РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5315/14-ц

пр. № 2/759/2941/14

31 жовтня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва в складі:

головуючої судді :
Т.О. Величко

при секретарі:
А.В. Самайда,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну
за позовом
ОСОБА_1;

до ОСОБА_2;

третя особа Головне управління
юстиції у м. Києві;

про визнання частково
недійсними свідоцтв про право на
спадщину за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) в квітні 2014 року
звернувся до Святошинського районного
суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі -
Відповідач), третя особа: Головне
управління юстиції у м. Києві про
визнання частково недійсними свідоцтв
про право на спадщину за законом.

Обгрунтовуючи позовні вимоги
зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_3,яка була матір»ю позивачу
ОСОБА_1, після її смерті відкрилася
спадщина, яка складається із 45/100 частин
домоволодіння, яке знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 та належала
спадкодавцю на праві власності на
підставі Свідоцтва про право власності
на 45100 домоволодіння від 25.01.2001 року.
Позивач зазначав, що згідно Свідоцтва
про право власності на 45100
домоволодіння по АДРЕСА_1 від 25.01.2001
року домоволодіння складається з
житлового будинку під літерою
«А»,гараж під літерою «Б»,сарай «Г»,
літня кухня «В»,в 45/100домоволодіння
входить частина житлового будинку «А»,
згідно розрахунку долей належала
ОСОБА_3.

Позивач зазначав, що згідно Свідоцтва
про право власності на 55100
домоволодіння по АДРЕСА_1 від 25.01.2001
року домоволодіння складається з
житлового будинку під літерою
«А»,гараж під літерою «Б»,сарай «Г»,
літня кухня «В»,в 55/100домоволодіння
входить частина житлового будинку «А»,
згідно розрахунку долей, належить
ОСОБА_1.

Позивач зазначала, що згідно
розпорядження №1300 від 23.07.2003 року
ОСОБА_1 дозволено введення в
експлуатацію прибудови до будинку
площею 25.1 кв.м та гаражі під літ.»Д»
площею 18.,6 кв.м та під літ «Е» площею 21,9
кв.м., та згідно листа КП «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об»єкти нерухомого майна» прибудови
літ «а»-23.1 кв.м та гаражі літ «Д», «Е»
прийняті в експлуатацію і не є
самочинним будівництвом, а тому вважає
що вказані прибудови не належали на
праві власності спадкодавцю ОСОБА_3, не
мали входити до складу спадкового
майна, та на які видано Свідоцтво про
право на спадщину за законом
відповідачу ОСОБА_2, а є особистим
майном позивача яке належить йому на
праві власності.

Позивач зазначала, що згідно Витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно № 28962394, який містить опис
об»єкта, що знаходиться по АДРЕСА_1, із
визначенням вартості будівель і
споруд, а саме житловий будинок
«А»(загальною площею 135,10 кв.м, житловою
площею 49,70 кв.м)-338230,00грн; гараж «Б»-36160,00
грн; літня кухня «В»-27336,00 грн.; сарай
«Г»-10966,00 грн.; гараж «Д»-19675,00 грн.; гараж
«Е»-23610,00 грн; спорудження №1-5,І» -54604,00
грн. загальна вартість нерухомого
майна 510581,00 грн. А тому позивач вважає,
що 45/100 частин житлового будинку «а», що
увійшли до складу спадкового майна у
кількісному вимірі площини від
загальної площі будинку відповідає:
135,10 кв.м-25.1 кв.м=110,0 кв.м Х 45/100 частин=49,2
кв.м загальної площі, з них в т.ч. 49,7
кв.мХ45/100 частин=22.4 кв.м житлової площі,
що у вартісному вимірі становить
338230,00:135.1 кв.мХ 49,5 кв.м=123925,87грн. В свою
чергу 45/200 частин житлового будинку «А»
складається з 24,75 кв.м загальної площі,з
них в т.ч. 11.2 кв.м житлової площі, що у
вартісному вимірі становить 338230,00
грн.:135.1 кв.мХ 24,75кв.м= 61962,93грн.

А тому позивач вважає, що державним
нотаріусом Дванадцятої Київської
державної нотаріальної контори ОСОБА_4
при видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на ім.»я
відповідача ОСОБА_2 та на ім.»я ОСОБА_1
до складу спадщини включено майно, що
не належить на праві власності
позивачу. На думку позивача відповідач
могла успадкувати лише 45/200 частин
житлового будинку «А», з урахуванням
розрахунку часток у спадковому майні,
позначеного під літерою «А» без
надвірних будівель і споруд, що
знаходяться за адресою АДРЕСА_1, а тому
просить суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали заявлені позовні
вимоги та просили суд позов
задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позов
не визнала, зазначала, що державним
нотаріусом правильно було розраховано
частки спадкового майна, на які вил
дано свідоцтво на спадщину за законом,
просить у задоволенні позову
відмовити.

Третя особа: Головне управління
юстиції у м. Києві просили суд
розглядати справу за їх відсутності.

Суд заслухавши пояснення сторін у
справі, дослідивши письмові докази,
встановив наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_3,яка була матір»ю
позивачу ОСОБА_1, та бабусею
відповідачу ОСОБА_2 після її смерті
відкрилася спадщина, яка складається
із 45/100 частин домоволодіння, яке
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та
належала спадкодавцю на праві
власності на підставі Свідоцтва про
право власності на 45100 домоволодіння
від 25.01.2001 року ( а.с.6,7,17,18).

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва
про право власності на 45100
домоволодіння по АДРЕСА_1 від 25.01.2001
року домоволодіння складається з
житлового будинку під літерою
«А»,гараж під літерою «Б»,сарай «Г»,
літня кухня «В»,в 45/100домоволодіння
входить частина житлового будинку «А»,
згідно розрахунку часток належала
ОСОБА_3 ( а.с.18,19)..

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва
про право власності на 55100
домоволодіння по АДРЕСА_1 від 25.01.2001
року домоволодіння складається з
житлового будинку під літерою
«А»,гараж під літерою «Б»,сарай «Г»,
літня кухня «В»,в 55/100домоволодіння
входить частина житлового будинку «А»,
згідно розрахунку часток, належить
ОСОБА_1 ( а.с.19,20).

Судом встановлено, що згідно
розпорядження №1300 від 23.07.2003 року
ОСОБА_1 дозволено введення в
експлуатацію прибудови до будинку
площею 25.1 кв.м та гаражі під літ.»Д»
площею 18.,6 кв.м та під літ «Е» площею 21,9
кв.м., та згідно листа КП «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об»єкти нерухомого майна» прибудови
літ «а»-23.1 кв.м та гаражі літ «Д», «Е»
прийняті в експлуатацію і не є
самочинним будівництвом ( а.с.25,100).

Відповідно до ст. 119 Цивільного кодексу
Української РСР, який діяв на час
виникнення у спадкодавця ОСОБА_1 права
власності на 45/100 домоволодіння по
АДРЕСА_1. та власника майна ОСОБА_1 на
55100 домоволодіння по АДРЕСА_1
передбачено, що коли учасник спільної
часткової власності на житловий
будинок збільшить в ньому за свій
рахунок корисну площу будинку, щляхом
прибудови, надбудови або перебудови,
проведеної за згодою решти учасників і
в установленому порядку, частки
учасників у спільній власності на
будинок і порядок користування
приміщеннями в ньому підлягають
відповідній зміні.

Згідно Постанови Пленуму
Верховного суду України N 7 від 04.10.91
«Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» При розгляді спорів між
учасниками спільної часткової
власності на жилий будинок про
зміну часток суди повинні
враховувати, що такі вимоги можуть
бути задоволені, якщо учасник спільної
власності збільшить в ньому за свій
рахунок корисну площу будинку (жилих і
підсобних його приміщень) шляхом
прибудови, надбудови або перебудови,
проведеної з дозволу виконкому
місцевої

Ради і за згодою решти учасників
спільної власності. Спорудження
господарськихбудівель (сараїв,
гаражів тощо) не є підставою для
збільшення встановленого раніше
розміру частки в праві власності на
будинок. Згідно зі ст.119 ЦК ( 1540-06 )
вимоги про зміну розміру часток
можуть бути пред'явлені як учасниками
спільної власності, частка яких
збільшилась, так і тими з них, частка
яких зменшилась внаслідок проведеної
іншими співвласниками прибудови,
надбудови чи перебудови, а також у
зв'язку зі зносом частини будинку, що
входила до їх частки.

Судом встановлено, що спірне
домоволодіння за по АДРЕСА_1,
(перебувало) перебуває у власності
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної
часткової власності, без виділу в
натурі та право спільної часткової
власності на вказане домоволодіння у
встановленому законом порядкуне
припинялось.

Позивач не надав суду доказів, та
не повідомив про підстави звільнення
від доказування у порядку ст. 61 ЦПК
України, що спірне майно, а саме
прибудови до будинку площею 25.1 кв.м та
гаражі під літ. «Д» площею 18.,6 кв.м та
під літ «Е» площею 21,9 кв.м., які згідно
листа КП «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об»єкти
нерухомого майна» прибудови літ «а»-23.1
кв.м та гаражі літ «Д», «Е» прийняті в
експлуатацію і не є самочинним
будівництвом, належать йому на праві
особистої власності, побудовані з
дозволу ОСОБА_3 у зв»язку із чим не
входять до складу спадкового майна.
Також позивачем не надано суду доказів
про належність сторонам у справі та
спадкодавцю, на праві власності чи
користування земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_1 на якій розташовано
спірне домоволодіння та спірне майно.

В судове засідання була
викликана у якості свідка державний
Дванадцятої Київської державної
нотаріальної контори ОСОБА_4, яка у
судовому засідання з посиланням на ст.
6% КПК України відмовилася свідчити про
відомості, що становлять нотаріальну
таємницю, з чим погодився суд.

Законодавство передбачає
різноманітні форми й способи охорони
нотаріальної таємниці. Так, нотаріуси
не можуть бути допитані як свідки - про
відомості, які становлять нотаріальну
таємницю. Нотаріуса з приводу
зазначених довірених відомостей може
звільнити від обов'язку зберігати
професійну таємницю особа, що довірила
йому ці відомості, у визначеному нею
обсязі. Таке звільнення здійснюється
письмово за підписом особи, що довірила
зазначені відомості (ст. 8 Закону № 3425 і
ст. 65 КПКУ).

Оскільки до нотаріуса не
зверталися особи, які довірили
державному нотаріусу відповідні
відомості, дії нотаріуса в цьому
випадку є цілком правомірними.

А тому на переконання суду,
державний нотаріус Дванадцятої
Київської державної нотаріальної
контори ОСОБА_4, правомірно визначила
розмір спадкового майна, згідно
наданих правустановлючих документів,
що підтверджено Витягом із реєстру
прав власності на нерухоме майно №
28962394, який містить опис об»єкта, що
знаходиться по АДРЕСА_1, із визначенням
вартості будівель і споруд, а саме
житловий будинок «А»(загальною площею
135,10 кв.м, житловою площею 49,70
кв.м)-338230,00грн; гараж «Б»-36160,00 грн; літня
кухня «В»-27336,00 грн.; сарай «Г»-10966,00 грн.;
гараж «Д»-19675,00 грн.; гараж «Е»-23610,00 грн;
спорудження №1-5,І» -54604,00 грн. загальна
вартість нерухомого майна 510581,00 грн, а
тому позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. 119 ЦК Української РСР,ст.1300 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88,208-209, 212-218, 294
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Святошинський районний суд м. Києва,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з часу
проголошення, у разі відсутності осіб,
з часу отримання копії рішення суду.

Суддя: Т.О. Величко