У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 04 липня 2014 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на майно; за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» про розірвання
договору,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду із вищезазначеним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11
серпня 2008 року з ОСОБА_2
укладено кредитний договір, за умовами
якого остання отримала кредит у сумі 20
868,41 доларів США зі сплатою 9,60 % за
користування кредитом строком до 09
серпня 2013 року. Відповідач неналежним
чином виконує умови кредитного
договору внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі 43 266,01 доларів
США. У забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором, 11
серпня 2008 року з ОСОБА_2 укладено
договір застави автомобіля «Шкода
Октавія», державний номер НОМЕР_1.
Ураховуючи викладене ПАТ КБ
«ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
та звернути стягнення на автомобіль
«Шкода Октавія», який був переданий у
заставу.

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із зустрічним позовом про
розірвання кредитного договору або
визнання його недійсним, посилаючись
на те, що при укладенні 11 серпня 2008 року
договору вона не мала достовірної
інформації про фінансові послуги, які
їй надавались. Крім того, банк ввів її в
оману, зазначивши у договорі дуже
великі проценти та визначив потрійну
відповідальність за невиконання умов
договору. Також вказувала, що вона
помилялась і щодо природи угоди, прав
та обов'язків сторін, банком порушені
її права як споживача на отримання
достовірної інформації, а сам договір
закріпив дисбаланс прав сторін,
оскільки вона не може навіть
ініціювати внесення змін до договору.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 14 травня 2014 року
первісний позов задоволено частково. В
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 11 серпня 2008
року у розмірі 329 244 грн 91 коп. вилучено у
ОСОБА_2 та передано у заклад ПАТ КБ
«ПриватБанк» автомобіль «Шкода
Октавія», державний номер НОМЕР_1,
комплект ключів та свідоцтво про
реєстрацію вказаного автомобіля.
Звернуто стягнення на вказаний
автомобіль. У задоволенні решти
позовних вимог первісного позову та у
задоволенні зустрічного позову
відмовлено. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 04 липня 2014 року
рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 14 травня
2014 року змінено у частині визначення
розміру заборгованості за кредитним
договором, зменшено її розмір з 329 244 грн
91 коп. до 253 450 грн 65 коп. У іншій
частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги, змісту
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої
інстанції, у частині залишеній без змін
судом апеляційної інстанції,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог
ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також,
врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з доведеності
позову та наявності підстав для
звернення стягнення на заставлене
майно, оскільки, як встановив суд,
ОСОБА_2 не виконала належним чином
взятих за кредитним договором
зобов'язань, що призвело до утворення
заборгованості.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
та зменшуючи розмір заборгованості,
апеляційний суд обґрунтовано стягнув
пеню в межах строку позовної давності.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити публічному акціонерному
товариству комерційному банку
«ПриватБанк» у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
майно; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» про
розірвання договору, за касаційною
скаргою на рішення апеляційного суду
Запорізької області від 04 липня 2014
року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак