Справа №215/5852/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2014 року
Тернівський районний суд м. Кривого
Рогу

у складі: головуючого, судді
- Тарасенко О.В.

при секретарі
- Махоня Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кривому Розі
у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України
без фіксації судового процесу
технічними засобами, цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення належності часток та
визнання права власності на спадкове
майно, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
встановлення належності часток та
визнання права власності на спадкове
майно.

В обґрунтування позову вказує, що
квартира, за адресую: АДРЕСА_1 належала
ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, та його
матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на
праві спільної сумісної власності.

Вказана квартира належала їм на
підставі Договору обміну квартир,
посвідченого нотаріусом Шостої
Криворізької державної нотаріальної
контори ОСОБА_5 06.06.1996 року за
реєстровим № 12783, та зареєстрованого в
реєстраційній книзі Криворізького
бюро технічної інвентаризації за №
10/14пв-42-7252 від 19.06.1996 року.

У відповідності до ст. 368 ЦК України,
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю.

Частиною 2 ст. 370 ЦК України визначено,
що: "У разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду."

Згідно ст. 368 та ч. 2 ст. 370 ЦК України,
вбачається, що померлі співвласники
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за їх життя мали рівні
частини спадкової квартири, тобто по 1/2
частині у кожного.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на 1/2 частини спадкової
квартири, що належала ОСОБА_3. Будучи
спадкоємцями першої черги за законом,
спадщину у розмірі 14 цієї квартири
успадкувала його донька ОСОБА_2, що є
відповідачем по даній справі, а другу
1/4 частини цієї квартири успадкувала
його мати ОСОБА_4, з якою він разом
мешкав. У Шостій криворізькій
державній нотаріальній конторі
заведено спадкову справу № 551/2006р. за
заявою ОСОБА_3 про прийняття спадщини
від свого батька, і що фактично
прийняла спадщину його мати ОСОБА_4

Статтею 1226 ЦК України про спадкування
частки у праві спільної сумісної
власності визначено, що: "Частка у праві
спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.
Суб'єкт права спільної сумісної
власності має право заповідати свою
частку у праві спільної сумісної
власності до її визначення та виділу в
натурі."

Згідно ст. 1261 ЦК України: "У першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки."

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено,
що: "Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї."

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено,
що: "Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини."

З огляду на вищевикладене, вбачається,
що у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК
України, ОСОБА_4 фактично прийняла
спадщину в розмірі 1/4 частини спадкової
квартири, так як на час відкриття
спадщини постійно проживала разом із
спадкодавцем - своїм сином ОСОБА_3, і не
заявляла про відмову від неї.

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України, 1/4
частини спадкової квартири належала
ОСОБА_4 з часу відкриття спадщини, тобто
з 17.02.2006 року.

24.10.2006 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким
призначила її своїм спадкоємцем на все
належне їй майно. Даний заповіт
посвідчено державним нотаріусом
Шостої криворізької державної
нотаріальної контори Донченко В.Л. і
зареєстровано в реєстрі за № 2-3114.

Звернувшись. до приватного нотаріусу
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та пред'явивши їй
вищевказаний заповіт, дізналась, про
те, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина, до якої входять грошові
вклади в Ощадбанку та 3/4 спадкової
квартири.

Згідно заповіту у нотаріуса я отримала
право власності на всі грошові вклади.
А також, від нотаріуса отримала відмову
у вчинені нотаріальних дій за № 234/02-14
від 04.06.2013 року, в якій вказано про те, що
крім неї на спадкову квартиру є ще один
спадкоємець - ОСОБА_2, і про те, що
свідоцтво про право на успадковані 3/4
квартири не може бути видано до
визначення судом часток у праві
спільної сумісної власності всіх
померлих, і, що для вирішення цього
питання необхідно звернутись до
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу.

ОСОБА_2 звернулась до в.о. державного
нотаріуса Шостої криворізької
державної нотаріальної контори Деркач
Я.В.. Нотаріус видала їй постанову про
відмову у вчиненні нотаріальних дій за
№ 2940/02-31 від 22.11.2013 року, в якій
відмовлено у видачі права власності на
спадщину за законом, після смерті
ОСОБА_3, у зв'язку з невизначеністю
часток померлих ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у праві
спільної сумісної власності на
спадкову квартиру, також у постанові
запропонувала спадкоємниці звернутися
до суду для визначення часток у праві
сумісної власності на спадкову
квартиру і вирішенні питання щодо
розподілу спадкового майна між
спадкоємцями для прийняття спадщини,
та визнання у судовому порядку права
власності на вказану квартиру.

Вважає, що згідно заповіту ОСОБА_4, вона
дійсно має право на 3/4 спадкової
квартири дійсно, і це підтверджується
нотаріусом ОСОБА_7, і не оспорюється
відповідачем, та у відповідності ч. 1 ст.
61 Цивільного процесуального кодексу
України цей факт не потребує
доказуванню.

У відповідності до ч. 3 ст. 1296 ЦК України:
"Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину."

У частині 2 ст. 1278 ЦК України про поділ
спадщини між спадкоємцями визначено,
що: "Кожен із спадкоємців має право на
виділ його частки в натурі."

У статті 365 ЦК України визначено, що:
"Право особи на частку у спільному
майні може бути припинене за рішенням
суду на підставі позову інших
співвласників, якщо: частка є
незначною і не може бути виділена в
натурі; річ є неподільною; спільне
володіння і користування майном є
неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї."

Вважає, що не представляється за
можливе спільне користування та
володіння квартирою двома молодими
жінками та їх сім'ям, котрі не являються
родичами.

Також вважає, що 1/4 частина даної
двох-кімнатної малометражної квартири
є незначною і не може бути відділена в
натурі з особистим входом із-за
особливого розташування кімнат, а
саме: одна із кімнат квартири є
прохідною, санвузол та ванна є спарені.

Після смерті ОСОБА_4 лише вона
користується цією квартирою, і лише
вона утримує її.

Відповідачка в цій квартирі не мешкає,
і не зареєстрована, і ніколи не
приймала участі в її утримані.

Після отримання від нотаріусів
постанов про відмову у наданні їй та
ОСОБА_2 прав власності на спадкову
квартиру, 26.11.2013 року між нею та
відповідачкою була укладена усна
домовленість про те, що вона згодна
відмовитись від належної їй 1/4 частини
спадкової квартири на її користь
взамін на грошову компенсацію, а вона
згодна прийняти її частину квартири та
сплатити їй грошову компенсацію у
розмірі двадцять чотири тисячі шістсот
гривень.

Відповідач написала розписку 26.11.2013
року, в якій вона підтверджує отримання
компенсації у розмірі двадцяти тисяч
гривень за належну їй 1/4 спадкової
квартири.

Останні чотири тисячі шістсот гривень,
що згідно домовленості вказана нею в її
розписці, 10.12.2013 року вона через банк
перерахувала відповідачці на її ім'я до
Росії за місцем її проживання.

У відповідності до ч. 3 ст. 370 ЦК України:
"Виділ частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється у
порядку, встановленому статтею 364 цього
Кодексу."

Так, відповідно до статті 364 ЦК України,
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна є
неможливим, власник, який бажає виділу,
має право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою.

Право на частку у праві спільної
часткової власності у співвласника,
який отримав таку компенсацію,
припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі
частки із спільного майна для
співвласника, який здійснив такий
виділ, право спільної часткової
власності на це майно припиняється.
Така особа набуває право власності на
виділене майно, і у випадку,
встановленому законом, таке право
підлягає державній реєстрації.

З огляду на вищевказане, та згідно ст. 364
ЦК України, вважаю, що у ОСОБА_2
припинене право на 1/4 частину спадкової
квартири у зв'язку з отриманням нею від
неї грошової компенсації в повному
обсязі за вартість успадкованої нею 1/4
частини квартири, і, що тим самим вона
набула право на цю 1/4 частину спадкової
квартири.

Просить встановити факт належності по
1/2 частині кожному: а саме ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, у квартирі за
адресою: АДРЕСА_1, що за їх життя
належала їм на праві спільної сумісної
власності; визнати за нею в порядку
спадкування за заповітом ОСОБА_4 право
власності на 3/4 частини спадкової
квартири, розташованої АДРЕСА_1;
визнати за нею право власності на 1/4
частини спадкової квартири,
розташованої АДРЕСА_1, що була
успадкована ОСОБА_2

Позивач у судове засідання не
з'явилася, звернулася до суду с заявою
про підтримку позову та розгляд справи
в її відсутність.

Відповідач - з позовом згодна,
звернулася до суду с заявою про розгляд
справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов належить задовольнити
із слідуючих обставин.

Оскільки відповідач - позов визнала,
відповідно до ст.. 130 ч.4 ЦПК України суд
приймає визнання позову відповідачем,
яке на думку суду не суперечить вимогам
закону, та обставини позову не
потребують доказуванню відповідно до
ст.. 61 ЦПК України.

Правовідносини між сторонами
регулюються ст. 63 СК України, згідно
якої, чоловік та дружина мають рівні
права на майно , що належить їм на праві
спільної сумісної власності , якщо інше
не встановлене домовленістю між ними,
тому суд вважає необхідним визначити,
що за життя ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1, за кожним з них, належало
по 1/2 частині у спільній сумісній
власності квартири АДРЕСА_1, а також
ст.. 364 ЦК України, згідно якої
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна є
неможливим, власник, який бажає виділу,
має право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою, а тому суд вважає, що
відповідно до ст.. 1235 ЦК України,
визнати за позивачем право власності
на спадкове майно: 3/4 частини квартири,
розташованої АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом та на ?
частину вказаної квартири в порядку
ст.364 ЦК України.

На підставі ст. ст. 364, ст. 365, ст. 368, ст. 370,
1235 ЦК України, 63 СК України, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 130, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення належності часток та
визнання права власності на спадкове
майно - задовольнити в повному обсязі.

Визначити, що за життя ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1, за кожним з них, належало
по 1/2 частині у спільній сумісній
власності квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
3/4 частини спадкової квартири АДРЕСА_1,
в порядку спадкування за заповітом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/4 частину спадкової квартири
АДРЕСА_1, що була успадкована ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Тернівський районний суд м. Кривого
Рогу. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: