Єдиний унікальний № 371/665/14-ц
Провадження №6/371/22/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року Миронівський районний
суд Київської області

в складі : головуючого - судді
Пархоменко В.М

при секретарі - Овчаренко В.С

за участю представника
заявника — ОСОБА_1С

позивача- Наріжного В.І

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миронівка заяву ОСОБА_1
про розстрочку виконання рішення суду
в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики

встановив:

Рішенням Миронівського районного суду
Київської області від 26.06.2014року
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 31 000
грн. боргу за договором позики, три
проценти річних від простроченої суми
боргу у розмірі 1513грн.47коп., судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 325грн.13коп., а всього стягнуто 32
838грн.60коп.

У вересні 2014 року ОСОБА_1В звернувся до
суду із заявою про розстрочку
виконання рішення Миронівського
районного суду Київської області від
26.06.2014 року, посилаючись на те, що
існують обставини, внаслідок яких він
не може на даний час виконати рішення
суду та просить розстрочити його
виконання на п”ять років до 20 вересня
2019року. Такими обставинами заявник
вважає те, що він на протязі чотирьох
років не працює, на утриманні має двох
неповнолітніх дітей, дружина перебуває
у відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трьох років та психічно
хворіє, звернення стягнення на
нерухомість та майно, яке є у його
власності, не може мати місце, оскільки
будинок є спільною сумісною власністю
подружжя, у ньому зареєстровані та
проживають малолітні діти, іншого
житла він не має.

У судовому засіданні представник
заявника свої вимоги підтримала,
просить заяву задовольнити та
розстрочити виконання рішення суду на
п”ять років до 20 вересня 2019року з
підстав, викладених у заяві.

ОСОБА_2І просить у задоволенні заяви
про розстрочку виконання рішення суду
відмовити з підстав, викладених у своїх
запереченнях. Пояснив, що на даний час
рішення суду не виконане, йому відомо,
що заявник працює. Він також не працює,
має невеликий розмір пенсії, на його
утриманні знаходяться двоє
неповнолітніх дітей, він знаходиться у
більш скрутнішому матеріальному
становищі, ніж заявник.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані письмові докази, суд
прийшов до висновку, що заява не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст.373 ЦПК України за наявності
обставин, що утруднюють виконання
рішення (хвороба боржника або членів
його сім'ї, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо), за
заявою державного виконавця або за
заявою сторони суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає питання про відстрочку
або розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Таким чином, розстрочка виконання
рішення суду може бути надана у
виняткових випадках, що обумовлюють
об'єктивні ускладнення при виконанні
судового рішення або наявність яких
робить його виконання неможливим.

Відповідно до статті 36 Закону України
“Про виконавче провадження” за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання. Питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, встановлення чи зміну
способу і порядку виконання
розглядається судом у встановлений
законом строк. Відповідне рішення може
бути оскаржене у встановленому законом
порядку. Щодо інших рішень відстрочка
або розстрочка виконання, встановлення
чи зміна способу і порядку виконання не
допускаються. Рішення про розстрочку
виконується в частині та у строки,
встановлені цим рішенням. Законом
можуть встановлюватися особливості
щодо надання відстрочки або розстрочки
виконання рішення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
суду України №14 від 26 грудня 2003року
“Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження” роз'яснено,
що при вирішенні заяв державного
виконавця чи сторони про відстрочку
або розстрочку виконання рішення,
встановлення або зміну способу й
порядку його виконання суду потрібно
мати на увазі, що відповідно до статті
351 ЦПК України і статті 121 ГПК України їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення (хвороба боржника або членів
його сім'ї, відсутність у нього майна,
яке за рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Суд вважає, що викладені заявником
обставини для розстрочки виконання
рішення суду не є безперечними
підставами для розстрочки виконання
судового рішення.

Оскільки передбачених законом підстав
для розстрочки виконання рішення суду
у справі не встановлено, обставини, на
які заявник посилався не є достатніми і
винятковими, суд приходить до висновку
про відмову у задоволенні заяви про
розстрочку виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.208-210,373 ЦПК України,суд

Ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання
рішення в цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики залишити без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
Апеляційний суд Київської області
через Миронівський районний суд в
5-денний строк з дня її проголошення

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя В.М.Пархоменко