№ 336/2197/14-ц
провадження № 2/336/1415/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя в складі:

головуючого судді
Дмитрюк О.В.,

при секретарі
Петрові С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності у порядку спадкування за
законом, за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 (третя особа - ОСОБА_4) про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом та стягнення
грошової компенсації за частину
квартири, -

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
визнання права власності у порядку
спадкування за законом та усунення
перешкод в користуванні власністю.

Ухвалою суду від 28.05.2014 р. позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині усунення
перешкод в користуванні власністю
залишені без розгляду.

У позові зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
померла його дружина ОСОБА_3, заповіту
на випадок смерті не залишила.

Спадкоємцями за законом є він та донька
ОСОБА_3 - ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина у вигляді ? частини квартири
АДРЕСА_1.

На час відкриття спадщини він проживав
та був зареєстрований у вказаній вище
квартирі разом із спадкодавцем.

Він звернувся до нотаріуса з метою
отримання свідоцтва про право на
спадщину, але не зміг надати оригіналу
правовстановлюючого документу, у
зв»язку з чим нотаріусом була винесена
постанова про відмову в оформленні
права на спадщину за законом.

За позовом ОСОБА_1, посилаючись на
ст.ст.1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, просить
визнати за ним право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1, після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним
позовом, який уточнювала в процесі
розгляду справи. Посилаючись на ті ж
обставини, що і ОСОБА_1 в частині
визнання права власності у порядку
спадкування, просить визнати за нею
право власності на ? частину спірної
квартири.

Крім того, посилаючись на ст.ст.355, 356, 358,
383, 386 ЦК України, ст.47, 150, 155 ЖК України,
просить стягнути з неї на користь
ОСОБА_1 вартість ? частини в квартирі
АДРЕСА_1 у розмірі 35075 грн.

В обґрунтування вказаних вимог
зазначила, що спірна квартира має дві
кімнати площею 16 та 11,9 кв.м., загальна
площа квартири складає 47,76 кв.м. Вона
має намір реалізувати своє право на
визначення порядку користування
квартирою. На сьогоднішній день у них з
відповідачем нема будь-якої
домовленості з приводу користування
спірним майном. В даний час в квартирі
зареєстровані, окрім неї та
відповідача, член її сім»ї - ОСОБА_4

Згідно висновку експерта виділення в
натурі їй ? та ? частини квартири
неможливо, як неможливо виділити в
натурі й частку відповідача, внаслідок
чого є неможливим встановлення порядку
користування спірною квартирою між
сторонами.

Оскільки нею подано позов про визнання
права власності на ? частку квартири в
порядку спадкування за законом, вона
звернулась до ТОВ «Національна
експертно-правова група» з заявою про
проведення оцінки ? частки квартири
АДРЕСА_1, що складає 35075 грн.

Представник позивача за первісним
позовом підтримав позов, пред»явлений
ОСОБА_1 Заперечував проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 в частині сплати
ОСОБА_1 компенсації на ? частку спірної
квартири, оскільки вважає суму
компенсації значно заниженою. Розмір
суми вважав таким, що не підтверджений
належними та допустимими доказами.

Представник відповідача за первісним
позовом та ОСОБА_2 просили задовольнити
зустрічну позовну заяву.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання
не з»явилась, про розгляд справи
повідомлялась, заяви про бажання
приймати участь у розгляді справи до
суду не подавала.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача за
первісним позовом, відповідача та її
представника, суд вважає, що позов
ОСОБА_1 заявлений обгрунтовано і
підлягає задоволенню, позовні вимоги
ОСОБА_2 підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
№ 13667 про право власності на житло від
17.05.2012 р., виданого Шевченківською
районною адміністрацією, ОСОБА_3
належить ? частина квартири АДРЕСА_1.
Право власності ОСОБА_3 зареєстровано в
ОП ЗМБТІ (а.с.34 зв.).

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3 померла (а.с.30),
після її смерті відкрилась спадщина у
вигляді вказаної частки квартири.

Спадкоємицями першої черги після
смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1, як чоловік, та
ОСОБА_2, як донька померлої.

Згідно довідки ВП КП ВРЕЖО № 10 МКП
«Основаніє» від 13.06.2013 р. (а.с.31), ОСОБА_1
постійно мешкав та був зареєстрований
разом з ОСОБА_3 на час її смерті за
адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 25.05.2013 р. звернулась до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті матері
(а.с.25).

Постановою державного нотаріуса
П»ятої Запорізької державної
нотаріальної контори ОСОБА_1 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, у зв»язку
з тим, що ним не надано оригіналу
правовстановлюючого документу на
майно, належне спадкодавцеві
(а.с.35зв.-36).

За ст.1261 ЦК України у першу чергу право
на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1,3 ст.1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав із спадкодавцем, має подати
до нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини; спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

Виходячи з того, що сторони, як
спадкоємці першої черги, прийняли
спадщину після смерті ОСОБА_3 у порядку,
визначеному ст.1269 ЦК України, суд
вважає позовні вимоги в частині
визнання за ними права власності у
порядку спадкування за законом такими,
що підлягають задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині стягнення з ОСОБА_2 компенсації
за належну ОСОБА_1 частку в спірній
квартирі, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК припинення
права особи на частку в спільному майні
допускається за наявності
передбачених пп. 1-3 ч. 1 ст.365 ЦК України
обставин, а саме якщо: частка є
незначною і не може бути виділена в
натурі; річ є неподільною; спільне
володіння і користування майном є
неможливим і таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї і за
умови ( ч.2 ст.365 ЦК) попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

Висновок про істотність шкоди, яка може
бути завдана співвласнику та членам
його сім'ї, вирішується у кожному
конкретному випадку з урахуванням
обставин справи, особливостей об'єкта,
який є спільним майном.

За висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 118-14
від 12.09.2014 року виділити в натурі
власнику ОСОБА_2 ? частину та ? частину,
та власнику ОСОБА_1 ? частину в квартирі
АДРЕСА_1 з технічної точки зору, не
надається за можливе (а.с.79-81).

Однак неможливість виділення в натурі
часток сторін у вказаній вище квартирі
не свідчить про наявність умов для
застосування п., п.1, 2 ч.1 ст.365 ЦК України,
бо частка ОСОБА_1 складає 1/4 частину
квартири і не є незначною порівняно до
частки позивача. При цьому, згідно
технічного паспорту (а.с.58), спірна
квартира має дві жилі кімнати, площею
16,0 та 11,9 кв.м. Згідно постанови
Запорізького виконкому обласної Ради
народних депутатів та президії
обласної ради профспілок № 2 від 08.01.1985
р. «Про правила обліку громадян, що
потребують поліпшення житлових умов та
надання їм житлових приміщень» рівень
середньої забезпеченості житловою
площею в м.Запоріжжя визначений в 8 м.кв.
Мінімальний розмір житлової площі на
кожного члена сім»ї на території
Запорізької області встановлений в
розмірі 6 м.кв. Таким чином, на частку, що
належить ОСОБА_1, припадає 6,98 к.в.м. (27,9
кв.м./4), що є більшим від мінімального
розміру, встановленого на території
Запорізької області.

Встановлені під час розгляду справи
обставини не свідчать про наявність
умов застосування п.3 ч.1 ст.365 ЦК
україни, бо не дають підстав вважати
про неможливість встановлення
порядоку спільного володіння і
користування вказаним житловим
приміщенням.

Також матеріали справи не містять
доказів того, що припинення 1/4 частки
ОСОБА_1 не завдасть істотної шкоди його
інтересам, оскільки відсутня
інформація про наявність у відповідача
за зустрічним позовом іншого житлового
приміщення, яке б належало йому на
праві власності чи користування.

Крім того, як роз'яснив Пленум
Верховного Суду України у постанові
від 04 жовтня 1991 року № 7 "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок", при
неможливості виділу частки будинку в
натурі або встановлення порядку
користування ним, власнику, що
виділяється, за його згодою
присуджується грошова компенсація.
Розмір грошової компенсації
визначається за угодою сторін, а при
відсутності такої угоди - судом по
дійсній вартості будинку на час
розгляду справи. Під дійсною вартістю
будинку розуміється грошова сума, за
яку він може бути проданий в даному
населеному пункті чи місцевості. Для її
визначення при необхідності
призначається експертиза.

В процесі розгляду справи ОСОБА_2,
на виконання вимог ч.2 ст.365 ЦК України,
внесла на депозитний рахунок суду
вартість частки, що належить ОСОБА_1,
яку визначила згідно звіту з оцінки
майна, складеного ТОВ «Національно
експертно-правова група». Як зазначено
в звіті, вартість ? частини квартири
АДРЕСА_1 станом на 04.02.2014 р. складає 35 075
грн. Таким чином, станом на дату оцінки,
спір в суді про припинення частки
позивача за первісним позовом, не
перебував (зустрічний позов прийнято
до судового розгляду 28.05.2014 р.).

Представник ОСОБА_1 категорично
не погоджуючись з сумою, яку бажає
сплатити ОСОБА_2, як компенсацію за
частку позивача за первісним позовом,
заявив клопотання про призначення
судової будівельно-технічної
експертизи та вирішення якої просив
поставити питання про визначення
ринкової вартості житлового
приміщення квартири АДРЕСА_1. Згідно
висновку експерта (а.с.105-110), ринкова
вартість зазначеної квартири може
складати 354 359 грн.

Клопотань від ОСОБА_2 про
призначення у справі експертиз до суду
не надходило.

Враховуючи наведене вище, судом
не встановлено підстав, визначених
ст.365 ЦК України, для припинення частки
ОСОБА_1 в спірній квартири, у зв»язку з
чим позов ОСОБА_2 в цій частині
задоволенню не підлягає, а сума, яка нею
внесена нею на депозитний рахунок суду
підлягає повернення позивачу за
зустрічним позовом.

На підставі ст.88 ЦПК України, суд
стягує зі сторін на користь іншої
сторони, понесені ними судові витрати,
що складаються з судового збору,
пропорційно до задоволених позовних
вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 208, 209, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності у порядку спадкування
за законом - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
(третя особа - ОСОБА_4) про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом та стягнення грошової
компенсації за частину квартири -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом, після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом, після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в
частині стягнення компенсації -
відмовити.

Зобов'язати Територіальне управління
Державної судової адміністрації
України в Запорізькій області
повернути шляхом виплати ОСОБА_2 кошти
в сумі 35075 (тридцять п»ять тисяч
сімдесят п»ять) гривень, яка внесена на
депозитний рахунок ТУ ДСАУ в
Запорізькій області відповідно до
квитанції № 0110035 від 02 грудня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 485,57 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 350,75 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через Шевченківський
районний суд м.Запоріжжя протягом
десяти днів після проголошення рішення
суду апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.В.Дмитрюк