АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/6134/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Андрейчук Т.В. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді:
Білич І.М.

Суддів:
Рейнарт І.М., Побірченко Т.І.

при секретарі:
Гречка Т.В.

за участю представника позивача
Лядецької Л.В.

представників відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 20 березня 2014 року по цивільній
справі за позовом заступника прокурора
м. Києва до Київської міської ради,
ОСОБА_8, ОСОБА_6 про визнання незаконним
та скасування рішення, визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельні ділянки та
договору купівлі-продажу земельної
ділянки.

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року заступник прокурора
м. Києва звернувся до суду з позовом до
відповідачів Київської міської ради,
ОСОБА_8, ОСОБА_6 про визнання незаконним
та скасування рішення, визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельні ділянки та
договору купівлі - продажу земельної
ділянки площею 0,0845 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1. Та з урахуванням поданих
уточнень просив суд відновити
становище, яке існувало до порушення,
шляхом повернення у власність
територіальної громади м. Києва в особі
Київської міської ради земельної
ділянки площею 0,0845 га, кадастровий
номер :78:306:0026, яка знаходиться на
АДРЕСА_1.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 20 березня 2014 позов було
задоволено.

Визнано незаконним та скасовано
рішення Київської міської ради від 09
липня 2009 року №881/1937 «Про передачу
громадянину ОСОБА_8 у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на АДРЕСА_1».

Визнано недійсним державний акт на
право власності і на земельну ділянку
серії ЯЖ №912717, виданий ОСОБА_8,
зареєстрований 24 вересня 2009 року
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) за № 04-7-02258.

Визнано недійсним укладений між ОСОБА_8
та ОСОБА_6 договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,0845 га,
кадастровий номер :78:306:0026, яка
знаходиться на АДРЕСА_1 посвідчений 30
вересня 2009 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_9 та зареєстрований в
реєстрі за №947.

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ №912832, виданий ОСОБА_6,
зареєстрований 10 червня 2010 року
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) за № 04-7-02574.

Відновлено становище, яке існувало до
порушення, шляхом повернення у
власність територіальної громади м.
Києва в особі Київської міської ради
земельної ділянки площею 0,0845 га,
кадастровий номер :78:306:0026, яка
знаходиться на АДРЕСА_1.

Стягнуто з Київської міської ради,
ОСОБА_8, ОСОБА_6 судовий збір в дохід
держави.

Не погоджуючись із рішенням суду
представником ОСОБА_6- ОСОБА_5 подано
апеляційну скаргу. Де апелянт ставив
питання про скасування рішення суду та
постановлення нового про відмову у
задоволенні позову у повному обсязі.
Мотивуючи свою вимогу тим, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права.

Апелянт у судовому засіданні підтримав
подану апеляційну скаргу та просив суд
її задовольнити.

Представник Київської міської ради у
судовому засіданні апеляційну скаргу
не визнав.

Представник позивача заперечував
проти поданої апеляційної скарги та
просив суд відмовити у її задоволенні.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення,
колегія суддів вважає, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом при розгляді справи було
встановлено, що рішенням Київської
міської ради від 09.07.2009 року №881/1937 «Про
передачу громадянину ОСОБА_8 у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на АДРЕСА_1» ОСОБА_8
було передано у власність земельну
ділянку площею 0,0845 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

24.09.2009 року на підставі вищевказаного
рішення ОСОБА_8 було видано державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯЖ №912717.

30.09. 2009 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 було
укладено договір купівлі-продажу,
відповідно до умов якого ОСОБА_8 продав
ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0.0845 га,
кадастровий номер :78:306:0026, яка
знаходиться на АДРЕСА_1. Та в подальшому
видано державний акт, який засвідчив
право власності на згадану земельну
ділянку.

Суд першої інстанції задовольняючи
позов виходив з того, що земельна
ділянка площею 0,0845 га, кадастровий
номер :78:306:0026, яка знаходиться на
АДРЕСА_1 була набута у власність ОСОБА_8
на підставі рішення Київської міської
ради від 09 липня 2009 року №881/1937, яке є
незаконним.

Зазначаючи при цьому, що за приписами
ст. 51 ЗК України земельні ділянки
зелених зон і зелених насаджень міст
належать до земель рекреаційного
призначення. ч. 2 ст. 52 ЗК України
визначено, що на землях рекреаційного
призначення заборонено діяльність, яка
перешкоджає або може перешкоджати
використанню їх за призначенням, а
також негативно впливає або може
вплинути на природний стан цих земель.

Всупереч наведеним законодавчим
нормам земельна ділянка, що
розташована на АДРЕСА_1, за рішенням
Київської міської ради від 09 липня 2009
року №881/1937 була надана ОСОБА_8 у
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, тобто
для потреб не пов'язаних з
рекреаційними.

Крім того, не було враховано зауважень
Головного управління земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), зазначених у
висновку від 05 червня 2009 року №05-4582,
зокрема проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на
засіданні постійної комісії Київської
міської ради з питань екологічної
політики не розглядався, питання
доцільності внесення змін до Програми
розвитку зеленої зони м. Києва до 2010
року та концепцією формування зелених
насаджень в центральній частині міста
вказаною комісією не обговорювалось.

Згідно зі ст. 20 ЗК України, зміна
цільового призначення земельних
ділянок здійснюється за проектами
землеустрою щодо їх відведення. Проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки розробляється в порядку,
встановленому законом та погоджується
в порядку, встановленому ст. 186-1 цього
Кодексу.

Програма комплексного розвитку
зеленої зони м. Києва до 2010 року та
концепція формування зелених
насаджень в центральній частині міста,
до якої оскаржуваним рішенням
Київської міської ради від 09 липня 2009
року №879/1935 внесено зміни в частині
виключення з переліку озеленених
територій загального користування м.
Києва земельної ділянки площею 0.0854 га,
що розташована на АДРЕСА_1, та
переведення її до території садибної
житлової забудови, - розроблена
відповідно до завдання комунального
об'єднання "Київзеленбуд",
затвердженого заступником голови
Київської міської держадміністрації 20
серпня 2002 року у зв'язку з чим питання
щодо внесення змін до цієї Програми та
щодо виключення з переліку озеленених
територій загального користування
спірної земельної ділянки потребує
погодження комунального об'єднання
«Київзеленбуд».

Проте, як встановлено судом, зазначене
комунальне об'єднання зміну цільового
призначення земельної ділянки площею
0,0854 га, що розташована на АДРЕСА_1, та
виключення її з переліку озеленених
територій загального користування не
погоджувало.

У відповідності до ст. 118 ЗК України (в
редакції на час виникнення спірних
правовідносин) громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуальною
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву про вибір місця розташування
земельної ділянки до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. До заяви додаються
матеріали, передбачені ч. 5 ст. 151 цього
Кодексу, а також висновки конкурсної
комісії (у разі відведення земельної
ділянки для ведення фермерського
господарства)..

Вибір місця розташування земельної
ділянки та надання дозволу і вимог на
розроблення проекту її відведення
здійснюються у порядку, встановленому
ст. 151 цього Кодексу. Проект відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян організаціями,
які мають відповідні дозволи (ліцензії)
на виконання цих видів робіт, у строки,
що обумовлюються угодою сторін. Проект
відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування.

Ст. 21 ЦК України передбачено, що суд
визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом місцевого самоврядування, якщо
він суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Враховуючи, те що оспорюване рішення
Київської міської ради було ухвалено з
порушенням вимог чинного
законодавства, суд вважав вимоги
позивача щодо визнання його незаконним
та скасування доведеними та такими що
підлягали задоволенню.

А, так як вимога про визнання недійсним
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку є
похідною і залежить від доведеності
незаконності рішення органу місцевого
самоврядування на підставі якого був
виданий оспорюваний державний акт, то
є і недійсним державний акт.

При цьому судом також вказувалось на
те, що оскаржуваним рішенням Київської
міської ради від 09 липня 2009 року та
подальшими договорами купівлі продажу
спірної земельної ділянки було
порушено право територіальної громади
м. Києва на землю. А відтак, порушене
право підлягає захисту шляхом
повернення у власність територіальної
громади земельної ділянки у спосіб
визначений ч. 4 ст. 16 ЦК України.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон який їх
регулює.

Колегія суддів вважає, що апелянт
ставлячи питання про скасування
судового рішення з підстав неповного
з'ясування обставин справи,
невідповідністю висновку суду
фактичним обставинам справи,
порушенням норм матеріального права,
не надав доказів у розумінні ст. 60 ЦПК
України про те, що передача у приватну
власність ОСОБА_8 земельної ділянки
площею 0,0845 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1 була проведена у спосіб
визначений чинним законодавством
України.

Інші доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду не
спростовують.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування з доводів
викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 20 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: