Справа № 591/7664/14-ц
Провадження № 2/591/2718/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Грищенко О.В.,
секретаря Біріної Ю.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Суми
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т
А Н О В И В:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що
10.08.2011 року уклав з відповідачем
договори позики, за якими передав йому
в борг 243 000 грн., які відповідач повинен
був повернути до 10.01.2014 року. У
встановлений договором строк
відповідач борг йому не повернув та не
вчиняє жодних дій, спрямованих на його
погашення. Просить стягнути з
відповідача суму боргу за договором
позики в сумі борг 243 000 грн.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав, пояснив, що
відповідач взяв у нього в борг кошти
для будівництва будинку. Борг до цього
часу не повернув, хоча і не заперечує
його наявність, пояснюючи, що у нього
виникли матеріальні труднощі, та
обіцяє повернути гроші.

Відповідач позовні вимоги визнав в
повному обсязі, пояснив, що гроші
передавалися йому для власних потреб.
Повернути гроші вчасно він не мав
змоги, у звязку з фінансовими
проблемами, але борг визнає.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у
разі визнання позову відповідачем суд,
за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
відповідача, дослідивши матеріали
справи вважає, що визнання позову
відповідачем не суперечить закону та
не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, позов обґрунтований і
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем укладено договір позики
від 10.01.2014 року за яким позивач передав
відповідачу 243 000 грн., а відповідач взяв
на себе зобов'язання повернути таку ж
суму до 10.01.2014 року (а. с. 6).

18.01.2014 року відповідач власноручно
написав позивачеві розписку про
визнання боргу та про зобов'язання
повернути грошові кошти в найближчий
час (а.с.7).

Правовідносини, що склалися між
сторонами, є договірними відносинами
між фізичними особами з приводу
отримання позики, і регулюються
відповідними нормами ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ч. 2 ЦК України
договір позики є укладеним з моменту
передання грошей.

Договір позики, відповідно до вимог ст.
1047 ЦК України, укладається в письмовій
формі, якщо його сума не менше як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Таким чином суд приходить до висновку,
що вимоги позивача про стягнення з
відповідача суми 243 000 грн. є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню, оскільки встановлено, що у
визначений договорами позики строк, а
саме: 10.01.2014 року борг позивачеві не
повернутий, дані зобов'язання не
виконані також на момент розгляду цієї
справи судом, тобто право позивача
порушене і підлягає захисту.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1
ст. 1212 ЦК України, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 214-215,
224-226 ЦПК України, суд

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг в сумі 243 000 гривень 00 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана особою яка була присутня
при оголошенні рішення суду протягом 10
днів з дня його оголошення а особою яка
не брала участі в розгляді справи
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення до судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Сумської
області через Зарічний районний суд м.
Суми.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо скаргу не було
подано.

Суддя
О.В.Грищенко