АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
Справа №645/9388/13.
Головуючий 1 інст.: - Горпинич О.В.
Провадження: №22-ц/790/7583/14.
Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: поділ майна подружжя.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

26 листопада 2014 року. Судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші
В.В.,

суддів: - Бобровського В.В.,
Шевченко Н.Ф.,

при секретарі: - Остапович
Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
заочне рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 1 липня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6, 3-особа: ОСОБА_8 - про поділ майна
подружжя,

в с
т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_7
звернулася в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог
зазначала, що з 10 серпня 2006 року по 24
грудня 2012 року вона перебували у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6

Від сумісного проживання у них
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дочка
ОСОБА_9

Осінню 2006 року вони з ОСОБА_6 придбали
автомобіль BMW, який зареєстрували на
ім'я чоловіка, а у квітні 2009 року
придбали автомобіль Jaguar X-Type, який
зареєстрували на її ім'я.

Крім того, у період шлюбу ним
придбано на подружні кошти телевізор
Самсунг вартістю 7000 грн.; диван
шкіряний двохмісний вартістю 10 000 грн.,
диван шкіряний трьохмісний вартістю 20
000 грн., комп'ютер Амадей вартістю 7000
грн., пилосос Самсунг вартістю 1200 грн.;
мікрохвильова піч LG вартістю 2500 грн.

Загальна вартість майна, що є
спільною сумісною власністю подружжя
становить 367 700 грн.

ОСОБА_6 приховує усі
правовстановлюючі документи на
придбане ними подружнє майно з метою
уникнення розподілу його між ними.

18 липня 2012 року відповідач
звернувся до неї з погрозами з приводу
передачі його синові ОСОБА_10 за
генеральною довіреністю автомобіля
Jaguar X-Type, номерний знак НОМЕР_1.
Погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_10
примусив її написати розписку щодо
продажу вказаного автомобіля та
отримання нею грошей. Приїхавши до
нотаріуса для скасувати довіреності
вона дізналася, що автомобіль уже
продано.

Посилаючись на вказані обставини та
ст. ст. 60,70,71, ч. 6 ст. 57 СК України, ОСОБА_7
просила суд стягнути з ОСОБА_6 на її
користь грошову компенсацію вартості 1
/2 частини спільного сумісного майна
подружжя в розмірі 183 850 грн.

Відповідач ОСОБА_10 позов не визнав.

При цьому посилався на те, що у
період шлюбу ним та позивачкою був
придбаний автомобіль Jaguar X-Type, який під
час знаходження їх у шлюбі був проданий
ОСОБА_10 за 20 000 доларів США, а грошові
кошти від його продажу були отримані
ОСОБА_7, про що свідчить розписка
позивачки.

Телевізор, мікрохвильова піч були
придбані та подаровані його матір'ю
ОСОБА_11, у зв'язку з чим вказане майно є
його особистою власністю.

3-особа: ОСОБА_8 в судове засідання не
з'явилася.

Заочним рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 1 липня 2014
року позов задоволено частково.

Здійснено поділ майна подружжя, що є
спільною сумісною власністю та визнано
за ОСОБА_7 та ОСОБА_6, за кожним право
власності на 1/2 частину автомобіля BMW,
модель 523І, 2006 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_2, номер двигуна
НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_4.

В порядку поділу спільного майна
подружжя стягнути з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_7 грошову компенсацію за 1/2
частину вартості плазміної панелі
телевізору Самсунг та мікрохвильової
печі в сумі 4 857 грн. 75 коп., та залишено
дане майно у власності ОСОБА_6

В решті позовних вимог ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 - відмовлено.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
судовий збір в сумі 848 грн. 57 коп.

Ухвалою Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 24 вересня 2014 року
заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного
рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 1 липня 2014 року залишено
без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

ОСОБА_7 рішення суду не оскаржила та
подала заяву до суду про видачу
виконавчого листа.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов, суд
виходив з того, що автомобіль BMW,
телевізор Самсунг, мікрохвильова піч LG,
є спільною сумісною власністю
подружжя, оскільки вони набуті у
період шлюбу, а тому за позивачкою та
відповідачем слід визнати право
власності за кожнимна 1/2 частину
автомобіля, а також стягнути з
відповідача на користь позивачки
грошову компенсацію за 1/2 частину
вартості телевізора, мікрохвильової
печі, залишивши вказане майно у
власності відповідача.

Такий висновок суду відповідає
нормам матеріального і процесуального
права.

За положеннями ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Згідно ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. При вирішенні спору про
поділ майна суд може відступити від
засади рівності часток подружжя за
обставин, що мають істотне значення,
зокрема якщо один із них не дбав про
матеріальне забезпечення сім'ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім'ї. За рішенням суду частка майна
дружини, чоловіка може бути збільшена,
якщо з нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

Відповідно до роз'яснень, викладених
у пунктах 23, 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня
2007 року №11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
майна подружжя», вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. Спільною сумісною власністю
подружжя, що підлягає поділу (статті 60,
69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України),
відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК
України можуть бути будь-які види
майна, за винятком тих, які згідно із
законом не можуть їм належати
(виключені з цивільного обороту),
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи внесені
грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом. Спільною сумісною власністю
подружжя, зокрема, можуть бути:
квартири, жилі й садові будинки;
земельні ділянки та насадження на них,
продуктивна і робоча худоба, засоби
виробництва, транспортні засоби;
грошові кошти, акції та інші цінні
папери, паєнакопичення в
житлово-будівельному,
дачно-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі;
грошові суми та майно, належні подружжю
за іншими зобов'язальними
правовідносинами, тощо. Майно, яке
належало одному з подружжя, може бути
віднесено до спільної сумісної
власності укладеною при реєстрації
шлюбу угодою (шлюбним договором) або
визнано такою власністю судом з тих
підстав, що за час шлюбу його цінність
істотно збільшилася внаслідок
трудових або грошових затрат другого з
подружжя чи їх обох.

До складу майна, що підлягає поділу
включається загальне майно подружжя,
наявне у нього на час розгляду справи,
та те, що знаходиться у третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що з
10 серпня 2006 року по 24 грудня 2012 року
ОСОБА_7, ОСОБА_6 перебували у
зареєстрованому шлюбі ( а. с.4).

Від сумісного проживання у них
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дочка
ОСОБА_9

24 жовтня 2006 року подружжя придбало
на спільні кошти автомобіль BMW, модель
523І, 2006 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_2, який зареєструвало на
ОСОБА_6 (а. с. 44).

18 грудня 2007 року подружжя придбало
на спільні кошти телевізор Самсунг
вартістю 7590 грн. 50 коп., а 29 листопада 2008
року мікрохвильову піч LG вартістю 2125
грн., що стверджується фіскальними
чеками, копії яких залучено до
матеріалів справи (а. с. 72,73).

7 квітня 2009 року подружжя придбало на
спільні кошти автомобіль Jaguar X-Type,
державний номерний знак НОМЕР_1, який
зареєструвало за ОСОБА_7 (а. с. 4).

11 вересня 2012 року вказаний
автомобіль знято з обліку в УДАІ ГУМВС
України в Харківській області та 12
вересня 2012 року проданий 3-особі
ОСОБА_8 (а. с.45-47).

Відчуження автомобіля Jaguar X-Type
відбулося за згодою ОСОБА_7, ОСОБА_6, які
на той час перебували у
зареєстрованому шлюбі, а тому суд
першої інстанції правомірно не включив
його до розподілу майна подружжя.

Зважаючи на те, що автомобіль BMW,
модель 523І, 2006 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_2 є неподільним
майном та відсутність згоди сторін
щодо присудження грошової компенсації
одному з них за частку в автомобілі, суд
обґрунтовано визнав за ОСОБА_7, ОСОБА_6
право власності на 1/2 частину вказаного
автомобіля за кожним з них.

Судовим розглядом встановлено, що
після розірвання шлюбу телевізор
Самсунг, мікрохвильова піч LG
знаходяться у користуванні ОСОБА_6,
який 15 червня 2014 року розпорядився
ними на власний розсуд та передав їх
своєму батьку ОСОБА_12 ( а. с.117).

З огляду на викладене, суд першої
інстанції в порядку поділу спільного
майна подружжя правомірно стягнув з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 грошову
компенсацію за 1/2 частину вартості
телевізору Самсунг, мікрохвильової
печі в сумі 4 857 грн. 75 коп., та залишено
вказане майно у власності ОСОБА_6

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи та
заперечення сторін, дослідив надані
ними докази, дав їм належну оцінку та
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6
про те, що при вирішенні спору суд
першої інстанції не врахував, що 19
березня 2011 року він за нотаріально
посвідченою довіреністю продав ОСОБА_13
за 15 000 доларів США належний йому
автомобіль BMW, модель 523І, 2006 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_2, не можуть бути прийняті до
уваги колегією суддів.

Із довідки УДАІ ГУМВС України в
Харківській області №11351 від 16 грудня
2013 року вбачається, що автомобіль BMW,
модель 523І, 2006 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_2, номер двигуна
НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_4
зареєстровано в органах ДАІ за ОСОБА_6 (
а. с.44).

Видача ОСОБА_6 19 березня 20011 року
нотаріально посвідченої довіреності
на ім'я ОСОБА_13 на право розпоряджатися
(в тому числі продавати, обмінювати,
передавати в оренду) належним йому на
праві власності автомобілем BMW,
державний номерний знак НОМЕР_2, само по
собі не свідчить про укладання між ним
та ОСОБА_13 договору купівлі-продажу
транспортного засобу, оскільки порядок
купівлі-продажу автомобілів
врегульовано Порядком державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 року №1388 (у редакції
Кабінету Міністрів України від 23
грудня 2009 року №1371), яким передбачено,
що транспортні засоби реєструються за
юридичними та фізичними особами в
реєстраційно-екзаменаційних
підрозділах Державтоінспекції.

Не можуть бути прийняті до уваги
колегії суддів і доводи апеляційної
скарги ОСОБА_6 про те, що у 2011 році між
ним та позивачкою було досягнуто
домовленості про поділ придбаних ним
у період шлюбу двох автомобілів, згідно
з якою ОСОБА_7 отримала гроші у сумі 20 000
доларів США від продажу автомобіля Jaguar
X-Type, державний номерний знак НОМЕР_1, а
він мав отримати гроші у сумі 15 000
доларів США від продажу автомобіля BMW,
державний номерний знак НОМЕР_2.

В суді першої інстанції позивачка
ОСОБА_7 факт досягнення домовленості
між нею та ОСОБА_6 щодо розподілу у
вказаний спосіб придбаних ними у
період шлюбу автомобілів.

В той же час, відповідач ОСОБА_6 не
надав суду належних та допустимих
доказів, які свідчить про поділ
подружжям автомобілів у 2011 році в
добровільному порядку.

Посилання в апеляційній скарзі
ОСОБА_6 на те, що телевізор Самсунг,
мікрохвильова піч, були подаровані
його батьками ОСОБА_14, ОСОБА_11 його
дочці, а їх онуці ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
не їх подружжю, не можуть бути прийняті
до уваги колегією суддів, оскільки
відповідачем не надано суду договорів
дарування зазначеного рухомого майна.

Інші доводи апеляційної скарги
ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст. ст. 308, 313, п. 1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
відхилити.

Заочне рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 1 липня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: