Провадження №2/761/6517/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

11 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого:
судді - Притули Н.Г.

при секретарі:
Паночко О.М.

за участю представника позивача:
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

30.07.2014 року до суду надійшла зазначена
позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить:
стягнути з відповідача на користь
позивача грошові кошти в сумі 2 461 600,00
грн.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим,
що 02.09.2010 року вона надала відповідачу
позику в розмірі 200 000,00 доларів США
строком до 01.01.2011 року, що
підтверджується розпискою. Також 05.11.2012
року позивачка надала відповідачу
позику в розмірі 65 600,00 гривень строком
до 28.12.2012 року, що підтверджується
розпискою. Однак до теперішнього часу
відповідач кошти не повернув. У зв'язку
з чим позивач просить стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість за договорами позики,
яка станом на 29.07.2014 року за договором
позики від 02.09.2010 року становить 2 396 000,00
грн. (за офіційним курсом НБУ) та 65 600,00
грн., а всього 2 461 600,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив задовольнити їх в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце слухання
справи, про поважні причини неявки в
судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до ст.224 ЦПК України суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи на підставі наявних матеріалів
за згодою представника позивача.
Представник позивача не заперечував
проти заочного розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази
по справі у їх сукупності, вислухавши
представника позивача, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.09.2010 року
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав від ОСОБА_2
в борг гроші в сумі 200 000,00 доларів США
строком до 01.01.2011 року, що
підтверджується відповідною
розпискою.

05.11.2012 року ОСОБА_3, який проживає в
АДРЕСА_1 отримав від ОСОБА_2 в борг гроші
в сумі 65 600,00 грн. строком до 28.12.2012 року,
що підтверджується відповідною
розпискою.

У відповідності із ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно вимог ч.1 ст.625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, доказів на підтвердження
належного виконання зобов'язань суду
не надав.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивачем було надано відповідачу
грошові кошти в розмірі 200 000,00 доларів
США та 65 600,00 грн., що підтверджується
розписками відповідача, однак
відповідач належним чином не виконав
свої зобов'язання перед позивачем, в
зв'язку з чим станом 29.07.2014 року
заборгованість становить 200 000,00
доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 2 396 000,00 грн. (за
офіційним курсом НБУ станом на 29.07.2014
року 11,98 грн. за один долар США) та 65 600,00
грн., а всього 2 461 600 (два мільйони
чотириста шістдесят одна тисяча
шістсот) гривень 00 копійок, які
підлягають примусовому стягненню з
відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК
України, ст.ст.3, 88, 10, 11, 57-60, 209, 212, 213, 214, 215,
218, 224-228, 292, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
борг в розмірі 2 461 600 (два мільйони
чотириста шістдесят одна тисяча
шістсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3 654
(три тисячі шістсот п'ятдесят чотири)
гривни 00 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку. У цьому разі строк,
протягом якого розглядалася заява, не
включається до строку на апеляційне
оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Н.Г.Притула