У х в а л а

ІМенем УКраїни

30 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,

Наумчука М.І.,
Ступак О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«БТА Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Кодимського районного суду
Одеської області від 23 листопада 2012
року та рішення апеляційного суду
Одеської області від 17 квітня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «БТА
Банк» звернулось до суду з указаним
позовом. Зазначало, що 6 лютого 2008 року
між товариством з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«БТА-Експрес» та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № 2010908, за умовами
якого банк надав кредит в розмірі 18 300
грн зі сплатою 48 % річних за
користування ним на строк до 6 лютого 2010
року. Згодом ТОВ «Фінансова компанія
«БТА-Експрес» відступило своє право
вимоги за кредитним договором № 2010908
від 6 лютого 2008 року ПАТ «БТА Банк».
Оскільки відповідач свої зобов'язання
за кредитним договором не виконує,
просило задовольнити позов.

Рішенням Кодимського районного суду
Одеської області від 23 листопада 2012
року позов ПАТ «БТА Банк» задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
позивача заборгованість за кредитним
договором у розмірі 39 666 грн 2 коп., в
тому числі - 16 447 грн 20 коп.
заборгованості за кредитом, 592 грн 9 коп.
строкової заборгованості по сплаті
процентів, 20 626 грн 73 коп. простроченої
заборгованості по сплаті процентів та 2
000 грн пені. У задоволенні іншої частини
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 17 квітня 2013 року рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення розміру пені скасовано,
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь
позивача 121 401 грн 43 коп. В іншій частині
рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині стягнення пені та
ухвалюючи нове рішення в цій частині,
апеляційний суд виходив з того, що пеня
є платою за користування грошима у разі
неналежного виконання відповідачем
зобов'язань за договором.

Проте з такими висновками суду
погодитися не можна.

Судами встановлено, що 6 лютого 2008 року
між товариством з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«БТА-Експрес» та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № 2010908, за умовами
якого банк надав кредит у розмірі 18 300
грн зі сплатою 48 % річних за
користування ним на строк до 6 лютого 2010
року.

Згідно п. 8.1 кредитного договору № 2010908
від 6 лютого 2008 року за порушення
строків повернення кредиту та сплати
процентів позичальник сплачує
кредитору пеню у розмірі 1 % від суми
простроченого щомісячного платежу
(або) платіж за кожен день прострочення.

У зв'язку з неналежним виконанням
кредитних зобов'язань, станом на 1
лютого 2012 року у відповідача
утворилась заборгованість у розмірі
159067 грн 45 коп., яка складається з: 16447 грн
20 коп. прострочена заборгованість за
кредитом, 592 грн 9 коп. строкова
заборгованість по сплаті процентів, 20
626 грн 73 коп прострочена заборгованість
по сплаті процентів, 121 401 грн 43 коп. -
пеня нарахована за несвоєчасне
погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою у
вигляді пені та штрафу, що є грошовою
сумою або іншим майном, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК
України).

Частиною 3 статті 549 ЦК України
встановлено, що пенею є неустойка, яка
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання, тобто
встановлює юридичні наслідки у вигляді
обов'язку сплатити певну суму, яка
залежить не тільки від розміру
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання, а й від часу такого
невиконання.

Таким чином, пеня - це спосіб
забезпечення виконання основного
зобов'язання, а не плата за
користування грошима, як про це
помилково зазначено у рішенні
апеляційного суду.

Отже її розмір може бути зменшений
судом відповідно до положень ч. 3 ст. 551
ЦК України за наявності обставин,
передбачених цією статтею.

Вказуючи на те, що ТОВ «Фінансова
компанія «БТА-Експрес» відступило своє
право вимоги за кредитним договором №
2010908 від 6 лютого 2008 року ПАТ «БТА Банк»,
суди на підтвердження цієї обставини
не навели допустимих доказів.

Відповідно до ст. ст. 512, 513 ЦК України
правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

Оскільки кредитний договір на підставі
якого виникло зобов'язання у
відповідача укладено у письмовій
формі, то у письмовій формі мав бути
укладений і правочин про відступлення
кредитором права вимоги позивачеві.

Такий договір у справі відсутній.

Лист, на який посилається ПАТ «БТА
Банк» (а.с. 13), не є таким правочином.

Крім того, у цьому листі зазначено, що
договір про відступлення права вимоги
був укладений 17 серпня 2007 року, тобто до
укладення кредитного договору.

У зв'язку з цим суди мали з'ясувати чи
могло перейти до позивача право вимоги
за кредитним договором з урахуванням
положень ст. 514 ЦК України.

Порушення судами при вирішенні спору
норм процесуального права (ст. ст. 10, 60,
179 ЦПК України) унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для її правильного
вирішення, тому судові рішення не
можуть вважатись законними і
обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК
України підлягають скасуванню, з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Кодимського районного суду
Одеської області від 23 листопада 2012
року та рішення апеляційного суду
Одеської області від 17 квітня 2013 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк
Судді: В.І. Амелін С.О. Карпенко
М.І. Наумчук О.В.
Ступак