Справа № 128/3510/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02.12.2014 року
місто Вінниця

Вінницький районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого-судді
Карпінської Ю.Ф.,

при секретарі Воробей
В.М.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, посилаючись на
те, що 28.03.2012 року відповідач ОСОБА_2 з
відома та за згодою його дружини -
відповідача ОСОБА_3 на потреби та в
інтересах їхньої сім`ї позичив в
позивача грошові кошти в сумі 9800
доларів США, які зобов`язався повністю
повернути до 01.05.2014 року. На
підтвердження факту отримання в борг
зазначеної суми грошових коштів в
іноземній валюті, умов сплати та
кінцевого терміну повернення боргу
ОСОБА_2 надав письмову розписку, на якій
також наявний підпис ОСОБА_3 До цього
часу відповідачі борг позивачу не
повернули хоча б частково, зустрічей та
розмов з позивачем щодо повернення
позичених коштів уникають. Просить
стягнути з відповідачів солідарно
основну суму боргу та 3% річних за
прострочення виконання зобов`язання.

03.10.2014 року через канцелярію суду
позивач подав уточнену позовну заяву
із збільшеними позовними вимогами,
згідно якої просить стягнути з
відповідачів солідарно основну суму
боргу - 9800 доларів США та 3% річних за
прострочення виконання зобов`язання (158
днів) - 1272,65 доларів США, яка в сумі
складає 11072,65 доларів США, що
еквівалентно 143466,18 грн. згідно
офіційного курсу НБУ станом на 01.10.2014
року (1 долар США - 12,955 грн.), а також
просить стягнути з відповідачів судові
витрати по справі.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі при обставинах,
викладених в позовній заяві та в
уточненій позовній заяві.

В судовому засіданні 18.11.2014 року
позивач ОСОБА_4 також пояснив, що 28.03.2012
року сім`я ОСОБА_3 позичила в нього 9800
доларів США до травня 2014 року, так як в
їхній сім`ї була проблема. Сина
відповідачів взяли під варту, і щоб
допомогти сину, вони позичили в нього
гроші. Гроші позичав відповідачам в
готелі «Південний Буг», де тоді
працювала ОСОБА_3, там був її офіс. Гроші
були передані купюрами по 100 доларів
США. З відповідачами познайомився тоді,
коли вони віддавали йому гроші, які в
нього позичив їхній син. З березня 2012
року відповідачі жодних проплат по
поверненню позики не здійснили.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала. Суду
пояснила, що ніколи не знала позивача
ОСОБА_4 Їхній син позичив в ОСОБА_4
гроші, які вона з 16.10.2010 року віддала
останньому по 100 доларів США. В 2012 році
їхнього сина забрали в тюрму. Тоді
ОСОБА_4 приїхав до них та вони під його
диктовку написали розписку, що вони
позичили в нього 9800 доларів США. Вона не
заперечує той факт, що розписка
написана її чоловіком, в розписці є
підпис її чоловіка та її підпис. Але
дана розписка написана під тиском, так
як ОСОБА_4 сказав їм, що якщо вони не
напишуть таку розписку, він піде в
міліцію і заявить на їхнього сина, що
він винен йому гроші. Вони злякалися, бо
тоді їхнього сина звинувачували в
шахрайстві. Їхній син дійсно колись був
винен ОСОБА_4 гроші, але він їх йому
повернув. На даний час їхній син за
кордоном, тому не може підтвердити все
це. Вони чесні люди, такі як їхній син,
тому вони навіть подумати не могли, що
їх можуть так обманути. Просить
відмовити в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав і пояснив, що
вони не знають позивача ОСОБА_4 Дійсно
розписка була написана ним, в кабінеті
його дружини, але дана розписка була
написана під тиском. Тиск проявлявся в
тому, що до них ОСОБА_4 прийшов не один, а
також він їм сказав, що якщо вони не
напишуть таку розписку, то він піде в
міліцію, і їхньому сину буде ще гірше,
йому світить ще одна стаття. Коли
писали розписку позивачу, то знали, що
їхній син винен позивачу гроші. В
розписці писав те, що йому диктував
ОСОБА_4 З часу написання розписки ні в
правоохоронні, ні в судові органи вони
з дружиною не зверталися, що на них
чинився тиск, що їх змусили написати
таку розписку. Вони обіцяли ОСОБА_4
повернути гроші, які був винен їхній
син, але зараз в них грошей немає.
Особисто вони гроші в ОСОБА_4 не
позичали. Якби вони позичили гроші в
ОСОБА_4 в той день, то б просили ОСОБА_5,
яка дружить з його дружиною та в той
день приходила до неї, допомогти
перерахувати гроші. Просить відмовити
в позові.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснила, що сім`я ОСОБА_2 дуже порядні
люди. В березні 2012 року з їхнім сином
сталася неприємність. 28 березня 2012 року
вона прийшла в офіс до ОСОБА_3, який
знаходився в готелі «Південний Буг»,
так як ОСОБА_3 тоді себе погано
почувала. В той день ОСОБА_3 сказала їй,
що до неї має прийти її чоловік, так як
в них має відбутися важлива розмова з
однією людиною, і тому попросила її
вийти з кабінету. До відома щодо теми
розмови її не поставили. Хто приходив
до ОСОБА_3, вона не знає і не бачила.

На запитання відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснила, що в той день її не просили
допомогти порахувати гроші.

Заслухавши пояснення сторін, свідка,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Так, судом встановлено, що 28.03.2012 року
відповідач ОСОБА_2 з відома та за згодою
його дружини - відповідача ОСОБА_3 на
потреби та в інтересах їхньої сім`ї
позичив в позивача ОСОБА_4 грошові
кошти в сумі 9800 доларів США, які
зобов`язався повністю повернути до
01.05.2014 року. На підтвердження факту
отримання в борг зазначеної суми
грошових коштів в іноземній валюті,
умов сплати та кінцевого терміну
повернення боргу ОСОБА_2 надав письмову
розписку, на якій також наявний підпис
ОСОБА_3

Відповідачами по справі в судовому
засіданні не заперечувався факт
написання розписки про отримання від
ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 9800
доларів США. Також відповідачі в
судовому засіданні пояснили, що таку
розписку написали, так як в їхнього
сина були проблеми і вони хотіли йому
допомогти.

Згідно ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із
подружжя укладено договір в інтересах
сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі
гонорар, виграш, які були одержані за
цим договором, є об`єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 4 статті 65 СК України
передбачено, що договір, укладений
одним із подружжя в інтересах сім`ї,
створює обов`язки для другого з
подружжя, якщо майно, одержане за
договором, використане в інтересах
сім`ї.

Таким чином, в судовому засіданні
знайшов своє підтвердження факт
укладення сторонами договору позики,
який зі сторони відповідачів був
укладений в інтересах їхньої сім`ї.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Свої зобов`язання за договором позики
відповідачі не виконали, в строк,
зазначений в розписці - до 1 травня 2014
року, борг позивачу не повернули.

В такому разі відповідачі істотно
порушили умови договору позики, так як
позивач вчасно не отримав належні йому
кошти.

Заперечення відповідачів в судовому
засіданні щодо неотримання ними від
позивача грошових коштів в сумі 9800
доларів США суд визнає як спосіб
уникнення від відповідальності за
невиконання грошового зобов`язання.
Крім того, відповідачі в судовому
засіданні пояснювали, що в
правоохоронні органи щодо вчинення на
них тиску для написання розписки про
отримання ними грошових коштів від
ОСОБА_4 вони не зверталися, а також не
зверталися в суд щодо оспорювання
договору позики, тоді як згідно ч.1 ст.1051
ЦК України позичальник має право
оспорити договір позики на тій
підставі, що грошові кошти або речі
насправді не були одержані ним від
позикодавця або були одержані у меншій
кількості, ніж встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов`язання.

Оскільки судом встановлено, що
відповідач не дотримує умов укладеного
договору, в порядку та в строки,
передбачені зазначеним договором,
позику не повернули, а право позивача
невиконанням зобов`язання порушено,
тому воно підлягає судовому захисту.

Таким чином, суд вважає, що позов в
частині стягнення боргу за договором
позики обґрунтований, підставний та
такий, що підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 1050 ЦК України
встановлено, що якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов`язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов`язання, на вимогу
кредитора зобов`язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивач просить стягнути з
відповідачів 3% річних від простроченої
суми, а саме: за борговою розпискою від
28.03.2012 року на суму 9800 доларів США з
кінцевим терміном повернення до 01.05.2014
року за період з 02.05.2014 року по 06.10.2014
року (158 днів) позивачем нараховано 3%
річних в сумі 1272,65 доларів США.

Однак, при дослідженні судом
вищезазначених обставин було
встановлено, що позивачем при
здійсненні розрахунків було допущено
помилку, а саме: за період з 02.05.2014 року
по 06.10.2014 року (на момент звернення до
суду з уточненою позовною заявою, в
якій збільшено позовні вимоги) - 158 днів
прострочення - 3% річних від
простроченої суми буде складати 127,27
доларів США.

Тому вимоги позивача в частині
стягнення 3% річних від простроченої
суми боргу в розмірі 1272,65 доларів США
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.533 ЦК України грошове
зобов`язання має бути виконане у
гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті, у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Згідно наявних матеріалів справи
станом на 01.10.2014 року Національним
Банком України встановлений офіційний
курс національної валюти України
(гривні) відповідно до долара США - 12,955
грн. за 1 дол. США.

Таким чином, з відповідачів підлягає до
стягнення на користь позивача загальна
сума боргу в розмірі 9927,27 доларів США,
що еквівалентно 128607,78 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Згідно квитанцій позивачем при подачі
позову було сплачено судовий збір в
сумі 1434,46 грн.

Так як позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено частково, то відповідно
позивачеві поверненню підлягають
судові витрати по сплаті судового
збору на суму 1286 грн.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.16, 625 ЦК України, ст.ст.10,
11, 60, 76, 88, 158, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача
ОСОБА_4 128607 (сто двадцять вісім тисяч
шістсот сім) грн. 78 коп. боргу, з яких:
126959 грн. - борг за договором позики
(еквівалент 9800 доларів США станом на
01.10.2014 року) та 1648,78 грн. - 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кожного
по 643 грн. сплаченої суми судового збору
на користь ОСОБА_4.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Вінницької області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ:
Ю.Ф.
Карпінська