Номер провадження: 22-ц/785/7713/14
Головуючий у першій інстанції Бобуйок
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О.,
Сидоренко І.П.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 17 липня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитом,

в с т а
н о в и л а:

У травні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором № б/н від 02
листопада 2006 року у розмірі 13076, 45 грн.
та судових витрат, посилаючись на те, що
за кредитним договором № б/н від 02
листопада 2006 року ОСОБА_2 отримав
кредит у розмірі 7600 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Судовим наказом Київського районного
суду м. Одеси від 20 січня 2008 року з
ОСОБА_2 було стягнуто 6353, 36 грн. З
вирахуванням суми, стягнутої за
наказом, загальна сума заборгованості
боржника перед банком склала 13076, 45 грн.

Оскільки ОСОБА_2 встановлені договором
терміни повернення наданого йому
кредиту та терміни сплати відсотків не
виконує, позивач змушений був
звернутися з даним позовом до суду за
захистом своїх прав.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 17 липня 2014 року позовні
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № б/н від 02
листопада 2006 року у розмірі 13076, 45
гривень. Вирішено питання щодо судових
витрат.

На рішення подана апеляційна скарга
ОСОБА_2, який посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, який доповів
зміст оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 309 п.п. 3,4 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Як вбачається з матеріалів справи,
задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк», суд першої інстанції
виходив з того, що зобов'язання не
виконані, тому є підстави для
задоволення позову.

Проте повністю погодитися із таким
висновком суду не можна.

Судом вірно встановлено, що за
кредитним договором від 02 листопада 2006
року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 7600
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Такі обставини вбачаються з матеріалів
справи, не спростовані ОСОБА_2, який не
заперечуючи проти факту отримання в
кредит коштів в розмірі 3000 гривень,
вважав безпідставним суми кредитного
ліміту в розмірі 7600 гривень.

Судовим наказом Київського районного
суду м. Одеси від 20 січня 2008 року з
ОСОБА_2 було стягнуто 6353, 36 грн. З
вирахуванням суми, стягнутої за
наказом, загальна сума заборгованості
боржника перед банком склала 13076, 45 грн.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 до
ухвалення рішення у справі звернувся
до суду першої інстанції із заявою про
застосування строків позовної
давності, посилаючись на те, що строк
для звернення з позовом пропущено.

Суд першої інстанції в порушення вимог
закону зазначене питання не з'ясував, в
рішенні суду жодної оцінки з приводу
того, чи є строк пропущеним або навпаки
не надав, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Водночас відповідно до ч.4ст.267 ЦК
України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно із п.11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення у цивільній справі»
встановивши, що строк для звернення із
позовом пропущено без поважної
причини, суд у рішенні зазначає про
відмову в позові з цих підстав, якщо
про застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою до
ухвалення ним рішення, крім випадків,
коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

Договір укладено 02.11.2006 року на один
рік, 02.12.2006 року відповідачем отримано
картку із строком дії на 2 роки (а.с.10).

Судовим наказом від 29.01.2008 року з ОСОБА_2
стягнута сума боргу в розмірі 6353,36 грн.,
що можна розцінити як переривання
перебігу строку позовної давності.

З розрахунку заборгованості за
договором (а.с.6-9) видно, що з часу видачі
судового наказу ОСОБА_2 борг не погасив,
жодних платежів не здійснив, про такі
обставини позивачу було відомо, але із
позовом до суду він звернувся лише
15.05.2014 року, тобто поза межами
трирічного строку позовної давності.

Дія картки закінчилась 02.12.2008 року, з
29.01.2008 року відповідачем платежів не
здійснювалось, доказів про укладення
договору про збільшення строку
позовної давності не надано,
представник позивача викликався в
судове засідання для надання пояснень
з приводу істотних обставин у справі
(а.с.73), однак таким правом не
скористався і в судове засідання не
з'явився.

Таким чином, виходячи з таких обставин
на підставі наданих доказів,
встановленим є факт звернення
позивачем із позовом поза межами
трирічного строку позовної давності і
сплив позовної давності про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки не з'ясування таких обставин
призвело до неправильного вирішення
справи, то рішення суду не може
вважатися таким, що відповідає вимогам
ст.213 ЦПК України, підлягає скасуванню
із ухваленням нового про відмову в
задоволенні позову з огляду на
викладені обставини.

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,314,316,317,319
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 17 липня 2014 року скасувати,
ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитом відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено на протязі двадцяти днів з
дня проголошення до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: