Справа № 191/4096/14-ц
Провадження № 2/191/1512/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді
Прижигалінської Т.В.
секретаря - Каліневич Ж.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням ,-
Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначила, що на підставі
договору купівлі-продажу від 14.05.1985
року, посвідченого державним
нотаріусом Синельниківської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області (реєстр № 752)
та зареєстрованого Синельниківським
БТІ в реєстрову книгу Д (стр. 263 за
реєстром №2351 17 травня 1985 року, їй
належить право приватної власності на
житловий будинок, розташований за
За вказаною адресою зареєстровані : з
20.05.1985 року ( переєстрація у зв'язку з
заміною паспорта) 21.08.1998 року - позивач,
де мешкає постійно і зараз, з 22.10.2013 року
- ОСОБА_2, яка поселилася у її помешканні
за їх усною домовленістю з метою
домопоги їй у побуті (позивач має
слабке здоров'я за віком). Але невдовзі
позивач помітила, що у неї стали
зникати її гроші та речі. Позивач
запропонувала відповідачці покинути
її та її помешкання. На що вона зібрала
усі свої речі і перейшла жити у будинок
до своєї матері за вказаною
З квітня 2014 року відповідачка
переїхала на інше місце проживання і
дотепер у будинку позивач не мешкає.
Позивач вимагає від неї зняти свою
реєстрацію по її житловому будинку, але
вона категорично відмовилася зробити
Також позивач вважає, що відповідачка з
квітня 2014 року, втратила право
користування її будинком у зв'язку з
вибуттям на постійне проживання у інше
жиле приміщення у цьому ж населеному
пункті, тобто у АДРЕСА_1.
Реєстрація відповідачки у житловому
будинку позивача призводить її до
зайвих витрат за комунальні послуги,
плата за які нараховується за
кількістю зареєстрованих осіб :
наприклад, за вивіз сміття, за воду, а
також позбавляє її права на отриманім
субсидії на комунальні послуги.
У зв'язку з цим, позивач просить
визнати, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - житловим будинком
АДРЕСА_2, який належить на праві
приватної власності їй - ОСОБА_1.
Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила їх задовольнити. Проти
заочного розгляду справи не
заперечувала. Крім того, позивач
пояснила, що з відповідачем вона не має
родинних відносин. Позивач просила
відповідача звільнити її будинок,
оскільки вона викрала у неї всі її
гроші, але з даного приводу позивач не
зверталася до міліції. Відповідач не
проживає в будинку позивача з квітня 2014
року. ОСОБА_2 їй чужа людина. Позивач має
намір виписати відповідача, оскільки
вона доводиться їй сторонньою людиною.
Відповідач в судове засідання не
з'явилася по невідомій суду причині,
хоча про день та час судового розгляду
була належним чином повідомлена, що
підтверджується повідомленням про
врученням поштового відправлення.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснила, що вона проживає по сусідству
з позивачем з 1985 року, відносини у них
нормальні. ОСОБА_2 в будинку позивача
проживала з жовтня 2013 року по квітень
2014 року. Вона не проживає в будинку
позивача, оскільки ОСОБА_1 попросила її
звільнити приміщення, так як позивач їй
розповідала, що ОСОБА_2 брала її речі та
гроші. ОСОБА_2 проживала в будинку
позивача як квартиронаймач, а не як
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд
ухвалює заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Суд, з урахуванням згоди позивача,
вважає за необхідне розглянути справу
на підставі наявних в ній доказів та
винести заочне рішення.
Заслухавши пояснення позивача, свідка,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, суд прийшов
до наступного висновку.
Згідно договору купівлі-продажу від
14.05.1985 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_4
жилий будинок, розташований за адресою
: АДРЕСА_2. даний договір посвідчений
державним нотаріусом та
зареєстрований в Синельниківському
З домової книги вбачається, що 22.10.2013
року ОСОБА_2 була зареєстрована за
Згідно довідки квартального комітету
№ 12 від 15.08.2014 року за адресою : АДРЕСА_2
зареєстрована ОСОБА_2, але зараз не
проживає, проживає за адресою : АДРЕСА_1.
Відповідно до ч.1 ст.163 ЖК України у
разі тимчасовій відсутності наймача
або членів його сім'ї за ними
зберігається займане жиле приміщення у
випадках і в межах строків,
установлених частиною першою,
пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 цього
Згідно ст..72 ЖК України визнання особи
такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.
З норми ст.. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» випливає,
що зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.
Виходячи з того, що Закон України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» є
спеціальним нормативно-правовим актом,
який регулює правовідносини, пов'язані
із зняттям з реєстрації місця
проживання, вбачається, що положення
ст..7 цього Закону підлягають
застосуванню до усіх правовідносин,
виникнення, зміна чи припинення яких
пов'язані з юридичним фактом зняття з
реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши разом з тим
таку вимогу, як позбавлення права
користування житловим приміщенням.
Так, матеріалами справи та
поясненнями позивача і свідка
встановлено, що дійсно відповідач по
справі - ОСОБА_2 не являлася членом сім'ї
позивача, а проживала як
квартиронаймач, дійсно зареєстрована
за адресою : АДРЕСА_2, але за даною
адресою не проживає з квітня 2014 року
без поважних причин, а тому позовні
вимоги підлягають задоволенню.
Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та ст.ст 72, 163 ЖК
України, ст..7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», керуючись
ст.ст.10,11, 60, 88, 130,174, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням - житловим будинком
АДРЕСА_2, який належить на праві
приватної власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, паспорт серії НОМЕР_2,
виданий 03.07.1997 року Синельниківським
МРВ УМВС України в Дніпропетровській
області, на користь ОСОБА_1, яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
ідентифікаційний номер : НОМЕР_1, судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243 ( двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення рішення - протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Т. В. Прижигалінська