Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Гвоздика П.О.,

суддів: Дербенцевої Т.П.,
Журавель В.І.,

Завгородньої І.М.
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз» до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
використаний природний газ

за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі
представника на рішення Ленінського
районного суду м. Донецька від 3 грудня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 10 лютого 2014 року,
-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз» (далі - ПАТ
«Донецькміськгаз») звернулося до суду
із указаним позовом, мотивуючи вимоги
тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є
споживачами послуг із газопостачання
по АДРЕСА_1, які надаються товариством.
Внаслідок порушення ними строку та
порядку оплати наданих послуг у період
із 1 листопада 2011 року по 1 листопада 2013
року утворилася заборгованість у
розмірі 16 999, 06 грн, яку позивач просив
стягнути із боржників. Крім того,
позивач просив застосувати наслідки
порушення грошового зобов'язання,
передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, та
стягнути із відповідачів 3 % річних у
розмірі 677, 04 грн та 124, 27 грн інфляційних
втрат.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Донецька від 3 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 10 лютого 2014 року, позов задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ПАТ «Донецькміськгаз»
заборгованість за використання
природного газу за період із 1
листопада 2011 року по 1 листопада 2013 року
у розмірі 16 999, 06 грн, інфляційні втрати
у розмірі 124, 27 грн, 3 % річних у розмірі
677, 04 грн. Вирішено питання про судові
витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі
представника, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду першої інстанції, ухвалу
апеляційного суду та ухвалити нове
рішення про відмову у позові.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

За ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма
підлягає застосуванню до цих
правовідносин; чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити; як
розподілити між сторонами судові
витрати; чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення;
чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Указаним вимогам закону оскаржувані
судові рішення не відповідають.

У справі встановлено, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 є споживачами послуг із
газопостачання по АДРЕСА_1.

4 жовтня 2010 року між ОСОБА_4 та ПАТ
«Донецькміськгаз» було укладено
договір № 58179 про надання послуг із
газопостачання, за умовами якого
виконавець зобов'язується безперервно
надавати споживачеві, членам його сім'ї
та іншим особам, зареєстрованим у
квартирі, послуги із постачання
природного або скрапленого газу від
групових резервуарних установок для
побутових потреб з гарантованим рівнем
надійності, безпеки, якості та
величиною тиску, а споживач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами (цінами) у строк і на умовах,
передбачених договором.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції погодився із наданими
позивачем розрахунками заборгованості
з послуги із газопостачання за період
із 1 листопада 2011 року по 1 листопада 2013
року та зазначав, що відповідач не
надав доказів на підтвердження своїх
заперечень.

Перевіряючи обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, апеляційний суд
зазначав, що у 2012 році відповідачем
було використано природного газу
більше 6 000 куб. м, тому нарахування
плати за газ здійснювалось за тарифами
2, 2482 за 1 куб. м газу. Крім того,
було проведено нарахування плати за
нормами споживання у зв'язку з
виявленням самовільного підключення з
18 жовтня 2012 року по 11 грудня
2012 року. Вказане нарахування проведено
на підставі п. 2.1. Порядку
відшкодування збитків, завданих
газопостачальному або
газорозподільному підприємству
внаслідок порушення споживачем
природного газу Правил надання
населенню послуг з газопостачання.

Із такими висновками погодитися не
можна.

Пунктом 10 Правил надання населенню
послуг з газопостачання, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 9 грудня 1999 року № 2246
(далі - Правила), визначено, що
розрахунок населення за надані послуги
з газопостачання здійснюється
починаючи з 1 січня 2007 року за
роздрібними цінами, диференційованими
залежно від обсягів споживання, що
встановлені НКРЕ, за показаннями
лічильників газу, а у разі їх
відсутності - за нормами споживання
природного газу. Застосування
роздрібних цін, диференційованих
залежно від річних обсягів споживання,
у поточному році для споживачів
здійснюється залежно від річного
обсягу використання природного газу
(зафіксованого на особових рахунках
споживача) у попередньому році.

Роздрібні ціни на природний газ, що
використовується для потреб населення,
Міжнародного дитячого центру "Артек" і
Українського дитячого центру "Молода
гвардія", затверджено постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 13 липня
2010 року № 812 (далі - Роздрібні ціни). За
змістом указаного документа за умови,
що обсяг споживання природного газу не
перевищує 2500 куб. м на рік ціна (грн/куб.
м) становить: за наявності
газових лічильників - 72,54, за
відсутності газових лічильників -
79, 80; за умови, що обсяг споживання
природного газу не перевищує 6000 куб. м
на рік: за наявності газових
лічильників - 109,80, за відсутності
газових лічильників 120, 78; за
умови, що обсяг споживання природного
газу не перевищує 12000 куб. м
на рік: за наявності газових
лічильників - 224, 82, за відсутності
газових лічильників - 247, 32; за умови, що
обсяг споживання природного газу
перевищує 12000 куб. м на рік: за наявності
газових лічильників - 268, 56, за
відсутності газових лічильників - 295,
41.

Згідно п. п. 6, 7 Правил, які узгоджуються
із положеннями п. 29 договору про
надання послуг із газопостачання,
газопостачання припиняється у разі:
проведення планово-профілактичного
обслуговування та/або капітального
ремонту систем
газопостачання;ліквідації наслідків
аварій, спричинених надзвичайними
ситуаціями техногенного, природного
або екологічного характеру, та
проведення ремонтно-відновних
робіт;порушення споживачем строків
сплати за надані послуги з
газопостачання, встановлених в абзаці
п'ятнадцятому пункту 10 та у пункті 17 цих
Правил; самовільного використання газу
споживачем; самовільного підключення
газових приладів і пристроїв споживача
до системи газопостачання; зривання
або пошкодження пломб на запірних
пристроях, засувках на вводі в будинок,
пошкодження або зняття інвентарних
заглушок тощо; порушення споживачем
Правил безпеки систем газопостачання,
що створює загрозу виникнення
аварійної ситуації; подання споживачем
письмової заяви про припинення
газопостачання; відмови споживача від
встановлення лічильника газу з
ініціативи і за кошти
газопостачального підприємства.

У зазначених випадках газорозподільне
підприємство зобов'язане
поінформувати споживача про причини і
строки припинення газопостачання, а
газопостачальне підприємство -
здійснити протягом одного місяця
перерахунок оплати послуг, що
надавалися споживачеві.

Припинення постачання газу
споживачеві в житлових будинках
залежно від обставин здійснюється
шляхом перекриття запірних пристроїв
та встановлення пломби та/або
інвентарної заглушки перед газовим
приладом (пристроєм) або на ввідному
газопроводі. У разі самовільного
відновлення споживачем газопостачання
здійснюється механічне від'єднання
відводу газопроводу від діючого
газопроводу.

Про припинення газопостачання
складається акт у двох примірниках,
один з яких залишається у споживача.

На підставі п. 34 Правил споживач несе
відповідальність згідно із
законодавством за пошкодження
лічильника газу, пломб на ньому,
порушення цілісності або пошкодження
повірочного тавра, а також дії, що
призводять до заниження показань
лічильника, самовільне підключення до
системи газопостачання.

Порядок відшкодування збитків,
завданих газопостачальному або
газорозподільному підприємству
внаслідок порушення споживачем
природного газу Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджено постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 29 травня 2003 року
№ 475 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 35 Правил та п. 3.1.
Порядку, про порушення, допущені
споживачем під час користування газом,
відповідальні представники
газорозподільного (газопостачального)
підприємства складають акт-претензія
у двох примірниках, один з яких
залишається у споживача. На підставі
акта-претензії визначається розмір
завданих споживачем збитків, які
відшкодовуються ним відповідно до
законодавства.

Апеляційний суд вважав встановленими
обставини щодо відключення
відповідачів від газопостачання із 10
липня 2012 року по 18 жовтня 2012 року та
самовільне відновлення ними
газопостачання на підставі наданого
позивачем розрахунку заборгованості
та пояснень його представника у
судовому засіданні (а. с. 28-35).

У ч. 2 ст. 59 ЦПК України зазначено, що
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Достовірність, належність та
допустимість розрахунку
заборгованості за послуги із
газопостачання як доказу у справі
апеляційний суд у порушення вимог ст. 212
ЦПК України не перевірив.

Враховуючи те, що акт про припинення
газопостачання та акт виявлення
порушень відповідачами Правил надання
населенню послуг з газопостачання у
матеріалах справи відсутній, такі
обставини є невстановленими, тому
підстави нарахування плати за спожитий
у період із 10 липня 2012 року по 18 жовтня
2012 року газ підлягають перевірці.

Крім того, погоджуючись із висновками
суду першої інстанції та розрахунком
позивача, апеляційний суд не звернув
уваги, що у разі самовільного
відновлення газопостачання розрахунок
збитків здійснюється за Нормами
споживання природного газу населенням
у разі відсутності газових лічильників
(далі - Норми), затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від
8 червня 1996 № 619, з дня припинення
газопостачання до дня виявлення
самовільного відновлення
газопостачання (п. 2.1. Порядку).

Дійшовши висновку про те, що
газопостачання припинено 10 липня
2012 року, а допущені відповідачами
порушення було зафіксовано
контролером 18 жовтня 2012 року, не
звернув уваги на те, що розрахунок
збитків у зв'язку з цим проведено із 18
жовтня 2012 року по 11 грудня 2012 року,
тобто не до дня виявлення самовільного
відновлення газопостачання, а
починаючи із цього дня до відновлення
газопостачання об'єкта споживача.

У поясненнях до апеляційної скарги
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначали, що 24 грудня
2012 року із ПАТ «Донецькміськгаз» було
укладено угоду про погашення
заборгованості за спожитий газ, у якій
сторони дійшли згоди про те, що станом
на 12 грудня 2012 року за споживачами
рахується заборгованість у розмірі 4 934,
06 грн, яка підлягає погашенню в строк до
1 січня 2015 року (а. с. 70-73).

Обставин на спростування указаних
доводів апеляційний суд не навів, у
порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України
не перевірив обсяг грошового
зобов'язання відповідачів з огляду на
те, що угода про погашення
заборгованості за спожитий газ від 24
грудня 2012 року укладена в межах
розрахункового періоду, за який
стягується заборгованість.

Враховуючи те, що допущені апеляційним
судом порушення унеможливили
встановлення обставин, що мають
значення для правильного вирішення
справи, постановлену ним ухвалу
необхідно скасувати з підстав,
передбачених ст. 338 України,
а справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справах, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі
представника задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 10 лютого 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді:
Т.П. Дербенцева

В.І. Журавель

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко