РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
Дзержинський районний суд м. Харкова в
складі:

Головуючого - судді Шишкіна О.В.,

секретаря - Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державної
міграційної служби Дзержинського
району м. Харкова, 3-ї особа на стороні
відповідача - орган опіки та
піклування у особі Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про визнання особи такою,
що втратив права користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача в якому просить визнати
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила
право користування квартирою АДРЕСА_5
та анулювати її реєстрацію за
вищевказаною адресою.

Свої позовні вимоги позивач мотивує
тим, що ОСОБА_3, яку зареєстровано за
вищеназваною адресою, фактично не
проживає там з вересня 2013 року.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
у судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином, у своїх запереченнях
проти позову ОСОБА_2 зазначено, що
позбавлення неповнолітньої дитини
права користування спірним житлом,
оскільки відповідачка не має іншого
житла.

Представник відповідача Державної
міграційної служби Дзержинського
району м. Харкова про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином та просить слухати справу у його
відсутність.

Представник 3-ї особи органу опіки та
піклування у особі Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Суд заслухавши пояснення позивача,
який наполягав на ухваленні заочного
рішення, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши і зваживши всі доводи, що
наведені в матеріалах справи приходить
до висновку про задоволення позову у
повному обсязі з наступних підстав.

18.08.2001 року ОСОБА_1 було укладено шлюб з
ОСОБА_2, від шлюбу подружжя має
неповнолітню дитину, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

01.11.2003 року відповідно до договору
купівлі - продажу №2-3774, позивачем було
придбано квартиру АДРЕСА_1, в якій
сторони почали мешкати. З моменту
народження дитина стала мешкати за
вищевказаною адресою.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 11.09.2013 року шлюб між
сторонами було розірвано та з ОСОБА_1
стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3

З часу розірвання шлюбу ОСОБА_2, разом з
новим чоловіком та ОСОБА_3 мешкає за
адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_2, що
підтверджується довідкою КП
«Жилкомсервіс» від 29.09.2014 року.

Факт не приживання ОСОБА_2 разом із
дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у квартирі
АДРЕСА_1 з вересня 2013 року підтвердив
допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_4

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 29 листопада 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені
частково, за нею визнано право
власності в порядку розподілу
спільного сумісного майна подружжя на
автомобіль «Dewoo Lanos», 2006 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію в розмірі 40750 грн. В
задоволенні вимог ОСОБА_5 в частині
визнання за нею в порядку розподілу
майна подружжя права власності в
цілому на кватиру АДРЕСА_1 відмовлено.
За ОСОБА_1 в порядку поділу спільного
сумісного майна подружжя визнано право
власності на автомобіль «Honda civic», 2008
року випуску давний реєстраційний
номер НОМЕР_2.

Рішенням Апеляційного суду
Харківської області від 08 квітня 2014
року змінено рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 29
листопада 2013 року, позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені частково, визнали за
нею в порядку поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, право власності на
15/100 частин квартири АДРЕСА_6, за ОСОБА_1
в порядку поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя визнано право власності на
85/100 частини квартири АДРЕСА_7. У решті
позовних вимог рішення суду першої
інстанції - залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 липня 2014 року
рішення апеляційного суду Харківської
області від 08 квітня 2014 року та рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 29 листопада 2013 року в
частині поділу автомобіля марки «Dewoo
Lanos», 2006 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, автомобіля
марки автомобіль «Honda civic», 2008 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2 та в частині стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 грошової компенсації
в розмірі 40 750 грн скасовано, справу в
цій частині передано на новий розгляд
до суду першої інстанції. Рішення
апеляційного суду Харківської області
від 08 квітня 2014 року в частині визнання
за ОСОБА_2 права власності на 15/100
частини квартири АДРЕСА_3, а за ОСОБА_1 -
на 85/100 частини цієї квартири скасовано,
залишено в силі в цій частині рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 29 листопада 2013 року.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленість між ним і
власником житла.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки відбувається в
судовому порядку.

Оскільки на сьогоднішній час, позивач
ОСОБА_1 є єдиним власником вищевказаної
квартири, яка відповідно до ухвали ВССУ
від 16 липня 2014 року була визнана такою,
що не є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, суд
вважає можливим позбавити права
користування житлом ОСОБА_3 та
анулювати її реєстрацію у зв'язку з
відсутністю та не проживанням за
адресою: АДРЕСА_8.

Також на підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст. ст.
3,10,11,15,57,58,60,88,208,209,212,214,215 ЦПК України, ст.
71,72 ЖК України, ст. 405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити
повністю.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_5.

Зобов'язати Державну міграційну
службу Дзержинського району м. Харкова
зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею
в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя