - судді
Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Романів
Н.Є.,

позивач не з'явився,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів, в обґрунтування якого
зазначила, що 14 січня 2011 року між
сторонами було укладено шлюб, який
зареєстрований у Центрально-Міському
відділі реєстрації актів цивільного
стану Криворізького міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, актовий запис № 3 від 14.01.2011
року. Від шлюбу сторони мають сина -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
разом з позивачем за місцем реєстрації
позивача. Фактично сімейні відносини
між позивачем та відповідачем
припинені. На цей час, позивачка з сином
мешкає окремо від відповідача. Він
самоусунувся від свого обов'язку
утримувати сім'ю. Матеріальна допомога
на утримання дитини з боку відповідача
відсутня. На цей час позивачка працює
на відповідача за трудовим договором
між працівником та фізичною особою -
підприємцем за ставкою 444,00 грн на
місяць. 04 липня 2014 року позивачка
звернулась до ОСОБА_3 з проханнями
звільнення, у зв'язку з прийняттям на
іншу роботу з більшою заробітною
платою. Відповідач займається веденням
підприємницькою діяльністю, має
мінливий розмір доходу та має згоду
надавати матеріальну допомогу по
утриманню дитини. На даний час
позивачка не має можливості добувати
необхідні кошти, які б забезпечили
достатній рівень дитини, який
викликаний особливостями розвитку
його фізичного стану та особистості.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь
ОСОБА_5, на утримання сина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі у
розмірі 5000 грн. 00 коп. ( п'ять тисяч
гривень 00 коп.) від його заробітку (
доходу), з урахуванням щорічної
інфляції починаючи стягувати від дня
пред'явлення позову до суду і до
досягнення сином повноліття.
Представник відповідача подав до суду
заперечення проти позову в якому
зазначив, що з вказаним позовом не
згоден, оскільки викладені в ньому
обставини не відповідають дійсності, а
позовні вимоги є завищеними та
необгрунтованими, у зв'язку з чим
вважає, що вказаний позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав: по-перше, зазначені в позовній
заяві ОСОБА_5 факти несплати
відповідачем грошових коштів на
утримання дитини з моменту припинення
спільного проживання сім'єю, зневаги до
неї та ухилення від виконання
батьківських обов'язків не
відповідають дійсності. Шлюб між
сторонами було розірвано рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 07.08.2014 р., яке набрало
законної сили 19.08.2014 року. З ОСОБА_5
ОСОБА_3 не проживає з липня 2014 року,
незважаючи на це відповідач не
відмовлявся від виконання своїх
обов'язків. ОСОБА_5 стала чинити
перешкоди у вихованні сина, недаючи
змоги бачитися відповідачу з сином.
По-друге ОСОБА_5 вводить суд в оману
говорячи, що вона працює за трудовим
договором у ОСОБА_3, як фізичної особи -
підприємця за трудовим договором зі
ставкою 444,00 грн. на місяць та 04 липня 2014
року звернулась з проханням про
звільнення. Фактично ОСОБА_5 тривалий
час не бажає працювати, у зв'язку з чим
була звільнена за прогули без поважних
причин на підставі п.4 ст. 40 КЗпП
України. По-третє ОСОБА_3 вважає, що
аліменти на утримання сина підлягають
стягненню в частці від заробітку (
доходу), оскільки законних підстав для
їх стягнення в твердій грошовій сумі та
задоволення позову в такий спосіб у
суду немає. Позивачкою не доведено
того, що відповідач має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також не наведено інших
обставин, що мають істотне значення для
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі. Навпаки після припинення
підприємницької діяльності, на даний
час відповідач перебуває на обліку в
центрі зайнятості, одержує регулярну
допомогу по безробіттю і вже
направлений на стажування на
підприємство де буде мати постійний
фіксований дохід. Відповідач вважає, що
розмір стягуваних аліментів не повинен
перевищувати 1/4 частини з усіх видів
заробітку ( доходу) до досягнення
дитиною повноліття, але не менше, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Представник позивача у судовому
засіданні 25.11.2014 року заявив, що
погоджується з запереченнями
відповідача в частині наявності у
відповідача доходу ( заробітку) сталого
розміру, а відтак, він погоджується з
тим, що аліменти необхідно стягувати
саме у розмірі одна четверта від
заробітку ( доходу) відповідача. На
уточнююче запитання представник
підтвердив, що вважає, що його позово
слід задовольнити частково, стягнувши
1/4 частину з усіх видів заробітку (
доходу) до досягнення дитиною
повноліття, але не менше, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Представник відповіда у судовому
засіданні 25.11.2014 року заявив, що позов
ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів, слід задовольнити частково.
Просить стягнути з ОСОБА_3 на користь
позивачки аліменти на утримання сина -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку (доходу)
до досягнення дитиною повноліття, але
не менше, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Вислухавши сторони, проаналізувавши
матеріали справи, суд знаходить вимоги
позивача обґрунтованими і такими, що
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та
сторонами не оспорюється, що 14 січня 2011
року між сторонами було укладено шлюб,
який зареєстрований у
Центрально-Міському відділі
реєстрації актів цивільного стану
Криворізького міського управління
юстиції Дніпропетровської області,
актовий запис № 3 від 14.01.2011 року. Від
шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з
позивачем за місцем реєстрації
позивача. Фактично сімейні відносини
між позивачем та відповідачем
припинені. На цей час, позивачка з сином
мешкає окремо від відповідача. Він
самоусунувся від свого обов'язку
утримувати сім'ю. Матеріальна допомога
на утримання дитини з боку відповідача
відсутня. На цей час позивачка працює
на відповідача за трудовим договором
між працівником та фізичною особою -
підприємцем за ставкою 444,00 грн на
місяць. 04 липня 2014 року позивачка
звернулась до ОСОБА_3 з проханнями
звільнення, у зв'язку з прийняттям на
іншу роботу з більшою заробітною
платою. Відповідач займається веденням
підприємницькою діяльністю, має
мінливий розмір доходу та має згоду
надавати матеріальну допомогу по
утриманню дитини. На даний час
позивачка не має можливості добувати
необхідні кошти, які б забезпечили
достатній рівень дитини, який
викликаний особливостями розвитку
його фізичного стану та особистості.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь
ОСОБА_5, на утримання сина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі у
розмірі 5000 грн. 00 коп. ( п'ять тисяч
гривень 00 коп.) від його заробітку (
доходу), з урахуванням щорічної
інфляції починаючи стягувати від дня
пред'явлення позову до суду і до
досягнення сином повноліття.
Представник відповідача подав до суду
заперечення проти позову в якому
зазначив, що з вказаним позовом не
згоден, оскільки викладені в ньому
обставини не відповідають дійсності, а
позовні вимоги є завищеними та
необгрунтованими,у зв'язку з чим
вважає, що вказаний позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав: по-перше, зазначені в позовній
заяві ОСОБА_5 факти несплати
відповідачем грошових коштів на
утримання дитини з моменту припинення
спільного проживання сім'єю, зневаги до
неї та ухилення від виконання
батьківських обов'язків не
відповідають дійсності. Шлюб між
сторонами було розірвано рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 07.08.2014 р., яке набрало
законної сили 19.08.2014 року. З ОСОБА_5
ОСОБА_3 не проживає з липня 2014 року,
незважаючи на це відповідач не
відмовлявся від виконання своїх
обов'язків. ОСОБА_5 стала чинити
перешкоди у вихованні сина, недаючи
змоги бачитися відповідачу з сином.
По-друге ОСОБА_5 вводить суд в оману
говорячи, що вона працює за трудовим
договором у ОСОБА_3, як фізичної особи -
підприємця за трудовим договором зі
ставкою 444,00 грн. на місяць та 04 липня 2014
року звернулась з проханням про
звільнення. Фактично ОСОБА_5 тривалий
час не бажає працювати, у зв'язку з чим
була звільнена за прогули без поважних
причин на підставі п.4 ст. 40 КЗпП
України. По-третє ОСОБА_3 вважає, що
аліменти на утримання сина підлягають
стягненню в частці від заробітку (
доходу), оскільки законних підстав для
їх стягнення в твердій грошовій сумі та
задоволення позову в такий спосіб у
суду немає. Позивачкою не доведено
того, що відповідач має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також не наведено інших
обставин, що мають істотне значення для
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі. Навпаки після припинення
підприємницької діяльності, на даний
час відповідач перебуває на обліку в
центрі зайнятості, одержує регулярну
допомогу по безробіттю і вже
направлений на стажування на
підприємство де буде мати постійний
фіксований дохід. Відповідач вважає, що
розмір стягуваних аліментів не повинен
перевищувати 1/4 частини з усіх видів
заробітку ( доходу) до досягнення
дитиною повноліття, але не менше, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом. Якщо стягуються
аліменти на двох і більше дітей, суд
визначає єдину частку від заробітку
(доходу) матері, батька на їх утримання,
яка буде стягуватися до досягнення
найстаршою дитиною повноліття. Якщо
після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду з позовом про
визначення розміру аліментів на інших
дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 185 СК України
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо). Розмір участі одного з
батьків у додаткових витратах на
дитину в разі спору визначається за
рішенням суду, з урахуванням обставин,
що мають істотне значення. Додаткові
витрати на дитину можуть фінансуватися
наперед або покриватися після їх
фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

Згідно роз’яснень абз. 4 п. 17 Постанови
ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» розмiр алiментiв
на одну дитину не може бути меншим, нiж
зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому
необхiдно мати на увазi, що змiна
законодавства в частинi визначення
мiнiмального розмiру алiментiв на одну
дитину не є пiдставою для перегляду
постановлених ранiше судових рiшень про
їх стягнення. Що ж до максимального
розмiру алiментiв, якi стягуються з
боржника, то вiдповiдно до ч. 3 ст. 70
Закону України вiд 21 квiтня 1999 р. № 606-XIV
«Про виконавче провадження» вiн не
повинен перевищувати 50 вiдсоткiв
заробiтної плати цiєї особи.

Із врахуванням матеріального
становища позивача та відповідача,
інших обставин справи суд вважає, що
аліменти слід стягнути щомісячно у
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку (доходу) до досягнення
дитиною повноліття, але не менше, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку

Оскільки вимоги позивачки
обґрунтовані, суд ухвалює рішення про
задоволення позову частково.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягають стягненню судові витрати:
243,60 грн. по сплаті судового збору.

Згідно зі ст. 367 ч. 1 п.1 ЦПК України
зазначене рішення підлягає негайному
виконанню в розмірі стягнення платежів
за один місяць

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 367 п.1 ЦПК України,
ст.ст. 180- 185,191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, 50025) на користь
ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії АО
№207095, виданий Центрально-Міським РВ у
м. Кривий Ріг 25.07.2014 року, проживає за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7) аліменти на
утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, у
розмірі одна четверта частини з усіх
видів заробітку (доходу) до досягнення
дитиною повноліття, але не менше, ніж 30
(тридцять) відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Допустити негайне виконання рішення
суду в межах суми платежу за один
місяць.

В решті вимог позову відмовити.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов’язки,
мають право оскаржити в апеляційному
порядку рішення суду повністю або
частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення складено 01 грудня
2014 року.

Суддя
Мазурчак В.М.