солом`янський районний суд міста києва
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 року суддя Солом`янського
районного суду м. Києва Кицюк В.С.,
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі,
гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2014 позивач звернувся до суду із
вищезазначеним позовом.

10.11.2014 ухвалою суду позовна заява
ОСОБА_2 залишена без руху та надано
останньому строк для усунення
конкретних недоліків.

02.12.2014 та 03.12.2014 позивач знову звернувся
до суду, проте, як вбачається із його
заяви, зазначених в ухвалі суду
недоліків своєї заяви не виправив.

Так, судом була акцентована увагу на
тому, що позовна заява не може
ґрунтуватися на припущеннях,
дотримання вимог ст.119 ЦПК України є не
тільки обов`язком позивача, але й суду
на предмет перевірки позовної заяви і
недопущення призначення
непідготовленої справи до розгляду.

Позивач як і в позовній заяві від 07.11.2014
року в наступних заявах лише
посилається на певні обставини, але не
зазначає доказів (або підстав
звільнення від їх доказування) на
підтвердження кожної з них. Відтак лише
припущенням позивача є те, що позивач
із ОСОБА_4 перебувають у родинних
відносинах, що сина останнього
відрахували із університету, що це
сталося із-за того, що цей чоловік
«відкрито підтримав «Майдан», вимоги
Президента України ОСОБА_5 «про
люстрацію», прийняв активну участь в
ініціативній групі студентів, яка
висунула вимоги про ліквідацію
корупції в Університеті, у тому числі
незаконного отримання викладачами від
студентів коштів за здачу іспитів і
практичних робіт», що позивач 03.11.2014
викликав співробітників міліції, що
відповідач протягом наступних днів
розповсюджував відносно позивача
недостовірні відомості (які саме?) тощо.

Відтак суд окремо акцентує увагу
позивача на те, що ст.119 ЦПК України
вимагає від позивача конкретно
зазначати зміст позовних вимог, а в
чому конкретно вони полягають позивач
не зазначає, є незрозумілим які
недостовірні відомості поширені
відповідачем відносно позивача.

Крім того, звертаючись до суду із
вимогою і про стягнення з відповідача
моральної шкоди, позивач взагалі цю
вимогу упустив із виду в своїй позовній
заяві, оскільки жодним чином не
наводить, в чому вона полягає і із чого
він виходив, зазначаючи саме таку суму.
На це звертає увагу і пленум Верховного
суду України в пункті 4 Постанови №4 від
31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», яким передбачено,
що у позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди має бути
зазначено, в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Також суд звертає увагу відповідача на
імперативні вимоги ст. 109 ЦПК України,
згідно яким позови до фізичної особи
пред`являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання (перебування), в
контексті ст.119 ЦПК України, пункт 2
частини 2 якої чітко вимагає зазначення
саме місця проживання відповідача, а не
адресу, де він працює.

Дотримання вимог статей 119-120 ЦПК
України при пред`явленні позову в суд є
імперативним правилом в тому числі і
для суду на предмет перевірки позову і
долучених до нього матеріалів і
недопущення відкриття провадження і
призначення непідготовленої справи
(позову) до розгляду. Позовна заява не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без дотримання вимог, викладених у ст.
ст. 119, 120 ЦПК України постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача та надає йому
строк для усунення недоліків, який не
може перевищувати п`яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали
суду у встановлений строк не виконає
всі вимоги, позовна заява
вважатиметься неподаною і буде
повернута позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 121 ЦПК України та Законом України
«Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
захист честі, гідності, ділової
репутації та відшкодування моральної
шкоди - повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню із заявою до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для її повернення.

Після вступу ухвали в законну силу,
повернути позивачу копії доданих до
позовної заяви документів та сплачений
судовий збір, зобов'язавши відділення
Державного казначейства України в м.
Києві повернути ОСОБА_2 кошти сплачені
за оплату судового збору в розмірі 487
(чотириста вісімдесят сім) гривні 20
копійок згідно квитанцій від 06.11.2014 та
02.12.2014.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Солом`янський
районний суд м. Києва протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
В.С. Кицюк