Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючої судді - Лемак О.В.,

при секретарі - Сухан Н.В.,

з участю представника позивача - Рябець
В.М.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгороді
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про
виселення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 з будинку, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 та зняття їх з
реєстраційного обліку, стягнути судові
витрати.

Позов мотивував тим, що 11 лютого 2008 року
між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі
Ужгородської філії ВАТ АБ «Укргазбанк»
ОСОБА_12 та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір №06/08МК. Згідно
кредитного договору, позивач надав
ОСОБА_13 кредит у формі не
відновлювальної відкличної кредитної
лінії із загальним лімітом 110 000,00 дол.
США, на строк з 11.02.2008 року по 10.02.2018 року,
із сплатою процентів за користування
кредитом, виходячи із 13,00% річних. 31
грудня 2008 року до кредитного договору
№06/08 МК від 11.02.2008 року було внесено
зміни стосовно відстрочення сплати
відповідачем тіла кредиту та
відсотків. 19 серпня 2010 року до
кредитного договору №06/08 МК від 11.02.2008
року було укладено додаткову угоду про
зміну виду кредитування, якою змінено
валюту кредиту на гривню з лімітом 837
427,00 грн. Крім того, також було збільшено
процентну ставку за користування
кредитними коштами з 13,00% на 16,00% річних.

В забезпечення зобов'язань відповідача
за кредитним договором по поверненню
кредитних коштів, згідно договором
іпотеки №06/08МК від 11.02.2008 року із
змінами, укладеного з відповідачем,
забезпечується переданим в іпотеку
нерухомим майном-земельною ділянкою,
кадастровий номер :62:002:0055,
загальною площею 0,0610га, надана для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель, а
також все, що на ній знаходиться, а саме
об'єкт незавершеного будівництва -
трикімнатний житловий будинок, літера
А, житловою площею 53,1кв.м., загальною
площею 149,0кв.м., процент готовності 98%,
сарай літ. Б, споруди 1-11, огорожа 1-3, яка
знаходиться в АДРЕСА_1, Закарпатської
області.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 15.02.2012
року позов банку про стягнення
кредитної заборгованості задоволено в
повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_3 на
користь банку 1 029 429,91 грн., штраф у сумі
40 185,00 грн. за невиконання договору
іпотеки (без оформлення заставної)
№06/08МК-01 від 11.02.2008 року із змінами від
19.08.2010 року, щодо щорічної сплати
страхового платежу за предмет іпотеки
та власного життя та 120,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільних справ та 1700,00 грн.
судового збору.

25 червня 2012 року, позивач керуючись ст.
17 ЗУ «Про виконавче провадження»
надіслав відділу державної виконавчої
служби Ужгородського районного
управління юстиції заяву про відкриття
виконавчого провадження стосовно
примусового виконання вищевказаного
судового рішення та накладення арешту
на майно боржника.

06 липня 2012 року, міським відділом
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції, стосовно
відповідача керуючись ч.2 ст. 57 ЗУ «Про
виконавче провадження» крім постанови
про відкриття виконавчого провадження,
винесено постанову (ВП №33297891) про арешт
боржника та оголошено заборони на його
відчуження, так як відповідно до ст. 54
вказаного закону, звернення стягнення
на заставне майно в порядку
примусового виконання допускається за
виконавчим документами для
задоволення вимог
стягувача-заставодержателя (АБ
«Укргазбанк»).

В ході проведення виконавчих дій було
з'ясовано, що в будинку, який є
предметом іпотеки, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_3,
ОСОБА_14, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які
добровільно виконувати рішення суду
відмовляються та перешкоджають
проведенню виконавчих дій, чим
порушують права позивача на реалізацію
предмета іпотеки, що є забезпеченням
повернення кредитних коштів.

30 травня 2014 року представник позивача
Рябець В.М. подав заяву про зменшення
позовних вимог, в якій просить суд
виселити ОСОБА_3 з житлового будинку,
який знаходиться в АДРЕСА_1 із зняттям з
реєстраційного обліку та стягнути з
нього 229,40 грн. судовий збір.

В судовому засіданні представник
позивач уточненні позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та подав
заперечення, в яких зазначає, що
позовні вимоги вважає
необґрунтованими та проти їх
задоволення заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, повно і
всебічно з'ясувавши всі обставини
справи в їх сукупності, на підставі
чинного законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд вважає, що позов не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 11 лютого 2008 року
між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі
Ужгородської філії ВАТ АБ «Укргазбанк»
ОСОБА_12 та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір №06/08МК. Згідно
кредитного договору, позивач надав
ОСОБА_13 кредит у формі не
відновлювальної відкличної кредитної
лінії із загальним лімітом 110 000,00 дол.
США, на строк з 11.02.2008 року по 10.02.2018 року,
із сплатою процентів за користування
кредитом, виходячи із 13,00% річних.

В забезпечення зобов'язань відповідача
за кредитним договором по поверненню
кредитних коштів, згідно договором
іпотеки №06/08МК від 11.02.2008 року із
змінами, укладеного з відповідачем,
забезпечується переданим в іпотеку
нерухомим майном-земельною ділянкою,
кадастровий номер :62:002:0055,
загальною площею 0,0610га, надана для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель, а
також все, що на ній знаходиться, а саме
об'єкт незавершеного будівництва -
трикімнатний житловий будинок, літера
А, житловою площею 53,1кв.м., загальною
площею 149,0кв.м., процент готовності 98%,
сарай літ. Б, споруди 1-11, огорожа 1-3, яка
знаходиться в АДРЕСА_1, Закарпатської
області.

Судом встановлено, рішенням
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 15.02.2012 року
позов банку про стягнення кредитної
заборгованості задоволено в повному
обсязі, стягнуто з ОСОБА_3 на користь
банку 1 029 429,91 грн., штраф у сумі 40 185,00
грн. за невиконання договору іпотеки
(без оформлення заставної) №06/08МК-01 від
11.02.2008 року із змінами від 19.08.2010 року,
щодо щорічної сплати страхового
платежу за предмет іпотеки та власного
життя та 120,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільних справ та 1700,00 грн.
судового збору.

Відповідно до п. 1 ст. 590 ЦК України, ч. З
ст. 33 Закону України «Про іпотеку»
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

У відповідності до ст. 7 Закону України
«Про іпотечне кредитування, операції з
консолідованим іпотечним боргом та
іпотечні сертифікати, примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
і його реалізація для задоволення
вимог іпотекодержателя здійснюється
органом державної виконавчої служби на
підставі рішення суду або виконавчого
напису нотаріуса відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження», з
урахуванням вимог, установлених
Законом України «Про іпотеку».

Згідно частини 1 статті 62-1 України «Про
виконавче провадження», звернення
стягнення на предмет іпотеки і його
реалізація для задоволення вимог
іпотекодержателя здійснюються
відповідно до умов іпотечного
договору.

Частиною 3 статті 62-1 цього Закону
передбачено, що у разі звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі виконавчого напису нотаріуса
на нотаріально посвідчених
примірниках іпотечного договору та
договору про іпотечний кредит чи на
нотаріально посвідчених копіях цих
документів або за рішенням суду орган
державної виконавчої служби здійснює
реалізацію предмета іпотеки в порядку,
встановленому іпотечним договором.

Частиною 1 статті 41 Закону України «Про
іпотеку», передбачено, що реалізація
предмета іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду або за
виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження» з дотриманням вимог
Закону України «Про іпотеку».

Згідно ст. 57 України «Про виконавче
провадження», для проведення оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських, річкових
суден та майна, вартість якого
перевищує сто неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, державний
виконавець залучає субєкта оціночної
діяльності - субєкта господарювання,
який здійснює свою діяльність
відповідно до Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні».

Порядок реалізації предмета іпотеки за
рішенням суду та порядок виселення
мешканців врегульовано відповідно ст.
39 та 40 Закону України «Про іпотеку».

Згідно із ч. 2 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку», одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», звернення стягнення на
переданий в іпотеку житловий будинок
чи житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» встановлює наступний порядок
виселення: після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до постанови пленуму ВССУ
від 30.03.2012 року №5 « Про практику
застосування судами законодавства при
вирішення спорів, що виникають з
кредитних відносин постановив, що при
розгляді позову іпотекодержателя про
виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке:

Згідно з частиною четвертою статті 9,
статті 109 Житлового кодексу У країни,
статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку"
виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення, яке є
предметом іпотеки, проводиться в
порядку, встановленому законом. При
цьому суд за заявою іпотекодержателя
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
наявності підстав, передбачених
законом, ухвалює рішення про виселення
мешканців цього житлового будинку чи
житлового приміщення При цьому
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду тільки за певних
умов: якщо мешканці добровільно не
звільнили житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Тобто у разі відсутності рішення суду
про зверенння стягення на предмет
іпотеки, позивач (іпотекодержатель) не
має права вимагати виселення
мешканців.

Враховуючи вищевикладене у
задоволенні позову слід відмовити
повністю.

Керуючись ст.ст. 213,215, 294 ЦПК України,
суд, -

Р І Ш И В:

У задоволенні позові Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про
виселення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а у разі
проголошення рішення без участі особи,
яка її оскаржує, протягом десяти днів з
дня його отримання.

Суддя
Лемак
О.В.