Номер провадження: 22-ц/785/5665/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Доценко Л.І., Процик М.В.,

за участю секретарів - Феленко В.В.,
Стадніченко А.І., Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_4 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Київського районного суду м.
Одеси від 19 лютого 2014 року,

встановила:

У вересні 2013 р. товариство з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
(далі - ТОВ) звернулося до суду із
вищеназваним позовом, в якому просило:
1) в рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором № 1501/0708/71-154 від
31.01.08 р. на загальну суму - 59 475 доларів 20
центів США, що за курсом НБУ станом на
16.09.13 р. становить - 475 385,27 грн., звернути
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1; 2) стягнути з ОСОБА_4 на користь
ТОВ судовий збір в сумі - 3 441,00 грн..

В позові ТОВ вказало, що ОСОБА_4
відповідно до укладеного з ПАТ
«Сведбанк» (далі - Банк) кредитного
договору № 1501/0708/71-154 від 31.01.08 р. (далі -
кредитний договір) отримала кредит у
сумі - 55 000 доларів США. В забезпечення
виконання умов кредитного договору з
Банком 31.07.08 р. було укладено іпотечний
договір № 1501/0708/71-154-Z-1 (далі - Іпотечний
договір). Предметом іпотеки є належна
відповідачці на праві власності
квартира АДРЕСА_1. ОСОБА_4 порушила
умови кредитного договору з повернення
кредиту.

28.11.12 р. за Договором факторингу № 15
та Договором про відступлення прав за
іпотечними договорами Банк відступив
ТОВ свої права вимоги до відповідачки
за кредитним та іпотечним договорами.
Станом на 16.09.13 р. загальний розмір
заборгованості відповідачки становить
- 59 475 доларів 20 центів США, що за курсом
НБУ становить - 475 385,27 грн..

Рішенням Київського районного суду
м. Одеси від 19.02.14 р. позов ТОВ
задоволений. В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
на загальну суму в розмірі - 59 475
доларів 20 центів США, що за курсом НБУ
станом на 16.09.13 р. становить - 475 385,27
грн., звернуто стягнення на предмет
іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1.
Встановлено спосіб виконання рішення
суду шляхом проведення прилюдних
торгів за початковою ціною,
встановленою на рівні не нижчому на цей
вид майна визначеною на підставі
оцінки, проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ТОВ судовий збір в сумі - 3 441,00
грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати. Ухвалити нове рішення про
повну відмову в позові. Посилається на
те, що рішення суду першої інстанції
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

ОСОБА_5, представник апелянта, в
судовому засіданні підтримав доводи та
вимоги, які викладені в апеляційній
скарзі. Додатково пояснив, що підлягає
застосуванню Закон України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого на забезпечення
кредитів в іноземній валюті».

ТОВ письмових заперечень на скаргу
не надало. Шишлюк М.О., представник ТОВ,
в судовому засіданні вважав необхідним
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін. Посилався на те,
що рішення суду є законним та
обґрунтованим. Надав апеляційному суду
належним чином завірені копії Договору
факторингу № 15 від 28.11.12 р. та Договору
від 28.11.12 р. про відступлення прав за
іпотечними договорами. Додатково
пояснив, що підстави для застосування
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого на забезпечення кредитів в
іноземній валюті» відсутні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши осіб, які прийняли участь у
судовому засіданні, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали цивільної справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції, на підставі наданих
сторонами і досліджених судом доказів,
дійшов правильного висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог про стягнення боргу за кредитним
договором, шляхом звернення на
стягнення на предмет іпотеки. Висновки
суду відповідають обставинам справи,
вимогам ст. ст. 525, 526, 1046 - 1050, 1054 - 1055, 1261,
1274 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 179, 213, 214 ЦПК
України.

Однак, відповідно до ст. ст. 1, 4 Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого на
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», чинного на час апеляційного
перегляду рішення суду першої
інстанції, не може бути примусово
стягнуто (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом іпотеки, якщо таке майно
виступає як забезпечення зобов'язань
громадянина України (позичальника або
майнового поручителя) за споживчими
кредитами, наданими в іноземній валюті
за умови, що таке нерухоме майно
використовується як місце постійного
проживання майнового поручителя, за
умови, що у майнового поручителя у
власності не знаходиться інше нерухоме
житлове майно. Протягом дії цього
Закону інші закони України з питань
майнового забезпечення кредитів діють
з урахуванням його норм.

Відповідно до Кредитного договору
№1501/0708/71-154 від 31.01.08 р. (а. с. 6 - 11, 13)
кредит надано в іноземній валюті -
доларах США. Згідно іпотечного
договору від 31.07.08 р. № 1501/0708/71-154-Z-1 (а. с.
14 - 15) предметом іпотеки є належна
відповідачці на праві власності
квартира АДРЕСА_1, загальна площа якої
становить - 66,2 кв. м.. Згідно копії
паспорту ОСОБА_4 (а. с. 147 - 152) остання
зареєстрована в квартирі, яка є
предметом іпотеки. Іншого нерухомого
житлового майна не має (а. с. 131 - 133).
Таким чином до правовідносин сторін
можливо застосувати дію Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого на
забезпечення кредитів в іноземній
валюті». Доводи представника ТОВ щодо
відсутності підстав для звернення
стягнення на предмет іпотеки є
необґрунтованими.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог. Підставою для
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення по суті позовних вимог є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 19 лютого 2014 року - скасувати.

У задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
до ОСОБА_4 про звернення стягнення на
предмет іпотеки - повністю відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
Л. І. Доценко

М. В. Процик