Справа № 675/2865/14-ц
Провадження № 6/675/91/2014
У Х В А Л А

01 грудня 2014 року
м. Ізяслав

Ізяславський районний суд
Хмельницької області в складі: судді
Пашкевича Р.В., при секретарі Гедзенюк
В.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Ізяслав
подання державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Ізяславського районного управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
права виїзду за кордон без вилучення
паспортного документа у гр. ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Ізяславського районного управління
юстиції ОСОБА_1, звернулася до суду з
поданням, в якому просить вирішити
питання про тимчасове обмеження права
виїзду за кордон без вилучення
паспортного документа гр. ОСОБА_2, до
виконання ним виконавчого провадження
№ 620/6в, яке відкрито постановою від
20.12.2006 року на підставі виконавчого
листа Ізяславського районного суду №
2-1023 від 25.10.2006 року про стягнення з
нього аліментів на утримання
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 100 грн. до їх
повноліття.

В судове засідання державний
виконавець Власюк Л.В. не з’явилася,
однак від неї надійшло клопотання про
слухання справи у її відсутності,
подання підтримує в повному обсязі.

Суд, вивчивши надані матеріали, вважає,
що у задоволенні подання слід
відмовити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України”
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
для виїзду за кордон, а також
громадянинові, який має паспорт, може
бути тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон.

Відповідно до положення частини 2
статті 10 ЦПК України наявність умислу
та обставини, які є предметом посилання
суб'єкта подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови «доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання».

Оскільки, відповідно до частини 2
статті 377-1 зазначеного вище Кодексу,
згадане подання розглядається судом
негайно, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб,
за участю державного виконавця, то саме
на останнього покладається тягар
доказування. Тим більше, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявності факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. У зв'язку з цим, з
метою всебічного і повного з'ясування
всіх обставин справи, встановлення
дійсних прав та обов'язків учасників
спірних правовідносин, суду належить
з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не
виконувала належні до виконання
зобов'язання в повному обсязі або
частково.

Саме самостійне невиконання боржником
зобов'язань протягом строку, вказаного
державним виконавцем в постанові про
відкриття виконавчого провадження, не
може свідчити про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням,
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до копій виконавчого
провадження, які було долучено до
вказаного подання, лише вбачається, що
виконавцем проведено дії з
відповідними запитами до банків,
управління ПФУ в Ізяславському районі,
Ізяславського районного центру
зайнятості, КП Ізяславське РБТІ, та
ВРЕВ ДАІ про наявність майна та
поточних рахунків боржника. За
наслідками яких, майна на яке можливо
було б звернути стягнення не виявлено.

Однак державним виконавцем не надано
жодного доказу на підтвердження того
факту, що ОСОБА_2 має намір виїхати за
межі України і що саме обмеження його
праві у виїзді за кордон, яким-небудь
чином вплине на виконання боржником
рішення суду і буде сприяти погашенню
ним заборгованості.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, державним виконавцем не
надано жодного доказу на підтвердження
того факту, що ОСОБА_2 ухиляється від
виконання зобов’язань покладених на
нього рішенням суду, та намагається
виїхати за кордон, тому суд позбавлений
можливості вирішити питання щодо
необхідності обмежити боржника у праві
виїзду за кордон.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 373, 377-1 ЦПК України, ч. 1, 2 ст. 6
Закону України “Про порядок виїзду з
України та в’їзду в Україну громадян
України», ст. 5, 6 Закону України “Про
виконавче провадження”, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Ізяславського
районного управління юстиції ОСОБА_1,
про тимчасове обмеження права виїзду
за кордон без вилучення паспортного
документа громадянина України –
ОСОБА_2, який проживає за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_3 – відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п’яти днів з дня
проголошення ухвали.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_5

Вірно: суддя Р.В.
Пашкевич