Єдиний унікальний номер 205/1224/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2/205/2036/14

205/1224/14-ц

23 квітня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до гаражного
кооперативу «Парус», про визнання
права власності на гараж, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 11.02.2014р. звернулася до суду з
позовом до гаражного кооперативу
«Парус», в якому просила, визнати за нею
право власності на гараж АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначила про
те, що гараж був побудований нею з її
чоловіком ОСОБА_2 в період шлюбу з 1987р.
по 1990р. Членом гаражного кооперативу
був її чоловік, ОСОБА_2, який
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. У визначений
законом строк вона звернулася до
Другої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини.

КП ДБТІ відмовило їй у оформленні
права власності на гараж. Тому вона
просить суд задовольнити її вимоги.

Позивач надала суду заяву з проханням
розглядати справу без її участі,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач надав суду заяву в якій
позов позивача не визнав у повному
обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у праві.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані та здобуті докази,
вважає, що в задоволенні позовних вимог
необхідно відмовити за наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що згідно з
довідкою № 4 від 12.03.2011р. виданою ГК
«Парус», ОСОБА_2 є членом гаражного
кооперативу « Парус» на підставі
рішення виконкому за 1996 рік і мав гараж
АДРЕСА_1 , побудований ним в 1990 році.
(а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 20).
Позивач є спадкоємцем першої черги за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_2

Рішенням КП «ДМБТІ» від 22.02.2011р. ОСОБА_1
відмовлено в державній реєстрації
права власності на гараж АДРЕСА_1 (а.с.
12-13).

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про
власність», який діяв на час виникнення
даних правовідносин, член житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу чи
товариства, який повністю вніс свій
пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж,
іншу будівлю або приміщення, надані
йому у користування, набуває право
власності на це майно.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 28
червня 1991 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ, пов'язаних з
діяльністю гаражно-будівельних
кооперативів» із змінами № 15 від25.05.1998
року - член ГБК, який повністю вніс свій
пай за гараж, наданий йому в
користування, набуває право власності
на це майно і вправі розпоряджатися ним
на свій розсуд - продавати, заповідати,
здавати в оренду, обміняти, вчиняти
відносно нього інші угоди, що не
заборонені законом.( ст.. 15 Закону
України « Про власність».).

У відповідності до вимог ст. 331 ЦК
України, право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, споруди, будівлі, тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом встановлено прийняття
нерухомого майна в експлуатацію, право
власності на нерухоме майно підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Таким чином, ОСОБА_2 не набув у
визначеному законодавством порядку
право власності на гараж АДРЕСА_1 і не
зареєстрував його в органі, який
здійснює реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

На підставі ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Крім того, відповідно до ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинялося внаслідок
його смерті.

У зв'язку з тим, що право власності на
гараж ОСОБА_2 у встановленому законом
порядку набуто та оформлено не було,
суд не вбачає підстав для визнання за
позивачем права власності на
вищевказаний гараж.

Враховуючи вищенаведені норми та те, що
ОСОБА_2 у встановленому законом порядку
при житті не набув право власності та
не зареєстрував його у відповідному
органі який здійснює реєстрацію прав
на нерухоме майно, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись п.
8 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 28 червня 1991 року «Про
практику розгляду судами цивільних
справ, пов'язаних з діяльністю
гаражно-будівельних кооперативів», ст.
15 Закону України «Про власність», ст.
ст. 15-16, 319, 328, 331, 1218 Цивільного Кодексу
України, ст. ст. 10-11, 59-60, 88, ч. 2 ст. 197, ст.
ст. 212, 213-215, 218 Цивільно-процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
гаражного кооперативу «Парус», про
визнання права власності на гараж
АДРЕСА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.В. Залімська