АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4190/14
Головуючий1 інстанції -
Справа № 638/1268/13-ц
Доповідач - Овсяннікова
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко
І.С.

при секретарі - Нестерцової І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Фідобанк»
правонаступником якого є ТОВ «Скай
Кепітал» на рішення Дзержинського
районного суду міста Харкова від 16
липня 2013 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Фідобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Фідобанк» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову вказав, що 04
лютого 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «СЕБ
Банк», найменування якого в подальшому
було змінено на ПАТ «Фідобанк», було
укладено кредитний договір, згідно з
яким позивачем було надано ОСОБА_2
кредит в сумі 349 960 грн. строком до 03
лютого 2028 року, зі сплатою відсотків з
користування кредитом в розмірі 18 %
річних.

Відповідно до умов договору ОСОБА_2
зобов'язався щомісячно проводити
часткове погашення кредиту в строки і в
сумі, згідно із графіком погашення
заборгованості за кредитом.

ОСОБА_2 порушив умови договору, ним не
виконуються зобов'язання щодо
погашення суми кредиту і сплати
процентів за його користування в
строки і в розмірі, визначені
договором.

В забезпечення виконання зобов'язання
ОСОБА_2 за кредитним договором між ПАТ
«Фідобанк» було укладено договори
поруки зі ОСОБА_3 15 серпня 2008 року та з
ОСОБА_4 04 лютого 2008 року.

Відповідно до умов цих договорів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов'язувалися перед
ПАТ «Фідобанк» відповідати за
виконання ОСОБА_2 умов щодо сплати суми
кредиту, процентів за користування
кредитом, комісійних, а також можливих
штрафних санкцій і інших витрат, в
розмірі, в строк і на умовах,
передбачених кредитним договором від 04
лютого 2008 року.

Оскільки зобов'язання за вказаним
кредитним договором ОСОБА_2 не
виконувались належним чином, станом на
15 січня 2013 року сума заборгованості за
кредитним договором становить 640060,20
грн. Цю суму Банк просить стягнути з
відповідачів солідарно.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 і його представник в
судовому засіданні позов визнали
частково. Вони заперечували проти
розміру суми, яку просив стягнути
позивач.

Просили застосувати строки позовної
давності, а також ОСОБА_2 просив
стягувати заборгованість з нього
особисто.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов не визнав. Пояснив, що не повинен
притягатись в якості відповідача,
оскільки не був повідомлений позивачем
про невиплату боргу ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов не визнав. Давав пояснення
аналогічні поясненням ОСОБА_3

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 16 липня 2013 року позовні
вимоги ПАТ «Фідобанк» задоволено
частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 заборгованість за кредитним
договором в сумі 531560,18 грн. та судовий
збір в сумі 3441 грн. В задоволенні
позовних вимог в іншій частині
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ПАТ «Фідобанк» подав
апеляційну скаргу, в якій вказав, що з
рішенням суду вони не згодні. Вважає, що
воно винесено з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
за недоведеністю обставин, що мають
значення та невідповідності висновків
суду обставинам справи.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 26 листопада 2013
року апеляційна скарга ПАТ «Фідобанк»
задоволена частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Фідобанк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 593 735 грн.

В іншій частині рішення суду залишено
без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 квітня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено
частково.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 26 листопада 2013 року
скасовано, справу передано на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи 04 лютого 2008 року
між АБ «Факторіал Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Фідобанк», укладено кредитний договір
№ 009-п/08, згідно умов якого Банк передав
ОСОБА_2 кошти у сумі 349 960грн. строком до
03 лютого 2028 року зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 18%.

04 лютого 2008 року між Банком та ОСОБА_4 та
15 серпня 2008 року між Банком та ОСОБА_3
укладено договори поруки, за якими
поручителі зобов'язалися перед
кредитором відповідати за виконання
ОСОБА_2 умов кредитного договору.

Відповідно до вимог ст. ст. 1049,1050,553,554,543
ЦК України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти
днів від дня пред'явлення
позикодавцем вимоги про це, якщо інше
не встановлено договором.

Якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Якщо позичальник своєчасно не повернув
речі, визначені родовими ознаками,
він зобов'язаний сплатити неустойку
відповідно до статей 549-552 цього
Кодексу, яка нараховується від дня,
коли речі мали бути повернуті, до
дня їх фактичного повернення
позикодавцеві, незалежно від сплати
процентів, належних йому відповідно
до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням),
то в разі прострочення повернення
чергової частини позикодавець має
право вимагати дострокового
повернення частини позики, що
залишилася, та сплати процентів,
належних йому відповідно до статті 1048
цього Кодексу.

За договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали
поруку, відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

У разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.

ОСОБА_2 умови кредитного договору не
виконував, у зв'язку з чим станом на 15
січня 2013 року утворилася
заборгованість .

Стягуючи з відповідачів солідарно на
користь Банку 531 560,18 грн. суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з тих
обставин, що саме ця сума і підлягає
поверненню.

При цьому суд виходив з п.3.3.3 кредитного
договору , яким визначено, що
позичальник зобов'язаний щомісячно
проводити часткове погашення кредиту в
строки та в сумі згідно з графіком
погашення заборгованості за кредитом.
За цим графіком розмір щомісячного
погашення кредиту складає 1 459 грн (а. с.
20-22).

Таким чином, графіком платежів, який є
складовою частиною договору, погашення
кредитної заборгованості та строки
сплати чергових платежів визначено
місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії
договору сторони встановили і строки
виконання боржником окремих
зобов'язань (внесення щомісячних
платежів), що входять до змісту
зобов'язання, яке виникло на основі
договору.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з ч. З ст. 254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

За загальним правилом перебіг позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Оскільки умовами договору (графіком
погашення кредиту) встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами
договору погашення кредиту та сплата
процентів повинні здійснюватись
позичальником частинами в останній
робочий день кожного місяця, початок
позовної давності для стягнення цих
платежів необхідно обчислювати з
моменту (місяця, дня) невиконання
позичальником кожного із цих
зобов'язань.

На порушення строків позовної давності
посилалися відповідачі, що і було
обґрунтовано враховано судом.

Отже, рішення суду ухвалено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права.

Що стосується посилання відповідачів
щодо зменшення суми , зазначеної в
рішення суду, на 244 000 грн., які внесені
відповідачами 31 січня 2014 року, то
колегія виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Позивачем заявлені вимоги про
стягнення заборгованості, яка виникла
станом на 15 січня 2013 року; рішення
ухвалено судом 16 липня 2013 року , а тому
внесена 14 січня 2014 року сума коштів у
розмірі 244 000 грн. не є предметом
розгляду.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, я313,
315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Фідобанк»,
правонаступником якого є ТОВ «Скай
Кепітал» - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 16 липня 2013 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення , однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: