Справа № 357/8786/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М.
,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві залі
суду № 1 справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акцент -
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що 26.09.2008 року
між позивачем та відповідачем укладено
кредитний договір, відповідно до якого
позичальнику надано кредит у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку у розмірі 3000 грн. зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 24 % річних,
відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір,
позичальник зобов'язувався погашати
своєчасно заборгованість за кредитом
та відсотками, але своїх зобов'язань не
виконав, станом на 27.03.2014 року
відповідач має заборгованість перед
банком в сумі 19 889 грн.07 коп. Позивач
просить суд стягнути з відповідача
вказану суму боргу та судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що
на час звернення до суду з цим позовом
позивач пропустив строки позовної
давності, що є підставою для відмови в
позові, про що він надав до суду
письмову заяву.

Заслухавши пояснення осіб, які
приймають участь у справі, оглянувши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що в задоволенні позову належить
відмовити з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що між ЗАТ
«Акцент-Банк» та відповідачем 26.09.2008
року було укладено кредитний договір
шляхом підписання відповідачем заяви,
яка разом з Умовами та Правилами
надання банківських послуг складає
договір, за умовами якого банк надав
позичальнику кредит у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку в сумі 3000 грн. зі
сплатою за користування кредитом
відсотків у розмірі 2 % на місяць на
залишок заборгованості /24 % річних/, що
стверджується копіями вказаних
документів.

Як зазначено в заяві позичальника, він
ознайомлений і згодний з Умовами та
Правилами надання банківських послуг,
а також тарифами банку, які були надані
йому для ознайомлення в письмовому
вигляді, своїм підписом він підтвердив
факт отримання ним інформації про
умови кредитування банку. Він згодний з
тим, що ця заява разом із пам'яткою
клієнта і Правилами надання
банківських послуг, а також тарифами
становить між ним та банком договір про
надання банківських послуг.

Таким чином, підписавши дану заяву
відповідач підтвердив, що між ним та
ЗАТ «Акцент-Банк» було укладено
кредитний договір на вказаних вище
умовах.

Як зазначено в заяві позичальника,
тарифами банку встановлено щомісячну
комісію в розмірі 3,5 %.

Відповідно до п.9.12 Умов та Правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

В суді також було встановлено, що
відповідач не виконав умови договору
щодо своєчасної сплати коштів на
погашення кредиту та сплати відсотків
за користування кредитом.

Наведене підтверджується розрахунком
заборгованості за договором, який було
проведено позивачем станом на 27.03.2014
року.

Сума заборгованості згідно розрахунку
складає 19 889 грн.07 коп., а саме: 2532,16
грн.-заборгованість за кредитом, 9213,62
грн.-заборгованість по відсотках, 6720,00
грн.- заборгованість по комісії, 500 грн.
-штраф /фіксована частина/, 923,29 грн. -
штраф /процентна складова/.

Підписання даного договору є прямою і
безумовною згодою позичальника щодо
прийняття будь-якого розміру
кредитного ліміту, встановленого
банком, відповідно до п.3.3 Умов та
Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.6.5 Умов та Правил
надання банківських послуг
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його користування , за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором.

Згідно з п. 6.6 цих Умов, у разі
невиконання зобов'язань за договором
позичальник на вимогу банку повинен
виконати зобов'язання з повернення
кредиту /у тому числі простроченого
кредиту та овердрафту/, оплатити
винагороду банку.

Як передбачено п.8.6 Умов, при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 120 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5
% від суми позову.

За ч.1 ст.634 ЦК України договором
приєднання є договір, умови якого
встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

А згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Як вказано вище в рішенні, сторони
досягли всіх істотних умов договору
шляхом підписання відповідних
документів, а отже договір між ними є
укладеним.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням
є правовідношення, в якому одна сторона
/боржник/ зобов'язана вчинити на
користь другої сторони /кредитора/
певну дію /передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо/ або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

За ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

В ст.610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
/неналежне виконання/.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа /кредитодавець/
зобов"язується надати грошові кошти
/кредит/ позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику /грошові кошти у такій самій
сумі/ у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно зі ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання або розірвання договору;
зміна умов зобов'язання; сплата
неустойки; відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Як встановлено судом, відповідачем
порушено умови укладеного між
сторонами договору щодо своєчасної
сплати кредиту та відсотків, а тому
позивач має право на стягнення
вказаної вище в рішенні суми
заборгованості, розрахунок якої
відповідач не оспорював.

Відповідач просив суд відмовити в
задоволенні позову в зв'язку з
пропуском строків позовної давності.

За ст.257 ЦК України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно приписів ст.261 цього Кодексу
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до ст.267 ЦК України заява про
захист цивільного права або інтересу
має бути прийнята судом до розгляду
незалежно від спливу позовної
давності.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

В обгрунтування позовних вимог
представник позивача посилався на те,
що кредитний договір відповідно до
Умов та Правил надання банківських
послуг діє по цей час, оскільки жодна із
сторін не проінформувала іншу сторону
про припинення дії договору, а тому
строки позовної давності позивачем не
пропущено.

При вирішенні спору суд виходить з
наступного.

Так, строки позовної давності
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, вимоги за позовом не
належать до переліку тих вимог, на які
позовна давність не поширюється
відповідно до ст.268 ЦК України.

Крім того, поряд зі встановленням
строку дії договору /протягом 12 місяців
з моменту підписання -26.09.2008 року/,
сторони погодили також строки
виконання позичальником зобов'язань,
що виникають на основі договору.

В п.6.9 Умов та Правил надання
банківських послуг передбачено, що у
випадку виникнення заборгованості по
картковому рахунку внаслідок курсової
різниці, технічних помилок і в інших
випадках, клієнт зобов'язаний погасити
заборгованість протягом 30 днів з
моменту її виникнення.

В судовому засіданні встановлено, що
позичальник з 22.11.2008 року перестав
вносити кошти на погашення кредиту, що
стверджується розрахунком
заборгованості, випискою по особовому
рахунку позичальника, не заперечується
представником позивача.

Отже, згідно умов договору відповідач
зобов'язаний був погасити
заборгованість до 22.12.2008 року, тобто,
саме з цього часу для позивача
починається перебіг строку позовної
давності, оскільки позичальником не
виконані зобов'язання за договором в
обумовлений строк, а інші строки
виконання зобов'язань умовами договору
не передбачені, хоча позивачем
прострочена заборгованість
розраховується щомісячно, що слідує з
розрахунку заборгованості
позичальника, до суду позивач
звернувся 25.06.2014 року.

Крім того, позивачем нараховано до
сплати позичальнику штрафні санкції,
які нараховуються за порушення
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 120 днів.

В п.2 Умов і Правил надання банківських
послуг зазначено, зокрема, що
мінімальний обов»язковий платіж -це
розмір боргових зобов»язань клієнта,
які щомісячно належить сплачувати
протягом строку дії картки, даний
платіж розраховується як сума
овердрафта та суми щомісячного
платежу, який складається з
нарахованих до сплати процентів та
частини заборгованості по кредиту. В
залежності від виду платіжної картки
розмір і порядок розрахунків
щомісячного платежу наведений в заяві
і в пам»ятці клієнта.

Представником позивача не надано до
суду пам»ятку клієнта, хоча на неї
вказується в заяві позичальника, але
наведені обставини свідчать про те, що
відповідач зобов»язаний був
сплачувати на погашення кредиту
щомісячні платежі.

В постанові Верховного Суду України
від 06.11.2013 року, яку прийнято за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
/судами/ касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
кредитних правовідносинах, викладено
правову позицію стосовно того, що у
випадку неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, позовна давність за
вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Згідно ст.360-7 ЦПК України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
/судами/ касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх судів України.

Враховуючи все вищенаведене суд
вважає, що позивачем пропущено строк
позовної давності тривалістю три роки
на час звернення до суду з цим позовом,
а тому відмовляє в задоволенні позову.

З матеріалів справи також вбачається,
що 24.09.2009 року проведено державну
реєстрацію ПАТ «Акцент- Банк» в зв'язку
зі зміною найменування юридичної
особи, що стверджується копією
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи.

А згідно виписки зі Статуту ПАТ «Акцент
- Банк» /нова редакція/ , Публічне
акціонерне товариство «Акцент-Банк» є
правонаступником всіх прав та
зобов'язань Закритого акціонерного
товариства «Акцент-Банк».

Керуючись ст.ст. 257, 261, 267, 509, 526, 610, 611, 634,
638, 1048, 1049, 1050,1054 ЦК України, ст.ст.10, 60, 79,
88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя А. М. Дмитренко