Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/42/14
Головуючий у 1 інстанції: Воробйов А.В.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.,

суддів: Каракуші К.В.,

Боєвої В.В.,

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 28 січня 2014 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: орган опіки
та піклування районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Орджонікідзевському району про
усунення перешкод у здійсненні права
власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_5, ОСОБА_7 про усунення перешкод у
здійсненні права власності шляхом
виселення відповідачів з квартири
АДРЕСА_1. Обґрунтовуючи позовні вимоги
позивач зазначала, що придбавала
вказану квартиру з прилюдних торгів,
ОСОБА_7 є попередньою власницею цієї
квартири, решта відповідачів
зареєстровані та проживають у вказаній
квартири.

Посилаючись на те, що відповідачі
виселитись і знятись з реєстраційного
обліку відмовляються, її до квартири не
пускають, чим створюють перешкоди в
здійсненні права власності, просила
суд виселити та зняти з реєстрації
відповідачів за вказаною адресою.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 23
вересня 2013 року позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_3 перешкоди у здійсненні
права власності на квартиру АДРЕСА_1
шляхом виселення та зняття з
реєстрації відповідачів з квартири
АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 28 січня 2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено.
Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2013 року
у цій справі скасовано та ухвалено нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовлено.

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
апеляційного суду Запорізької області
із заявою про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 28 січня 2014 року.

Підставою для перегляду вказаного
рішення ОСОБА_3 зазначила те, що
підставою для відмови у задоволенні
позову та ухвалення апеляційним судом
рішення стало те, що рішенням суду
Орджонікідзевського районного суду
від 01 серпня 2013 року, яке залишено без
змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 11 грудня 2013
року, прилюдні торги, що були підставою
придбання позивачем ОСОБА_3 квартири
АДРЕСА_1 та отримання нею свідоцтва про
право власності на цю квартиру, котра
раніше належала відповідачам, визнано
недійсними. Проте ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 квітня 2014 року рішення
Орджонікідзевського районного суду
від 01 серпня 2013 року та ухвала
Апеляційного суду Запорізької області
від 11 грудня 2013 року скасовані, справу
направлено на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції. Під час нового
судового розгляду рішенням
Орджонікідзевського районного суду
від 08 липня 2014 року, яке залишено без
змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 28 серпня 2014
року у задоволені позовних вимог
ОСОБА_7 про визнання прилюдних торгів
недійсними відмовлено.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть
участь у справі, перевіривши матеріали
справи, заяву, рішення суду, колегія
суддів вважає, що заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України підстава
для перегляду рішення, ухвали суду чи
судового наказу у зв'язку з
нововиявленими обставинами є
скасування судового рішення, яке стало
підставою для ухвалення рішення чи
постановлення ухвали, що підлягає
перегляду.

ОСОБА_3, як на нововиявлену обставину
вказала на те, що рішення
Орджонікідзевського районного суду
від 01 серпня 2013 року, яке залишено без
змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 11 грудня 2013
року, про визнання недійсними
прилюдних торгів, з яких вона придбала
квартиру, ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 квітня 2014 року скасовані, а
справу направлено на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції, і під
час якого, рішенням
Орджонікідзевського районного суду
від 08 липня 2014 року, яке залишено без
змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 28 серпня 2014
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_7 про визнання прилюдних торгів
недійсними відмовлено. Таким чином,
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 28 січня 2014 року про відмову
у задоволенні її позову про виселення
повністю було обґрунтовано рішенням
суду про визнання прилюдних торгів
недійсними, яке згодом було скасовано
та ухвалене протилежне рішення.

З роз'яснень п.9 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 30.03.2012, № 4 «Про застосування
цивільного процесуального
законодавства при перегляді судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами» вбачається, що скасування
судового рішення (пункт 3 частини
другої статті 361 ЦПК) може бути визнано
нововиявленою обставиною лише в тому
випадку, коли суд обґрунтував ухвалене
судове рішення скасованим (воно було
підставою для ухвалення такого
судового рішення) або виходив із нього,
хоча прямо й не посилався на нього на
підтвердження наявності вказаних
обставин, а також якщо наслідком
скасування судового рішення є інше за
змістом вирішення спору.

Вирішуючи питання про скасування
судового рішення із зазначених
підстав, суди мають виходити з
преюдиційного зв'язку судових рішень,
зокрема, із того, що між рішеннями має
існувати матеріально-правовий зв'язок,
факти, встановлені в одній із справ,
мають значення для іншої справи.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду від 01 серпня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Запорізької області від 11 грудня
2013 року, прилюдні торги, що були
підставою набуття права власності
ОСОБА_3 на АДРЕСА_1, визнано недійсними.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 28 січня 2014 року
скасоване рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 23
вересня 2013 року і відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом виселення відповідачів.

Скасовуючи, за апеляційною скаргою
ОСОБА_7, рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 23
вересня 2013 року, колегія суддів
спиралась на рішення
Орджонікідзевського районного суду
від 01 серпня 2013 року, яке залишено без
змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 11 грудня 2013
року, якими прилюдні торги, що були
підставою набуття права власності
ОСОБА_3 на вказану квартиру визнано
недійсними.

Отже, 28 січня 2014 року апеляційний суд
Запорізької області ухвалюючи рішення
про скасування рішення суду першої
інстанції від 23 вересня 2013 року та
відмові у задоволенні позову про
виселення, повністю обґрунтовував його
рішенням Орджонікідзевського
районного суду від 01 серпня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Запорізької області від 11 грудня
2013 року, про визнання прилюдних торгів
недійсними, і тому між ними наявний
матеріально-правовий зв'язок.

Таким чином, зазначені ОСОБА_3
обставини є нововиявленими, що є
підставою для скасування рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 28 січня 2014 року.

З роз'яснень п.19 Постанови вбачається,
що у разі скасування у зв'язку з
нововиявленими обставинами ухваленого
судом апеляційної інстанції нового
рішення справа розглядається ним на
загальних підставах за раніше поданими
апеляційними скаргами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 в особі
свого представника - ОСОБА_8,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 33
Закону України "Про іпотеку" формами
звернення стягнення на предмет іпотеки
є рішення суду, виконавчий напис
нотаріуса або звернення стягнення на
підставі договору про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Згідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про
іпотеку" звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Цей порядок встановлено ч. 2 ст. 40 Закону
України "Про іпотеку" та ч. 3 ст. 109 ЖК
України, що передбачають примусове
виселення громадян із жилого
приміщення, що є предметом іпотеки, на
яке звернуто стягнення, якщо громадяни
не звільняють жиле приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Так, відповідно до частини 3 статті 109 ЖК
України звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги, якщо сторонами не погоджено
більший строк. Якщо громадяни не
звільняють жиле приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Виходячи із аналізу наведених правових
норм закону, примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо добровільно
мешканці не звільнять житловий будинок
або житлове приміщення, на яке звернуто
стягнення як на предмет іпотеки
протягом одного місяця з дня отримання
письмової вимоги іпотекодержателя або
нового власника, або в інший погоджений
сторонами строк.

Аналогічні роз'яснення містить п. 43
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин".

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 набула права власності на
квартиру АДРЕСА_1 шляхом придбання її
на прилюдних торгах, які відбулись в
рамках виконавчого провадження з
виконання рішення
Орджонікідзеквського районного суду
про звернення стягнення на предмет
іпотеки. Таким чином, позивач набула
права власності на квартиру, на яке
було звернуто стягнення як на предмет
іпотеки на підставі судового рішення.

Проте суд першої інстанції при
задоволенні позовних вимог про
виселення та зняття з реєстрації, не
звернув уваги на те, що в матеріалах
справи відсутні докази про направлення
новим власником відповідачам вимоги
про звільнення житлового приміщення.

Таким чином, матеріали справи не
містять у собі доказів і судом фактично
не встановлено дотримання позивачем
умов, передбачених законом, на підставі
яких може бути прийнято рішення про
примусове виселення ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_5, ОСОБА_7 Отже, вимоги позивача, як
нового власника є передчасними.

Посилання представника позивача у
судовому засіданні апеляційного суду
про те, що приписи закону про
добровільне виселення не поширюються
на осіб, які набули право власності на
предмет іпотеки з прилюдних торгів, на
думку колегії суддів, є помилковими і
такими, що ґрунтуються на власному
трактуванні приписів закону та
роз'яснень Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції не може вважатись законним
та обґрунтованим, у зв'язку з чим воно
на підставі ст.309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 361, 365 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 28 січня 2014 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами -
задовольнити.

Рішення апеляційного суду Запорізької
області від 28 січня 2014 року скасувати у
зв'язку з нововиявленими обставинами.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2013 року
скасувати і ухвалити нове, яким у
задоволенні позову ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом виселення та зняття з
реєстрації - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: