Справа № 298/1347/14-ц
Номер провадження 2/298/365/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
смт. Великий
Березний

Великоберезнянський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого-судді Цибика І.Й., при
секретарі Тисянчин М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в смт. Великий Березний цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Великоберезнянської селищної ради
Великоберезнянського району
Закарпатської області про визнання
права власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду
з цим позовом, з тих підстав, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько -
ОСОБА_2, про що свідчать свідоцтво про
його смерть серії НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року та її свідоцтво про
народження серії НОМЕР_2 від 29.12.1984
року. Як вбачається з будинкової книги,
померлий ОСОБА_2 з 10.07.1996 року
являвся власником будинку АДРЕСА_1.
Однак, в дійсності останній був
власником 1/2 частини вказаного будинку,
що стверджується договором дарування
будинку від 01.06.1996 року. Так, 09.06.1977 року
на згаданий будинок було видано
свідоцтво про право на спадщину, згідно
якого спадкоємцями померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 рахувалися її
четверо дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7. Перші двоє відповідно до
договору дарування від 01.06.1996 року
подарували свою спільну 1/2 частку цього
будинку її померлому батькові ОСОБА_2, а
другі двоє - померли, про що свідчать
свідоцтво про смерть ОСОБА_6 серії
НОМЕР_3 від 03.08.1990 року та довідка про
смерть ОСОБА_7 за № 14 від 20.05.1996 року. При
цьому, ОСОБА_6 в управління спадщини не
вступала, заяву про її прийняття не
подавала, а син ОСОБА_7 - ОСОБА_8 своєю
заявою виявив намір не звертатися до
нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак, правовстановлюючі
документи за час життя її батька на
іншу частину будинку виготовлені не
були, але внаслідок його смерті
відкрилася спадщина, до складу якої
входить вищевказаний житловий будинок.
У зв'язку з постійним проживанням разом
із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вона фактично вступила в
управління та володіння спадковим
будинком, крім того виготовила
інвентаризаційну справу (технічний
паспорт) на цей будинок. ЇЇ рідна сестра
- ОСОБА_9, що також має право на
спадкування, відмовилася від спадщини,
що стверджується відповідною заявою
останньої від 18.06.2014 року. Крім
того, позивачка вказує, що 02.12.2009 року
шлюб між її батьками було розірвано
(свідоцтво про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_4 від 02.12.2009 року) і мати з того
часу не підтримувала з померлим ніяких
стосунків і в спадщину не вступала.
Вона ж, як видно з її паспорта
громадянина України, після реєстрації
шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище
«ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

- 2 -

Разом з тим, відсутність реєстрації
права власності на цілий житловий
будинок перешкоджає їй оформити
спадкування цього будинку у нотаріуса,
так як згідно діючого законодавства
право власності на нерухоме майно
виникає з моменту державної
реєстрації цього права. Саме тому
вона отримала відмову нотаріуса у
видачі свідоцтва про право на
спадщину, оскільки видача такого
свідоцтва проводиться після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності майна спадкодавцеві. За
таких обставин, вона змушена
звернутися до суду за захистом своїх
прав, просить визнати за нею право
власності на згадуваний житловий
будинок в порядку спадкування після
смерті батька.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, подала заяву, в якій позовні
вимоги підтримала повністю та просила
розглянути справу без її участі.

Представник відповідача також
подав до суду заяву, в якій позовні
вимоги визнав та просив розглянути
справу без участі їх представника.

Суд, розглянувши матеріали справи,
дослідивши письмові докази в їх
сукупності, виходить з наступного.

У судовому засіданні належними
доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер батько позивачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом
про його смерть серії НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року та її свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 від 29.12.1984 року.

ОСОБА_2, згідно договору
дарування будинку від 01.06.1996 року, був
власником 1/2 частини житлового будинку
з надвірними будівлями та спорудами,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 Так,
09.06.1977 року на згаданий будинок було
видано свідоцтво про право на спадщину,
згідно якого спадкоємцями померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 рахувалися її
четверо дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, перші двоє з яких і подарували
1/2 частину вказаного будинку батькові
позивачки. Другі двоє дітей ОСОБА_3 -
померли, про що свідчать свідоцтво про
смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 від 03.08.1990
року та довідка про смерть ОСОБА_7 за №
14 від 20.05.1996 року. При цьому, ОСОБА_6 в
управління спадщини не вступала, заяву
про її прийняття не подавала, а син
ОСОБА_7 - ОСОБА_8 своєю заявою виявив
намір не звертатися до нотаріальної
контори з заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину. Однак,
правовстановлюючі документи на іншу
частину будинку батьком позивачки за
час його життя виготовлені не були, а
після його смерті відкрилася спадщина
на все належне йому майно, в тому числі
й на згадуваний житловий будинок.

Позивачка ОСОБА_1 до дня смерті
свого батька проживала і була
зареєстрована разом з ним у
зазначеному вище житловому будинку,
тобто фактично вступила в управління
спадковим майном померлого, що зокрема
стверджується відміткою в її паспорті
громадянина України про місце
реєстрації. 26.01.2008 року вона вийшла
заміж і змінила своє дошлюбне прізвище
«ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

На даний час позивачка є єдиним
спадкоємцем першої черги за законом
відкритої спадщини, оскільки її сестра
відмовилася від спадщини, про що
свідчить заява останньої від 18.06.2014
року, а мати після розлучення з батьком
02.12.2009 року (свідоцтво про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_4 від 02.12.2009 року) не
підтримувала з ним ніяких стосунків і в
спадщину не вступала. Обставин, які
вказували б, що на спадкове майно, окрім
позивачки, в порядку спадкування чи з
інших підстав претендують інші особи,
судом не встановлено.

Разом з тим, нотаріус відмовив
позивачці у видачі свідоцтва про право
на спадщину за померлим ОСОБА_2, так як
за життя спадкодавця свідоцтва про
право власності на цілий житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1,
Закарпатської області, оформлено не
було та не було зареєстровано у
встановленому законом порядку.

Як роз'яснено в п.23 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7
«Про судову практику в справах про
спадкування» від 30 травня 2008 року, у
разі відмови нотаріуса в

- 3 -

оформленні права на спадщину, особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способом захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути в тому
числі і визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК
України, спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

За змістом ч.3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживає
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову
від неї.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України,
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено
обов'язок спадкоємця звернутися за
свідоцтвом про право на спадщину на
нерухоме майно.

З огляду на зазначені обставини
справи, враховуючи відмову нотаріуса в
оформленні права на спадщину, суд,
використовуючи винятковий спосіб
захисту спадкового права позивачки,
вважає, що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214 ЦПК України,
ст.ст. 16, 328, 1220, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Великоберезнянської
селищної ради Великоберезнянського
району Закарпатської області про
визнання права власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами в порядку
спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою:
АДРЕСА_1, Закарпатської області,
загальною площею 67,1 м.кв.
(житлова площа 23,6 м.кв.), в порядку
спадкування після смерті батька
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Закарпатської
області через Великоберезнянський
районний суд шляхом подачі протягом
десяти днів з дня його проголошення
апеляційної скарги (сторонами, які не
були при цьому присутні - в той же строк
з дня отримання ними копії цього
рішення) і набере законної сили після
закінчення вищезазначеного строку,
якщо не буде оскаржене, а в разі
оскарження - після апеляційного
розгляду справи, якщо не буде
скасоване.

Головуючий: