Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року Дзержинський
районний суд м.Харкова у складі:

головуючого
Аркатової К.В.

секретаря
Подосокорської А.О.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Харківської
міської ради, третя особа - Шоста
Харківська державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Харківської міської ради,
зазначивши третьою особою - Шосту
Харківську державну нотаріальну
контору про визнання права власності в
порядку спадкування, зазначивши, її
бабуся - ОСОБА_3 на підставі
товариського договору від 23.06.1956 року
придбала у ОСОБА_4 будинок АДРЕСА_1 у
м.Харкові та відповідно до будинкової
книги з 28.08.1956 року була зареєстрована
за зазначеною адресою. В подальшому
АДРЕСА_2 у м.Харкові змінено на АДРЕСА_3.
Після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_5 року відкрилася спадщина
на належне їй майно, в тому числі на
зазначений житловий будинок, яку матір
ОСОБА_1 - ОСОБА_5 (дочка померлої ОСОБА_3)
прийняла фактично, що підтверджується
записом будинкової книги. У подальшому
мати позивачки - ОСОБА_5 перебудувала
тамбур «а2», прибудову «а3», ганок «а4» в
житловому будинку літ.»А-1»,
перебудувала сараї літ. «Л», «М», «Ж»,
вбиральню літ.»К», навіс літ.»З» та
огорожу №3,4,5; уклала на свої ім»я
договір про надання послуг з
газопостачання та договір на установку
та зберігання вузла обліку; відкрила
особистий рахунок на оплату
комунальних послуг; кожен рік
сплачувала земельний податок з
фізичних осіб за користування
земельною ділянкою. Після смерті
ОСОБА_5 відкрилася спадщина на житловий
будинок з господарськими спорудами за
адресою: м.Харків, АДРЕСА_3. Однак
будь-яких розпоряджень, у вигляді
належно складеного та посвідченого
заповіту на випадок своєї смерті
ОСОБА_5 не залишила, у зв»язку з чим
позивач вимушена звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач та її
представник ОСОБА_2 підтримали позов,
посилаючись на наведені в ньому
обставини та просили його
задовольнити.

Представник відповідача - Харківської
міської ради в судове засідання не
з»явився, надав суду заяву з проханням
провести судове засідання в його
відсутність, у наданих суду
запереченнях просив суд прийняти
законне та обґрунтоване рішення, яке не
буде порушувати права третіх осіб, на
підставі наявних у справі матеріалів.

Представник Шостої Харківської
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з»явився з
невідомих суду причин, про день та час
розгляду справи сповіщений належно.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши позивача та її
представника, суд вважає, у задоволенні
позову слід відмовти з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 підтверджено, ОСОБА_3 є матір»ю
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно копії свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 ОСОБА_3, 1920 року
народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року у
м.Харкові, актовий запис № 267.

Відповідно до копії свідоцтва про
одруження серії НОМЕР_3 від 15.03.1962 року,
ОСОБА_7, 1942 року народження,
зареєстрував шлюб 15 березня 1962 року у
Дзержинському Бюро РАГС м.Харкова,
актовий запис № 304, з ОСОБА_6, 1942 року
народження, після укладення шлюбу
дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_15».

Копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_4 підтверджено, ОСОБА_5 є матір»ю
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до копії свідоцтва про
одруження серії НОМЕР_5 від 10.10.1982 року,
ОСОБА_9, 1961 року народження,
зареєстрував шлюб 10 жовтня 1982 року у
Палаці одруження «Дзержинський»
м.Харкова, актовий запис № 2008, з ОСОБА_8,
1962 року народження, після укладення
шлюбу дружині присвоєно прізвище
«ОСОБА_16».

Згідно копії свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_6 ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_7 року у м.Харкові, актовий
запис № 7664.

На підставі товариського договору від
23.06.1956 року ОСОБА_3 (бабуся позивачки)
придбала у ОСОБА_4 житловий будинок
АДРЕСА_4 у м. Харкові, відповідно до
якого ОСОБА_4 в присутності свідків
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13
продала, а ОСОБА_3 купила будинок
АДРЕСА_5 у м.Харкові за 23000 рублів.

З копії будинкової книги вбачається,
ОСОБА_3 з 28.08.1956 року зареєстрована у
будинку АДРЕСА_5 у м.Харкові, адресу
якого, згідно повідомлення КП
«Харківське МБТІ» від 11.08.2014 року, при
проведені поточної інвентаризації
22.10.1983 року змінено на АДРЕСА_6 у м.
Харкові.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3
відкрилась спадщина на належне їй
майно.

Мати ОСОБА_1- ОСОБА_5 (дочка померлої
ОСОБА_3) прийняла спадщину у вигляді
житловий будинок АДРЕСА_7 у м. Харкові
фактично, що підтверджується записом
будинкової книги. Разом з цим, в
матеріалах доданих до позову відсутні
документи, що підтверджують реєстрацію
права власності ОСОБА_5 на
домоволодіння АДРЕСА_7 у м. Харкові.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом.

Згідно зі ст.319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Правові аспекти спадкового права
регулюються главами 84 - 90 ЦК України.
Спадкуванням є перехід прав та
обов»язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою. Часом
відкриття спадщини є день смерті особи
або день, з якого вона оголошується
померлою. Місцем відкриття спадщини є
останнє місце проживання спадкодавця.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_5
(матері позивачки) відкрилась спадщина.

Згідно повідомлення Шостої
Харківської державної нотаріальної
контори за № 3527/01-16 від 09.10.2014 року, 27
серпня 2012 року до нотаріальної контори
іх заявою про прийняття спадщини після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_5, яка
на день смерті проживала за адресою:
м.Харків, АДРЕСА_8, звернулася дочка
спадкодавця - ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
підставі її заяви заведена спадкова
справа № 540/2012. Більше ніхто із заявами
про прийняття спадщини або про відмову
від прийняття спадщини до
нотаріальної контори не звертався,
свідоцтва про право на спадщину не
видавалися.

Відповідно роз»яснень, викладених
Вищим спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування», умовою для переходу в
порядку спадкування права власності на
об»єкти нерухомості, в тому числі
житловий будинок, інші споруди,
земельну ділянку є набуття
спадкодавцем зазначеного права у
встановленому законодавством України
порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув
права власності на житловий будинок,
земельну ділянку, то спадкоємець також
не набуває права власності у порядку
спадкування. До спадкоємця переходять
лише визначені майнові права, які
належали спадкодавцеві на час
відкриття спадщини. Для набуття права
власності у встановленому
законодавством порядку спадкоємець
повинен здійснити дії, які необхідні
для набуття права власності на
визначене нерухоме майно, зокрема на
житловий будинок, іншу споруду.

Поряд із цим, відповідно до ч.3 ст.3
Закону України від 01 липня 2004 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов»язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема, такими як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року і яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року N 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року N 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року за N 157/6445 (з
подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 01 липня 2004 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, створене та оформлене в
передбаченому законом порядку до
набрання чинності Законом України від
01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», спадкоємці, які
прийняли спадщину, мають право на
оформлення спадкових прав шляхом
звернення до нотаріальної контори за
видачею свідоцтва про право на
спадщину.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ згаданим вище листом № 24-753/0/4-13
від 16.05.2013 р. роз»яснив про необхідність
з»ясування факту звернення позивача до
нотаріуса із заявою щодо видачі
свідоцтва про спадщину та наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, зокрема, відмови у
видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, суду не додано доказу про
відмову нотаріуса у видачі свідоцтва
про право на спадщину, що є підставою
для відмови у позові.

Стосовно позовних вимог щодо визнання
за ОСОБА_1 права власності на
самовільні прибудови до житлового
будинку та господарські споруди, які
відображені у технічному паспорті на
вищевказаний житловий будинок, не
констатує його перехід у порядку
спадкування, тому є неналежним
способом захисту прав спадкоємців,
якщо право звернутися до суду з вимогою
про визнання права власності не
належало спадкодавцеві (ст.ст. 376,1216, 1218
ЦК).

З урахуванням наведеного, керуючись
ст.ст.6,8,10,60,61,208,209,212-215,218 ЦПК України,
ст.319,376, 1216,1218 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Харківської міської ради, третя особа -
Шоста Харківська державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду
Харківської області через
Дзержинський районний суд м.Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення, починаючи з 29.11.2014 року.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий