Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/4507/14
Головуючий у 1 інстанції: Сінєльнік Р.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:
Осоцького І.І.,

Суддів
Панкеєва О.В.,

Мануйлова Ю.С.,

При секретарі:
Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення
Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 10 вересня 2014 року по
справі за позовом ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, в якому зазначало,
що 04.08.2008 року між сторонами був
укладений кредитний договір №б/н
відповідно до якого відповідач отримав
кредит у розмірі 2 700 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

У зв"язку з порушенням зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 31.03.2014 року має заборгованість - 11 969,21
грн., яка складається з наступного: - 2 472
грн. -заборгованість за кредитом; - 8
689,15грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; - 250,00 грн. -
штраф (фіксована частина); - 558,06 грн. -
штраф (процентна складова).

У зв'язку з вищевикладеним позивач
просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у
розмірі 11 969,21 грн., за кредитним
договором №б/н від 04.08.2008 року
та судові витрати.

Рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 10 вересня 2014 року у
задоволені позову відмовлено.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
ухвалити нове рішення про задоволення
позову Банку.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені позову, суд
першої інстанції обгрунтовно виходив
із спливу строку позовної давності
позовних вимог, про застосування чого
було заявлено відповідачем до
винесення судового рішення.

Судом встановлено, що що 04.08.2008 року між
сторонами був укладений кредитний
договір №б/н відповідно до якого
відповідач отримав кредит у розмірі 2
700 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір,
підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не інформує
інших сторін про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Згідно ст., ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Позивач свої зобов'язання за Договором
та Умовами виконав в повному обсязі
надавши відповідачу кредит у розмірі
встановленому договором.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 31.03.2014 року за розрахунком Банку має
заборгованість - 11 969,21 грн., яка
складається з наступного: 2 472 грн. -
заборгованість за кредитом; 8 689,15 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 250 грн. - штраф
(фіксована частина); 558,06 грн. - штраф
(процентна складова).

З змісту п., п. 1.1., 3.1.3, 9.12. кредитного
договору слідує, що строк дії платіжної
картки - 1 рік. Договір діє на протязі 12
місяців з моменту його підписання. А
якщо жодна зі сторін не заявляє про
його припинення він автоматично
лонгується та такий же термін. При
цьому Банк зобов"язується продовжити
строк дії картки з новою датою
закінчення строку дії за наявності
коштів в межах платіжного ліміту на
відповідному картрахунку для сплати
послуг по виконанню розрахункових
операцій по картрахунку.

Оскільки строк дії картки з закінчився
04.08.2009 року без продовження строку її
дії та видачі нової картки на ім"я
боржника, яким погашення боргу взагалі
не здійснювалося, то до вимог про
стягнення заборгованості за
користування кредитом при зверненні
Банку із цим позовом до суду 06.05.2014 року
підлягає застосуванню на підставі
заяви боржника строк позовної
давності.

Крім того 04.08.2010 року закінчився строк
дії договору після його лонгації.

Згідно до ст., ст. 256, 257, 267 ЦК України
позовна давність - строк, у межах якого
особа може звернутися до суду з вимогою
про захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

За висновками Верховного Суду України
про застосування ст. 257 ЦК України до
правовідносин, у яких використовуються
платіжні карти як спосіб
надання/отримання кредитних коштів,
викладеними у постанові від 19.03.2014 року
№ 6-14цс14, які відповідно до положень ст.
360-7 ЦПК України, є обов"язковою для всіх
судів України, за таким договором, що
визначає щомісячні платежі погашення
кредиту та кінцевий строк повного
погашення кредиту, перебіг позовоної
давності щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту у
повному обсязі - зі спливом останнього
дня місяця дії картки(ст.261), а не
закінчення строку дії договору.

Так, у справі № 6-9172 св 13 касаційний суд,
скасовуючи рішення суду апеляційної
інстанції про задоволення подібних
позовних вимог банку, на підставі
статей 256, 257 та 267 ЦК України дійшов
висновку про те, що кредитор звернувся
до суду з пропущенням строку позовної
давності, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази того, що після
закінчення строку дії платіжної картки
боржником була отримана нова картка.

Аналогічних висновків дійшов Вищий
спеціалізований суд з розгляду
цивільних і кримінальних справ в
справах № 6-21792 св 11, № 6-11437 св 12 та № 6-49860
св 12.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції про відмову у
задоволенні позову внаслідок спливу
строку позовної давності вказаних
позовних вимог, про застосування чого
було заявлено відповідачем до
винесення судового рішення є законним
та обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновку
суду не спростовують і не свідчать про
неправильне застосування судом норм
діючого законодавтсва.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 10 вересня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: