Провадження № 2/641/3335/2014
Справа № 641/9225/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року

Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

при секретарі судового засідання
Ємельяненко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Комінтернівського районного суду м.
Харкова цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського
районного суду м. Харкова з позовом до
ОСОБА_2, в якому з урахуванням уточнень
просить зменшити розмір аліментів на
утримання неповнолітньої дитини з 1/4
частини до 1/6 частини.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що рішенням
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 01.07.2008 року стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання
їх сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4
частини від усіх видів заробітку
позивача, починаючи з 20.05.2008 року і до
досягнення дитиною повноліття.

З моменту ухвалення зазначеного
рішення майнове становище позивача
змінилось, а саме: рішенням
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 10.09.2013 року стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові
витрати на дитину у розмірі 500грн.;
позивач повторно одружився, рішенням
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 24.12.2013 року
стягнуто з ОСОБА_1 на користь його
дружини ОСОБА_4 аліменти на її
утримання у розмірі 800грн.; ІНФОРМАЦІЯ_2
у позивача народилась донька ОСОБА_5,
яку він також має утримувати.

З огляду на зазначене, оскільки
загальний розмір стягуваних з позивача
аліментів перевищує 50% його заробітної
плати, позивач просить зменшити розмір
аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3 до 1/6
частини від усіх видів заробітку
позивача.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
просить їх задовольнити.

Відповідачем подано заперечення проти
позову, в яких ОСОБА_2 просить в
задоволенні позову відмовити

Доводи своїх заперечень обґрунтовує
тим, що їх спільний з позивачем син
ОСОБА_3 є інвалідом дитинства, потребує
постійного лікування та догляду.
Відповідач не має змоги влаштуватись
на роботу, оскільки здійснює постійний
догляд за дитиною. Також зазначає, що
загальний розмір аліментів на дитину
не може перевищувати 70%, а не 50%, як
зазначає позивач.

У судовому засіданні відповідач та її
представник ОСОБА_7 вимоги заперечень
підтримали у повному обсязі, просять в
задоволенні позову відмовити.
Відповідач додатково зазначила, що
єдиним джерелом їх з сином доходу є
виплати, які здійснює позивач у сумі 1608
грн., та державна допомога на дитину -
інваліда у розмірі 1307, 30грн.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 01.07.2008 року стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання
їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в
розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку позивача, починаючи з 20.05.2008
року і до досягнення дитиною
повноліття.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом
дитинства, що підтверджується
відповідним посвідченням серії
НОМЕР_1.

З матеріалів справи судом також
встановлено, що 14.09.2012 року позивач
зареєстрував шлюб з ОСОБА_4

Заочним рішенням Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 10.09.2013
року стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання
сина ОСОБА_3 у розмірі 500грн. щомісячно
до 13.06.2015 року.

Рішенням Тульчинського районного суду
Вінницької області від 24.12.2013 року
стягнуто з ОСОБА_1 на користь його
дружини ОСОБА_4 аліменти на утримання
вагітної дружини у розмірі 800грн.
щомісячно, починаючи з 19.09.2013 року і до
досягнення дитиною трирічного віку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилась
друга дитина - донька ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_2.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності до ст.181 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при
призначенні аліментів суд враховує
стан здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина та інші
обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на утримання сина
ОСОБА_3 рішенням Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 01.07.2008
року встановлений згідно ст.183
Сімейного кодексу України у розмірі 1/4
частки всіх видів заробітку (доходу)
позивача до досягнення дитиною
повноліття.

Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або
сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось із них
та в інших випадках, передбачених цим
Кодексом.

У відповідності до роз'яснень, наданих
у п. 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справи щодо батьківства, материнства
та стягнення аліментів» розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них.

За змістом ст. 181, 192 СК України розмір
аліментів, визначений рішенням суду, не
вважається незмінним, погіршення
матеріального становища батька або
зміна його сімейного стану може бути
підставою для його вимоги про
зменшення розміру аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем
ВЧ А 2012 (А1424) та згідно довідки про
доходи за період травень - жовтень 2014
року отримує заробітну плату у
середньому розмірі 4740,12грн.

Позивач сплачує на користь відповідача
за рішенням Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 01.07.2008
року - 1/4 частину заробітку (приблизно
складає 1108грн.) та за рішенням
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 10.09.2013 року - 500грн.

Крім того, згідно рішення
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 24.12.2013 року
позивач сплачує на утримання дружини
ОСОБА_4 аліменти у розмірі 800грн.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 Закону
України «Про виконавче провадження»
загальний розмір усіх відрахувань під
час кожної виплати заробітної плати не
може перевищувати п'ятдесят відсотків
заробітної плати, що має бути виплачена
працівнику, у тому числі в разі
відрахування за кількома виконавчими
документами. Це обмеження не
поширюється на відрахування із
заробітної плати в разі відбування
боржником покарання у виді виправних
робіт і стягнення аліментів на
неповнолітніх дітей. У таких випадках
розмір відрахувань із заробітної плати
не може перевищувати сімдесяти
відсотків.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача
народилась друга дитина - донька
ОСОБА_5, яка також потребує надання
матеріальної допомоги.

З урахуванням системного аналізу
зазначених вище норм та матеріалів
справи, суд дійшов висновку про
наявність підстав для зменшення
розміру аліментів, що підлягають
стягненню з позивача на користь
відповідача на утримання
неповнолітньої дитини з 1/4 частини
всіх видів заробітку позивача до 1/5
частини всіх видів заробітку позивача,
але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Щодо посилань відповідача на те, що
вона немає змоги працювати, оскільки
здійснює постійний догляд за
дитиною-інвалідом, і сплата позивачем
аліментів є основним джерелом їх з
сином доходів, то суд зазначає, що у
відповідності до приписів ст. 88 СК
України відповідач не позбавлена
можливості звернутись до суду з
позовом про стягнення аліментів на
своє утримання.

У відповідності до роз'яснень, наданих
у абз. 1, 4 п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року, у новому розмірі аліменти
сплачуються з дня набрання рішенням
законної сили.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Зменшити розмір аліментів, визначених
рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 01.07.2008 р. про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
розміру 1/4 частини всіх видів заробітку
до 1/5 частини всіх видів заробітку, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з дня набрання рішенням
законної сили і до досягнення дитиною
повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Комінтернівський районний суд м.
Харкова протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. О. Ященко