ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді
КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі
ДЕАК Ю.В.

за участю

позивача
ОСОБА_1;

відповідача
ОСОБА_2;

представника відповідача
ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1)
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2
(далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про
стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що від
шлюбу з відповідачем має сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає
коштів на утримання малолітнього сина,
отримує нерегулярний, мінливий дохід, а
тому відповідно до ст. 184 Сімейного
кодексу України (далі по тексту - СК
України) позивач має право на стягнення
аліментів у розмірі 2 000 грн. щомісяця,
але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дня подачі позову до суду і
до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 14 листопада 2014 року
відкрито провадження у даній справі та
її розгляд призначено у судовому
засіданні.

В судовому засіданні позивач
підтримала заявлені позовні вимоги,
просила суд їх задовольнити.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог частково заперечували,
зокрема, в частині визначення їх
розміру. Посилаючись на те, що
відповідач працює та отримує
регулярний дохід, просили суд стягнути
аліменти у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходів), але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача та його представника,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом, сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від даного шлюбу двох дітей, зокрема
повнолітню доньку ОСОБА_5, 1995 року
народження, та малолітнього сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про його
народження серії НОМЕР_3.

Спільне господарство сторони не
ведуть, не живуть єдиною сім'єю,
проживають за різними адресами.
Малолітня дитина проживає разом з
позивачем та знаходяться на її
утриманні, відповідач добровільно
надає допомогу на утримання дитини.
Проте, надання такої допомоги позивач
вважає недостатньою для забезпечення
потреб дитини.

Наведене свідчить про здійснення
відповідачем сприятливих умов для
фізичного, розумового та духовного
розвитку малолітньої дитини. Проте,
добровільне матеріальне забезпечення
не виключає права стягувачу у будь-який
час звернутися до суду з заявою про
стягнення аліментів.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними.

Оскільки малолітня дитина проживає з
матір'ю, батько - відповідач по справі
зобов'язаний надавати матеріальну
допомогу на її утримання.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено,
що за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що відповідач
працює водієм у Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 з 04.11.2014 року та
отримує заробітну плату у розмірі 1 340
грн., що підтверджується довідкою за № 5
від 21.11.2014 року, копія якої наявна в
матеріалах справи.

Враховуючи те, що відповідач отримує
регулярний дохід, доказів наявності
інших обставин, що мають значення
істотне значення для визначення
розміру аліментів у твердій грошовій
сумі не надано, суд вважає, що розмір
аліментів необхідно визначити у
розмірі частки від заробітку (доходу)
відповідача.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено,
що частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 СК України встановлено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватись з максимально можливим
врахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист
прав дитини, суд повинен докласти всіх
можливих зусиль для того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
несуть основну відповідальність за
виховання та розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини.

Враховуючи вищевикладене та стан
здоров'я дитини, її матері, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, відсутність у
нього аліментних та зобов'язань
матеріального характеру та інші
обставини, що мають істотне значення
при вирішенні даного спору, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в
частинні стягнення з відповідача на
користь позивача аліментів на
утримання малолітньої дитини у розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку
(доходів), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку,
щомісячно починаючи з дня подачі
позову до суду і до повноліття дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішень
у справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати відповідно до ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
стст. 7, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу
України, стст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 218, 367
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) аліменти на утримання сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходів),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 03.11.2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення допустити до негайного
виконання у межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ:
КАЛІУШКО Ф.А.