Провадження №6/761/1501/2014
У Х В А Л А

Іменем України

14 липня 2014 року Шевченківський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Саадулаєва А.І.

при секретарі - Булах Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві подання старшого
державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві Андрійка
Є.Л. про примусове входження до житла
боржника ОСОБА_2, -

В С Т А
Н О В И В:

У липні 2014 року старший державний
виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві Андрійко Євген Леонідович
(далі по тексту - державний виконавець)
звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з поданням,
погодженим із начальником ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві Гоцієм
Б.І., про примусове входження до житла.
Подання мотивоване тим, що на
примусовому виконанні у ВДВС
Шевченківського РУЮ м. Києва
знаходиться виконавче провадження з
виконання виконавчого напису №595 від
29.11.2012 року, виданого П/Н КМНО ОСОБА_4,
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Ерсте Банк» боргу в сумі 460260,26 грн. та
200286,51 євро.

Як зазначає державний виконавець,
боржник не вчиняє жодних дій,
спрямованих на добровільне виконання
виконавчого напису. Державним
виконавцем неодноразово направлялась
вимога, якою ОСОБА_2 зобов'язувалась
надати для опису квартиру АДРЕСА_1,
разом з тим, вимогу державного
виконавця не виконано, провести опис та
арешт майна не виявилося можливим. Крім
того, державним виконавцем
неодноразово було здійснено вихід за
адресою проживання боржника, провести
опис та арешт майна не виявилося
можливим, так як двері ніхто не
відчинив. Оскільки, для подальшого
виконання виконавчого напису
необхідно провести опис та арешт майна
боржника, однак боржник перешкоджає
державному виконавцю у входженні до
займаного приміщення, шляхом не
надання доступу до приміщення, у
зв'язку з чим здійснення опису та
арешту майна боржника для подальшої
його реалізації в рахунок погашення
боргу не виявляється можливим, а тому
державний виконавець звернувся до суду
з поданням, відповідно до якого просить
йому дозволити здійснити примусове
проникнення до житлового приміщення за
адресою: АДРЕСА_1.

У судове засідання державний
виконавець не з'явився, повідомлений
належним чином про розгляд справи.

Боржник та стягувач у судове засідання
не з'явилися, відповідно до
ч.2 ст.376 ЦПК України, суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали виконавчого
провадження, вважає, що подання не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до положень п. 10 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець має право
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання.

Положення ст. 30 Конституції України
гарантують недоторканість житла. Не
допускається проникнення до житла чи
до іншого володіння особи, проведення в
них огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України,
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або дитини чи про
постановлення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
або іншої особи, в якої перебуває майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, або дитина
стосовно якої складено виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Обов'язок державного виконавця, як це
вбачається із ст. 5 Закону України «Про
виконавче провадження», полягає у
необхідності вжиття заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно та повно
вчиняти виконавчі дії.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що відповідно до
виконавчого напису №595 від 29.11.2012 року,
виданого П/Н КМНО ОСОБА_4, стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» борг
в сумі 460260,26 грн. та 200286,51 євро.

24.01.2013 року державним виконавцем ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві Мороз
Л.Є. відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого напису №595 від
29.11.2012 року, виданого П/Н КМНО ОСОБА_4 та
надано боржнику ОСОБА_2 строк для
добровільного виконання вказаного
виконавчого напису.

Доказів в порядку ст. 60 ЦПК України, що
дана постанова одержана боржником
ОСОБА_2 державним виконавцем до
матеріалів подання не надано.

Зі змісту ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» вбачається, що
примусовому виконанню підлягають
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи, зокрема виконавчі
написи, що видаються нотаріусами.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження», заходами
примусового виконання рішень є:
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державним виконавцем до подання не
додано доказів про отримання боржником
вимоги № 372/2 від 22.01.2014 року та вимоги
№372/2 від 19.02.2014 року щодо надання
доступу до квартири для проведення
опису. У зв'язку з чим суд приходить до
висновку, що боржник не був належним
чином повідомлений про необхідність
надання доступу до майна для
проведення державним виконавцем опису
майна та інших виконавчих дій.

Крім того, як вбачається з Довідки
форми № 3 від 29.01.2014 року, за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстровані також ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а тому, у разі
задоволення подання про примусове
проникнення до житла можуть бути
порушені права інших осіб,
зареєстрованих у даній квартирі.

Щодо актів державного виконавця, суд
вважає за необхідне зазначити те, що
дані акти були складені за відсутності
понятих, лише за участю державного
виконавця, а тому суд не приймає їх в
якості належного та допустимого
доказу.

Як вбачається з доданих до подання
додатків, доказів, які б свідчили про
те, що боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
виконавчим написом державним
виконавцем не надано.

З огляду на викладене, суд вважає, що
державним виконавцем виконавчі дії
проведені не в повному обсязі, факт
ухилення від виконання зобов'язань
боржником ОСОБА_2 не доведено.

Враховуючи наведене, суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
подання.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд, -

У Х В
А Л И В:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві Андрійко
Є.Л. про примусове входження до житла
боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня отримання її копії до
Апеляційного суду міста Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя