АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________Прова
дження: 22-ц/790/4696/14
Головуючий 1 інстанції -
Доповідач - Коростійова
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Гуцал Л.В.,
Крилової Т.Г.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Комінтернівського
районного суду міста Харкова від 15
квітня 2014 року по справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та зустрічним позовом ОСОБА_4
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - ОСОБА_3 про визнання
договору поруки припиненим, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ)
«Кредитні ініціативи» звернулося до
суду із вказаним позовом.

Просило стягнути з боржника за
кредитним договором №2001/0907/98-012 від 25
вересня 2007 року ОСОБА_3 і поручителя за
договором поруки №2001/0907/98-012-РІ від 25
вересня 2007 року ОСОБА_4 солідарно
заборгованість за кредитним договором
станом на 16 липня 2013 року за курсом
Національного банку України (далі - НБУ)
13129456,95 грн., з яких:

- заборгованість за кредитом -
7134541,09 грн.;

- заборгованість за відсотками -
3047642,10 грн.;

- пеня - 2947273,76 грн.

та витрати по сплаті судового збору у
сумі 3441 грн.

В обґрунтування позову посилалось на
те, що боржник ОСОБА_3 свої зобов'язання
за кредитним договором не виконує.
Боржник ОСОБА_3 і поручитель ОСОБА_4
відповідають як солідарні боржники.
Право вимоги до нього, позивача, за
вказаним кредитним договором і
договором поруки перейшло на підставі
договору факторингу від 28 листопада 2012
року.

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зустрічним позовом.

Просив визнати таким, що припинив свою
дію, договір поруки №2001/0907/98-012-РІ від 25
вересня 2007 року та договори про
внесення змін та доповнень до нього №№
1, 2, 3 від 20 березня, 24 листопада 2009 року
та 18 лютого 2010 року відповідно.

В обґрунтування позову посилався на те,
що позивач пропустив встановлений
законом строк пред'явлення вимог до
поручителя та строк позовної давності.
Крім того, у кредитний договір були
внесені зміни без його згоди
додатковими угодами №№ 4, 5, 6, 7, 8 від 9
липня, 9 липня, 24 листопада, 24 листопада
2009 року, 18 листопада 2010 року -
відповідно, внаслідок чого збільшився
обсяг його відповідальності.

Справа розглянута за відсутності
відповідачів.

Рішенням Комінтернівського районного
суду міста Харкова від 15 квітня 2014 року
позов ТОВ «Кредитні ініціативи»
задоволено у повному обсязі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредитні
ініціативи» солідарно 13129456 грн.; та
витрати по сплаті судового збору у сумі
3441 - у рівних частках з кожного.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просе рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким ТОВ
«Кредитні ініціативи» у позові
відмовити. При цьому посилається на:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Інші особи, які беруть участь у
справі, рішення суду першої інстанції
не оскаржили.

ТОВ «Кредитні ініціативи» подало
письмові заперечення на апеляційну
скаргу, вважало її безпідставною, а
рішення суду - законним і
обґрунтованим.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Судом першої інстанції
встановлено і підтверджено наявними у
справі доказами, що 25 вересня 2007 року
акціонерний комерційний банк (далі -
АКБ) «ТАС Комерцбанк»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство (далі - ПАТ)
«Сведбанк» уклало з фізичною особою
ОСОБА_3 кредитний договір №2001/0907/98-012
(далі - кредитний договір від 25 вересня
2007 року), згідно якого банк надав ОСОБА_3
кредит у вигляді кредитної лінії, що не
поновлюється, у сумі 880000 доларів США зі
сплатою 12,5% річних, а у разі невиконання
п.5.1.12 цього договору - 14,5; річних за
користування кредитом строком до 24
вересня 2017 року згідно графіку
повернення кредиту (а.с.23-32).

До кредитного договору від 25
вересня 2007 року між ПАТ «Сведбанк» і
ОСОБА_3 укладено: додаткову угоду №1 від
22 грудня 2008 року, договори про внесення
змін та доповнень №2 від 20 березня 2009
року; №3 від 8 липня 2009 року; №4 від 9
липня 2009 року; №5 від 9 липня 2009 року; №6
від 24 листопада 2009 року; №7 від 24
листопада 2009 року №8 від 18 лютого 2010
року, якими сторони додатково
визначили порядок нарахування
процентів, комісії та погашення
заборгованості за кредитним договором
від 25 вересня 2007 року, у тому числі
збільшили строк виконання кредитного
зобов'язання до 24 вересня 2027 року та
визначили, що позичальник сплачує
банку проценти за користування
кредитом за період: з 10 липня по 24
листопада 2009 - 7,25% річних; з 25 листопада
2009 року по 25 листопада 2010 року - 7,25%; з 10
листопада 2010 року по 9 листопада 2011 року
-10%; з 10 листопада 2011 року по 24 вересня 2027
року - 17,21% річних (а.с.33-51).

25 вересня 2007 року між АКБ ТАС
«Комерцбанк» і ОСОБА_4 укладено договір
поруки №2001/0907/98-012-РІ (далі - договір
поруки від 25 вересня 2007 року), за
умовами якого ОСОБА_4 поручився перед
банком за виконання ОСОБА_3 зобов'язань
за кредитним договором від 25 вересня 2007
року і додатковими угодами до нього у
повному обсязі (а.с.52).

До договору поруки від 25 вересня
2007 року між ПАТ «Сведбанк» і ОСОБА_4
укладено: договір про внесення змін і
доповнень від 20 березня 2007 року;
договір про внесення змін та доповнень
від 24 листопада 2009 року; договір про
внесенення змін від 18 лютого 2010 року, за
умовами яких поручитель зобов'язався
перед банком за виконання кредитних
зобов'язань ОСОБА_3 у сумі 892598,66 доларів
США, у тому числі зміненої згідно
договорів про внесення змін та
доповнень №8 від 18 лютого 2010 року
строком до 24 вересня 2027 року процентної
ставки.

28 листопада 2012 року ПАТ
«Сведобанк», який є правонаступником
ТАС «Комерцбанк», уклало з товариством
з обмеженою відповідальністю
факторингова компанія «Вектор Плюс»
(далі - ТОВ ФК «Вектор Плюс») договір
факторингу №15, за умовами якого банк
відступив свої права вимоги за
кредитним договором від 25 вересня 2007
року, а ТОВ ФК «Вектор Плюс» за плату
набуло право вимоги заборгованості
ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором
та договором забезпечення від ОСОБА_4
Після переходу прав вимоги
заборгованості до ТОВ ФК «Вектор Плюс»
останнє мало право нараховувати, в
якості нового кредитора, проценти,
комісії, штрафні санкції та інші
обов'язкові платежі по відношенню до
боржника у разі невиконання ним вимог
кредитного договору по сплаті
обов'язкових платежів, строк сплати
яких не настав на дату підписання цього
договору, але настане у майбутньому.

28 листопада 2012 року ТОВ ФК
«Вектор Плюс» уклало з ТОВ «Кредитні
ініціативи» договір факторингу, за
умовами якого ТОВ ФК «Вектор Плюс»
відступило своє право вимоги за
кредитним договором від 25 вересня 2007
року, а ТОВ «Кредитні ініціативи» за
плату набуло право вимоги
заборгованості з боржника ОСОБА_3 та
договором забезпечення з ОСОБА_4 Після
переходу права вимоги заборгованості
до ТОВ «Кредитні ініціативи», останнє
має право нараховувати, в якості нового
кредитора, проценти, комісії, штрафні
санкції та інші обов'язкові платежі по
відношенню до боржника ОСОБА_3 у разі
невиконання ним вимог кредитного
договору по сплаті обов'язкових
платежів, строк сплати яких не настав
на дату підписання цього договору, але
настане у майбутньому (а.с. 151-220 т.1).

Відповідно до ч.1 ст.1077, ч.1 ст.1078 ЦК
України за договором факторингу
(фінансування під відступлення права
грошової вимоги) одна сторона
(фактор) передає або зобов'язується
передати грошові кошти в
розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Клієнт може відступити
факторові свою грошову вимогу до
боржника з метою забезпечення
виконання зобов'язання клієнта перед
фактором.

Предметом договору факторингу
може бути право грошової вимоги,
строк платежу за якою настав (наявна
вимога), а також право вимоги, яке
виникне в майбутньому (майбутня
вимога).

Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник
зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в
цьому повідомленні визначена грошова
вимога, яка підлягає виконанню, а
також названий фактор, якому має бути
здійснений платіж.

За приписами ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного

законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_3 належним чином
умови договору не виконував, внаслідок
чого станом на 16 липня 2013 року допустив
заборгованість за кредитним договором
у сумі 13129456,95 грн., з яких:

- заборгованість за кредитом -
7134541,09 грн.;

- заборгованість за відсотками -
3047642,10 грн.;

- пеня - 2947273,76 грн.

Вказана заборгованість
підтверджується відповідним
розрахунком ТОВ «Кредитні ініціативи»,
який ОСОБА_3 не спростував (а.с.66-67 т.2).

З огляду на це, суд першої інстанції
підставно задовольнив позов та стягнув
з ОСОБА_3 вказану заборгованість.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Посилання ОСОБА_3 на те, що наступне
право відступлення права грошової
вимоги не допускається без
попереднього письмового дозволу
спостережної ради банку, не
ґрунтується на матеріалах справи і
вимогах закону.

Відповідно до ст.1083 ЦК України наступне
відступлення фактором права
грошової вимоги третій особі не
допускається, якщо інше не встановлено
договором факторингу.

Договір факторингу №15 від 28 листопада
2012 року допускає наступне відступлення
права грошової вимоги.

При цьому згідно п.2.6.5 договору
факторингу №15 від 28 листопада 2012 року
письмовий дозвіл на наступне
відступлення фактором прав вимоги
заборгованості до боржників від банку
не потрібен, якщо намір придбати у
фактора право вимоги заборгованості
боржників має банківська установа або
фінансова установа (у тому числі
факторингова компанія).

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«Кредитні ініціативи» є фінансовою
установою, яка внесена до Державного
реєстру фінансових установ України
відповідно до реєстраційного
свідоцтва №214 серія РК від 15 вересня 2011
року (а.с.78-81 т.1).

Посилання ОСОБА_3 на те, що він не був
повідомлений про зміну кредитора,
спростовуються такими повідомленнями,
які є у матеріалах справи (а.с.74-75, 141-142
т.1).

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 звертався до суду з позовом про
визнання договору факторингу від 28
листопада 2012 року недійсним з тих
підстав, що він був укладений за
відсутності відповідного дозволу на
здійснення валютних операцій.

Рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 22 липня 2014 року ОСОБА_3 у
позові про визнання недійсним договору
факторингу із вказаних підстав
відмовлено. На час розгляду справи у
апеляційному суді ОСОБА_3 вказане
рішення не оскаржив, що підтвердив
представник ОСОБА_3 (а.с.52-57 т.2).

На час розгляду справи апеляційним
судом договір факторингу від 28
листопада 2012 року недійсним не визнано.

До того ж за змістом ст.1078 ЦК України
предметом договору факторингу є право
грошової вимоги, строк платежу за якою
настав, а також право грошової вимоги,
яка виникне в майбутньому, що належало
банку згідно кредитного договору від 25
вересня 2007 року.

У частині відмови ОСОБА_4 у позові про
визнання договору поруки недійсним,
ОСОБА_4 рішення суду першої інстанції
не оскаржив.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України
рішення суду першої інстанції у цій
частині в апеляційному порядку не
переглядалось.

Керуючись п.1 ст.303, ст.304, п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Комінтернівського
районного суду міста Харкова від 15
квітня 2014 року у частині солідарного
стягнення з ОСОБА_3 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» заборгованості за
кредитним договором у розмірі 13129456 (
тринадцять мільйонів сто двадцять
дев'ять тисяч чотириста п'ятдесят
шість) гривень 95 копійок та 1720 (однієї
тисячі сімсот двадцяти) гривень 50
копійок витрат по сплаті судового
збору залишити без змін.

В іншій частині рішення не
оскаржувалось і судом апеляційної
інстанції не переглядалось.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: