АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/8782/14
Головуючий у І інстанції - Виниченко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є

при секретарі - Дудікову А.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в Апеляційному суді міста
Києва апеляційну скаргу Федоренка
Сергія Вікторовича в інтересах
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» на рішення
Дніпровського районного суду міста
Києва від 12 травня 2014 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
і договором поруки та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», ОСОБА_2 про визнання
договору поруки недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ «КБ «Надра» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 у якому
просило стягнути з відповідачів
солідарно заборгованість за кредитним
договором в сумі 148 283,79 доларів США, що
за курсом НБУ станом на 23.04.2013 р. складає
1 185 232 грн. 32 коп., та в дольовому
порядку судовий збір у розмірі 3 441 грн.

Товариство зазначало, що між ВАТ
«Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 28
вересня 2007 р. було укладено кредитний
договір № 370/П/99/2007-840, згідно якого
остання отримала кредит у сумі 85 800
доларів США строком до 28.09.2029 р. зі
сплатою 12,49 % річних за користування
коштами. Відповідачка зобов'язувалася
повертати кошти щомісяця до 28 числа
поточного місяця у сумі не менше ніж
966,40 доларів США. Відповідно умов
кредитного договору у разі невиконання
його положень Банк має право вимагати
від відповідачки дострокового
виконання зобов'язань про повернення
кредиту, сплати нарахованих відсотків
та інших платежів, передбачених
кредитним договором. Станом на 23.04.2013 р.
заборгованість по кредитному договору
становить по основній сумі кредиту 83
654,52 долари США, що за курсом НБУ
еквівалентно 668 650 грн. 58 коп.; за
відсотками - 47 506,04 доларів США, що за
курсом НБУ еквівалентно 379 715 грн. 79 коп.;
пеня, відповідно п. 5.2 договору, в сумі 8
543,23 долари США, що еквівалентно 68 286 грн.
01 коп.; та штраф згідно п. 5.3 договору у
розмірі 8 580 доларів США, що
еквівалентно 68 579 грн. 94 грн. Загальна
сума боргу складає 148 283,79 долари США, що
по курсу НБУ становить 1 185 232 грн. 32 коп.

28 вересня 2007 року був укладений договір
поруки, відповідно до якого поручитель
ОСОБА_3 зобов'язався відповідати перед
кредитором в солідарному порядку за
належне виконання ОСОБА_2 взятих на
себе зобов'язань, що витікають з
кредитного договору.

Банком були направлені відповідачам
вимоги з пропозицією виконати взяті на
себе зобов'язання, однак
заборгованість сплачена не була.

ОСОБА_3 звернувся в суд із зустрічним
позовом до ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору поруки від
28.09.2007 р.

Вимоги зустрічного позову мотивовані
тим, що про вказаний договір поруки він
дізнався з досудової вимоги ПАТ КБ
«Надра» від 14.05.2013 року до нього листа
про погашення заборгованості. Після
цього він направляв на адресу банку ряд
звернень про те, що жодних договорів
поруки він не підписував та не мав
наміру поручатися за гр. ОСОБА_2 по
кредитному договору, просив провести
службове розслідування щодо осіб, які
були відповідальні за укладення
договору поруки.

Він також звертався до правоохоронних
органів із заявою про кримінальне
правопорушення, на підставі якої було
порушено кримінальне провадження щодо
підробки документів.

Десь у 2007 р. він планував взяти кредит у
ПАТ «КБ «Надра» на суму 800 000 долаів США,
при цьому ним було надано до банку
копію паспорту та копію
ідентифікаційного коду, тоді
працівниками ПАТ КБ «Надра» було
заповнено анкету-заяву на отримання
кредиту, проте через невигідні умови
кредитування в ПАТ КБ «Надра» він
відмовився від отримання кредиту в
цьому банку, тоді ж надані документи
йому повернуті не були. З ОСОБА_2 він
познайомився в приміщенні банку, коли
планував взяти кредит, більше з нею
відносин не підтримував.

Кредит він отримав на вигідніших
умовах кредитування у ПАТ «Банк Форум»
на суму 700 000 доларів США, який сплатив
завчасно та в повному обсязі.

28.09.2007 року він не відвідував
приміщення ВАТ КБ «Надра», договір
поруки не підписував, намірів та
внутрішньої волі виступати
поручителем ОСОБА_2 у нього ніколи не
було.

Рішенням Дніпровського районного суду
міста Києва від 12 травня 2014 року позов
ПАТ КБ «Надра» задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь Банку
заборгованість за кредитним договором
№ 370/П/99/2007-840 від 28.09.2007 року у розмірі
148 283 долари США 79 центів, що по курсу НБУ
станом на 23.04.2013 року складає 1 185 232 грн.
32 коп., та судовий збір в сумі 3 441 грн., а
всього суму 1 188673 грн. 32 коп. В решті
заявлених вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено,
визнано недійсним договір поруки від 28
вересня 2007 року, укладений між
Відкритим акціонерним товариством
Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3,
стягнуто з Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра» та
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові
витрати в сумі по 1 192 грн. 80 коп. із
кожного.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«КБ«Надра», посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги Банку
в повному обсязі.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність й обґрунтованість
постановленого рішення суду в цій
частині, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, вимог кодексу, актів
законодавства, а при відсутності таких
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов"язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позивальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 28 вересня 2007 р.
між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№ 370/П/99/2007-840, відповідно до умов якого
відповідачка отримала у тимчасове
користування грошові кошти в сумі 85 800
доларів США строком на 264 місяці зі
сплатою 12,49 % річних за користування
кредитними коштами та одноразової
сплати комісії за видачу кредиту 1,5 %
від суми кредиту (а.с. 7-10).

Згідно умов договору ОСОБА_2
зобов'язувалася повертати кошти
щомісячними платежами по 966,40 дол. США
до 28 числа поточного місяця з кінцевим
терміном повернення кредиту до 28.09.2029
року (п. п. 3.3.2 - 3.3.4 кредитного договору).

Пунктом 5.2 кредитного договору
визначено, що у разі прострочення
позичальником строку сплати
мінімально необхідного платежу по
погашенню кредиту, визначеного у п. 3.3.3
цього договору, а також у випадку
прострочення строку виконання
зобов»язань позичальником щодо
повернення кредиту, сплати всіх
нарахованих відсотків, комісій та
можливих штрафних санкцій у строк,
визначений у п. 4.2.3 цього договору,
позичальник сплачує банку пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла на час виникнення
заборгованості, від несвоєчасно
сплаченої суми за кожен день
прострочення.

Відповідно до п. 5.3 кредитного договору,
у разі порушення позичальником вимог п.
п. 4.3.2, 4.3.4, 4.3.11, 4.3.13, 4.3.14 цього договору
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 10 % від суми
кредиту, визначеного п. 1.1 цього
договору за кожний випадок.

Банк взяті на себе зобов'язання
виконав, надавши відповідачці кошти у
розмірі 85 800 доларів США, що
підтверджується валютним меморіальним
ордером № 440 від 28.09.2007 року (а.с. 26).

Відповідно до п. 4.2.4 кредитного
договору позивач має право вимагати
від позичальника дострокового
виконання зобов»язань щодо повернення
кредиту, сплати нарахованих відсотків
та інших платежів, передбачених
кредитним договором, можливих штрафних
санкцій, якщо позичальник не вніс
черговий мінімальний платіж у термін,
встановлений п. 3.3.3 кредитного
договору, а також у випадку не
оформлення договору іпотеки у строк,
визначений у цьому договорі.

Оскільки ОСОБА_2 належним чином не
виконувала умови договору, станом на
23.04.2013 р. виникла заборгованість на
загальну суму 148 283,79 долари США, що по
курсу НБУ еквівалентно 1 185 232 грн. 32 коп.,
яка складається із заборгованості: по
основній сумі кредиту 83 654,52 долари США,
що за курсом НБУ еквівалентно 668 650 грн.
58 коп.; за відсотками - 47 506,04 доларів США,
що за курсом НБУ еквівалентно 379 715 грн.
79 коп.; пені, відповідно п. 5.2 договору, в
сумі 8 543,23 долари США, що еквівалентно 68
286 грн. 01 коп.; та штрафу згідно п. 5.3
договору у розмірі 8 580 доларів США, що
еквівалентно 68 579 грн. 94 грн.

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього кодексу України.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу
України, зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Із наданих позивачем доказів видно, що
28 вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_3 був укладений договір поруки, за
змістом якого поручитель ОСОБА_3
зобов'язався відповідати перед
кредитором в солідарному порядку за
належне виконання ОСОБА_2 взятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором (а.с. 11, 12).

ОСОБА_3 заперечував факт укладення ним
договору поруки з посиланням на те, що
даний правочин він не підписував,
намірів і внутрішньої волі виступати
поручителем ОСОБА_2 у нього ніколи не
було, з останньою він познайомився у
приміщенні банку «Надра» коли планував
у 2007 р. взяти кредит, більше з
відповідачкою відносин не підтримував,
тоді ж він до ВАТ КБ «Надра» подавав
копії свого паспорту та
ідентифікаційного коду, проте через
невигідні умови кредитування він
відмовився від отримання кредиту у
позивача за первісним позовом,
документи йому повернуті не були.

Дані доводи ОСОБА_3 підтверджуються
висновком судово-почеркознавчої
експертизи від 07.02.2014 року за №
13521/13522/13-32, проведеної судовими
експертами Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, згідно з яким підписи від
імені ОСОБА_3 в договорі поруки від
28.09.2007 року, що укладений від імені ВАТ
КБ «Надра» та останнім, виконані не
ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням
його підпису (а.с. 99-102).

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що висновок експертизи одержаний з
порушенням порядку, встановленого
законом, не заслуговують на увагу та
суперечать матеріалами справи, крім
того представником позивача в суді
першої інстанції клопотання про
проведення повторної експертизи не
заявлялося.

Вказаний висновок
судово-почеркознавчої експертизи є
обгрунтованим і сумнівів у колегії
суддів не викликає, оскільки
узгоджується з іншими зібраними по
справі доказами й представником
позивача не спростований.

ОСОБА_3 після отримання від ВАТ КБ
«Надра» вимоги від 14.05.2013 року про
сплату заборгованості надсилав до
Банку листи від 31.05.2013 року та від
30.08.2013 року з повідомленням про те, що
договір поруки він не підписував, при
цьому просив провести службове
розслідування відносно осіб, які були
відповідальні за укладення договору
поруки. Він також звертався до
правоохоронних органів із заявою про
кримінальне правопорушення, на
підставі якої було порушено
кримінальне провадження щодо підробки
документів (а.с. 120-122).

Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України,
розгляд і вирішення цивільних справ у
судах проводиться на засадах
змагальності. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Представником позивача не надано суду
будь-яких переконливих доказів, які б
спростовували вимоги позивача за
зустрічним позовом.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що позовні вимоги ПАТ
«КБ «Надра» підлягають задоволенню в
частині стягнення вказаної
заборгованості за кредитом з
позичальника ОСОБА_2 та є недоведеними
в частині солідарного стягнення
кредиту з поручителя ОСОБА_3 Колегія
суддів також погоджується з висновками
суду щодо обґрунтованості зустрічних
позовних вимог ОСОБА_3, оскільки вони
знайшли своє підтвердження у судовому
засіданні.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Постановлене судом рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону й не може бути
скасованим з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Федоренка Сергія
Вікторовича в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
міста Києва від 12 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: