У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Готра Т.Ю.,

суддів - Боднар О.В., Джуга С.Д..

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 02 жовтня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за
договором позики,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 оскаржив в апеляційному порядку
рішення Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 02 жовтня 2014
року, яким йому у задоволенні позову до
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за
договором позики відмовлено повністю.

У апеляційній скарзі просить скасувати
зазначене рішення, як постановлене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, і постановити
нове рішення, яким його позов
задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення
апелянта ОСОБА_2, його представника
ОСОБА_4, відповідачки ОСОБА_3,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.04.2014 року
відповідач ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_2
гроші в сумі 25000 (двадцять п'ять тисяч)
грн, які зобов'язалась повернути у
строк до 7 місяців, тобто у строк до
14.11.2014 року, про що написала
власноручно розписку від 14.04.2014 року
(а.с. 18).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ст. 1047 ч. 2 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики
внаслідок його реального характеру є
доказом не лише факту укладення
договору, але й факту передачі грошової
суми позичальнику.

Крім того, частиною першою ст. 1049 ЦК
України встановлено, що за договором
позики на позичальникові лежить
зобов'язання повернути суму позики у
строк та в порядку, що передбачені
договором.

Таким чином, судом першої інстанції
встановлено, що між сторонами виникли
правовідносини позики.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_2 з даним позовом до суду
звернувся 18.07.2014 року, що стверджується
відміткою суду на позовній заяві, тоді
як право вимоги у нього за укладеним
між сторонами договором позики, у разі
неповернення йому відповідачкою
вказаних коштів згідно розписки, могло
виникнути лише 14.11.2014 року. Отже з
наведеного слідує, що ОСОБА_2 до суду з
даним позовом звернувся передчасно.

Крім цього, судом першої інстанції
встановлено, що відповідачка ОСОБА_3
надала позивачу свою банківську
картку, за якою вона одержувала
державні допомоги на 5 неповнолітніх
дітей, з якої позивач щомісячно знімав
гроші, всього зняв на загальну суму 42000
грн., що ствердив в суді першої та
апеляційної інстанції, а тому суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про відсутність передбачених
законом підстав для стягнення з
відповідачки на його користь 22000 грн.
боргу.

Посилання апелянта ОСОБА_2 на те, що
гроші в сумі 42000 грн. ним були одержані
за іншими борговими зобов'язаннями
відповідачки ОСОБА_3, не заслуговують
на увагу, оскільки такі не підтверджені
жодними доказами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції у
відповідності до ст. 308 ЦПК України
підлягає залишенню без зміни, а
апеляційна скарга ОСОБА_2 відхиленню,
оскільки суд першої інстанції
постановив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 02 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку на
протязі двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуюча :

Судді :