Справа № 362/6516/13-ц
Провадження № 2/362/354/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області у
складі: головуючого - судді Корнієнка
С.В., при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Василькові Київської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк», третя особа -
Приватне акціонерне товариство
Страхова компанія Інгосстрах», про
визнання виконання кредитних
зобов'язань,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами
про стягнення з відповідача на його
користь коштів в сумі 75 559,38 грн., що
надмірно сплачені нею за кредитним
договором № DN81 AR03110023 від 20
листопада 2007 року на придбання
легкового автомобіля, у зв'язку з чим,
вважає свої зобов'язання перед банком
за зазначеним правочином виконаними та
просила його розірвати, а також
відшкодувати їй заподіяну моральну
шкоду.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені вимоги підтримала в
повному обсязі.

Представник відповідача вимоги позову
не визнав, пояснивши, що сума коштів,
яку позивачка вважає переплатою,
насправді є її заборгованість через не
сплату страхових платежів свого
автомобіля та своєї особистості, у
зв'язку з чим, саме банк здійснив
відповідні страхові платежі третій
особі за рахунок кредиту заявниці.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце слухання справи судом був
повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові матеріали
справи, суд, вважає, що позов не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та
ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, які мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості, та повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

З положень ст.ст.57 і 58 ЦПК України
вбачається поняття доказів в
цивільному процесі та їх допустимість.

У відповідності до положень ст.ст. 526, 530,
611, 612 ЦК України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
закону, інших актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не пропустив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором.

Згідно з положеннями ст. 629 ЦК України,
договір є обов'язків до виконання
сторонами.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Суд також враховує положення ст.ст.610 та
625 ЦК України, відповідно до яких
порушенням зобов'язання є його
невиконання, боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику - грошові кошти, у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Положеннями Глави 67 Розділу ІІІ
Книги 5 ЦК України визначене поняття
такого виду договірного зобов'язання
як страхування. При цьому положення
ст.989 ЦК України визначають обов'язки
страхувальника щодо своєчасного
внесення страхових платежів у розмірі,
встановленому договором.

Судом достовірно встановлено, що 21
листопада 2007 року між позивачем та
відповідачем був укладений кредитний
договір по 20.11.2014 року № DN81 AR03110023 у
розмірі 243029,20 грн. на придбання
автомобіля марки «KIA Sorento» за договором
купівлі-продажу № 1411-07 від 14.11.2007 року

У відповідності до п.2.2.7, саме
позичальник, для забезпечення
виконання кредитних зобов'язань надає
банку договори страхування
транспортного засобу та особистого
страхування. В разі ненадання
позичальником позикодавцю документу
про оплату чергових страхових
платежів, банк сплачує відповідні
страхові платежі за рахунок кредиту.

Обставині страхування позивачем
кредитного транспортного засобу та
особистого страхування
підтверджується відповідними
договорами № DN81 AR03110023 між ним та
третьою особою від 21 листопада 2007 року,
що були укладені на виконання
кредитного договору з відповідачем.

Згідно з п.3.1 договорів,
вигодонабувачем за правочинами
визначений відповідач по зазначеній
справі.

У відповідності до п.4.2 Договорів
страхувальник - позивач зобов'язаний
своєчасно сплачувати страховику -
третій особі або вигодонабувачу -
відповідачеві страхові платежі.

Згідно з платіжними дорученнями
відповідача за період з 20 листопада 2008
року по 20 листопада 2013 року вбачається,
що банківською установою в рахунок
оплату страхових договорів позивача
від 21.11.2007 року третій особі
перераховано 62073,07 грн.

Під час огляду фінансової документації
до кредитного договору № DN81 AR03110023 від
20 листопада 2007 року, представником
позивача не надано доказів здійснення
її довірителькою переплати своїх
кредитних зобов'язань на суму 75 559,38 грн.

Суд також звертає увагу, що саме
позивачем до матеріалів справи додано
судове рішення про задоволення вимог
позову КБ «ПриватБанк» про стягнення з
позивачки по зазначеній цивільній
справі заборгованості за кредитним
договором № DN81 AR03110023 від 20 листопада 2007
року в сумі 107524,51 грн.

Таким чином, суд на підставі зібраних
по справі доказів приходить до
висновку, що представником позивача
переплата її довірителькою своїх
кредитних зобов'язань на суму 75 559,38 грн.
не доведено, а доводи відповідача та
третьої особи, що страхові платежі
замість позивачки здійснені
банківською установою на суму 62073,07 грн.
та до теперішнього часу не
відшкодовані, не спростовані, а тому
підстав для задоволення позову
відсутні.

Вимоги позову щодо відшкодування
позивачці заподіяної моральної шкоди
судом не розглядалися, оскільки є
похідними від вимог стягнення
переплачених за кредитним договором
коштів, в задоволені яких відмовлено.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 33, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215,
223, 294 ЦПК України, ст.ст. 11, 321, 349, 553 та 554
ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги або закінченню апеляційного
провадження.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
Київської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Корнієнко С.В.