Провадження №2/761/7581/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого:
судді - Притули Н.Г.

при секретарі:
Паночко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» про
тлумачення змісту правочину, -

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2014 року до суду надійшла
зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить:
розтлумачити зміст договору
добровільного страхування
позичальника банку від нещасних
випадків №1512/227/001608 від 22.01.2010 року щодо
його нікчемності в зв'язку з укладенням
договору страхування №02/0204784/2105/09 від
29.09.2009 року.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим,
що 22.01.2010 року між відповідачем та
позивачем був укладений договір
добровільного страхування
позичальника банку від нещасних
випадків №1512/227/001608. 07.03.2010 року з
позивачем стався нещасний випадок
внаслідок якого позивачка отримала
третю групу інвалідності. Звернулась
до відповідача із заявою про виплату
страхового відшкодування, але отримала
відмову у виплаті так як договір від
22.01.2010 року є нікчемним через укладення
договору страхування №02/0204784/2105/09 від
29.09.2009 року з відповідачем.

Як зазначає позивачка, відповідачем в
іншому значенні розтлумачено договір,
що призвело до порушення прав позивача.
Під час укладення Договору від 22.01.2010
року, як зазначає позивачка, вона
надала копію договору від 29.09.2009 року,
але на час укладення договору ця
обставина не була перешкодою для
укладення іншого договору.

Крім того позивачка зазначає, що вона
уклала два різних договори страхування
з метою захисту майнових інтересів
Банку по двом різним кредитним
договорам.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, направила до суду заяву в
якій просила слухати справу в її
відсутність. В заяві зазначила, що
позовні вимоги підтримує та просить їх
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, направив до суду
пояснення на позовні вимоги в яких
просив відмовити в задоволенні
заявлених вимог на тій підставі, що
рішенням Апеляційного суду
Харківської області від 19.08.2013 року
ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні
позовних вимог про стягнення
страхового відшкодування на тій
підставі, що договір добровільного
страхування №1512/227/001608 від 22.01.2010 року в
силу ст.989 ч.1 п.3 ЦК України, є нікчемним
та не створює будь-яких юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. Рішення суду набрало
законної сили і після цього позивачка
звернулась до суду із зазначеним
позовом. Так як метою тлумачення
правочину є з'ясування того, що в ньому
дійсно виражено, а не того, що малося на
увазі, тому тлумачення правочину не
застосовується до нікчемного
правочину.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази
по справі у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
23.04.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та
ОСОБА_1 був укладений Договір про
надання споживчого кредиту №0 за
умовами якого Банк надав Позичальнику
кошти в розмірі 95 000,00 доларів США
строком до 23.04.2029 року.

Умовами договору не було передбачено
обов'язок Позичальника страхувати
власне життя.

29.09.2009 року між ЗАТ «Страхова компанія
«Провідна» та ОСОБА_1 був підписаний
Договір добровільного страхування від
нещасних випадків особи, яка є
позичальником банку №02/0204784/2105/09.

Вигодонабувачем за даним договором
визначено АКІБ «Укрсиббанк», якому
належить право на отримання страхової
виплати в частині заборгованості
Страхувальника (Позичальника) за
Кредитним договором №0 від 23.04.2008
року, строк дії договору встановлений з
30.09.2009 року по 29.09.2010 року.

13.12.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та
ОСОБА_1 був підписаний договір про
надання споживчого кредиту №0 за
умовами якого Банк надав Позичальнику
кредит в розмірі 109 000,00 грн. строком до
12.12.2014 року зі сплатою 13,4% річних.

Умовами Кредитного договору не було
передбачено обов'язок Позичальника
страхувати власне життя.

22.01.2010 року між ВАТ СК «Універсальна» та
ОСОБА_1 був підписаний Договір
№1512/227/001608 добровільного страхування
позичальника банку від нещасних
випадків. Предметом договору
визначено, майнові інтереси, пов'язані
з життям та здоров'ям Страхувальника,
Вигодонабувачем за умовами даного
Договору є АКІБ «Укрсиббанк» на
підставі Кредитного договору №0
від 13.12.2007 року.

За умовами договору, Договір набуває
чинності з моменту надходження
страхового платежу (першої його
частини) на поточний рахунок
Страховика, і діє до 12.12.2014 року включно.
Зазначений термін дії Договору
встановлюється згідно з терміном дії
Кредитного договору.

Як вбачається з листа ПАТ СК
«Універсальна» від 01.11.2011 року №7966/18-012,
Банк, як Вигодонабувача, було
повідомлено про те, що до початку дії
Договору з СК «Універсальна» ОСОБА_1
вже мала діючий договір страхування
№02/0204784/2105/09 від 29.09.2009 року в СК
«Провідна», а тому так як ОСОБА_1 не
повідомила про існування діючого
договору страхування, договір від
22.01.2010 року є нікчемним, підстави для
виплати страхових сум відсутні.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 19.08.2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» про стягнення
суми за договором добровільного
страхування від 22.01.2010 року №1512/227/001608
та моральної шкоди, відмовлено ОСОБА_1 у
задоволенні позову до ПАТ СК
«Універсальна» про стягнення
страхової суми за договором
страхування від 22.01.2010 року в розмірі 52
629,17 грн.

Як зазначено в рішенні суду, об'єктом
страхування за договором, укладеним
ОСОБА_1 22.01.2010 року з ПАТ «СК
«Універсальна» та договором, укладеним
нею ж 29.09.2009 року із ЗАТ «Страхова
компанія «Провідна», є майновий
інтерес, пов'язаний з життям і здоров'ям
(працездатністю) страхувальника, в тому
числі і внаслідок нещасного випадку,
остання повинна була повідомити
відповідача про наявність договору
страхування від 29.09.2009 року, укладеного
з ЗАТ «Страхова компанія «Провідна».
Належних та допустимих доказів
виконання цього обов'язку,
передбачених ст.57 ЦПК України,
позивачем в судовому засіданні не
надано.

Рішенням суду встановлено, що договір
добровільного страхування №1512/227/001608
від 22.01.2010 року, укладений між ОСОБА_1 та
ПАТ «СК «Універсальна» в силу ст.989 ч.1
п.3 ЦК України, є нікчемним та не створює
будь-яких юридичних наслідків, крім
тих, що пов'язані з його недійсністю.

Частина 1 статті 637 ЦК України визначає,
що тлумачення умов договору
здійснюється відповідно до статті 213
цього Кодексу.

Частина 1 статті 213 ЦК України визначає,
що зміст правочину може бути
витлумачений стороною (сторонами).

На вимогу однієї або обох сторін суд
може постановити рішення про
тлумачення змісту правочину (ч.2 ст.213 ЦК
України).

При тлумаченні змісту правочину
беруться до уваги однакове для всього
змісту правочину значення слів і
понять, а також загальноприйняте у
відповідній сфері відносин значення
термінів. Якщо буквальне значення слів
і понять, а також загальноприйняте у
відповідній сфері відносин значення
термінів не дає змоги з'ясувати зміст
окремих частин правочину, їхній зміст
встановлюється порівнянням
відповідної частини правочину зі
змістом інших його частин, усім його
змістом, намірами сторін (ч.3 ст.213 ЦК
України).

Якщо за правилами, встановленими
частиною третьою цієї статті, немає
можливості визначити справжню волю
особи, яка вчинила правочин, до уваги
беруться мета правочину, зміст
попередніх переговорів, усталена
практика відносин між сторонами,
звичаї ділового обороту, подальша
поведінка сторін, текст типового
договору та інші обставини, що мають
істотне значення (ч.4 ст.213 ЦК України).

Як вбачається з позовних вимог,
позивачка просить розтлумачити не
зміст правочину, а його нікчемність в
зв'язку з укладенням іншого правочину,
що роз'яснено рішенням апеляційного
суду Харківської області від 19.08.2013
року при вирішенні позовних вимог про
стягнення страхового відшкодування,
тому суд не вбачає підстав для
задоволення позову.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 213, 637 ЦК України, ст.ст.
3, 10, 11, 57-60, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Універсальна» про
тлумачення змісту правочину -
відмовити.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
м. Києва через Шевченківський районний
суд м. Києва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Сторони, які не
приймали участі в судовому засіданні
мають право оскаржити рішення до
Апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ:
Н.Г.ПРИТУЛА