Провадження по справі № 6/752/389/14
У Х В А Л А

31.07.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі:

Головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

при секретарі Короткій Н.О.

розглянувши заяву Державного
управління справами про зміну способу
і порядку виконання рішення суду у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Державного управління справами,
Комплексу відпочинку «Пуща-водиця»
Державного управління справами, третя
особа керівник Державного управління
справами Тарасюк І.Г. про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

11.07.2014 року Державне управління
справами звернулося в суд з заявою про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду від 13.05.2010 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до Державного
управління справами, Комплексу
відпочинку «Пуща-водиця» Державного
управління справами, третя особа
керівник Державного управління
справами Тарасюк І.Г. про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог
заявником зазначено, що рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва
від 13.05.2010 року ОСОБА_1 поновлено на
посаді директора будинку відпочинку
«Пуща-водиця», на виконання якого 08.06.2010
року було видано виконавчий лист і
16.06.2010 року відкрито виконавче
провадження. Ухвалою Голосіївського
районного суду м. Києва від 22.10.2010 року,
постановленою за результатами
розгляду заяви ОСОБА_1 та подання
державного виконавця про зміну
способу, порядку виконання рішення
суду щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді
директора відпочинку «Пуща-водиця»
встановлено, що будинок відпочинку
«Пуща - водиця» Державного управління
справами в результаті реорганізації
(злиття з будинком відпочинку
«Межигір»я») було припинено та
утворено нову юридичну особу - Комплекс
відпочинку «Пуща-водиця» Державного
управління справами. Суд визнав, що
поновити ОСОБА_1 на посаді директора
будинку відпочинку «Пуща-водиця»
Державного управління справами та
виконати у цій частині рішення
Голосіївського районного суду м.
Києва неможливо. Одночасно судом
констатовано, що вважати, що посада
директора Будинку відпочинку
«Пуща-водиця» збереглася на
новоутвореному Комплексі відпочинку
«Пуща-водиця», не можна, а тому вимогу
ОСОБА_1 поновити його на посаді
директора Комплексу відпочинку
«Пуща-водиця» визнано такою, що не
ґрунтується на вимогах закону,
оскільки не відповідає статті 240-1 КЗпП
України та роз»ясненням Пленуму
Верховного суду України, що містяться
у Постанові №9 від 06.11.2992 року.

Посилаючись на те, що встановлені
ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 22.10.2010 року обставини щодо
неможливості виконання рішення суду
про поновлення ОСОБА_1 на посаді
директора будинку відпочинку
«Пуща-водиця» є обов»язковими для
виконання, а також наявність підстав
для звільнення ОСОБА_1 за п.1 ст. 40 КЗпП
України у зв»язку зі скороченням штату
працівників будинку відпочинку
«Пуща-водиця» в тому числі і ОСОБА_1,
Державне управління справами просило
в порядку заміни способу виконання
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 13.05.2010 року у справі №2-2222/10
за позовом ОСОБА_1 до Державного
управління справами, Комплексу
відпочинку «Пуща-водиця» Державного
управління справами про поновлення
ОСОБА_1 на роботі, визнати ОСОБА_1
звільненим за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

У судовому засіданні представник
заявника заявлені вимоги підтримав, а
також зазначив, що постановою в.о.
начальника відділу примусового
виконання рішень ДВС України
Кузьменком О.С. скасовано постанову
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
від 26.04.2011 року ВП №19792432 про закінчення
виконавчого провадження по виконанню
виконавчого листа щодо поновлення
ОСОБА_1 на посаді директора будинку
відпочинку «Пуща-водиця» Державного
управління справами та поновлено
виконавче провадження, а тому рішення
суду щодо поновлення на роботі ОСОБА_1
має бути виконано у примусовому
порядку, однак у зв»язку з неможливістю
його виконання просив задовольнити
заявлені вимоги щодо зміни способу
виконання рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 13.05.2010 року
у справі №2-2222/10 за позовом ОСОБА_1 до
Державного управління справами,
Комплексу відпочинку «Пуща-водиця»
Державного управління справами,
визнати останнього звільненим за п. 1
ст. 40 КЗпП України.

Заінтересована особа - позивач ОСОБА_1,
заявлені вимоги про зміну способу
виконання рішення суду щодо його
поновлення на роботі не визнав, просив
відмовити в їх задоволенні через
відсутність для цього законних
підстав.

Представник комплексу відпочинку
«Пуща-водиця» заявлені вимоги
Державного управління справами про
зміну способу виконання рішення суду
щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді
директора будинку відпочинку
«Пуща-водиця» підтримав, посилаючись
на відсутність посади на яку необхідно
поновити ОСОБА_1 на виконання рішення
суду.

Заслухавши учасників судового
розгляду заяви Державного управління
справами, дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що заявлені
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва
від 13.05.2010 року по справі №2-2222/10 за
позовом ОСОБА_1 до Державного
управління справами, Комплексу
відпочинку «Пуща-водиця» Державного
управління справами про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_1
поновлено на посаді директора будинку
відпочинку «Пуща-водиця» Державного
управління справами.

Зазначене рішення суду, в частині, що
стосується поновлення ОСОБА_1 на
посаді директора будинку відпочинку
«Пуща-водиця» Державного управління
справами набрало законної сили 14
вересня 2010 року.

Станом на час вирішення заяви
Державного управління справами про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду від 13.05.2010 року по справі
№2-2222/10 за позовом ОСОБА_1 до Державного
управління справами, Комплексу
відпочинку «Пуща-водиця» Державного
управління справами про поновлення на
роботі ОСОБА_1 не виконано.

11.07.2014 року Державне управління
справами, яке є боржником за виданим
08.06.2010 року виконавчим листом №2-2222/10 на
виконання зазначеного вище рішення
звернулося до суду з заявою про зміну
способу виконання рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 13.05.2010 року про поновлення на роботі
на визнання ОСОБА_1 на посаді директора
будинку відпочинку «Пуща-водиця»,
визнавши його звільненим за п. 1 ст. 40
КЗпП України.

За правилами ст. 373 ЦПК України, за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім»ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання; зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

За змістом статті 373 ЦПК України
спосіб і порядок виконання рішення
суду може бути змінений за наявності
обставин, що утруднюють його виконання,
тобто ці обставини мають виникнути на
стадії виконання та бути таким, що не
були відомі суду на час ухвалення
рішення, яке підлягає виконанню.

Як видно зі змісту мотивувальної
частини рішення суду про поновлення
ОСОБА_1 на посаді директора будинку
відпочинку «Пуща водиця», ухваленого
13.05.2010 року, розпорядження керівника
Державного управління справами від 24
березня 2006 року №105 про проведення
реорганізації будинку відпочинку
«Пуща-водиця» та будинку відпочинку
«Межигір»я» було предметом перевірки.

Крім того, за результатами судового
розгляду заяви ОСОБА_1 про зміну
способу виконання ухваленого 13.05.2010
року рішення суду щодо його поновлення
на посаді директора будинку відпочинку
«Пуща водиця» на поновлення його на
посаді директора новоутвореного на
базі двох ліквідованих підприємств -
Комплексу відпочинку «Пуща-водиця», з
тих підстав, що обіймана ним посада на
момент звільнення збереглася після
реорганізації, судом постановлено
ухвалу про залишення без задоволення
заявлених вимог.

Зазначена ухвала суду набрала законної
сили 10 березня 2011 року.

Апеляційний суд м. Києва, розглядаючи
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Голосіївського районного суду м. Києва
від 22.10.2010 року, постановлену за заявою
ОСОБА_1 про зміну способу і порядку
зазначеного вище рішення суду, 10.03.2011
року постановив ухвалу про відхилення
апеляційної скарги ОСОБА_1.

Разом з тим, Апеляційний суд м. Києва,
перевіряючи доводи апеляційної скарги
та оскаржуване судове рішення зробив
висновок «оскільки правонаступником
Будинку відпочинку «Пуща-водиця» є
Комплекс відпочинку «Пуща-водиця», то
рішення суду від 13.05.2010 року про
поновлення на посаді директора
Будинку відпочинку «Пуща-водиця» ДУС
та стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу та судові
витрати підлягає виконанню Комплексом
відпочинку «Пуща-водиця», а далі
Комплекс повинен діяти в рамках закону.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва
також містить посилання на вимоги
ст.240-1 КЗпП України і роз»яснення,
надані у Постанові Верховного Суду
України №9 від 06.11.1995 року (п.34) про те, що
у випадках ліквідації підприємства,
установи, організації на час виконання
рішення про поновлення на роботі суд,
який постановив рішення, за поданням
судового виконавця або за заявою
позивача в порядку зміни способу
виконання рішення відповідно до ст. 366
ЦПК може визнати працівника звільненим
за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв»язку з
ліквідацією підприємства, установи,
організації і своєю ухвалою стягнути з
власника ліквідованого підприємства,
установи, організації (органу,
уповноваженого управляти їх майном, а у
відповідних випадках - з
правонаступника) суми заробітної плати
за вимушений прогул.

Відтак, приймаючи до уваги зазначені
судом обставини, а також відсутність
згоди ОСОБА_1 на зміну способу
виконання ухваленого судом рішення
про поновлення його на посаді
директора Будинку відпочинку «Пуща
водиця» на виконання у спосіб визнання
його звільненим за п. 1 ст. 40 КЗпП
України, суд приходить до висновку про
відсутність законних підстав на
задоволення вимог Державного
управління справами щодо зміни
способу виконання рішення суду від
13.05.2010 року про поновлення ОСОБА_1 на
посаді директора Будинку відпочинку
«Пуща-водиця» ДУС на визнання його
звільненим за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
373 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву Державного управління справами
про зміну способу і порядку виконання
рішення суду у справі за позовом
ОСОБА_1 до Державного управління
справами, Комплексу відпочинку
«Пуща-водиця» Державного управління
справами, третя особа керівник
Державного управління справами
Тарасюк І.Г. про поновлення на роботі,
залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п»яти днів з дня її
проголошення або отримання особами, що
не були присутніми при розгляді заяви.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя:
Плахотнюк К.Г.