Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/4494/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Боєва В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:
Боєвої В.В.,

Суддів Денисенко
Т.С., Коваленко А.І.,

При секретарі: Хомяк
К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Оріхівського районного суду
Запорізької області від 12 серпня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи Служба у справах
дітей Оріхівської
райдержадміністрації Запорізької
області, рада опіки та піклування при
виконавчому комітеті Оріхівської
міської ради Запорізької області про
усунення перешкод щодо участі у
вихованні та вільному спілкуванні з
дитиною батьком, який проживає окремо
від дитини,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення
перешкод щодо участі у вихованні та
вільному спілкуванні з дитиною
батьком, який проживає окремо від
дитини.

Позивач зазначав, що з 14 липня 2007
року по 30 серпня 2012 року перебував з
відповідачкою у шлюбі, від якого мають
малолітнього сина ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після розірвання шлюбу син проживає з
відповідачкою, яка тривалий час не
чинила переш код у спілкуванні
позивача з сином. Син ОСОБА_4 періодично
міг проживати то з ним, то з
відповідачкою. Згодом за бажанням
відповідачки побачення ОСОБА_4 з
батьком ставали все рідшими і
припинилися зовсім. Відповідачка
створювала штучні перешкоди у
спілкуванні пози вача з сином. На
пропозицію позивача вирішити цю
проблему мирним шляхом, відповідала
відмо вою. Намагаючись налагодити
нормальні стосунки із сином, приймати
участь у його вихованні, утриманні, він
звернувся до ради опіки та піклування
при виконавчому комітеті Оріхівської
мі ської ради Запорізької області щодо
призначення часів побачення з дитиною.

26 листопада 2013 року виконавчий комітет
Оріхівської міськради вирішив
встановити часи побачень у суботу та
неділю з 10.00 години до 18.00 години та
щотижня за умови забезпечення батьком
сформованого графіку дитини. Але
відповідачка ігнорує таке рішення та
продовжує чинити перешкоди
спілкуванню позивача з сином.

Посилаючись на зазначені обставини,
просив зобов'язати відповідачку не
переш коджати йому спілкуватися з
сином та брати участь у його вихованні,
встановити йому дні побачень з сином
поза межами його проживання без
присутності матері дитини -
відповідачки: у суботу та неділю з 10.00
години до 18.00 години та щотижня
будь-якого дня, який припаде,
відповідно до йо го графіку роботи, як
вихідний, за умови забезпечення ним
сформованого графіку дитини; у свят
кові дні державного значення: 1 січня -
Новий Рік, 7 січня - Різдво Христове,
День Воскресіння Христового, 8 Березня -
Міжнародний жіночий день, 1-2 травня -
День міжнародної солідарності
трудящих, 28 червня - День Конституції
України, 24 серпня - День незалежності
України; встанови ти йому в літній
період два тижні спільного відпочинку
з сином поза межами його проживання і
без присутності матері дитини.

Рішенням Оріхівського районного суду
Запорізької області від 12 серпня 2014
року позов задоволено частково.

Встановлено ОСОБА_2 дні побачень з
малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження поза межами його
проживання, без присутності його
матері ОСОБА_3: у суботу та неділю з 10-00
годин до 18 годин щотижня за умови
обов'язкового письмового повідомлення
матері дитини у термін від двох до семи
днів до початку побачення. В інші дні -
за погодженням з матір'ю.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі - за
виключенням такого обмеження прав
батька, як визначення в резолютивній
частині рішення посилання на «щодо
обов'язкового письмового повідомлення
матері дитини у термін від двох до семи
днів до початку побачення. В інші дні -
за погодженням з матір'ю».

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Згідно ст. 307 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд
має право скасувати рішення суду
першої інстанції і ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог, або
змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

При вирішенні спору суд першої
інстанції посилався на положення
статті 141 СК України, якою передбачено,
що мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, також суд
врахував приписи частини 1 статті 153 СК
України згідно якої мати, батько та
дитина мають право на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом і
застосував до правовідносин сторін
статтю 157 СК України, яка встановлює
порядок вирішення батьками питань щодо
виховання дитини.

Основні доводи апеляційної скарги
стосуються незгоди ОСОБА_2 із
зазначенням в резолютивній частині
оскаржуваного рішення щодо
обов'язкового письмового повідомлення
матері дитини у термін від двох до семи
днів до початку побачення. В інші дні -
за погодженням з матір'ю. Апелянт
вказує, що таке обмеження не
передбачено законодавством та порушує
його права на вільне спілкування з
дитиною, тобто, має місце неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права.

Такі доводи заслуговують на увагу.

В ході розгляду справи в суді першої
інстанції суд встановив, що факт
перешкоджання позивачу у спілкуванні
з дитиною з боку відповідачки не
доведений, проте є спірні питання щодо
часу та способу спілкування батька з
дитиною. Задовольнивши частково
позовні вимоги ОСОБА_2, суд виходив з
того, що є доцільним врегулювати спір
між сторонами щодо участі позивача у
вихованні, утриманні, навчанні сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження
судовим рішенням у спосіб, визначений
радою опіки та піклування при
виконавчому комітеті Оріхівської
міськради.

За змістом статті 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно частини 1 статті 153 СК України
мати, батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Стаття 157 СК України встановлює порядок
вирішення батьками питань щодо
виховання дитини, а саме: питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно, той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею, той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

З пояснень сторін при апеляційному
розгляді та з матеріалів справи
вбачається, що суд першої інстанції
вірно встановив правовідносини сторін,
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, проте, зазначивши в
резолютивній частині рішення наступне
речення: «за умови обов'язкового
письмового повідомлення матері дитини
у термін від двох до семи днів до
початку побачення», допустив хибне
трактування норм матеріального права,
яке призводить до порушення права
батька на вільне спілкування з дитиною.

З урахуванням викладеного судова
колегія вважає, що оскаржуване рішення
підлягає зміні з виключенням з
мотивувальної частини рішення
наступної фрази: «за умови
обов'язкового письмового повідомлення
матері дитини у термін від двох до семи
днів до початку побачення».

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для встановлення
неправильного застосування судом
першої інстанції норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, а тому в іншій частині рішення
суду першої інстанції має бути
залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 12 серпня 2014
року змінити. Виключити з резолютивної
частини рішення наступне: «за умови
обов'язкового письмового повідомлення
матері дитини у термін від двох до семи
днів до початку побачення».

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: