Справа №485/1865/14-ц 26.11.2014 26.11.2014 26.11.2014
Провадження №22-ц/784/2923/14 Головуючий
суду першої інстанції - Квєтка І.А.
суду апеляційної інстанції -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року

м.Миколаїв

Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого - Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання -
Яценко Л.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_3 -

ОСОБА_4

на рішення Снігурівського районного
суду Миколаївської області

від 19 вересня 2014 року

за позовом

ОСОБА_3 до Павлівської сільської ради
Снігурівського району Миколаївської
області та Снігурівської районної
державної адміністрації Миколаївської
області про визнання права власності в
порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

08 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із зазначеним позовом, який
обґрунтувала наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її двоюрідна
тітка ОСОБА_5.

Після її смерті відкрилась спадщина, до
складу якої увійшли: житловий будинок
АДРЕСА_1; земельна ділянка площею 0,22 га,
надана для будівництва та
обслуговування даного будинку;
земельна ділянка площею 0,06 га,
надана для ведення особистого
підсобного господарства та земельна
частка (пай) площею 6,72 умовних
кадастрових гектарів.

Позивачка зазначала, що після смерті
ОСОБА_5 спадщина ніким прийнята не була.

ОСОБА_3 вказувала, що вона є
спадкоємицею померлої за законом
п'ятої черги відповідно до Цивільного
кодексу України від 16 січня 2003
року, а тому відповідно до п.5
Прикінцевих та перехідних положень
даного кодексу, на її думку, має право
успадкувати вищезазначену спадщину.

У зв'язку з викладеним просила її позов
задовольнити.

Рішенням Снігурівського районного
суду Миколаївської області від
19 вересня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням,
позивачка подала апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просила рішення скасувати та
ухвалити нове про задоволення її
позовних вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що він
є безпідставним.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст.ст.524, 525, 529, 530, 548, 549 ЦК
УРСР від 18.07.1963 р., який діяв на час
виникнення спірних правовідносин (далі
- ЦК УРСР), спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.
Спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.

Якщо немає спадкоємців ні за законом,
ні за заповітом, або жоден з
спадкоємців не прийняв спадщини, або
всі спадкоємці позбавлені заповідачем
спадщини, майно померлого за правом
спадкоємства переходить державі.

Часом відкриття спадщини визнається
день смерті спадкодавця.

При спадкоємстві за законом діє дві
черги спадкоємців. До першої черги
відносяться діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого, дитина
померлого, яка народилася після його
смерті. До другої черги віднесено
братів і сестер померлого, а також діда
та бабку померлого як з боку батька,
так і з боку матері.

Для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5, яка є двоюрідною тіткою
позивачки, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року
(а.с.4, 15).

Після її смерті відкрилася спадщина, до
складу якої увійшли: житловий будинок
АДРЕСА_1; земельна ділянка площею 0,22 га,
надана для будівництва та
обслуговування даного будинку;
земельна ділянка площею 0,06 га
надана для ведення особистого
підсобного господарства та земельна
частка (пай) площею 6,72 умовних
кадастрових гектарів (а.с.8, 10-12).

Спадщина ніким із спадкоємців ОСОБА_5
прийнята не була, у зв'язку з чим
перейшла до держави.

Встановивши зазначене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про відсутність підстав для
задоволення позову ОСОБА_3

Позивачка не має права на спадкування
спадщини ОСОБА_5, оскільки на час її
відкриття не належала до жодної із черг
спадкоємців згідно з ЦК УРСР.

Посилання її на п.5 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України від 16 січня 2003 року, як
на підставу задоволення позову, є
безпідставним, оскільки спадкування
регулюється нормами даного кодексу,
якщо спадщина відкрилася не раніше 01
січня 2004 року. У разі відкриття
спадщини до зазначеної дати (строк на
прийняття якої закінчився до 01 січня 2004
року), або якщо вона була прийнята хоча
б одним із спадкоємців, до таких
спадкових відносин застосовуються
норми ЦК УРСР (постанова Верховного
Суду України від 18 грудня 2013 року у
справі №6-138цс13).

За такого, колегія суддів не вбачає
підстав для зміни або скасування
рішення суду, оскільки воно є законним
та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Снігурівського районного суду
Миколаївської області від 19
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: