Справа № 202/5278/14-ц
Провадження № 2/202/4171/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 червня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді
Колесніченко О.В.,

при секретарі
Голобородько О.М.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ОСОБА_3 пред'явила
через суд позов до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на дітей, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що з 10 березня 2000 року
перебуває з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, від якого вони
мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
проживають і знаходяться на утриманні
позивача, однак не зважаючи на те, що
вона не працює у зв'язку з народженням
другої дитини, відповідач, проживаючи
окремо від дітей, не бере участі у
вихованні і витратах необхідних для їх
виховання та лікування, зокрема, доньки
ОСОБА_6, яка потребує хірургічних
операцій, реабілітації, тощо, хоча має
такий обов'язок та стабільний
заробіток від трудової діяльності в
комерційному банку, тому позивач,
просила суд стягнути з відповідача на
її користь аліменти в розмірі 1/3
частини його заробітку (доходу) на
утримання двох доньок ОСОБА_5 і ОСОБА_6
до їх повноліття, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, наполягаючи на їх
задоволенні з наведених у позові
підстав, зазначивши також, що друга
дитина сторін хворіє на дисплазію
тазобедрених суглобів, у зв'язку з чим
потребує хірургічного втручання та
подальшої реабілітації, що тягне за
собою чималі витрати, проте позивач
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною і власних доходів не має для
повного утримання дітей та до того ж
змушена самотужки сплачувати
комунальні послуги, квартплату.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнав в
частині обов'язку відповідача з
утримання дітей, проте заперечував
проти заявленого розміру аліментів в 1/3
частці від заробітку (доходу), тим що на
даний час з 10 лютого 2014 року відповідач
звільнений з роботи в ПАТ КБ
«ПриватБанк» і зараз має мінливий
заробіток від періодичного надання
послуг за цивільно-правовими угодами, у
зв'язку з чим просив визначити до
стягнення аліменти в твердій грошовій
сумі в розмірі 3000,00 грн. на двох дітей,
тобто по 1500,00 грн. на утримання кожної
дитини.

Суд, вислухавши представників сторін,
дослідивши наявні письмові докази,
дійшов висновку про задоволення позову
частково, виходячи з встановлених у
судовому засіданні наступних обставин.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка
набула чинності для України 27.09.1991,
батько або (і) інші особи, що виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Стверджуючи ці
положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України
та ст. 180 СК України встановлюють
обов'язок батьків утримувати дітей до
їх повноліття.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3
з 10 березня 2000 року перебувають у шлюбі,
зареєстрованому відділом реєстрації
актів громадянського стану
Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя, актовий запис №65, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження, залученим до матеріалів
справи в копії (а.с.10). Сторони є
батьками, народжених у цьому шлюбі
дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвами про народження, копії яких
долучені до матеріалів справи (а.с.11, 12).

Діти проживають разом із матір'ю
(позивачем), що підтверджується
довідкою КП «ЖЕП №49» ДМР від 24 квітня
2014 року №933 (а.с.28) та перебувають на її
утриманні, що визнано представником
відповідача у судовому засіданні та,
відповідно, за правилами ст. 61 ЦПК
України доказуванню не підлягає.

Позивач займає посаду старшого
спеціаліста з регламенту мобільних
систем до ПАТ КБ «ПриватБанк», однак на
підставі наказу ПАТ «КБ «ПриватБанк»
від 05 червня 2013 року №Э.DN-ПО-2013-9286
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею 3-х років з 15
травня 2013 року по 10 березня 2016 року
(а.с.15), у зв'язку з чим власних доходів
не має, проте перебуває на обліку в
УПСЗН Індустріальної районної у місті
ради та отримує допомогу по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку,
розмір якої з листопада 2013 року по
квітень 2014 року склав 780,00 грн., та
одноразову допомогу при народженні 1-єї
дитини, розмір якої з листопада 2013 року
по квітень 2014 року склав 6075,00 грн., про
що свідчать довідки Управління від 19
травня 2014 року №1536/1 та 1535/1 відповідно
(а.с.26, 27).

Відповідач займав посаду керівника
проекту з розвиту програм напрямку
«Кредитні картки і зарплатні проекти»
ПАТ КБ «ПриватБанк» з 21 липня 2013 року,
проте звільнений з 10 лютого 2014 року, що
підтверджується довідкою ПАТ КБ
«ПриватБанк» від 05 червня 2014 року №
Э.16.0.0.0/4-303 (а.с.41) та на даний час за
трудовим договором не працює.

Доказів в підтвердження наявності у
відповідача інших доходів, розмір та
джерела їх отримання позивачем у
відповідності зі своїм процесуальним
обов'язком за ст.ст. 10, 60 ЦПК України не
надано, відсутнє документальне
підтвердження цих обставин і в
матеріалах справи.

Одночасно в судовому засіданні
встановлено, що відповідач є
працездатною особою, має нормальний
стан здоров'я, інших осіб на утриманні,
окрім позивача з дітьми не має.

Оскільки судом з'ясовано, що
домовленості (договору) щодо сплати
аліментів на утримання дітей між
сторонами у даній справі досягнуто не
було, відповідач з дітьми не проживає,
регулярного утримання їм не надає, то
належить визнати, що ним порушено
покладений на нього статтею 180 СК
України обов'язок по утриманню, який є
безумовним, виникає в результаті
народження дитини з моменту її
народження та покладається законом
рівною мірою на обох батьків, не
пов'язаний із матеріальним становищем
особи, до якої заявлено
матеріально-правову вимогу про
стягнення аліментів, а тому вбачаються
усі підстави для присудження до
стягнення з відповідача за цим позовом
на користь позивача аліментів на
утримання двох неповнолітніх дітей.

Вирішуючи спір про розмір аліментів, що
підлягають стягненню з відповідача,
суд виходить з положень ч. 3 ст. 181, ст.184
СК України, які передбачають
присудження за рішенням суду коштів на
утримання дитини (аліменти) у твердій
грошовій сумі за заявою платника або
одержувача аліментів, у тому випадку,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення. Розмір аліментів,
визначений судом у твердій грошовій
сумі, підлягає індексації відповідно
до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

З урахуванням наведеного, судом у даній
справі вбачаються підстави для
присудження аліментів у твердій
грошовій сумі та, при визначенні
розміру суми аліментів, які підлягають
сплаті, судом береться до уваги
обов'язок участі обох батьків у
матеріальному утриманні дітей,
матеріальний стан та стан здоров'я
дітей, молодша з яких має хронічні
захворювання та потребує додаткового
лікування, що встановлено на підставі
даних медичного висновку Обласної
клінічної лікарні від 08 квітня 2014 року
(а.с.32-а-34), відсутність документального
підтвердження реальних доходів
відповідача і їх розміру, чим
визначається ризик їх мінливості й
нерегулярності, розмір необхідного
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, який з 01січня 2014
року складає на дитину віком до 6 років -
1032,00 грн., на дитину віком від 6 до 18
років - 1286,00 грн., з 01 липня 2014 року на
дитину віком до 6 років - 1059,00 грн., на
дитину віком від 6 до 18 років - 1320,00 грн.,
а також інші обставини, що мають
істотне значення, зокрема, відсутність
власних доходів у позивача як у особи,
що доглядає за дитиною до досягнення
трирічного віку, а відтак, суд, виходячи
з того, що за рівного обов'язку з
утримання від кожного з батьків кожна
дитина має бути забезпечена не нижче
прожиткового мінімуму, визначеного
законом, вважає справедливим та
співмірним визначити розмір
стягуваних аліментів в сумі 1500,00 грн.
щомісяця на кожну дитину, які
підлягають індексації відповідно до
закону, починаючи проводити стягнення
з 07 травня 2014 року та до досягнення
кожною дитиною повноліття.

Доводи позивача про фактичну
матеріальну можливість відповідача
сплачувати на утримання дитини
аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку
(доходу), що буде значно більшою сумою
ніж 3000,00 грн., перед судом у
відповідності зі своїм обов'язком
заст.10, 60 ЦПК України не доведені,
відсутні такі докази і в матеріалах
справи.

Одночасно суд відзначає, що
відсутність у позивача власних доходів
у зв'язку з доглядом за дитиною до
досягнення нею трьох років є підставою
для стягнення аліментів на утримання
дружини відповідно до визначеного ст. 84
СК України обов'язку з утримання матері
дитини, чоловіком-батьком, який
проживає окремо, та такі витрати не
включається до розміру аліментів на
утримання дітей, які призначені для
забезпечення першочергових потреб
дітей, а не їх матері, у необхідному
харчуванні, лікуванні, забезпеченні
одягом, тощо, а відтак, вказані
обставини не є визначальними при
вирішенні питання про розмір
аліментів.

Так само, суд приймає до уваги стан
здоров'я молодшої дитини сторін ОСОБА_6,
яка внаслідок виявленого захворювання
потребує інтенсивного лікування з
хірургічним втручанням, проте
відзначає, що аліменти за визначенням
ст.ст. 180, 181 СК України є тими витратами,
які передбачають необхідне поточне
забезпечення дитини за загальних умов,
тоді як за виявлення у дитини хвороби,
тощо, що потребує складного лікування з
понесенням окремих істотних витрат за
для забезпечення одужання дитини і
приведення до нормального стану
здоров'я, такі витрати є додатковими до
основних, аліментних витрат, та
підлягають стягненню окремо у
визначеному ст. 185 СК України порядку з
доведенням розміру таких витрат та їх
доцільності.

Доводи відповідача про перебування на
його утриманні двох непрацездатних
осіб - батьків, на висновки суду про
визначений розмір аліментів не
впливають, оскільки як встановлено
судом батьки відповідача ОСОБА_7,
ОСОБА_8 є пенсіонерами, мають
відповідне пенсійне забезпечення і в
судовому порядку аліменти на їх
утримання не визначалися.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 214, 215, 367, 81, 88, 222 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання дітей -
задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.
Дніпропетровська (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с. Авер’янівка
Кізлярського району Дагестану
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2), на
утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Дніпропетровська, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м.
Дніпропетровська, аліменти в твердій
грошовій сумі у розмірі 1500,00 (одну
тисячу п'ятсот) гривень на кожну дитину
до досягнення кожною дитиною
повноліття, починаючи стягнення з 07
травня 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню в межах
місячних платежів.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд міста
Дніпропетровська. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.В.
Колесніченко