Провадження № 4-с/761/235/2014
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Фролової І. В.,

при секретарі - Вітріщаку Р.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за скаргою ОСОБА_1, особа, дії якої
оскаржуються - старший державний
виконавець Центрального районного
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Крисенко І. С.,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2014 року ОСОБА_1 (далі -
скаржник) звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва зі скаргою на
дії старшого державного виконавця
Центрального районного відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Крисенко І. С., у якій просив
визнати незаконною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця Центрального районного
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Крисенко І. С. від 03 вересня 2014
року про відкриття виконавчого
провадження № 44562458 у цивільній справі
№ 2-7646/11 за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості в
солідарному порядку за кредитним
договором № 08/01/2008/840К-146 від 22 січня 2008
року.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що
постановою старшого державного
виконавця Центрального районного
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Крисенко І. С. від 03 вересня 2014
року відкрито виконавче провадження на
підставі виконавчого листа, виданого
Шевченківським районним судом м. Києва
про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3
солідарно на користь Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» заборгованості за
кредитним договором № 08/01/2008/840К-146 від 22
січня 2008 року у розмірі 43 380,19 центів
США, що в еквіваленті по курсу НБУ
станом на 16 вересня 2009 року становить 346
173,19 грн., судовий збір у розмірі 1 700 грн.,
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
250 грн. У відповідності до вказаної
постанови документ вступив в силу 12
липня 2013 року, а тому заявник вважає, що
стягувачем пропущено встановлений ст.
22 ЗУ «Про виконавче провадження»
однорічний строк пред'явлення його до
виконання, у зв'язку з чим звернувся до
суду з відповідною скаргою.

Заявник та стягував у судове засідання
не з'явились, про час та місце слухання
справи повідомлені судом належним
чином.

Особа, дії якої оскаржуються - старший
державний виконавець Центрального
районного відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції Крисенко
І. С. на адресу суду надіслав
заперечення, в який просив у
задоволенні скарги відмовити,
зауваживши, що виконавчий документ 01
вересня 2014 року було пред'явлено
стягувачем до виконання повторно після
повернення виконавчого листа 21 березня
2014 року на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про
виконавче провадження». У зв'язку з
викладеним вважає, що строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання переривався його
поверненням стягувану, а тому дії
виконавця щодо винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження від
03 вересня 2014 року є законними та
обґрунтованими.

Суд, розглянувши матеріали справи,
повно і всебічно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується скарга, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи, вважає,
що скарга є такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23
грудня 2013 року Шевченківським районним
судом м. Києва було видано виконавчий
лист № 2-7646/11 про стягнення з ОСОБА_1,
ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» заборгованості за
кредитним договором № 08/01/2008/840К-146 від 22
січня 2008 року у розмірі 43 380,19 центів
США, що в еквіваленті по курсу НБУ
станом на 16 вересня 2009 року становить 346
173,19 грн., судового збору у розмірі 1 700
грн., витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
250 грн.

З вказаного виконавчого листа
вбачається, що рішення набрало
законної сили 12 липня 2013 року, строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання встановлено до 12 липня 2014
року.

За п. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче
провадження» виконавчі документи
можуть бути пред'явлені до виконання в
такі строки: інші виконавчі документи -
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про виконавче
провадження» строки, зазначені у
частині першій цієї статті,
встановлюються для: виконання судових
рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення.

Так, у виконавчому листі вірно
зазначено строк пред'явлення його до
виконання, а саме протягом року з дня
набрання рішення законної сили, тобто
до 12 липня 2014 року.

Строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються:
пред'явленням виконавчого документа до
виконання (п. 1 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про
виконавче провадження»).

Як регламентовано ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про
виконавче провадження» у разі
повернення виконавчого документа
стягувачу у зв'язку з неможливістю в
повному обсязі або частково виконати
рішення строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання після
переривання встановлюється з дня його
повернення.

Після переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується (ч. 2 ст. 23 ЗУ
«Про виконавче провадження»).

Як вбачається з виконавчого листа,
останній містить відмутку державного
виконавця про повернення його 21
березня 2014 року згідно п. 2 ст. 47 ЗУ «Про
виконавче провадження».

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про
виконавче провадження» виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо: у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Враховуючи, що виконавчий документ
повертався державним виконавцем з
причин неможливості його виконати, а
саме на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про
виконавче провадження», встановлений
законодавством однорічний строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання переривався його
поверненням. Керуючись положеннями ч. 3
ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження»,
суд приходить до висновку, що строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання після переривання
встановлюється з дня його повернення,
тобто з 21 березня 2014 року.

Як вбачається з постанови про
відкриття виконавчого провадження від
03 вересня 2014 року ВП № 4456245, стягувачем
подано заяву 01 вересня 2014 року.

Враховуючи, що строк пред'явлення
виконавчого листа до виконання у
зв'язку з його поверненням був
перерваний, суд приходить до висновку,
що дії державного виконавця з
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 44562458 є правомірними та такими, що
відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

За ч. 2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець: здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України рішення суду ухвалюється
іменем України та є обов'язковими для
виконання.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності суд приходить
до висновку, що скарга ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 13, 27, 38, 60, 212-215, 223, 294, 383 - 388 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, особа, дії
якої оскаржуються - старший державний
виконавець Центрального районного
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Крисенко І. С. - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги на
ухвалу суду першої інстанції протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: