________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/8584/14-ц
Провадження № 2-о/520/285/14
УХВАЛА

28.07.2014 року суддя Київського районного
суду міста Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про
визнання фізичної особи безвісно
відсутньої,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста
Одеси надійшла заява ОСОБА_1, якою вона
просить «винести рішення, яким визнати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно
відсутнім оскільки про нього відсутні
відомості із 1998 року».

Як передбачено ст. 246 ЦПК України, заява
про визнання фізичної особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою
подається до суду за місцем проживання
заявника або за останнім відомим
місцем проживання (перебування)
фізичної особи, місцеперебування якої
невідоме, або за місцезнаходженням її
майна.

28 липня 2014 року, ознайомившись з
довідкою Відділу адресно-довідкової
роботи ГУ ДМС України в Одеській
області встановлено, що гр. ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 значиться зареєстрованою
за адресою: АДРЕСА_1, що територіально
відноситься до Київського району
міста.

Відносно гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за
інформацією ВАДР ГУ ДМС України в
Одеській області встановлено, що
останній був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, знятий з обліку 05.04.2013
року за рішенням суду.

Отже справа підсудна Київському
районному суду міста Одеси.

Згідно зі ст. 234 ЦПК України, окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України,
справи окремого провадження
розглядаються судом з додержанням
загальних правил, встановлених цим
Кодексом. Інші особливості розгляду
цих справ встановлені цим розділом.

До заяви, поданої в порядку окремого
провадження, застосовуються як
загальні вимоги щодо змісту позову (ст.
119, 120 ЦПК України), так і вимоги,
передбачені спеціальними нормами ЦПК
України, в даному випадку - ст. 246-250 ЦПК
України.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

За своєю суттю адреса - це умовна
кодифікація місця знаходження об'єкту,
яка застосовується з метою поштового
зв'язку. Правила написання адреси,
встановлені Міністерством зв'язку, для
забезпечення якнайшвидшого
пересилання, зберігання і доставляння
поштових відправлень. На всіх адресах
пишеться: назва вулиці, номер будинку і
квартири; назва населеного пункту,
міста; назва району; назва області,
індекс.

Індекси в адресах заявника та
заінтересованої особи не відповідають
офіційно встановленим, також не
зазначені номери засобів зв'язку
заінтересованої особи.

Отже заявнику необхідно виконати
вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
належним чином, оскільки дані
обставини мають істотне значення для
здійснення в наступному судових
викликів за правилами ст. 74 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов'язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Заявник
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення заінтересованій особі
копію квитанції про сплату судового
збору.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України,
позовна заява повинна містити виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги.

Заявник у своїй заяві не вказує, з якої
причини вона звернулась з запитом про
надання інформації щодо звернення
ОСОБА_2 з заявою про втрату паспорту
громадянина України саме до
Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в
Одеській області. Не містить заява
також і відомостей стосовно наявності
у ОСОБА_2 закордонного паспорту.

В заяві також не зазначено, чи
оголошено ОСОБА_2 в розшук. Якщо
оголошено, то необхідно було вказати з
якого часу була заведена розшукова
справа та з якої причини, які
оперативно-розшукові заходи
застосовувались для здійснення
розшуку, його результати, коли
припинено розшук.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у заяві
про визнання фізичної особи безвісно
відсутньою повинно бути зазначено для
якої мети необхідно заявникові визнати
фізичну особу безвісно відсутньою.

В порушення вказаних вимог закону
заявник не зазначає для якої мети
необхідно визнати ОСОБА_2 безвісно
відсутнім.

З цього приводу увага заявника
звертається на наступне.

Частина 4 ст. 235 ЦПК передбачає, що
справи окремого провадження суд
розглядає за участю заявника і
заінтересованих осіб.

Заявники та заінтересовані особи -
специфічні суб'єкти окремого
провадження, що мають статус осіб, які
беруть участь у справі.

Заінтересованими особами є особи, які
беруть участь у справі, та мають у ній
юридичну заінтересованість. Коло
заінтересованих осіб визначається
взаємовідносинами із заявником у
зв'язку з обставинами, які підлягають
встановленню і які можуть вплинути на
їх права та обов'язки. Залежно від мети
визнання особи безвісно відсутньою
зацікавленими особами можуть бути
особи, на права та обов'язки яких
впливає прийняте в майбутньому
рішення.

Отже, заявнику потрібно вказати мету
визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім для
визначення кола всіх осіб на права та
обов'язки яких може вплинути прийняте в
майбутньому рішення.

Заявником також не зазначено: круг
родичів та свідків (їх прізвища, імена,
по батькові, місце знаходження), які
можуть надати суду свідчення про
ОСОБА_2; останнє місце роботи; чи
звертався ОСОБА_2 до лікарні за
останнім місцем проживання та докази
цього.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що,
реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух. Разом з тим, Європейський суд
зазначає, що не повинно бути занадто
формального ставлення до передбачених
законом вимог, так як доступ до
правосуддя повинен бути не лише
фактичним, але й реальним (Рішення Суду
у справі Жоффре де ля Прадель проти
Франції від 16.12.1992 року).

Окремо звертається увага заявника на
те, що в тексті заяви прізвище заявника
зазначено як «Кулеба», в той час як з
доданої до заяви копії паспорту
прізвище заявника - «Кулєба»,
аналогічні розбіжності є й відносно
особи, яку заявник просить визнати
безвісно відсутньою.

З огляду на викладене, заявник повинен
внести відповідні уточнення до заяви.

За положеннями ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122, Розділом ІV ЦПК
України, суддя

У Х В А Л И В:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 про
визнання фізичної особи безвісно
відсутньої.

Надати заявнику строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити позивачу, якщо заявник
відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 ЦПК України
заява буде вважатись поданою в день
первісного її подання до суду. Інакше
заява вважається неподаною і
повертається заявнику, що не
перешкоджає повторному зверненню до
суду з цією заявою у встановленому
порядку.

Копію ухвали направити заявнику для
виконання.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя
Літвінова І. А.