№ 336/4732/14-ц
пр. № 2/336/2264/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2, прокурора Галянчук А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без
самостійних вимог: Районна
адміністрація Запорізької міської
ради по Шевченківському району,
Районна адміністрація Запорізької
міської ради по Комунарському району,
про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2,
вказавши, що сторони є батьками
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач по справі ОСОБА_2 - батько
ОСОБА_3, не виконує своїх обов'язків по
утриманню, вихованню своєї
неповнолітньої доньки, не проявляє до
дитини турботи, не цікавиться її
життям, не піклується про неї, у зв'язку
з чим просить позбавити відповідача
батьківських прав щодо ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги, вказавши, що
з відповідачем перебувала у шлюбі з
29.09.2001 року, сторони мають спільну
дитину - доньку ОСОБА_3 Після народження
дитини відповідач не цікавиться долею
дитини, не спілкується із нею, не бере
участь у її вихованні, не надає
матеріального забезпечення, у зв'язку з
чим просила позовні вимоги
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав повністю,
вказавши, що дійсно після виповнення
доньці одного року він за своїм
особистим вибором припинив
спілкуватися з дитиною, не допомагав
матеріально, не брав участі у її
вихованні, та на цей час не має такого
бажання.

Представник органу опіки та піклування
в судове засідання не з'явився,
направили до суду заяву про розгляд
справи за відсутності органу опіки.

Прокурор в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги, зазначивши
про наявність підстав для задоволення
позову.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

При дослідженні матеріалів справи
встановлено, що батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 15.07.2008
року шлюб між сторонами був розірваний.

30.10.2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6
зареєстрували шлюб, у зв'язку з чим
позивач змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Згідно з висновком від 03.10.2014 року
районна адміністрація Запорізької
міської ради по Шевченківському району
вважає за доцільне позбавити
відповідача батьківських прав
відносно дитини, оскільки ОСОБА_2 не
заперечує проти цього, не виявляє
інтересу до життя дитини, не надає
матеріальної допомоги.

Як вбачається з характеристики ЗОШ № 103
м. Запоріжжя ОСОБА_3 навчається у
зазначеному навчальному закладі,
дитиною опікується лише мати, батько
участі у її вихованні не бере.

При вирішенні спору суд виходить з
такого

Згідно ст. 150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Як зазначено у ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Стаття 8 Закону України "Про охорону
дитинства" зазначає, що кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Стаття 3 Конвенції про права дитини від
20.11.1989 року, ратифікованої Постановою
Верховної ради України № 789 від 27.02.1991
року, вказує, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Статтею 27 Конвенції визнається право
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батьки або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Проаналізувавши вивчені по справі
докази, заслухавши учасників
провадження, враховуючи визнання
відповідачем заявленого позову та
висновок органу опіки та піклування,
суд дійшов висновку про наявність
законних підстав для задоволення
позовних вимог, оскільки ОСОБА_2
батьківські обов'язки належним чином
не виконує, долею доньки не цікавиться,
участі у її вихованні не приймає, отже
позбавлення батьківських прав
відповідача є доцільним та відповідає
інтересам дитини.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без
самостійних вимог: Районна
адміністрація Запорізької міської
ради по Шевченківському району,
Районна адміністрація Запорізької
міської ради по Комунарському району,
про позбавлення батьківських прав
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав щодо малолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення через
Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк

16.10.2014