Справа № 1317/1879/2012
Головуючий у 1 інстанції: Мулявка О.В.
Провадження № 22-ц/783/4290/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи :5
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю Боровця М.С. і Сміхура В.Р. -
представників ПП „Західний Буг"; Сидор
О.Б. - представника ГУ МВСУ у Львівській
області; відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5,
представника Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області, та апеляційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення
Радехівського районного суду
Львівської області від 24 березня 2014
року,

В С Т А Н О
В И Л А:

У жовтні 2012 року Приватне підприємство
„Західний Буг" звернулося до суду з
позовом до (з урахуванням уточнених
позовних вимог - т.1, а.с. 84, 209, 211; т.2, а.с.
33) ОСОБА_6, Львівського міського
управління ГУМВС України у Львівській
області та Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області, у якому просило
суд визнати за позивачем право
власності на ряд зернозбиральних
комбайнів та зняти із таких арешт.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим,
що відповідно до умов договору
купівлі-продажу № 26КТ від 08.11.2010 року
ТзОВ «Добробут» продало, а ПП «Західний
Буг» купило два зернозбиральні
комбайни, зокрема: САSЕ ІН АFХ 8010, 2004 року
випуску, заводський номер НОМЕР_1,
двигун номер НОМЕР_2, вартістю 598 164 грн.
21 коп. та JOHN DEERE 9660 WTS, 2003 року випуску,
заводський помер НОМЕР_4, двигун номер
НОМЕР_5, вартістю 638 750 грн. 77 коп.

Окрім цього, за наслідками приєднання
ТзОВ «Правда» до ПП «Західний Буг» на
підставі Передавального акта від 20.05.2011
року позивач набув права власності на
зернозбиральний комбайн JOHN DEERE 9640 I WTS,
2002 року випуску, заводський помер
НОМЕР_6, двигун номер НОМЕР_7, залишковою
вартістю 508 732 грн. 70 коп.

У подальшому вище згадані комбайни, які
є предметом позовних вимог (в
подальшому - „спірні комбайни"), були
зареєстрованими у встановленому
законом порядку - з отриманням
відповідних свідоцтв.

23 грудня 2010 року слідчим
Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області було винесено
постанову про накладення арешту на
вище вказані комбайни у кримінальній
справі № 183-0537. Обґрунтуванням такої
постанови стало те, що спірна
сільськогосподарська техніка
перебувала у власності ОСОБА_6 та в
подальшому вибула із його володіння
внаслідок підробки його підписів на
заявах про зняття комбайнів з обліку, в
відтак з метою забезпечення можливого
цивільного позову в майбутньому і було
накладено на них арешт.

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено. Визнано за ПП «Західний
Буг» () право власності
на:

- зернозбиральний комбайн САSЕ ІН
АFХ 8010, 2004 року випуску, заводський
номер НОМЕР_1, двигун номер НОМЕР_2;

- зернозбиральний комбайн та JOHN DEERE
9660 WTS, 2003 року випуску, заводський номер
НОМЕР_4, двигун номер НОМЕР_5;

- зернозбиральний комбайн JOHN DEERE 9640
I WTS, 2002 року випуску, заводський помер
НОМЕР_6, двигун номер НОМЕР_7.

Звільнено вище згадані зернозбиральні
комбайни з-під арешту, накладеного
постановою слідчого СВ
Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області від 23 грудня 2010 року
(т.2, а.с. 93-96).

Дане рішення оскаржив представник
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області та відповідач ОСОБА_6

Апелянти просять оскаржуване
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог, покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та на порушення і
неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права.

Звертають увагу на те, що арешт та
заборону на відчуження спірних
комбайнів було накладено органом
досудового слідства, а саме -
постановою слідчого у зв'язку із
розслідуванням кримінальної справи №
183-0537, порушеної 17.12.2010 року
прокуратурою Шевченківського району
міста Львова за ознаками ст.ст. 190 ч.2, 358
ч.3 КК України по факту заволодіння
шляхом шахрайства та використанння
завідомо підроблених документів
невстановленими слідством особами
належними ОСОБА_6 спірними комбайнами,
які визнані речовими доказами по
справі, і у зв'язку з вище наведеним
вважають, що спірні правовідносини
регулюються нормами кримінального, а
не цивільного судочинства.

Вважають, що суд, у відповідності
до вимог ст. 201 ЦПК України, мав би
зупинити провадження у справі - до
вирішення кримінальної справи.

Вважають, що Львівське міське
управління ГУМВС України у Львівській
області та Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області, як окремі
юридичні особи, не відповідають за
зобов'язаннями Шевченківського РВ ЛМУ
ГУМВС України у Львівській області,
слідчий якого приймав рішення про
накладення арешту на спірні комбайни, а
відтак вважають безпідставним
виключення Шевченківського РВ ЛМУ
ГУМВС України у Львівській області з
числа відповідачів.

Вважають, що судом при ухваленні
оскаржуваного рішення не враховано
роз'яснень, які містяться у Постанові
Пленуму Верховного Суду України від
27.08.1976 року № 6, зокрема - роз'яснень, які
містяться у п.п. 4, 4-1 і п. 4-2 цієї
Постанови, а також не враховано
висновків, які містяться в ухвалі
слідчого судді Галицького районного
суду м. Львова від 25.02.2014 року (залишеною
без змін ухвалою Апеляційного суду
Львівської області від 11.03.2014 року),
якою ПП „Західний Буг" було відмовлено
за безпідставністю вимог у задоволенні
клопотання про скасування арешту
спірних комбайнів.

Вважають неправомірним посилання
суду на постанову Верховного Суду
України від 15.05.2013 року, оскільки
відповідно до правової позиції,
викладеної у цій постанові, вимоги
особи, що грунтуються на її праві
власності на арештоване майно,
розглядаються за правилами
установленими для розгляду позовів про
звільнення майна з-під арешту, а у
випадку, коли арешт на майно накладено
при провадженні в кримінальній справі,
то заяви боржників на правильність
арешту майна розглядаються в порядку,
що передбачений
кримінально-процесуальним
законодавством (т.2, а.с. 107-112, 158-163).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ГУ МВСУ у Львівській
області і відповідача ОСОБА_6 на
підтримання доводів поданих ними
апеляційних скарг та заперечення цих
доводів зі сторони представників ПП
„Західний Буг", перевіривши матеріали
справи та законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційних скарг та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційні скарги підлягають до
задоволення з наступних підстав.

Задоволення позовних вимог в частині
визнання за ПП «Західний Буг» права
власності на спірні зернозбиральні
комбайни суд в оскаржуваному рішенні
обгрунтовував посиланням на норму
статті 392 ЦК України, а саме: на те, що
право власності ПП на ці комбайни „у
встановленому законом порядку не
скасоване, однак має місце оспорювання
таких".

В той же час, у п. 37 Постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 лютого 2014 року № 5 „Про
судову практику в справах про захист
права власності на інших речових прав"
міститься роз'яснення про те, що
потреба в такому способі захисту права
власності (як визнання права власності
в судовому порядку) виникає тоді, коли
наявність суб'єктивного права власника
не підтверджена відповідними доказами,
підлягає сумніву, не визнається іншими
особами або ними оспорюється.

Як вбачається зі змісту ст. 392 ЦК
України та вище наведених роз'яснень,
передумовою для застосування ст. 392 ЦК
України є відсутність іншого, крім
судового, шляху для відновлення
порушеного права. Наприклад, позов про
визнання права власності у разі втрати
документа, що засвідчує право
власності особи на річ, подається за
відсутності можливості одержавти у
відповідних органах дублікат
правовстановлювального документа.

Однак самим позивачем до поданої ним
позовної заяви долучено Свідоцтва про
реєстрацію машин, згідно яких три
спірні зернозбиральні комбайни є
зареєстрованими за ПП „Західний Буг"
(т.1, а.с. 6-8) і які є документами, що
засвідчує право власності ПП
„Західний Буг" на згадані комбайни.

Визнання цих комбайнів речовими
доказами по кримінальній справі та
накладення на них арешту і заборони на
відчуження у цій же справі не може
визнаватися оспорюванням права
власності в контексті ст. 392 ЦК України,
а відтак відсутні передумови для
застосування цієї норми матеріального
права до спірних правовідносин.

Арешт та заборону на відчуження
спірних комбайнів було накладено
органом досудового слідства, а саме -
постановою слідчого від 23.12.2010 року у
зв'язку із розслідуванням кримінальної
справи № 183-0537, порушеної 17.12.2010 року
прокуратурою Шевченківського району
міста Львова за ознаками ст.ст. 190 ч.2, 358
ч.3 КК України по факту заволодіння
шляхом шахрайства та використанння
завідомо підроблених документів
невстановленими слідством особами
належними ОСОБА_6 (який визнаний
потерпілим та цивільним позивачем по
кримінальній справі) спірними
комбайнами, які визнані речовими
доказами по справі (т.1, а.с. 9, 48, 49, 97-99,
102-131).

ПП „Західний Буг" у січні 2014 року
звернулося до суду з клопотанням (в
порядку ст. 174 КПК України) про
скасування постанови слідчого про
накладення арешту та заборони на
відчуження спірних комбайнів, однак
ухвалою слідчого судді Галицького
районного суду м. Львова від 25.02.2014 року
(залишеною без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Львівської
області від 11.03.2014 року) у задоволенні
цього клопотання було відмовлено за
безпідставністю його вимог (т.2, а.с. 73,
87-89).

Як вбачається зі змісту роз'яснень, які
містяться у п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.08.1976 року
№ 6 „Про судову практику в справах про
виключення майна з опису" (в редакції
від 30.06.1978 року № 5), у випадку, „коли
арешт на майно накладено при
провадженні в кримінальній справі",
„заяви боржників про неправильність
включення майна в опис розглядаються в
порядку, передбаченому ... КПК", а „в
порядку, передбаченому ... ЦПК, якщо опис
проводився судовим виконавцем".

Саме на вище наведені роз'яснення
Верховного Суду України міститься
посилання і у мотивувальній частині
постанови Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 15
травня 2013 року у справі № 6-26 цс13, у якій
зазначено, що „заяви боржників на
правильність арешту майна", у випадку
„коли арешт на майно накладено при
провадженні в кримінальній справі",
розглядаються „в порядку,
передбаченому кримінальним
процесуальним законодавством" (т.1, а.с.
240-242).

За вище наведених обставин оскаржуване
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового - про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 4, 314
ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, представника
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області, та апеляційну скаргу ОСОБА_6
задовольнити.

Рішення Радехівського районного суду
Львівської області від 24 березня 2014
року скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити Приватному підприємству
„Західний Буг" у задоволенні його
позовних вимог.

Стягнути з Приватного підприємства
„Західний Буг" на користь Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області та
ОСОБА_6 по 1 827 грн. понесених ними
судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскарженим
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання рішенням
законної сили.

Суддя:

Судді: