Справа № 1326/3429/11
Головуючий у 1 інстанції: Ванівський
Провадження № 22-ц/783/2190/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В.,
Савуляка Р.В.

за участі секретаря -
Бадівської О.О.

з участю: представника
відповідача за первісним позовом
ОСОБА_2-

адвоката ОСОБА_3,

представника відповідача
за первісним позовом ОСОБА_4 - адвокат

ОСОБА_5,

представника відповідача
за первісним позовом ОСОБА_6 -

ОСОБА_7,

представника відповідача
за зустрічним позовом ОСОБА_8- ОСОБА_9,

третьої особи за
зустрічним позовом ОСОБА_10,

представника третьої особи
ПАТ «ОТП Банк» - Марусяка В.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Шаян-Еліт», ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_10 до
якої приєдналася ОСОБА_8 та за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» на
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 22 січня 2014 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Шаян-Еліт» до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_15, ОСОБА_6, третя
особа Обласне комунальне підприємство
Львівської обласної ради «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» про визнання права
власності на приміщення квартири
АДРЕСА_1 та зустрічним позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_15, ОСОБА_6 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Шаян-Еліт», Публічного акціонерного
товариства Акціонерний комерційний
банк «Київ», ОСОБА_13, ОСОБА_16, ОСОБА_14,
ОСОБА_8, треті особи Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_17, Відкрите акціонерне
товариство Завод «Львівсільмаш»,
Реєстраційна служба Львівського
міського управління юстиції, про
визнання переважного права на
придбання у власність орендованого
ними нежитлового приміщення, визнання
права власності на квартири 1-4,
нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 та
витребування з володіння майна,-

в с т а н о в и л а :

Позивач за первісним позовом ТзОВ
«Шаян Еліт» звернувся до суду з
позовом, який в подальшому
неодноразово уточнювався, до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 1.М., ОСОБА_19, ОСОБА_20 3-ї особи ОКП
ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки» про визнання права
власності на приміщення квартири
АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обгрунтовує тим,
що власником спірних нежитлових
приміщень з прибудовами, що
знаходяться в АДРЕСА_1 був АКБ «Київ»,
який набув вказані приміщення на
підставі мирової угоди, укладеної з ЗАТ
«Міжнародна агропромислова
корпорація», яка була затверджена
ухвалою Господарського суду м. Києва
від 21.07.2006 року по справі № 21/411. На
підставі договору купівлі-продажу,
укладеного 10.11.2006 року між АКБ «Київ» та
ТзОВ «Шаян Еліт», товариство придбало
спірні нежитлові приміщення загальною
площею 580,3 м.кв. Серед цих приміщень є і
приміщення квартири, яку займають
відповідачі. А отже, оскільки
товариство є законним власником
спірних приміщень, жодних зобов'язань
перед відповідачами не має, та оскільки
відповідачі оспорюють право власності
на спірні приміщення, просить
задовольнити позов повністю.

Позивачі за зустрічним позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_19, ОСОБА_20
звернулись до суду із зустрічним
позовом до ТзОВ «Шаян-Еліт» та ПАТ АКБ
«Київ», ОСОБА_13, ОСОБА_16, ОСОБА_14, ОСОБА_8,
треті особи Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_17, ВАТ Завод
«Львівсільмаш», Реєстраційна служба
Львівського міського управління
юстиції про визнання-переважного права
на придбання у власність орендованого
ними нежитлового приміщення, визнання
права власності на квартири 1-4,
нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 та
витребування майна з володіння.

Вимоги зустрічної позовної заяви
обгрунтовують тим, що згідно договору
№136 від 03.06.2002 року ВАГ «Завод
Львівсільмаш» надало у користування
позивачам нежитлове приміщення по
АДРЕСА_1 для переобладнання та
використання під житло. Даний договір
безстроковий, а зміна правонаступника
не тягне за собою розірвання договору.
Згідно умов договору ними проведено
переобладнання найманого нежитлового
приміщення під житло, і досі там
проживають. Вказують, що при укладенні
договору купівлі-продажу нежитлових
приміщень між АКБ «Київ» та ТзОВ
«Шаян-Еліт» було порушено їх право на
першочергове придбання орендованого
приміщення, передбаченого ч.2 ст.777 ЦК
України. Після придбання нежитлових
приміщень, ТзОВ «Шаян-Еліт» продало
квартири №1,3,4 в цьому приміщенні, та
нежитлові приміщення, власниками яких
на даний час є ОСОБА_13, ОСОБА_21, ОСОБА_14
та ОСОБА_8 відповідно. Покликаючись на
ст. 388 ЦК України просять витребувати
спірне майно.

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 22 січня 2014 року ухвалено:

У задоволенні первісного позову
відмовити.

Зустрічний позов задовольнити
частково.

Визнати недійним договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
між ПАТ АКБ «Київ» та ТзОВ «Шаян Еліт»
від 09.11.2006р. в частині зазначення
покупця та перевести на ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_22, ОСОБА_15 за договором
купівлі-продажу від 09.11.2006р. між ПАТ АКБ
«Київ» та ТзОВ «Шаян Еліт» права на
обов'язки покупця, як таких що мають
переважне право, на приміщення за
адресою: АДРЕСА_1, заг. площею 580,3 кв.м,
вартістю 266 500 грн. 00 коп.

Скасувати державну реєстрацію права
власності ОСОБА_13 на квартиру АДРЕСА_2,
заг. пл. 65.5 м.кв.; ТзОВ «Шаян-Еліт» на
квартиру АДРЕСА_1, заг. пл. 58.6 м.кв.;
ОСОБА_16 на АДРЕСА_3, заг. пл. 65.8 м.кв.;
ОСОБА_14 на АДРЕСА_4, заг. пл. 61.6 м.кв.

Скасувати державну реєстрацію права
власності ОСОБА_8 на

нежитлове приміщення по АДРЕСА_1
(будівля дитячого садка літ.А-1) заг.
площею 244,1 кв.м. з господарськими
будівлями та спорудами.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
квартиру АДРЕСА_2, заг. пл. 65.5 м.кв.;
ОСОБА_6 право власності на квартиру
АДРЕСА_1, заг. пл. 58.6 м.кв.; ОСОБА_4 право
власності на квартиру АДРЕСА_3, заг. пл.
65.8 м.кв.; ОСОБА_15 право власності на
квартиру АДРЕСА_4, заг. пл. 61.6 м.кв.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4.
ОСОБА_15 право спільної сумісної
власності на приміщення по АДРЕСА_1
(будівля дитячого садка літ. А-1) заг.
площею 244,1 кв.м, з господарськими
будівлями та спорудами та нежитлові
приміщення будинку А1-2 (літ. І, II першого
поверху, заг. пл. 24,6 м.кв) та (літ. І, II, III,
IV другого поверху, заг. пл. 47,2 м.кв.).

Витребувати з володіння ОСОБА_8
нежитлове приміщення по АДРЕСА_1
(будівля дитячого садка літ. А-1) заг.
площею 244,1 кв.м. з господарськими
будівлями та спорудами на користь
ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_15 шляхом
передачі в натурі.

Грошові кошти в сумі 266 500 грн. 00 коп.
внесені позивачами на депозитний
рахунок Франківського районного суду
згідно квитанцій № ПН 283 від 07.11.2013р., №
ПН 264 від 07.11.2013р., № ПН 287 від 07.11.2013р., №
9319.197.3 від 07.11.2013р. перерахувати
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Шаян-Еліт».

В решті позовних вимог відмовити.

Додатковим рішенням Франківського
районного суду м. Львова від 11 червня 2014
року стягнуто солідарно з ТзОВ
«Шаян-Еліт», ПАТ АКБ «Київ», ОСОБА_13,
ОСОБА_16, ОСОБА_14, ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_22, ОСОБА_15 судові
витрати в сумі 2665 грн.

Рішення суду оскаржили Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Шаян-Еліт», ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_10,
подавши спільну апеляційну скаргу, та
Публічне акціонерне товариство «ОТП
Банк».

В апеляційній скарзі, яка підписана
їхнім представником ОСОБА_23,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Шаян-Еліт», ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_10 просять скасувати
рішення суду в частині відмови в
задоволенні позовних вимог за
первісним позовом та в частині
часткового задоволення позовних вимог
за зустрічним позовом та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги ТзОВ
«Шаян-Еліт» до ОСОБА_2 задовольнити в
повному обсязі, в позовних вимогах за
зустрічним позовом - відмовити
повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначають, що судом першої інстанції
не було з'ясовано, які правові норми
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, внаслідок чого не
застосовано закон, який підлягав
застосуванню - ст. 256 ЦК УРСР, і вирішено
справу на підставі закону, який на час
виникнення правовідносин не існував,
що призвело до ухвалення незаконного
рішення. Суд вважав встановленою
обставиною те, що позивачі проживали в
орендованому ними приміщенні, проте
договори найму жилого відомчого
приміщення, яким стали квартири 1-4
після введення їх в експлуатацію, яку
здійснював ВАТ «Завод «Львівсільмаш»,
у матеріалах справи відсутні, як
відсутні і ордери на житло. Судом
першої інстанції безпідставно визнано
недійсним договір купівлі-продажу та
застосовано непередбачені законом
наслідки недійсності. Зазначають, що в
описовій частині рішення невірно
викладено позиції сторін та осіб, які
брали участь у справі та здійснено
підміну тверджень сторін та осіб, які
брали участь у справі, що є порушенням
ст. 214, 215 ЦК України. Також вказують, що
в підставах зустрічного позову
відсутні будь-які згадки про частину
дитячого садочку за Літ А 1 площею 244,1
кв.м, нежитлові приміщення будинку А1-2
9літ І, ІІ першого поверху, заг. пл. 24,6
кв.м) та (літ. І, ІІ, ІІІ, ІV другого
поверху, заг. пл. 47,2 кв.м.). однак позовні
вимоги щодо цієї часини дитячого
садочку задоволені судом взагалі без
посилання на будь-яку норму закону та
на докази, якими ці позовні вимоги
обґрунтовуються. Також зазначають, що
судом першої інстанції порушено норми
процесуального права, так як в процесі
розгляду справи суд прийняв зустрічний
позов до осіб (відповідачів), які не
брали участь у справі та не були
позивачами.

Рішення суду оскаржила також третя
особа ПАТ «ОТП Банк», виклавши в своїй
апеляційній скарзі мотиви, аналогічні
мотивам апеляційної скарги ТзОВ
«Шаян-Еліт», ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_10.

Крім цього відповідач за зустрічним
позовом ОСОБА_8 подала до суду заяву про
приєднання до апеляційної скарги ТзОВ
«Шаян-Еліт», ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_10.

В заяві про приєднання до апеляційної
скарги ОСОБА_8 зазначає, що судом першої
інстанції не було взято до уваги
протокол № 6 Загальних зборів
акціонерів ВАТ «Завод Львівсільмаш»
від 23.05.2002р., хоча він завірений у
порядку, визначеному чинним
законодавством і ніхто з учасників
процесу не ставив його під сумнів.
Зазначає, що у суду першої інстанції не
було підстав для висновку про
укладення сторонами договору № 136 від
03.06.2002р., так як відсутній його оригінал.
Судом було порушено норми
матеріального права, яке полягає у
застосуванні ст.. 388 ЦК України, яка не
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин. В оскаржуваному рішенні
суду задоволено позовні вимоги ОСОБА_6,
який стороною договору № 136 від 03.06.2002р.
не був. Правові підстави для
задоволення позовних вимог щодо
витребування нерухомого майна із
володіння відповідачів за зустрічним
позовом відсутні, оскільки позивачі за
зустрічним позовом не є стороною
мирової угоди, оскаржуваних договорів
і ніколи не були законними власниками
спірної нерухомості.

Просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про задоволення позову
ТзОВ «Шаян-Еліт» та відмову у
задоволенні зустрічного позову.

В судове засідання апеляційної
інстанції не з'явились ОСОБА_16, ОСОБА_15,
ОСОБА_11, ТзОВ «Шаян-Еліт», поштові
відправлення із повістками направлені
за належними адресами повернулись та
не вручені адресатам із незалежних від
суду причин, заяви про зміну місця
проживання або місцезнаходження вони
суду не подавали, тому відповідно до ч.5
ст. 74, ч.1 ст. 77 ЦПК України така повістка
вважається доставленою, а повідомлення
вручене належним чином.

Окрім того представник ТзОВ
«Шаян-Еліт» та ОСОБА_11, ОСОБА_14 - ОСОБА_23
повідомлена під розписку 29.10.2014р. про
дату судового засідання в апеляційній
інстанції шляхом вручення повістки (а.с
56 т.3), тому відповідно до ч.5 ст. 76 ЦПК
України вручення судової повістки
представникові особи, яка бере участь у
справі, вважається врученням повістки
і цій особі.

На підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України
колегія суддів вважає, що неявка сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про час і місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши доводи осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст.

303 ЦПК України, колегія суддів вважає,
що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
предметами позовів у даній справі є
визнання за ТзОВ «Шаян-Еліт» права
власності на АДРЕСА_1, визнання
частково недійсним договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень
від 09.11.2006р. між АКБ «Київ» та ТзОВ
«Шаян-Еліт» в частині зазначення
покупця, перевід прав та обов'язків
покупця на позивачів за зустрічним
позовом як таких, що мають переважне
право витребування з володіння
нежитлового приміщення під літ. А1,
визнання за позивачами по зустрічному
позову права власності на квартири № 1,
2, 3, 4 по АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення
в спорудах А1 та А1-2.

Відмовляючи у первісному позові та
задовольняючи зустрічні позовні
вимоги, суд першої інстанції правильно
прийшов до висновку, що права позивачів
за зустрічним позовом є порушеними та
підлягають захисту.

Матеріалами справи підтверджується, що
03 червня 2002р. на підставі рішення
загальних зборів акціонерів та
профспілкового комітету про
використання незадіяних житлових
приміщень між ВАТ «Завод
«Львівсільмаш» та працівниками заводу
ОСОБА_25, ОСОБА_15, ОСОБА_24, ОСОБА_4 був
укладений договір про передачу у
користування нежитлового приміщення
(незадіяну прибудову до відомчого
садка № 61 по АДРЕСА_1) для реконструкції
під відомчі житлові приміщення.

Відповідно до вказаної угоди
працівники зобов'язуються за власні
кошти провести переобладнання даного
нежитлового приміщення під житло,
виготовити проектну документацію та
виконати своїми силами та за власні
кошти всі будівельні роботи та
благоустрій прибудинкової території.
Працівники зобов'язуються проводити
реконструкцію після виготовлення
робочої документації та отримання
відповідних дозволів згідно жилого
законодавства.

Згідно п.3.1 вказаний договір набирає
чинності з дня підписання сторонами і
діє безтерміново. Пунктами 3.2, 3.3
договору передбачено, що зміна
правонаступника не тягне за собою
розірвання договору. Договір може бути
розірваний достроково за взаємною
згодою сторін або в судовому порядку.

Договір підписаний усіма сторонами та
завірений печаткою підприємства
(а.с.59-60 т.1).

Тотожність наявної в матеріалах справи
копії вказаного договору його
оригіналу підтверджено оглядом
оригіналу вказаного договору в
судовому засіданні апеляційної
інстанції усіма представниками сторін
та складом колегії, тому доводи
апеляційної скарги про протилежне не
заслуговують на увагу.

Судом встановлено, що вказаний договір
є чинним і ніколи не розривався та не
оспорювався ніким із сторін.

Факт укладення такого договору 03.06.2002р.
із зазначеними в ньому умовами
підтверджується письмовими
поясненнями правонаступника ВАТ
«Завод Львівсільмаш» - ПАТ «Завод
«Львівсільмаш» від 11 листопада 2014р. за
підписом генерального директора
ОСОБА_26 (а.с.80 т.3).

Заміна одної із сторін цього договору,
а саме ОСОБА_25, який звільнився, на
ОСОБА_6 відбулась у встановленому
порядку шляхом прийняття спільного
рішення адміністрації та профкому від
12.05.2004р. (протокол № 6) про включення
його в число працівників заводу, які
ведуть будівництво житла по АДРЕСА_1
(а.с. 167).

Наймодавець з цих підстав договір
недійсним не визнавав і погодився з
заміною сторони.

Встановлено, що до моменту укладення
договору від 03.06.2002р. кандидатури
сторін погоджувались на засіданні
профспілкового комітету на час
затвердження яких жодних інших заяв
представників заводу про надання
нежитлових приміщень у користування не
було.

На проведення робіт по реконструкції
нежитлового приміщення дитячого садка
№ 61 по АДРЕСА_1 отримано дозволи
департаменту землеустрою та
планування забудови міста (наказ № 199
від 25.06.2006р.), управління архітектури і
містобудування, СЕС Франківського
району та інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю.

Рішенням Львівської міської ради від
03.11.2006р. № 1284 затверджено акт державної
приймальної комісії про готовність до
введення в експлуатацію житлових
квартир по АДРЕСА_1, рішенням комісії з
житлових питань Франківської
райадміністрації (протокол від 04.12.2006р.)
за зверненням ВАТ «Завод
«Львівсільмаш» погоджено надання
конкретних квартир по АДРЕСА_1 сім'ям
ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_15 та
розпорядженням Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
№ 2336 від 13.12.06р. останнім оформлено
договір найму жилих приміщень на
квартири № 1 (ОСОБА_2.), № 2 (ОСОБА_6.), № 3
(ОСОБА_4.), № 4 (ОСОБА_5) (а.с. 78 т.1).

Вказане розпорядження від 13.12.2006р. є
чинним (ухвала Львівського
апеляційного Адміністративного суду
від 10.04.2013р. (а.с.138-141 т.1).

Таким чином наведеним підтверджується,
що вказані працівники заводу виконали
свої зобов'язання за договором від 03
червня 2002р. та за власні кошти
реконструювали нежитлове приміщення у
житлове та проживають у зазначених
квартирах.

В зв'язку з порушенням відносно ВАТ
«Львівсільмаш» справи про банкрутство
спірні приміщення бувшого дитячого
садка з прибудовою загальною площею 580,3
кв.м., в яких знаходяться спірні
квартири по АДРЕСА_1, були передані АКБ
«Київ» в рахунок погашення
заборгованості на підставі мирової
угоди між АКБ «Київ» та ЗАТ «Міжнародна
агропромислова корпорація»,
затвердженої ухвалою Господарського
суду м .Києва від 21.07.2006 р. № 21/411.

У відповідності з договором
купівлі-продажу від 09.11.2006р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_17, АКБ «Київ» продав, а
ТзОВ «Шаян-Еліт» придбало комплекс
нежитлових приміщень А1 та А2 із
спорудами загальною площею 580,3 кв.м. по
АДРЕСА_1. Згідно п.2.2 продаж об'єкту
здійснено за 266 520 грн. (а.с.28-30 т.1).

На час укладення договору
купівлі-продажу від 09.11.2006р. з
врахуванням вищезазначених рішень
органів влади приміщення, в якому
знаходились квартири не мало статусу
дитячого садка, а було прийнято в
експлуатацію як житлове.

Після придбання цих приміщень, в яких
знаходились квартири, ТзОВ «Шаян Еліт»
згідно договорів купівлі-продажу від 11
та 12.04.2011 року посвідчених приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_27,
зареєстрованих за № 1472, № 1468, № 14760
продало квартири № 1,3,4 по АДРЕСА_1 ПП
«Сади Семираміди» (а.с.179-181 т.1).

В подальшому «Сади Семираміди» згідно
договорів купівлі-продажу від 20.04.2011
року, посвідчених приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_27 продало: квартиру
АДРЕСА_2 ОСОБА_13 (реєстраційний № 1638);
квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_16
(реєстраційний № 1647) та квартиру
АДРЕСА_4 ОСОБА_14 (реєстраційний № 1630) -
а.с. 179-181 т.1.

Встановлено, що ОСОБА_13 22.06.2011р. за
договором іпотеки № 601/4364/11 в якості
майнового поручителя та іпотекодавця
придбану квартиру АДРЕСА_2, яка була
закріплена за ОСОБА_2, передав в іпотеку
ПАТ «ОТП Банк» в рахунок забезпечення
зобов'язань ОСОБА_16 за кредитним
договором № 601/4364/11 від 22 червня 2011р.
(а.с.94).

Крім цього, згідно договору дарування
від 27.02.2012р. посвідченого приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_31,
зареєстрованого за № 450 ОСОБА_32
подарувала будівлі дитячого садка по
АДРЕСА_1, загальною площею 224,1 кв.м.
ОСОБА_8 (а.с.184 т.1).

Відповідно до ст. 257 ЦК України 1968р.,
чинної на час укладення договору
03.06.2002р., договір оренди майна
укладається в письмовій формі. Таким
чином договір найму від 03.06.2002р., який
укладений у простій письмовій формі не
потребував нотаріального посвідчення
та продовжував свою дію згідно п.3.1
договору на час набрання законної сили
Цивільним кодексом 2003р.

Виходячи із змісту договору від 03.06.2002р.
укладеною між ВАТ «Завод Львівсільмаш»
та зазначеним працівникам, нежитлові
приміщення бувшого дитячого садка були
надані їм у користування, що відповідає
суті договору найму (оренди), а
платність укладеного договору
підтверджується вкладанням особистих
коштів у реконструкцію переданого в
найм приміщення.

Згідно п.9 Прикінцевих і перехідних
положень ЦК України 2003р. до договорів,
що були укладені до 01.01.2004р., і
продовжують діяти після набрання
чинності новим ЦК України
застосовуються правила щодо підстав,
порядку і наслідків зміни або
розірвання договорів окремих видів
незалежно від дати їх укладення.

Стаття 770 ЦК України передбачає, що у
разі зміни власника речі, переданої у
найм, до нового власника переходять
права та обов'язки наймодавця. Сторони
можуть встановити у договорі найму, що
у разі відчуження наймодавцем речі
договір найму припиняється.

Згідно п.3.1 Договору № 136 від 03.06.2002р.
такий було укладено безстроково та п.3.2
такого було передбачено, що зміна
правонаступника не тягне за собою
розірвання договору.

Відповідно до п.2 ст. 11 Цивільного
кодексу України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

А отже, як вбачається з наведеного всі
зобов'язання котрі взяв на себе ВАТ
«Завод «Львівсільмаш» в частині
надання житла шляхом переобладнання
його за власні кошти працівниками в
нежитловій будівлі дитячого садка,
зберігають чинність і для
правонаступників, яким являється і
відповідач ТзОВ «Шаян-Еліт».

Відповідно до ч.2 ст. 777 ЦК України
наймач, який належно виконує свої
обов'язки за договором найму, у разі
продажу речі, переданої йому в найм, має
переважне право перед іншими особами
на її придбання.

З врахуванням зазначеного суд
правильно прийшов до висновку, що
позивачі мають право на захист своїх
прав відповідно до положень ч.2 ст. 777 ЦК
України та правильно застосував у
даному спорі аналогію закону
відповідно до ст.8 ЦК України щодо
способу захисту порушеного права, у
спосіб, передбачений статтею 362 ЦК
України шляхом переводу на них прав та
обов'язків покупця, яке регулює подібні
правовідносини щодо захисту
переважного права при продажі речі
перед іншими покупцями.

Доводи апеляційних скарг про
безпідставність задоволення позову
про визнання права власності на весь
об'єкт нерухомості не заслуговують на
увагу, оскільки вказане нерухоме майно,
як на підставі мирової угоди від
21.07.2006р., так і на підставі
оскаржуваного договору
купівлі-продажу переходило та
продавалось як цілісний майновий
комплекс без визначення часток та за
єдиною ціною. Колишні приміщення
дитячого садку мають єдине газо- та
водопостачання і окреме їх
використання по частинах неможливо, що
вказує на неможливість окремого
використання комплексу по частинах.

Враховуючи, що нежитлові приміщення,
які за окремим договором були
відчужені ОСОБА_8, є складовою частиною
приміщення, переданого за договором
від 03.06.2002р. позивачам за зустрічним
позовом для реконструкції під житло, є
допоміжним і нерозривно пов'язаним з
будівлею, в якій розташовані спірні
квартири, в ньому знаходяться
необхідні комунікації, що забезпечують
життєдіяльність житлової будівлі і
позивачі за зустрічним позовом також
мали переважне право на одержання їх у
власність, проте їх право було
порушене, суд правильно прийшов до
висновку про передачу вказаних
житлових приміщень в спільну власність
власників квартир.

Обраний позивачами за зустрічним
позовом спосіб захисту не порушує прав
продавця АКБ «Київ», покупця ТзОВ «Шаян
Еліт» та ПАТ «ОТП Банк» як
іпотекодержателя.

Враховуючи, що суд першої інстанції
повно і правильно встановив фактичні
обставини справи, застосував закон,
який поширюється на зазначені
правовідносини, при встановленні
зазначених фактів не було допущено
порушення норм процесуального права,
доводи апеляційних скарг та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку про те, що судом при
розгляді справи допущені порушення
норм матеріального та процесуального
права, які є підставами для скасування
рішення суду, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційних
скарг.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Шаян-Еліт», ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_10 до
якої приєдналася ОСОБА_8 та апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» відхилити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 22 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуючий
Т.Г. Мусіна

Судді:
І.В. Бермес

Р.В. Савуляк