Справа № 639/7704/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

01 грудня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова

у складі: головуючого судді -
Рубіжного С.О.

за участю секретаря - Чубенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Жовтневого
районного суду м. Харкова цивільну
справу за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова
звернувся представник ПАТ КБ
«Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1, в
якому просив суд постановити рішення в
силу якого, стягнути з відповідача на
користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмір 19 407,18 грн., а також стягнути з
відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач
послався на те, що відповідно до
укладеного договору б/н від 04.04.2011 року
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6500 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Позивач зазначає, що відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між нею та банком договір.

Позивач вказує, що свої зобов'язання за
кредитним договором виконав у повному
обсязі.

Відповідач, у свою чергу, зобов'язання
за кредитним договором належним чином
не виконує, не вносить грошові кошти
для погашення заборгованості зі
кредитом, відсотками, а також іншими
витратами, у зв'язку з чим і утворилася
заборгованість, яка станом на 30.06.2014
року становить 19 407,18 грн.

Представник позивача, Ревва А.В., яка
діє на підставі довіреності від 24.10.2014
року, в судове засідання не з'явилась,
надав заяву про розгляд справи за її
відсутності, проти винесення заочного
рішення не заперечувала.

Відповідач по справі ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце слухання справи повідомлен
належним чином, причина неявки суду не
відома. Клопотання про відкладення
справи до суду не надходили. У зв'язку з
цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та
ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає
необхідним провести заочний розгляд
справи, проти чого не заперечував і
представник позивача по справі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши надані позивачем і долучені
до матеріалів справи письмові докази,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
необхідність їх задоволення, виходячи
з наступних обставин.

Судом встановлено, що 04.04.2011 року,
відповідно до укладеного договору №
б/н, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6500
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Укладення договору підтверджується
заявою ОСОБА_1 та Умовами та правилами
надання банківських послуг. (а.с. 8-33)

Взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором банк виконав вчасно й
повністю, надавши відповідачу кредитну
картку 04.04.2011 року.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язання є правовідношення, в яких
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Умовами кредитного договору
передбачено, що погашення
заборгованості має відбуватися шляхом
внесення щомісячних платежів у розмірі
7% від суми заборгованості на карту, або
списанням банком коштів з дебіторської
картки.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір
процентів, тип процентної ставки
(фіксована або змінювана) та порядок
їх сплати за кредитним договором
визначаються в договорі залежно від
кредитного ризику, наданого
забезпечення, попиту і пропозицій, які
склалися на кредитному ринку, строку
користування кредитом, розміру
облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил
надання банківських послуг,
позичальник зобов'язаний здійснювати
погашення за кредитом, відсотками за
його користування, а також сплачувати
комісії.

Пунктом 2.1.1.7.6 встановлено, що у разі
порушення строків платежів,
передбачених даним договором більш ніж
на 30 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від ціни позову.

Судом встановлено, що відповідачем
було порушено зобов'язання стосовно
своєчасного повернення сум отриманого
кредиту та сплати нарахованих за
користування кредитними коштами
відсотків, внаслідок чого, станом на
30.06.2014 року відповідач порушила умови
кредитного договору і має прострочену
заборгованість, яка становить 19407,18
грн., з яких: заборгованість за кредитом
- 6516,89 гривень, заборгованість за
відсотками - 11489,95 грн., штраф - 1400,34 грн.
(а/с 6-7).

Відповідно до статті 610 ЦК порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором, пункт 1 статті 1048 Цивільного
кодексу України.

Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема у
вигляді сплати винною особою неустойки
(штрафу, пені).

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Умов та правил
надання банківських послуг, банк має
право вимагати дострокового виконання
боргових зобов'язань в цілому або у,
визначеній банком, частині у разі
невиконання позичальником своїх
боргових та інших зобов'язань за
кредитним договором.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином і в термін передбачений
договором, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається, боржник не звільняється
від відповідальності за виконання
грошового зобов'язання.

Відповідно до частини другої статті 1054
та частини другої статті 1050 Цивільного
кодексу України наслідком порушення
позичальником зобов'язання щодо
повернення чергової частини суми
кредиту є право кредитора достроково
вимагати повернення всієї суми
кредиту.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено,
що якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплату процентів належних йому
відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Виходячи з викладеного суд приходить
до висновку про те, що позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» про
стягнення заборгованості ґрунтуються
на законі, а тому підлягають
безумовному задоволенню.

Позивач також просив суд стягнути з
відповідача на свою користь судові
витрати.

У зв'язку з тим, що справа доведена до
суду з вини відповідача, на підставі
вимог ст. 88 ЦПК України підлягає
стягненню судовий збір, сплачений
позивачем відповідно до платіжного
доручення №ВОК38В0950 у сумі 243,60 грн.(а.с.1)

З огляду на вищевикладене, суд вважає
що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 546-552, 610-612, 625,
1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ІПН:НОМЕР_1 на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором у сумі 19 407,18 грн.
(дев'ятнадцять тисяч чотириста сім
гривень 18 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ІПН:НОМЕР_1 на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» судовий збір у
розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три
гривні 60 копійок).

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі апеляційної скарги
через Жовтневий районний суд м. Харкова
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя