Справа № 466/6737/13
Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська
Провадження № 22-ц/783/5493/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк
Категорія справи: 47
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і
Федоришина А.В.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю позивача ОСОБА_3 і його
представника - адвоката ОСОБА_4;

Партики Н.С. - представника Львівської
міської ради,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Шевченківського районного
суду міста Львова від 03 липня 2014 року,

В С Т А Н О
В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Львівської міської
ради, третя особа - ТзОВ „Темпо", у якому
просив суд визнати частково недійсним
рішення узгоджувальної комісії для
вирішення земельних спорів Львівської
міської ради, оформлене протоколом № 84
від 08.08.2013 року в частині рекомендації
погодження межі між земельними
ділянками, які знаходяться за адресами:
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, відповідно до
Державних актів на право приватної
власності на землю та на право
постійного користування, виданих
ОСОБА_3 для обслуговування житлового
будинку на АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим,
що позивач є власником земельної
ділянки на АДРЕСА_1. На суміжній
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2,
якою користується ТзОВ «Темпо»,
розміщені складські приміщення
згаданого ТзОВ, які є самочинно
побудованими. Крім того, задня стіна
однієї з будівель, яка побудована з
порушеннями ДБН, знаходиться на межі
його земельної ділянки. З даху цієї
будівлі до нього стікає дощова вода, а
самочинні будівлі унеможливлюють
встановлення межі між земельними
ділянками, у зв'язку з чим рішення
узгоджувальної комісії для вирішення
земельних спорів Львівської міської
ради, оформлене протоколом № 84 від
08.08.2013 року, вважає безпідставним (а.с.
2-3).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні
вище згаданого позову відмовлено (а.с.
94-95).

Дане рішення оскаржив позивач.

Апелянт просить оскаржуване
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги,
покликаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права.

Висновок суду про те, що оскаржуване
рішення прийняте комісією в межах
наданих їй прав та повноважень, вважає
таким, що не відповідає матеріалам та
дійсним обставинам справи, оскільки
узгоджувальна комісія вирішила
земельний спір без ряду документів, які
передбачені ст. 3 Положення про
узгоджувальну комісію для вирішення
земельних спорів Львівської міської
ради, а відтак прийняте нею рішення
вважає безпідставним та
необгрунтованим.

Вважає, що ТзОВ „Темпо" використовує
земельну ділянку в якості
санітарно-захисної зони меблевого
виробництва без погодження з позивачем
або укладення з ним договору про
встановлення земельного сервітуту, що
порушує права позивача на земельну
ділянку, яка належить йому на праві
власності (а.с. 99-100).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянта і його представника на
підтримання доводів апеляційної
скарги та заперечення цих доводів зі
сторони представника Львівської
міської ради, перевіривши матеріали
справи та законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін;
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості і що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 158 Земельного кодексу
України встановлено, що земельні спори
вирішуються судами, органами місцевого
самоврядування та центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин, а
ч.3 ст. 158 ЗК України - що органи
місцевого самоврядування вирішують
земельні спори у межах населених
пунктів щодо меж земельних ділянок, що
перебувають у власності і користуванні
громадян, та додержання громадянами
правил добросусідства, а також спори
щодо розмежування меж районів у містах.

Органами місцевого самоврядування (як
органами, що компетентні розглядати
земельні спори) є ради всіх рівнів,
повноваження яких визначені статтями
8-12 ЗК України.

Зокрема, пунктом „й" ст. 12 ЗК України
питання вирішення земельних спорів на
території міст віднесено до
повноважень міських рад.

Відтак, узгоджувальна комісія для
вирішення земельних спорів є дорадчим
органом Львівської міської ради, який
утворюється міською радою на термін її
повноважень (п. 1.1 Положення про
узгоджувальну комісію для вирішення
земельних спорів; а.с. 15-18), а не органом
місцевого самоврядування, рішення
якого може бути оскарженим (у
відповідності до ч.5 ст. 158 ЗК України)
власником землі або землекористувачем.

В той же час, міська рада вправі
врахувати чи відхилити зауваження
власника землі або землекористувача на
рішення узгоджувальної комісії при
прийнятті нею свого рішення щодо
земельного спору і вже це рішення (у
відповідності до ч.5 ст. 158 ЗК України)
може бути оскаржено у суді.

За вище наведених обставин у суду
першої інстанції не було правових
підстав для задоволення позовної
вимоги про визнання недійсним рішення
узгоджувальної комісії для вирішення
земельних спорів, а тому підстави для
скасування оскаржуваного рішення
відсутні і апеляційну скаргу на нього,
доводи якої не спростовують висновків
оскаржуваного рішення, слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити та залишити рішення
Шевченківського районного суду міста
Львова від 03 липня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскарженою
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Суддя:

Судді: