Номер провадження: 22-ц/785/7527/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючої
судді Процик М.В.,

суддів Доценко Л.І., Заїкіна А.П.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Великомихайлівського
районного суду Одеської області від 08
липня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_3
Уточнивши та доповнивши свої позовні
вимоги в процесі розгляду справи,
позивач просив стягнути з відповідача
за період з 10 грудня 2013 року по 14 травня
2014 року три процента річних у розмірі
350,08 грн., проценти від суми позики на
рівні облікової ставки Національного
банку України у розмірі 826,30грн.,
інфляційні втрати у сумі 517,5грн. (
розрахованої із суми 7500 грн.).

В обґрунтуванні позову позивач
посилався на те, що 10 грудня 2013 року
Великомихайлівським районним судом
Одеської області було винесено
рішення, згідно з яким суд стягнув з
ОСОБА_3 на його користь суму боргу у
розмірі 7500 грн. та 19982,50 грн. (що
еквівалентно 2500 доларів США); три
проценти річних за період до 10.12.2013р. у
розмірі 732,20 грн.; проценти за
користування позикою на рівні
облікової ставки Національного банку
України за період до 10.12.2013р. у розмірі
2091,54 грн.; і судові витрати. Позивач
зазначив, що добровільно ОСОБА_3 борг
перед ним у повному обсязі не погасила,
а тому з моменту винесення вказаного
рішення суду станом на 14.05.14р. повинна
йому сплатити борг у вищевказаних
розмірах.

Відповідач позов не визнала у повному
обсязі, посилаючись на наявність
рішення суду, на те, що в рішенні суду не
зазначено строку, протягом якого вона
повинна його виконати.

Рішенням Великомихайлівського
районного суду Одеської області від 08
липня 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_2 суму боргу з моменту
винесення рішення
Великомихайлівського районного суду
Одеської області від 10 грудня 2013 року у
розмірі: три процента річних у розмірі
350,08грн.; проценти від суми позики на
рівні облікової ставки Національного
банку України у розмірі 826,30грн.,
заборгованість з урахуванням індексу
інфляції з суми боргу 7500грн., у розмірі
517,50грн.

Стягнуто судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення суду від 08 липня 2014
року скасувати і закрити провадження у
справі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
зміні з наступних підстав.

За правилами ст. 309 ч.1 п. 4 ЦПК України
підставами для зміни рішення суду
першої інстанції є: порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
не повністю виконала свої зобов'язання
по оплаті заборгованості, а тому
повинна сплатити позивачу залишок
боргу, що утворився після ухвалення
рішення суду, зокрема повинна сплатити
за станом на 14.05.2014р.: три процента
річних у розмірі 350,08грн.; проценти від
суми позики на рівні облікової ставки
Національного банку України у розмірі
826,30грн.; інфляційні втрати у розмірі
517,50грн.

З таким висновком суду колегія
суддів погоджується частково.

Дійсно за змістом ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином.
Статтями 1048,536,625 ЦК України передбачено
здійснення, у разі не встановлення
договором, стягнення за користування
чужими грошовими коштами процентів на
рівні облікової ставки НБУ, та у разі
прострочення виконання грошового
зобов'язання, стягнення боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 % річних від простроченої суми.

Із матеріалів справи вбачається,
що 10 грудня 2013 року
Великомихайлівським районним судом
Одеської області було винесено рішення
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
позивача суми боргу у розмірі 7500 грн. та
19982,50 грн. (що еквівалентно 2500 доларів
США); трьох процентів річних за період
до 10.12.2013р. у розмірі 732,20 грн.; проценти
за користування позикою на рівні
облікової ставки Національного банку
України за період до 10.12.2013р. у розмірі
2091,54 грн.; і судові витрати у розмірі 303,06
грн.. Вбачається, що розмір
заборгованості стягнуто судом з
відповідача за станом на 10 грудня 2013
року. (а.с.4-5)

На підставі вказаного рішення
суду відділом державної виконавчої
служби Виликомихайлівського районного
управління юстиції в Одеській області
було відкрито виконавче
провадження.(а.с.44) На вимогу
державного виконавця, добровільно, в
строк до 15.01.14р. ОСОБА_3 рішення суду у
повному обсязі не виконала. А тому
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що неможливо вважати зобов'язання
припиненим. Повного виконання рішення
суду поки що не відбулося.

Інформацією про виконавче
провадження та листом відділу ДВС
Великомихайлівського міжрайонного
управління юстиції в Одеській області
від 13.06.2014р. (а.с.36-40,44-46) суду першої
інстанції надані відомості по сплаті
відповідачем боргу частинами. З
посиланням на виписки ГУ ДКСУ у
Великомихайлівському районі в листі
зазначено, що 11.02.2014 року на рахунок
відділу ДВС надійшли кошти від ОСОБА_3 у
розмірі 500 грн., які в свою чергу за
вирахуванням виконавчого збору,
розпорядженням від 13.02.2014 року та
платіжним дорученням №220 від 14.02.2014
року у сумі 419,36 грн. перераховано
ОСОБА_2

11.03.20014 року на рахунок відділу
ДВС надійшли кошти від ОСОБА_3 в розмірі
2091,54 грн., 732,20 грн., 303,06 грн., які в свою
чергу перераховані відповідачу
державним виконавцем розпорядженнями
від 13.03.2014 року та платіжним дорученням
№302, №303, №304 від 14.03.2014р. в сумах: 1901, 40
грн., 665,64 грн., 275,51 грн. (2842,55) відповідно.

11.04.2014 року на рахунок відділу ДВС
надійшли кошти від ОСОБА_3 в розмірі 5000
грн., які в свою чергу перераховані
відповідачу розпорядженням державного
виконавця від 11.04.2014 року та платіжним
дорученням №375 від 15.04.2014 року у сумі
4545,46грн..

08.05.2014 року на рахунок відділу ДВС
надійшли кошти від ОСОБА_3 в розмірі 982,50
грн., 2000,00 грн., які в свою чергу
перераховані відповідачу
розпорядженнями державного виконавця
від 12.05.2014 року та платіжним дорученням
№467, №466 від 13.04.2014 року в сумі 893,18 грн.
та 1818,18 грн. (2711,36).

В листі також зазначено, що кошти
по платіжним дорученням №220, №302, №303,
№304 від 14.02.2014 року, 14.03.2014 року, 14.03.2014
року, відповідно, перераховані ГУ ДКСУ
у Великомихайлівському районі на
рахунок ОСОБА_2, згідно штемпелю, тільки
03.04.2014 року. Кошти по платіжному
дорученню №375 від 15.04.2014 року
перераховані ГУ ДКСУ у
Великомихайлівському районі на
рахунок ОСОБА_2, згідно штемпелю 23.05.2014
року. Кошти по платіжним дорученням №466
№467 від 13.05.2014 року, перераховані ГУ
ДКСУ у Великомихайлівському районі на
рахунок ОСОБА_2, згідно штемпелю 13.06.2014
року.

Отже, згідно з листами ВДВС
Великомихайлівського управління
юстиції в Одеській області від 30 квітня
2014 року та 13 червня 2014 року за станом на
14 травня 2014 року відповідач сплатила
ОСОБА_2 борг у розмірі 3261, 91 грн. та 7256, 82
грн., а всього 10518,73 грн., які не в день
надходження коштів, були перераховані
на рахунок позивача.

За ст.ст.614, 534 ЦК України особа, яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом; у
разі недостачі суми проведеного
платежу для виконання грошового
зобов'язання у повному обсязі ця сума
погашає вимоги кредитора у такій
послідовності, якщо інше не
встановлено договором: 1) у першу чергу
відшкодовуються витрати кредитора,
пов'язані з одержанням виконання; 2) у
другу чергу сплачуються проценти і
неустойка; 3) у третю чергу основна сума
богу.

Вищевказані вимоги закону судом
враховані не були. Суд першої інстанції
не звернув уваги на відсутність вини
відповідача в несвоєчасному
перерахуванні позивачу сплачених нею
на рахунок ВДВС грошових коштів за
рішенням суду.

А тому колегія суддів не може
погодитись з наданим позивачем
розрахунком та з визначеним судом
розміром стягнення грошових коштів.
Виходячи з встановленої законом
черговості погашення боргу, сплачені
ОСОБА_3 11 лютого 2014 року кошти ( за
вирахуванням виконавчого збору) у сумі
419,36 грн. перш за все пішли на погашення
стягнутих судом на користь позивача
процентів (732,29-419,36=312,84), а тому
розрахунок позивача в період до 11
березня 2014 року є вірним.

Так, за період з 10 грудня 2013 року
до 11 березня 2014 року ( до першої сплати
відповідачем коштів) розмір 3% річних
складає 205,52 грн. (27482,50 /7500+19982,5/
х3%:100%:365дн.х91дн.). Проценти від суми
позики на рівні облікової ставки НБУ
склали 445,33 грн. (27482,50х6,5%:100%:365дн.х91дн.).

11 березня 2014 року кошти внесені
відповідачем на погашення боргу перед
позивачем у сумі 2842,55 грн. також перш за
все пішли на погашення залишку
стягнутих судом процентів (312,84+ 2091,54 =
2404,38), але частково і на погашення боргу
у сумі 438,17 грн. (2842,55-2404,38). Сума боргу
відповідача зменшилась до 27044,33 грн.

А тому за період з 11 березня 2014р.
до 11 квітня 2014 року (до дати наступного
внесення коштів ОСОБА_3.) 3% річних
склали 68,90 грн. (27044,33х3:100%:365дн.х31 день).
Проценти від суми позики на рівні
облікової ставки НБУ склали 149,29 грн.
(27044,33х6,5%:100%:365дн.х31 день).

У зв'язку з внесенням ОСОБА_3
11.04.2014р. грошових коштів (перераховано
відповідачу 4545,46 грн.) розмір боргу
відповідача перед позивачем за
рішенням суду зменшився до 22498,87 грн.
(27044,33-4545,46).

А тому за період з 11 квітня до 08
травня 2014р. (до дати наступного
внесення коштів ОСОБА_3.) 3% річних
склали 49,92 грн. (22498,87 х3%:100%:365х27дн.)
Проценти від суми позики на рівні
облікової ставки НБУ в період з 11 до 14
квітня 2014р. ( дія ставки 6,5%) склали 12,02
грн. (22498,87 грн. х6,5%:100%:365х3дн.), а з 15
квітня до 08 травня 2014р.(дія ставки 9,5%)
склали 140,54 грн. (22498,87х9,5%:100%:365х24дн)

У зв'язку з внесенням ОСОБА_3
08.05.2014р. грошових коштів (перераховано
відповідачу 2711,36) розмір боргу
відповідача перед позивачем за
рішенням суду зменшився до 19787,51 грн.
(22498,87 -2711,36).

А тому за період з 08 травня 2014р. до
14 травня 2014р., тобто до дня подачі
позову ( в межах заявлених вимог) 3%
річних склали 9,76 грн. (19787,51х3%:100%:365х6дн.).
Проценти від суми позики на рівні
облікової ставки НБУ склали 30,90 грн.
(19787,51х9,5%:100%:365х6дн.)

Всього з відповідача на користь
позивача за час прострочення
підлягають стягненню 3% річних у сумі
334,10 грн. (205,52+68,90+49,92+9,76), проценти від
суми позики на рівні облікової ставки
НБУ у розмірі 778,08 грн..
(445,33+149,29+12,02+140,54+30,90)

Інфляційні втрати позивача від
несвоєчасного погашення відповідачем
боргу за грудень 2013р., січень-лютий 2014
року склали 97,89 грн.
(7500х1,005х1,002х1,006=7597,89-7500грн.) За березень
2014р. склали 155,36 грн.
(7061,83грн.х1,022=7217,19-7061,83), за квітень 2014р.
склали 83,04 (2516,37х1,033=2599,41-2516,37), а всього
склали 336,29 грн.. Вказана сума також
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі про те, що суд повторно стягнув з
неї суму боргу за наявності ухваленого
рішення до уваги не беруться, оскільки
ухваленим рішенням суд повторно боргу
з відповідача не стягував, а тільки
стягнув у зв'язку з існуванням не
припиненого зобов'язання проценти за
користування відповідачем позикою за
інший період, тобто з 10 грудня 2013 року,
та стягнув 3% річних і компенсацію
інфляційних втрат позивача у зв'язку з
порушенням відповідачем грошового
зобов'язання за період з 10 грудня 2013р..
Відтак, підстав для закриття
провадження у справі, на що посилається
відповідач в апеляційній скарзі не
вбачається.

За таких обставин, апеляційну
скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити
частково, а рішення суду першої
інстанції з урахуванням вищенаведених
розрахунків.

На підставі ст.88 ЦПК України
пропорційно до задоволених позовних
вимог (86%) з відповідача на користь
позивача слід стягнути понесені судові
витрати у сумі 209,50 грн.

Керуючись ст. ст.
303,307ч.1п.3,309,313-316,317,319 ЦПК України,
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Великомихайлівського
районного суду Одеської області від 08
липня 2014 року змінити.

Позов ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 три
процента річних у розмірі 334,10 грн.,
проценти від суми позики на рівні
облікової ставки Національного банку
України у розмірі 778,08 грн., компенсацію
інфляційних втрат у сумі 336,29 грн., а
всього стягнути 1448,47 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2
компенсацію понесених судових витрат у
розмірі 209,50 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:
М.В. Процик

Судді:
Л.І. Доценко

А.П. Заїкін