Дата документу 25.09.2014
Справа № 320/9295/14-ц
Провадження № 4с/320/45/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року          м.
Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

при секретарі: Бєгушевій Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1, за участю
зацікавлених осіб: ПАТ КБ «ПриватБанк»
на незаконні дії (бездіяльність)
державного виконавця державної
виконавчої служби Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Заявник, за участю зацікавлених осіб:
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулася до суду
зі скаргою.

В обґрунтування скарги заявник
посилається на те, що заочним рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду
від 23.04.2012р. по цивільній справі позов
ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 звернуто
стягнення на нерухоме майно - на
комплекс будівель та споруд, що є
предметом іпотеки за договором іпотеки
від 03.12.2007 року, разом із наземними і
підземними комунікаціями,
багаторічними насадженнями за адресою
Запорізька область, м. Мелітополь, вул.
О. Невського, буд. 71. 20 вересня 2012 року
Мелітопольським міськрайонним судом
був виданий виконавчій лист на
підставі заочного рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
від 23 квітня 2012 року по цивільній
справі № 2-П-9/2012. 12 жовтня 2012 року
державним виконавцем державної
виконавчої служби Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_2 винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№34638920. 3.09.2014р. вона звернулася до
державного виконавця з заявою про
припинення виконавчого провадження, у
задоволенні якої їй було відмовлено.

Вона вважає дії (бездіяльність)
державного виконавця незаконними з
наступних підстав:

1)          заочним рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду
від 23.04.2012р. звернуто стягнення на
нібито належні їй на праві приватної
власності земельну ділянку А-1 будівля
239 кв.м, загальною площею 302,4 кв.м.,
земельна ділянка Ж-1 будівля 56,8 кв.м,
загальною площею 71,5 кв.м., земельна
ділянка 3-1 будівля 56,2 кв.м., загальною
площею 95,6 кв.м., земельна ділянка 4-1,
земельна ділянка Л 1 будівля 72,5 кв.м.,
загальною площею 72,5 кв.м., земельна
ділянка М-1 будівля 109,9 кв.м., загальною
площею 109,9 кв.м., земельна ділянка Н-1,
земельна ділянка П убиральня, 1 огорожа,
земельна ділянка Б-1 будівля 47,2 кв.м.,
загальною площею 66,2 кв.м., шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ
КБ «Приватбанк» від свого імені за
договором купівлі-продажу будь-якій
особі покупцю за ціною, яка буде
визначена на день такого продажу
оцінювачем, що має кваліфікаційне
свідоцтво. Її зобов'язано надати
банку технічну документацію на
нерухомість та правовстановлюючі
документи на вказане майно. Але вказані
земельні ділянки не належать їй на
праві власності. Вона не здавала
вказані земельні ділянки в іпотеку ПАТ
КБ «Приватбанк», тому вони не можуть
бути предметом звернення стягнення на
них.

2)          заочним рішенням від 23
квітня 2012 року суд звернув стягнення
відносно двох споруд М-1 та Н-1 загальною
площею 1050,7 кв.м. на які у передбаченому
законом порядку не зареєстровані
правові документи про право власності
за ОСОБА_1. Відповідно акту №1287 від
1.11.2011р. та листом від 16.03.2013р. №864 КП
Мелітопольське МБТІ споруди М-1 та Н-1
загальною площею 1050,7 кв.м. не здані до
експлуатації, збудовані без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту,
відповідного складу документації,
визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону
України № 687-ХІV «Про архітектурну
діяльність», отриманої відповідно до
статей 29, 31 Закону України № 3038-VI «Про
планування і забудову територій», а
також будівельний паспорт та технічні
умови, отримані відповідно до статей 27,
30 зазначеного Закону, т.т. вказані
споруди мають статус самочинного
будівництва. Відповідно до відомостей
КП Мелітопольське МБТІ вказані споруди
М-1 та Н-1 загальною площею 1050,7 кв.м. були
побудовані до здачі їх в іпотеку ПАТ КБ
«Приватбанк».

3)          Неможливо звернення
стягнення на майно, характеристики
якого не відповідають
правовстановлюючим документам на
нього: у п.7 договору іпотеки від 03.12.2007
року вказано не відповідаючій
дійсності розмір будівлі М-1 (вказані
відомості спростовуються актом №1287
від 1.11.2011р. та листом від 16.03.2013р. №864 КП
Мелітопольське МБТІ) та у графі де
вказана будівлі Н-1 у розділі «розмір
нежитлової площі (кв.м.)» взагалі не
вказаний вказано розмір площі будівлі.

Таким чином, державний виконавець
незаконно здійснює звернення
стягнення на майно:

1)          дійсні характеристики, а
саме площа якого у п.7 розділу «розмір
нежитлової площі (кв.м.)», не
відповідають дійсності (будівля М-1),

2)          передача іншої будівлі в
іпотеку взагалі не узгоджена між
позивачем та відповідачем (будівля Н-1).
Відповідно до змісту п.7 розділу
«розмір нежитлової площі (кв.м.)»
договору іпотеки не вказано яку площу
будівлі передано в іпотеку.

3)          Вказані будівлі взагалі не
можуть бути предметом іпотеки у тому
правовому стані, у якому вони викладені
у тексті договору. Так у договорі
маються на увазі будівлі які здані до
експлуатації, що не відповідає
дійсності.

Вона вважає, що дії (бездіяльність)
державного виконавця суперечать ч.1 п.6
та ч.2 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє визначене виконавчим
документом майно, на яке необхідно
звернути стягнення з метою погашення
заборгованості (крім коштів), а
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультатними. Про наявність
обставин, зазначених у частині першій
цієї статті, державний виконавець
складає акт.

Тому заявник просить суд визнати
неправомірними дії (бездіяльність)
державним виконавцем державної
виконавчої служби Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_2 за виконавчим провадженням ВП
№34638920. Зобов'язати державного
виконавця державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2 повернути
ПАТ КБ «Приватбанк» виконавчий лист
від 20 вересня 2012 року № 2-П-9/2012 за
виконавчим провадженням ВП №34638920.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її
представник не з’явилися по невідомій
суду причині, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним чином
за адресою вказаною у заяві.

В судове засідання представник ВДВС
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції не з’явилася, але
надала заяву про розгляд скарги за її
відсутні, проти задоволення скарги
заперечує, та надала письмові
заперечення проти скарги, згідно яких
у відділі державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області на виконанні перебувало
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2-П-9/12
виданого 26.09.2012 року Мелітопольським
міськраойнним судом про зобов'язати
ОСОБА_1 передати комплекс будівель та
споруд, реєстраційний номер 20972180, разом
із наземними і підземними
комунікаціями, багаторічними
насадженнями, який розташований за
адресою: Запорізька область, м.
Мелітополь, вул. О.Невського, буд.71, на
зберігання Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на період до його
реалізації, передавши ПАТ КБ
«ПриватБанк» ключі від вхідних дверей
будівель та споруд, технічну
документацію на нерухомість та
правовстановлюючі документи. Порядок
виконання рішень, за якими боржник
зобов'язаний особисто вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення
врегульовано главою 7 Закону України
«Про виконавче провадження»,
Інструкцією з організації примусового
виконання рішень, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№ 512/5, зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 02.04.2012 за.№ 489/20802,
іншими нормативно-правовими актами.
Виконавчі документи, що зобов'язують
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення видаються
судами на підставі рішень у немайнових
спорах.

Державний виконавець відкриває
виконавче провадження по виконанню
виконавчого документа зазначеної
категорії у разі якщо не закінчився
строк пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим Законом, і пред'явлений до
виконання до відповідного органу
державної виконавчої служби. Виходячи
з положень статті 20 Закону виконання
рішень яке зобов'язує боржника вчинити
певні дії здійснюється державним
виконавцем органу державної
виконавчої служби на території якого
необхідно провести такі дії (крім
виконання рішень, які підвідомчі
підрозділам примусового виконання
рішень).

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець

зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі
дії.          ; ,

Згідно резолютивної частини
виконавчого документа шлях виконання
визначено, як передати комплекс
будівель та споруд, реєстраційний
номер 20972180, разом із наземними і
підземними комунікаціями,
багаторічними насадженнями, який
розташований за адресою: Запорізька
область м. Мелітополь, вул. О.Невського,
буд.71, на зберігання Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на період до його
реалізації, передавши ПАТ КБ
«ПриватБанк» ключі від вхідних дверей
будівель та споруд, технічну
документацію на нерухомість та
правовстановлюючі документи.
Твердження позивача, щодо незаконних
дій державного виконавця з наведених
підстав не відповідають дійсності,
оскільки відділ державної виконавчої
служби Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області не звертав
стягнення на комплекс будівель та
споруд, реєстраційний номер 20972180, який
розташований за адресою Запорізька
область, м. Мелітополь, вул. О.Невського,
буд.71, оскільки це не передбачено
виконавчим документом. Отже державний
виконавець діяв у межах повноважень та
відповідно до чинного законодавства,
права чи свободи заявника не були
порушені.

В судове засідання представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» не з’явилася, але надала
заяву про розгляд скарги за її
відсутні, проти задоволення скарги
заперечує, та надала письмові
заперечення проти скарги, згідно яких
підстави зазначені у скарзі не є
підставою для повернення виконавчого
листа, оскільки вони відсутні у
переліку ст.47 ЗУ «Про виконавче
провадження». ОСОБА_1 неодноразово
зверталась до суду із різними заявами,
зокрема про роз’яснення рішення,
посилаючись на ті ж самі підстави, що й
у скарзі. Рішення по всім справам
прийняті на користь банку. Таким чином
ОСОБА_1 затягує виконання рішення суду
про звернення стягнення на предметі
іпотеки, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з
урахуванням заяв сторін про слухання
справи за їхньої відсутності,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, заперечення
представника ВДВС та представника
банку, суд вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України, за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов’язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 61 Закону України « Про
виконавче провадження» про передачу
стягувачу предметів, зазначених у
виконавчому документі, у разі
присудження стягувачу предметів,
зазначених у виконавчому документі,
державний виконавець вилучає ці
предмети у боржника і передає їх
стягувачу, про що складає акт передачі.
У разі знищення предмета, що має бути
переданий стягувачу в натурі,
державний виконавець складає акт про
неможливість виконання рішення, що є
підставою для закінчення виконавчого
провадження.

Як встановлено в судовому засіданні,
заочним рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду від 23.04.2012р. по
цивільній справі за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_1 звернуто
стягнення на нерухоме майно - на
комплекс будівель та споруд, що є
предметом іпотеки за договором іпотеки
від 03.12.2007 року, разом із наземними і
підземними комунікаціями,
багаторічними насадженнями за адресою
Запорізька область, м. Мелітополь, вул.
О. Невського, буд. 71 (а.с.6,7).

20 вересня 2012 року Мелітопольським
міськрайонним судом був виданий
виконавчій лист на підставі заочного
рішення Мелітопольського
міськрайонного суду від 23 квітня 2012
року по цивільній справі № 2-П-9/2012.

12 жовтня 2012 року державним виконавцем
державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2 винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №34638920.

Твердження заявника про те, що
державним виконавцем за виконавчим
провадженням ВП №34638920 незаконно
здійснюється звернення стягнення на
нерухоме майно: а саме на комплекс
будівель та споруд, що є предметом
іпотеки за договором іпотеки від 03.12.2007
року, разом із наземними і підземними
комунікаціями, багаторічними
насадженнями за адресою Запорізька
область, м. Мелітополь, вул. О.
Невського, буд. 71, за виконавчим
провадженням ВП №34638920, є
необґрунтованим та спростовується
матеріалами справи.

Так, згідно четвертого абзацу
резолютивної частини рішення
Мелітопольського міськрайонного суду,
зобов'язано ОСОБА_1 передати комплекс
будівель та споруд, реєстраційний
номер 20972180, разом із наземними і
підземними комунікаціями,
багаторічними насадженнями, який
розташований за адресою: Запорізька
область, м. Мелітополь, вул. О.Невського,
буд.71, на зберігання Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на період до його
реалізації, передавши ПАТ КБ
«ПриватБанк» ключі від вхідних дверей
будівель та споруд, технічну
документацію на нерухомість та
правовстановлюючі документи. На
підставі даного абзацу резолютивної
частини рішення судом було видано
виконавчий лист від 20 вересня 2012 року №
2-П-9/2012, в якому відсутнє посилання на
звернення стягнення на майно. А тому
відділ державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області не звертав стягнення на
комплекс будівель та споруд,
реєстраційний номер 20972180, який
розташований за адресою Запорізька
область, м. Мелітополь, вул. О.Невського,
буд.71, оскільки це не було передбачено
виконавчим документом. Отже державний
виконавець діяв у межах повноважень та
відповідно до чинного законодавства,
права чи свободи заявника не були
порушені.

З огляду на безпідставність вимог
зазначених у скарзі, при таких
обставинах, оцінивши всі зібрані по
справі докази у сукупності, суд прийшов
до висновку, що обставини на які
посилається заявник як на підставу
задоволення скарги не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду справи,
не ґрунтуються на законі, а тому суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 383-389 ЦПК України,
ЗУ «Про виконавче провадження» суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, за участю
зацікавлених осіб: ПАТ КБ «ПриватБанк»
на незаконні дії (бездіяльність)
державного виконавця державної
виконавчої служби Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_2 – відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути
подано до апеляційного суду
Запорізької області протягом п’яти
днів з дня її проголошення. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду

ОСОБА_3