Справа № 186/1682/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2014 р. Першотравенський
міський суд Дніпропетровської області
в складі: головуючої судді Бондарьової
Г. М.

при секретарі Кобкі Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Першотравенську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Першотравенської міської
ради,Дніпропетровської області,третя
особа Перша Павлоградська державна
нотаріальна контора
,Дніпропетровської області, про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування за
заповітом,

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до Першотравенської
міської ради,Дніпропетровської
області, третя особа Перша
Павлоградська державна нотаріальна
контора, Дніпропетровської області,
про визнання за ним права власності в
порядку спадкування за заповітом на
будинок АДРЕСА_1,що належала на праві
власності його померлому ІНФОРМАЦІЯ_2
у місті Першотравенську
Дніпропетровської області батьку
ОСОБА_3 року, посилаючись на те, що після
смерті батька відкрилася спадщина у
виді зазначеного будинку та
приватизованої земельної
ділянки,площею 0,0566га в межах згідно з
планом, цільове призначення якої - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд, розташованих по АДРЕСА_1, яка
належала померлому спадкодавцю згідно
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ № 487015,
виданого на його ім»я на підставі
рішення 45 сесії У скликання № 55-45/У
Першотравенської міської ради
Дніпропетровської області від 19
березня 2010 року, який ним же було
зареєстровано 29 березня 2012 року в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,батько
залишив заповіт на його користь, він
належним чином подачею заяви до
нотаріальної контори прийняв спадщину
після смерті батька, йому державним
нотаріусом Першої Павлоградської
державної нотаріальної контори було
видано свідоцтво про право на спадщину
за заповітом на зазначену земельну
ділянку 11 серпня 2014 року, а у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на будинок було відмовлено у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
будинок на ім'я батька. Батькові
зазначений будинок належав на праві
власності на підставі свідоцтва про
право власності №2191 від 06.10. 1975 року
виданого виконкомом Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області та зареєстрованого в
Павлоградському інвентарбюро 06 жовтня
1975 року за № 22-79/2597.

Зазначене свідоцтво було втрачено ними
при розірванні 11 листопада 1990 року між
батьком та ним,позивачем, договору
дарування батьком йому зазначеного
будинку 05 лютого 1986 року.

У зв»язку зі смертю батька він не може
надати в нотаріальну контору
свідоцтво про власності на будинок на
ім'я батька, та не може належним чином
отримати його дублікат та його
зареєструвати.

Позивач просить визнати за ним право
власності по праву спадкування за
заповітом на зазначений будинок,що
належав на праві власності його
померлому батьку ОСОБА_3,оскільки
іншого способу,ніж судового, отримання
права на спадщину за заповітом на
зазначений будинок він не має.

Позивач подав суду заяву про слухання
справи у його відсутність,позовні
вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача
Першотравенської міської ради подала
суду заяву про слухання справи у її
відсутність,проти позовних вимог не
заперечують.

Представник третьої особи у справі
Першої Павлоградської державної
нотаріальної контори надала суду заяв
про слухання справи без присутності
представника державної нотаріальної
контори.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає,що позовні вимоги підлягають
задоволенню виходячи з наступного:

Матеріалами справи встановлено,що
ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Першотравенську
Дніпропетровської області помер
батько позивача,ОСОБА_3,який залишив
заповіт на все своє майно на користь
позивача,який належним чином прийняв
спадщину та отримав у Першій
Павлоградській державній нотаріальній
конторі Дніпропетровської області 11
серпня 2014 року свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на
приватизовану земельну ділянку,площею
0,0566га в межах згідно з планом,цільове
призначення якої-для будівництва та
обслуговування жилого
будинку,господарських будівель та
споруд,розташованих по АДРЕСА_1,яка
належала померлому спадкодавцю згідно
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №
487015,виданого на його ім»я на підставі
рішення 45 сесії У скликання № 55-45/У
Першотравенської міської ради
Дніпропетровської області від 19
березня 2010 року,який ним же було
зареєстровано 29 березня 2012 року в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею.

11 серпня 2014 року державним нотаріусом
Першої Павлоградської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області позивачу
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом -на
будинок АДРЕСА_1 у зв»язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на будинок на ім»я померлого
ОСОБА_3,зокрема свідоцтва про право
власності № 2191,виданого 06.10.1975 року
виконкомом Першотравенської міської
ради Дніпропетровської області , у
зв»язку з розірванням договору
дарування ОСОБА_3 -ОСОБА_2 зазначеного
житлового будинку,посвідченого 05.02.1986
року Першою Павлоградською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
461 (угода про розірвання договору
дарування ,посвідчена 11.11.1990 року
Першотравенською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
2032).

Отже, наданими позивачем копією
договору дарування будинку АДРЕСА_1
ОСОБА_3,посвідченого державним
нотаріусом Першої Павлоградської
державної нотаріальної контори за
реєстром № 461, та посвідченою
державним нотаріусом Першотравенської
державної нотаріальної контори
Дніпропетровської області угодою про
розірвання зазначеного договору
дарування між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
,посвідченої 11.11.1990 року за реєстром №
2032,підтверджується,що житловий
будинок АДРЕСА_1 належав на праві
власності № 2191 від 06.10. 1975 року виданого
виконкомом Першотравенської міської
ради Дніпропетровської області та
зареєстрованого в Павлоградському
інвентарбюро 06 жовтня 1975 року за №
22-79/2597, ОСОБА_3,тобто спадкодавцю
позивача.

З врахуванням викладеного,суд вважає
за можливе задоволення позовних вимог
позивача,зважаючи на неможливість
отримання ним свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на будинок
померлого батька в нотаріальній
конторі.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності зі ст. 1223 ЦК України,
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

На підставі ст. 1297 ЦК
України,спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов'язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно.

Якщо спадщину прийняло кілька
спадкоємців, свідоцтво про право на
спадщину видається на ім'я кожного з
них, із зазначенням імені та частки у
спадщині інших спадкоємців.

Стаття 1299 ЦК України передбачає, якщо у
складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна (стаття 182
цього Кодексу).

Право власності на нерухоме майно
виникає у спадкоємця з моменту
державної реєстрації цього майна.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування»свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

На підставі викладеного , керуючись
ст.ст. 3, 4, 10,11, 15, 209,212,214,215 ЦПК України,
ст.ст. 328, 392, 1218, 1223, 1283, 1297, 1299 ЦК
України,п.23Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» - суд,

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем с.Світле, Красноармійського
району, Дніпропетровської області,
ідентифікаційний номер № НОМЕР_1, право
власності по праву спадкування за
заповітом на будинок АДРЕСА_1, який
належав на праві власності померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Першотравенський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: Г. М. Бондарьова