________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/6147/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2014 року

Київський районний суд міста Одеси у
складі:

головуючого - судді Літвінової І.А.

секретар судового засідання -
Непомнющий М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи - Третя одеська
державна нотаріальна контора, Одеська
міська рада про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 пред'явив позов до ОСОБА_3 та
просить суд ухвалити рішення, яким
визнати за ним право власності в
порядку спадкування за законом на
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що він проживав в
квартирі АДРЕСА_1 разом зі своєю матір'ю
ОСОБА_4 до її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
та залишився проживати в цій квартирі і
після того, як мати померла.

При підготовці документів до
нотаріальної контори, позивачу стало
відомо, що при оформлені спадщини на
частину квартири його матір'ю за її
життя після смерті її матері - ОСОБА_5,
були допущені помилки у зв'язку із
юридичною необізнаністю ОСОБА_4, а
відповідач своєю бездіяльністю та
неправомірними діями чинить позивачу
перешкоди в реалізації його законного
права. Крім того, виявлена в Свідоцтві
про право власності на житло помилка у
прізвищі ОСОБА_4 також перешкоджає
оформленню документів.

Під час судового розгляду ухвалою суду
до участі у справі в якості третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору були залучені Одеська
міська рада та Третя одеська державна
нотаріальна контора.

У судове засідання позивач не з'явився,
просив справу розглянути без його
участі та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання також не
з'явилась, надавши до суду заяву про
слухання справи без її участі. При
цьому зазначила, що з позовною заявою
ОСОБА_2 вона згодна і не заперечує проти
її задоволення, підтвердивши, що
оригінал Свідоцтва про право на
спадщину ОСОБА_4 отримала від позивача,
але в подальшому його було втрачено.

Третя одеська державна нотаріальна
контора до судового засідання не
з'явилась, у супровідному листі від
01.10.2014 року № 5212/02-14 до спадкової справи
№ 828/2009 за підписом державного
нотаріуса Т.М. Пінігіної висловлене
прохання слухати справу без їхньої
участі, вирішення справи залишено на
розсуд суду.

Одеська міська рада у судове засідання
також не з'явилась, сповіщена належним
чином, причини неявки суду не
повідомлено.

При розгляді справи судом встановлено,
що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної
часткової власності в рівних частках
належала квартира АДРЕСА_1, що
підтверджується Свідоцтвом про право
власності на житло, виданим
Управлінням житлово-комунального
господарства виконкому Одеської
міської ради народних депутатів 03
червня 1994 року, зареєстрованим в
Комунальному підприємстві «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості»,
запис в реєстровій книзі - № 84 пр - 26,
реєстр № 374. В даному свідоцтві
прізвище співвласника ОСОБА_4
помилково відбите як «ОСОБА_4». Судом
встановлений факт належності
дослідженого правовстановлюючого
документу матері позивача ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року співвласниця ? частки
квартири ОСОБА_5 померла, що
підтверджується повним витягом з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
про смерть № 8 від 03.10.2014 року.

12 лютого 2010 року державним нотаріусом
Третьої одеської державної
нотаріальної контори Різой Н.В. на ім'я
ОСОБА_4 видано Свідоцтво про право на
спадщину за законом на майно ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яке
складалось з ? частки квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть,
виданим Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану у місті Одесі
Одеського міського управління юстиції,
актовий запис № 4563.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина, яка складається в цілому з
квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до повного витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
про народження, позивач ОСОБА_2 є сином
ОСОБА_4, а отже і спадкоємцем першої
черги за законом.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Згідно до п. 3.22. Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами,
затвердженого Наказом Міністерства
Юстиції 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), у
разі відсутності у паспорті такого
спадкоємця відмітки про реєстрацію
його місця проживання доказом
постійного проживання із спадкодавцем
можуть бути: довідка
житлово-експлуатаційної організації,
правління житлово-будівельного
кооперативу, відповідного органу
місцевого самоврядування про те, що
спадкоємець на день смерті спадкодавця
проживав разом із цим спадкодавцем».

З наявної в матеріалах справи копії
паспорту ОСОБА_2 вбачається, що його
було зареєстровано Відділом
внутрішніх справ Малиновського району
17 травня 2006 року за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи положення п. 3.22. Порядку,
відмітка в паспорті ОСОБА_2 є належним
доказом того, що позивач проживав разом
із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, а оскільки заяв про відмову
від спадщини до нотаріальної контори
не подавав, вважається таким, що
прийняв спадщину.

Інших спадкоємців першої черги або
осіб, які мають право на обов'язкову
частку у спадщині, судом не
встановлено.

Станом на 03 жовтня 2014 року за
інформацією Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
в реєстрі прав власності на нерухоме
майно квартира АДРЕСА_1 значиться
зареєстрованою на праві спільної
часткової власності в рівних частках
за ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Проте за
інформаційною довідкою з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 03.10.2014 року у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно
відомості на вказане нерухоме майно
відсутні.

Наведене свідчить, що при житті ОСОБА_4
не зареєструвала за собою право
власності на спірну квартиру в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 182 ЦК
України право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обтяження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації.

Державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - це офіційне визнання
та підтвердження державою факту
виникнення, переходу або припинення
речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у п. 6 постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав» від 07.02.2014 № 5, якщо право
власності спадкодавця не було
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно,
правовстановлюючими є документи, що
підтверджують підставу для переходу
права власності в порядку
правонаступництва, а також документи
спадкодавця, що підтверджують
виникнення у нього права власності на
нерухоме майно (стаття 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України,
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України - власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину згідно положень ч. 3 ст. 1296
ЦК України.

Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно.

Проте нормами цієї статті, так само як й
іншими нормами цивільного права, не
визначено правових наслідків
недотримання такого обов'язку у виді
втрати права на спадщину.

У відповідності зі ст. 19 цього Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» підставою для державної
реєстрації прав, що посвідчують
виникнення, перехід, припинення
речових прав на нерухоме майно, є
рішення судів, що набрали законної
сили.

Відповідно до п. 36 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою КМУ
від 17.10.2013 р. № 868 (далі - Порядок № 868),
для проведення державної реєстрації
речових прав необхідними документами є
документи, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
таких прав на нерухоме майно.

Згідно з пп. 10 п. 37 Порядку № 868
самостійною підставою для державної
реєстрації за спадкоємцями речових
прав на нерухоме майно є рішення суду,
що набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно.

Як передбачено ч. 2 ст. 16 ЦК України,
способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Позивач не має можливості оформити в
нотаріальному порядку спадкові права
на спірну квартиру, у зв'язку із втратою
відповідачем правовстановлюючих
документів на неї, а також, як
з'ясувалось під час судового розгляду,
і через відсутність відомостей у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно стосовно реєстрації
права власності на спірну квартиру за
спадкодавцем - ОСОБА_4

Зі спадкової справи № 828/2009 до майна
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року
вбачається, що ОСОБА_4 за життя на
законних підставах володіла та
користувалась спірною квартирою. Право
власності на нерухоме майно хоч і не
було зареєстровано у встановленому
законом порядку за спадкодавцем, але
підстави переходу права власності на
вказану квартиру передбачені чинним
законодавством, а тому вимога позивача
як спадкоємця за законом про визнання
за ним права власності на спадкове
майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 182, 328, 392, 1261, 1268, 1296, 1297
ЦК України; ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 174, 179, 208, 209,
212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року на ізольовану квартиру під
АДРЕСА_1, яка складається в цілому з
одної житлової кімнати та підсобних
приміщень, загальною площею 30,3 кв.м., в
тому числі однієї житлової кімнати
житловою площею 16,4 кв.м., кухні - 5,7 кв.м.,
санвузла - 2,8 кв.м., коридору - 4,7 кв.м.,
балкону - 0,7 кв.м., підсобна площа - 13,2
кв.м.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Київський
районний суд м. Одеси шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Літвінова І. А.