Справа № 364/1256/14-ц
Провадження № 2/364/379/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2014 року Володарський
районний суд Київської області

у складі:

головуючого судді Яковенко
О. М.

за участю секретаря Кулинич Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Володарка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною
заявою, в якій вказала, що їй на праві
приватної власності належить житловий
будинок АДРЕСА_1 що підтверджується
Свідоцтвом про право власності на
частку в спільному майні подружжя від
04.06.2008 року та Свідоцтвом про право на
спадщину від 04.06.2008 року.

Її син, ОСОБА_3, уклав шлюб з ОСОБА_2,
після чого вона з чоловіком прописали
її в їхньому спільному будинку.

У грудні 1990 року її син розлучився з
ОСОБА_2

Відповідач вже 20 років не проживає в
будинку, не сплачує платежів на
утримання будинку, не отримує
кореспонденцію за даною адресою,
особистих речей її в будинку немає,
тому просить суд визнати відповідача
такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням.

У судове засідання позивач та
представник позивача не з'явилися,
представник позивача подала заяву до
суду, в якій позовні вимоги підтримує
повністю, просить справу розглядати
без її участі та участі позивача.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, повернувся конверт з
документами, оскільки за адресою,
вказаною в позовній заяві, вона не
проживає.

У газеті "Час Київщини" №45 [138] від 21.11.2014
року розміщено оголошення про виклик
ОСОБА_2 в судове засідання, яке
відбудеться о 10:00 год 05.12.2014 року у
Володарському районному суді
Київської області.

Не зважаючи на це, відповідач у судове
засідання не з'явилася.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Згідно довідки №298 від 10.09.2014 року,
наданої Городище-Пустоварівською
сільською радою Володарського району
Київської області, ОСОБА_2 з 1994 року
зареєстрована АДРЕСА_1.

Дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення з
таких підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Позивачу ОСОБА_1 відповідно до
Свідоцтва про право власності на
частку в спільному майні подружжя від
04.06.2008 року, зареєстрованого в реєстрі
за №1250, та Свідоцтва про право на
спадщину від 04.06.2008 року,
зареєстрованого в реєстрі за №1252,
належить на праві приватної власності
житловий будинок, розташований по
АДРЕСА_1, що стверджується Витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №19113090 від 06.06.2008 року.

Відповідач ОСОБА_2 з 1994 року
зареєстрована АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою №298 від 10.09.2014
року, наданою Городище-Пустоварівською
сільською радою Володарського району
Київської області.

Син позивача, ОСОБА_3, та відповідач,
ОСОБА_2, розірвали шлюб, що вбачається з
Свідоцтва про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_1 від 16.12.1990 року.

Актом про обстеження
матеріально-побутових умов №376 від
26.11.2014 року підтверджено, що відповідач
ОСОБА_2 не проживає у с. Веснянка
Володарського району Київської
області п'ятнадцять років.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

У силу положень ч. 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 156 ЖК члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири)
член його сім'ї вправі вселяти в
займане ним жиле приміщення інших
членів сім'ї.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Враховуючи, що ОСОБА_2 понад рік не
проживає у будинку, розташованому по
АДРЕСА_1, не бере участі в його
утриманні, поважні причини
непроживання відповідача у даному
будинку судом не встановлені, тому суд
дійшов висновку про задоволення
позову.

Керуючись ст. ст. 319, 321, 405 ЦК України, ст.
ст. 150, 156 ЖК України, ст. 22 КпШС України,
Законом України "Про власність" від
07.02.1991 року, ст. ст. 11, 60, 109, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням,
задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Київської області через Володарський
районний суд протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя
О. М. Яковенко