АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №2-2973/11 № апеляційного
провадження:88-ц/796/8/2014Головуючий у суді
першої інстанції: Гайдук С.В.Доповідач
у суді апеляційної інстанції:
Побірченко Т.І. 29 липня 2014 року
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів Рейнарт І.М.,
Кабанченко О.А. при
секретарі Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 15 червня 2012 року в справі за
позовом ОСОБА_4, правонаступниками якої
після її смерті є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, до
ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, Южненська сільська рада
Ічнянського району Чернігівської
області про визнання недійсним
заповіту та визнання права власності
на спадщину за законом,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2010 року позивач ОСОБА_4
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про визнання недійсним заповіту та
визнання права власності на спадщину
за законом. Посилалася на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько
ОСОБА_8. Спадкоємцями першої черги є
вона та дружина батька - відповідач
ОСОБА_3. На день смерті батьку належала
Ѕ частина двокімнатної квартири за
адресою: АДРЕСА_1 та інше нерухоме та
рухоме майно. Вона своєчасно
звернулася із заявою про прийняття
спадщини після смерті свого батька.
Спадкова справа заведена 24.12.2009 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7.
Після відкриття спадщини згідно витягу
з електронної бази реєстру заповітів
було встановлено, що покійний ОСОБА_8
ніяких заповітів не залишав. Однак 13
березня 2010 року в Чернігівській філії
державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України реєструється заповіт
начебто від імені ОСОБА_8, який був
посвідчений 28.10.1996 року Южненською
сільською радою Ічнянського району
Чернігівської області, яким все майно
покійного ОСОБА_8 заповідається його
дружині - відповідачу ОСОБА_3. Вважала,
що заповіт, який з'явився у 2010 році,
датований 1996 роком, є підробленим,
оскільки їй було достеменно відомо, що
її батько за життя ніяких заповітів не
складав, а тому просила визнати заповіт
від 28 жовтня 1996 року недійсним,
оскільки він заповідачем ніколи не
підписувався.

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 15 червня 2012
року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті
особи: Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
Южненська сільська рада Ічнянського
району Чернігівської області про
визнання недійсним заповіту та
визнання права власності на спадщину
за законом задоволений. Визнано
недійсним заповіт від 28.10.1996 року,
складений від імені ОСОБА_8 та
посвідчений Южненською сільською
радою Ічнянського району
Чернігівської області; визнано за
ОСОБА_4 право власності на спадкове
майно - ј частину квартири АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
померлого батька ОСОБА_8.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просила рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 15 червня 2012
року скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального
закону, неповне з'ясування обставин
справи, неналежну оцінку доказів по
справі. Зазначала, що Висновок судової
почеркознавчої експертизи від 22.02.2012
року, проведений КНДІСЕ, викликає
сумнів в його правильності, судом не
досліджувався. Судом неправильно
об'єднані в одне провадження
неоднорідні, непов'язані між собою
позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Встановлено, що позивач ОСОБА_4
була рідною дочкою ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1,
виданим 11.02.2010 року відділом
реєстрації смерті м. Києва (а.с.6, т.1).
Спадкоємцями першої черги за законом
була вона та дружина батька відповідач
ОСОБА_3.

На день смерті батьку позивачки
ОСОБА_4 належала Ѕ частина двокімнатної
квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася
спадщина і сторони звернулися із
заявами до нотаріуса про прийняття
спадщини у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК
України строк та у встановленому ст..1269
ЦК України порядку (а.с.7, т.1).

Спадкова справа була заведена
24.12.2009 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, у Спадковому реєстрі
(спадкові справи) №48679390. (а.с.8, т.1).

Згідно витягу із Спадкового
реєстру заповітів від 24.12.2009 року -
інформація щодо заповіту від імені
ОСОБА_8 відсутня (а.с.29, т.1).

Відповідно витягу із Спадкового
реєстру заповітів 13.05.2010 року в
Чернігівській області Южненській
сільській раді Ічнянського району
знайдено заповіт ОСОБА_8, посвідчений
28.10.1996 року (а.с.9, т.1).

Відповідно до Висновку судової
почеркознавчої експертизи Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз від 22.02.2012 року №13026/11-32/2187/12-32,
підписи від імені ОСОБА_8 в графі
«Підпис» в двох примірниках заповіту
від 28.10.1996 року та графі «Розписка про
одержання нотаріально оформленого
документа» в журналі реєстрації
нотаріальних дій виконавчого комітету
Южненської сільської ради народних
депутатів Ічнянського району за 1995 рік
виконані не ОСОБА_8, а іншою особою з
деяким наслідуванням підпису ОСОБА_8
(а.с.203-207, т.1).

Згідно ст.1233 ЦК України,
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно ч.2 ст. 1234 ЦК України,
право на заповіт здійснюється
особисто. Вчинення заповіту через
представника не допускається.

Згідно вимог ст. 1247 ЦК України,
загальними вимогами до форми заповіту
є складання заповіту у письмовій формі
із зазначенням місця та часу його
складання, заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем та посвідчений
нотаріусом або іншими посадовими,
службовими особами, визначеними у
ст.ст.1251,1252 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ст. 1257 ЦК
України, заповіт, складений особою, яка
не мала на це права, а також заповіт,
складений з порушенням вимог щодо його
форми та посвідчення, є нікчемним. За
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі. У разі
недійсності заповіту спадкоємець, який
за цим заповітом був позбавлений права
на спадкування, одержує право на
спадкування за законом на загальних
підставах.

До набрання рішенням суду першої
інстанції законної сили, ІНФОРМАЦІЯ_2
року помирає ОСОБА_4 у віці 50 років (
а.с.85, т.2), правонаступниками якої є її
чоловік ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 -
спадкоємці за законом.

Визнаючи недійсним заповіт від
28.10.1996 року, складений від імені ОСОБА_8
суд виходив з вимог закону та
досліджених доказів та враховуючи, що
по даній справі оспорювалося право
власності на нерухоме майно, яке
належало за життя ОСОБА_8, визнав за
його дочкою ОСОБА_4 право власності в
порядку спадкування за законом на ј
частину квартири АДРЕСА_1. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і не впливають на
законність ухваленого рішення.

В провадженні Шевченківського
районного суду м. Києва знаходиться
цивільна справа №761/30855/13-ц, провадження
№2/761/1208/2014 за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадщину за законом, яке ухвалою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 03 квітня 2014 року зупинено до
розгляду даної справи.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК
України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 15 червня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-