Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК
України/

03 листопада 2014 року Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 09 жовтня 2014 року
звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання сина ОСОБА_3 до
закінчення сином навчання, але не
більше як до досягнення ним 23 років.
Позивач у своєму позові посилається на
те, що з 11 лютого 1995 року по 26 березня 2002
року вони з відповідачем перебували у
зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу
сторони мають дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання
шлюбу залишився проживати разом з
позивачем. З 28 серпня 2013 року син
навчається на ІІ курсі денного
відділення Національного університету
цивільного захисту України, в зв'язку з
чим потребує матеріальної допомоги.
Тому позивач просить суд стягнути з
відповідача аліменти на утримання його
сина в розмірі 25% з усіх видів його
доходу щомісячно, починаючи стягнення
від дня пред'явлення позову і до
закінчення сином навчання,але не
більше як до досягнення ним 23 років.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, надала до суду заяву про розгляд
справи без її участі, не заперечувала
проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив, тому суд відповідно до ч. 1
ст. 224 ЦПК України вважає можливим
провести заочний розгляд справи.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Як встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували
у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 1995
року по 26 березня 2002 року /а.с. 9-10/. Від
цього шлюбу вони мають повнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.7/, який в
подальшому змінив своє прізвище на
ОСОБА_3, що підтверджується копією
свідоцтва про зміну імені /а.с.6/. Згідно
довідки № 15/1/168 від 10 вересня 2014 року,
виданої Національним університетом
цивільного захисту України ОСОБА_3 є
студентом ІІ курсу з терміном навчання
4 роки, навчається за рахунок платних та
не отримує стипендії. /а.с.4/

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу
України, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

Враховуючи викладене суд вважає за
необхідне стягувати з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
сина до досягнення ОСОБА_3 23 років, або
до закінчення навчання щомісячно у
розмірі 1/4 частини від всіх видів
заробітку відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Враховуючи вимоги ст. 191 СК
України, суд вважає необхідним
стягувати аліменти з відповідача на
користь позивача з 09 жовтня 2014 року.

На підставі п.7 ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України
суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх
обставин справи та письмових доказів, з
урахуванням допустимості доказів та
узгодженістю і несуперечністю між
собою дають об'єктивні підстави
вважати, що позов підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного,
відповідно до вимог ст. 200 СК України,
суд прийшов до висновку про
необхідність стягнення з відповідача
аліментів на утримання повнолітнього
сина, який продовжує навчання, в
розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, до досягнення
останнім 23 років, або до закінчення
навчання.

Судові витрати розподілити
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 191, 199, 200 СК України,
ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212, 215-218, 224 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш
И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, (1972 року
народження, АДРЕСА_1), аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини від
усіх видів заробітку щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку до досягнення
ОСОБА_3 23 років, або до закінчення
навчання, починаючи стягнення з 09
жовтня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2, (1972 року
народження, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1
сплачений останньою судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів на
утримання дитини в межах суми платежу
за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя
С.О. Демидова