УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Кузнєцова В.О.,

Суддів:Ізмайлової Т. Л., Мартинюка В.І.,
Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_5 до публічного акціонерного
товариства «Перший Український
Міжнародний Банк», треті особи:
приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
відділ державної виконавчої служби
Сумського міського управління юстиції,
служба у справах дітей Сумської
міської ради, про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню,
за касаційною скаргою ОСОБА_8, яка діє в
інтересах публічного акціонерного
товариства «Перший Український
Міжнародний Банк», на рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 26
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Сумської області від 16 квітня 2014
року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до
публічного акціонерного товариства
«Перший Український Міжнародний Банк»
(далі по тексту - ПАТ «ПУМБ»), треті
особи: приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
відділ державної виконавчої служби
Сумського міського управління юстиції,
служба у справах дітей Сумської
міської ради, про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що
16 вересня 2008 року між ним та ПАТ «ПУМБ»
був укладений кредитний договір,
відповідно до умов якого він отримав
кредит в розмірі 33 825,00 доларів США. З
метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором між ним та банком був
укладений договір іпотеки, предметом
якого стала квартира АДРЕСА_1, яка
належить йому на праві власності. У
зв'язку з тяжким матеріальним станом
позивач перестав належним чином
виконувати свої зобов'язання за
кредитним договором.

21 липня 2011 року приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 вчинено виконавчий напис
та звернуто стягнення на предмет
іпотеки.

Позивач вважає, що виконавчий напис
вчинений нотаріусом з порушенням норм
чинного законодавства, оскільки сума
заборгованості зазначена у
виконавчому написі нотаріуса та
письмовій вимозі є різною, а тому не
може вважатися безспірною.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 26 лютого 2014 року, яке залишено
без змін ухвалою апеляційного суду
Сумської області від 16 квітня 2014
року позов задоволено. Визнано таким,
що не підлягає виконанню виконавчий
напис від 21 липня 2011 року,
зареєстрований в реєстрі за № 1828,
вчинений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_8,
яка діє в інтересах ПАТ «Перший
Український Міжнародний Банк» просить
зазначені рішення першої та
апеляційної інстанцій скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5
про визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, суд першої інстанції, з яким
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що вчиняючи виконавчий напис,
нотаріус не врахував та не перевірив
факту наявності чи відсутності спору
щодо розміру заборгованості за
кредитним договором, оскільки
виконавчий напис вчинено на більшу
суму, ніж вказана у письмовій вимозі,
яка була направлена позивачу, а тому
визначена сума не є безспірною.

Висновок суду апеляційної інстанції
відповідає вимогам матеріального і
процесуального права. Фактичні
обставини встановлені судом повно та
об'єктивно, підтверджуються
матеріалами справи, які містять
належні докази, які підтверджують, що
виконавчий напис виданий щодо
стягнення суми шляхом звернення на
заставне майно є спірним. Вказаним
обставинам та наданих позивачем
доказам судом апеляційної інстанції
наданий належний правовий аналіз, що
обґрунтовано відображено в
мотивувальній частині оскаржуваного
заявником судового рішення.

Згідно зі ст. 87 Закону України "Про
нотаріат" для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 88 Закону України "Про
нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою видається
виконавчий напис, законом встановлено
інший строк давності, виконавчий напис
видається у межах цього строку.

Згідно з п. 283 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 20/5
від 3 березня 2004 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 3
березня 2004 року за № 283/8882, вчинення
виконавчого напису в разі порушення
основного зобов'язання та (або) умов
іпотечного договору здійснюється
нотаріусом після спливу тридцяти днів
з моменту одержання іпотекодавцем та
боржником, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги про
усунення порушень.

Виконавчий напис на іпотечному
договорі, що передбачає задоволення
вимоги іпотекодержателя за основним
зобов`язанням, включаючи сплату
процентів, неустойки, основної суми
боргу та будь-якого збільшення цієї
суми, яке було прямо передбачене
умовами основного зобов'язання,
вчиняється нотаріусом за умови подання
іпотекодержателем документів,
достатніх для встановлення
безспірності заборгованості та
прострочення виконання зобов'язання.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 16 вересня 2008 року між
ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_5 був укладений
кредитний договір.

16 вересня 2008 року в забезпечення
виконання зобов'язань за вказаним
кредитним договором, сторонами був
укладений договір іпотеки, згідно умов
якого ОСОБА_5 передав в іпотеку банку
квартиру АДРЕСА_1.

14 вересня 2010 року ПАТ «ПУМБ» направив
ОСОБА_5 досудову вимогу, в якій
запропоновано в 30-денний строк з дня
отримання вимоги, сплатити на користь
ПАТ «ПУМБ» суму заборгованості за
кредитом в розмірі 30 097,84 доларів США, за
процентами - 1 603,27 доларів США, пеню - 71,65
доларів США.

Вказаною вимогою ОСОБА_5 було
попереджено лише про те, що остаточна
сума процентів, що підлягає сплаті за
користування кредитом буде
розрахована в день повного
дострокового повернення кредиту,
відповідно до умов кредитного
договору.

21 липня 2011 року приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 вчинено виконавчий напис
щодо звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1 в рахунок задоволення вимог
банку за кредитним договором від 14
вересня 2008 року на суму 37 398,63 доларів
США, з яких сума заборгованості за
кредитом - 332 097,84 доларів США, по
процентах - 4 692,53 доларів США, пеня - 608,26
доларів США.

Встановивши дійсні обставини справи,
суд першої інстанції, з яким погодився
й апеляційний суд, правильно
застосував норми матеріального права,
не допустив порушень норм
процесуального права, які призвели б до
неправильного вирішення спору, та
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог, так як
приватному нотаріусу на підтвердження
повідомлення боржника про усунення
порушення, була надана вимога банку
щодо здійснення дострокового
погашення кредиту від 14 вересня 2010 року
в якій зазначена сума заборгованості
станом на 14 вересня 2010 року складала 33
701,11 доларів США, а виконавчий напис
вчинено нотаріусом 21 липня 2011 року на
підставі наданого банком розрахунку
заборгованості станом на 14 липня 2011
року та з урахуванням вже збільшеної
заборгованості, яка становила 37 398,63
доларів США, про яку ОСОБА_5 взагалі не
повідомлявся.

За таких обставин суд першої інстанції,
з висновком якого погодився і
апеляційний суд, ухвалюючи рішення про
часткове задоволення позову, дійшов
обґрунтованого висновку, про те, що
виконавчий напис вчинений нотаріусом
без дотриманням Закону України «Про
нотаріат», Закону України «Про
іпотеку» та Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій та за
відсутності документів, які
підтверджують безспірність
заборгованості.

Таким чином, рішення суду першої та
апеляційної інстанцій ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
касаційної скарги висновків суду не
спростовують, що відповідно до
ст. 337 ЦПК України є підставою для
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8, яка діє в
інтересах публічного акціонерного
товариства «Перший Український
Міжнародний Банк» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 26 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
16 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова
М.І. Наумчук