У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р. Суворовський районний
суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді –
Бузовського В.В.,

при секретарі –
Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні, в залі суду № 16, в м.
Одеса, подання державного виконавця
першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції про
оголошення розшуку боржника, -

встановив:

Державний виконавець звернувся до суду
з поданням в якому просить оголосити
розшук ОСОБА_1 посилаючись на те, що він
є боржником за виконавчим
провадженням, про стягнення з нього
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини. На підставі розрахунку
здійсненого державним виконавцем, борг
за аліментами станом на 01.10.2014р.,
складає 62 740,72 грн. При виході
державного виконавця за місцем
проживання ОСОБА_1, боржника виявлено
не було. Дані обставини стали підставою
звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 04.11.2010 року № 2677-VІ, у разі
відсутності відомостей про місце
проживання (знаходження) боржника –
фізичної особи, державний виконавець
звертається до суду з поданням про
винесення ухвали про розшук боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК
України, розшук боржника або дитини
оголошується за місцем виконання
рішення або за місцем проживання
(перебування) стягувача.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що подання задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Так, розшук боржника оголошується у
випадку відсутності відомостей про
місце проживання (знаходження)
боржника. Місце проживання боржника
державному виконавцю відоме. Фактичне
місце проживання відповідає
зареєстрованому у встановленому
законом порядку місцю проживання
боржника, що підтверджується довідкою
відділу адресно-довідкової роботи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
вимога про стягнення коштів не
потребує зобов’язання боржника
особисто вчинити певні дії. До подання
не надано жодного документу на
підтвердження відсутності коштів на
рахунках боржника, не встановлена
відсутність рухомого та нерухомого
майна, яке належить боржнику та на яке
може бути звернуто стягнення для
задоволення вимог стягувача, не
вирішено питання про примусове
проникнення до житла. Також суд звертає
увагу на те, що виконавчий лист виданий
16.05.2001р., провадження відкрито 20.06.2013р., а
заборгованість станом на 01.10.2013р., вже
складає 53 630,97 грн., жодного розрахунку
щодо зазначеної суми не надано. Акт від
02.10.2014р., щодо неможливості
встановлення місця знаходження
боржника, суд до уваги не приймає,
оскільки в акті не зазначено час виходу
за адресою боржника, з яких джерел
державному виконавцю стало відомо про
те, що боржник за місцем реєстрації не
мешкає, поняті, для підтвердження такої
обставини не залучалися та в акті не
зазначені. До суду не надано жодного
документу, який би свідчив про те, що
боржнику взагалі відомо про відкриття
виконавчого провадження через 12 років
після ухвалення рішення про стягнення
аліментів.

Встановлені судом обставини
унеможливлюють задоволення подання
про оголошення розшуку боржника.

Відмова у задоволені подання не
позбавляє права державного виконавця
на повторне звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись
ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче
провадження» від 04.11.2010 року № 2677-VІ
ст.ст. 293, 375 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В поданні державного виконавця першого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про оголошення
розшуку боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Копію ухвали направити до першого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя