У Х В А Л А

Справа № 183/7413/14

№ 2-з/183/100/14

02.12.2014 року Суддя Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області Парфьонов Д.О., розглянувши
матеріали заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову,

встановив:

В провадження Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області 24 листопада 2014 року надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Приватного нотаріуса
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання недійсним свідоцтва про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів та скасування рішення про
державну реєстрацію. Справу призначено
до судового розгляду на 15 січня 2014 року
о 09 год. 30 хв.

01 січня 2014 року до суду надійшла заява
ОСОБА_1 про забезпечення позову у
справі, згідно якої позивач просить з
метою забезпечення позову накласти
арешт на нерухоме майно, а саме:
комплекс, в склад якого входить: Мотель
«А» площею 669,9 кв.м., Сауна «Б» площею 61,3
кв.м., Вбиральня «В», Котельня «Г», Навіс
«Д», вольєр «Е», будівля для охорони
«Ж», Аптечний склад «И» площею 274,8 кв.м.,
колодязь «ю», огорожа 1,3,5-11, замощення І,
розташованого за адресою:
Дніпропетровська область, м.
Новомосковськ, вул. Радянська, буд. 243,
реєстраційний номер об’єкта
нерухомого майна 19, що
зареєстрований за ОСОБА_2, РНОКПП
НОМЕР_1. Заяву передано судді
доповідачу 02 грудня 2014 року.

Заяву обґрунтовано тим, що спірне
майно, на яке видано свідоцтво ніяким
чином не обтяжене і відповідач може
вільно ним розпорядитись та здійснити
його відчуження на користь третіх осіб,
знищити чим уникнути рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви про
забезпечення позову, суд вважає за
необхідне відмовити в задоволенні
заяви позивача з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Позов
забезпечується накладенням арешту на
майно, що належить відповідачеві. Види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Заявляючи вимоги про необхідність
накладення арешту на нерухоме майно
відповідача, позивач не додає належних
та допустимих доказів, передбачених
Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", іншими законами
на підтвердження належності майна, на
яке просить накласти арешт
відповідачу. Рішення суду про визнання
прилюдних торгів недійсними не
доводять факту належності майна
відповідачу. Крім того, саме даним
рішенням прилюдні торги визнано
недійсними. Посилання на існування
можливості відповідача здійснити дії
щодо відчуження майна на користь
третіх осіб не свідчить про реальну
можливість здійснення таких дій. Заява
не містить обґрунтування необхідності
застосування саме такого заходу
забезпечення позову, як накладення
арешту.

Крім того, подана заява не містить
належних доказів та аргументів на
підтвердження того, що невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Посилання
позивача на те, що відповідач не
обмежений у своєму праві власності, а
тому є висока вірогідність здійснення
відповідачем дій, спрямованих на
відчуження майна, як обґрунтування
необхідності забезпечення позову суд
не приймає до уваги.

Керуючись ст.ст. 151, 152 ЦПК України,
суддя, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1
про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Новомосковський міжрайонний суд
Дніпропетровської області шляхом
подання апеляційної скарги протягом
5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Д.О. Парфьонов