Справа № 465/7704/13
Головуючий у 1 інстанції: Лозинський
Провадження № 22-ц/783/5425/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк
Категорія справи:45
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Цяцяка Р.П.,

суддів
Зверхановської Л.Д. і Шеремети Н.О.,

при секретарі
Ясиновській Я.М.,

за участю
Стефанюк Ю.В. - представника ЛКП
«Скнилівок»,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4,
представника Львівського комунального
підприємства „Скнилівок", на рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 24 червня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

01 серпня 2013 року Львівське
комунальне підприємство „Скнилівок" (в
подальшому - „ЛКП") звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_5, в кінцевій редакції
позовних вимог якого просило суд
стягнути з відповідача заборгованість
по оплаті за житлово-комунальні
послуги по квартирі АДРЕСА_1 за період з
січня 2007 року по грудень 2013 року у
розмірі 32 732 грн. 27 коп., з яких: за
утримання будинку та прибудинкової
території - 9 053 грн. 38 коп.; за
централізоване опалення - 14 494 грн. 85
коп.; за водопостачання гарячої води - 6
762 грн. 72 коп., за холодне водопостачання
- 2 421 грн. 32 коп., а також судові витрати
по справі (а.с. 2-3, 116-126).

Оскаржуваним рішенням в
задоволенні вище згаданих позовних
вимог відмовлено (а.с. 178-180).

Згадане рішення оскаржив
представник позивача ОСОБА_4

Апелянт просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги,
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; невідповідність висновків суду
обставинам справи та на порушення норм
матеріального і процесуального права.

Вважає помилковим посилання суду
на відсутність договірних відносин між
сторонами спору, як на підставу для
відмови у задоволенні позовних вимог
ЛКП, оскільки споживач у відповідності
до чинного законодавства зобов'язаний
укласти договір про надання йому
житлово-комунальних послуг, однак
останній не вчинив жодних дій для
укладення такого договору.

Висновки суду щодо розмірів
тарифів на житлово-комунальні послуги
вважає хибними, оскільки такі
зазначені без урахування вартості
вивезення та захоронення твердих
побутових відходів та освітлення місць
загального користування, що
підтверджується додатками до цих
рішень.

Вважає, що висновки суду про те, що
у матеріалах справи відсутні докази
про надання ЛКП послуг з утримання
будинку № 87 на вул. Виговського у м.
Львові, спростовуються матеріалами
справи.

Стверджує, що від відповідача не
поступало до ЛКП жодних заяв, скарг чи
актів-претензій щодо ненадання чи
неналежного надання будь-якої із
житлово-комунальних послуг, плата за
які є предметом позовних вимог (а.с.
184-186).

Відповідач, будучи належним чином
повідомленим про час і місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явився і про причини
своєї неявки суд не повідомив, однак
подав до суду свої Заперечення на
апеляційну скаргу (а.с. 198, 205-211).

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника апелянта на
підтримання доводів апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відмову у задоволенні позовних
вимог суд обгрунтував тим, що між
сторонами спору відсутній договір про
надання житлово-комунальних послуг, а
також тим, що наявними в матеріалах
справи доказами не підтверджено факту
надання відповідачу
житлово-комунальних послуг в
заявленому до стягнення розмірі.

Однак вище наведені висновки суду
не відповідають обставинам справи та
зроблені з порушенням норм
матеріального права, виходячи з
наступного.

Фактичне надання споживачу
відповідних послуг свідчить про
існування між сторонами фактичних
договірних відносин, що є підставою для
стягнення боргу з оплати отриманих
комунальних послуг на підставі п.п. 7, 10
Правил користування приміщеннями
житлових будинків і прибудинковими
територіями, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 08.10.1992
року № 572.

Статтями 20 і 21 Закону України
„Про житлово-комунальні послуги"
визначено обов'язки споживача та
виконавця таких послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг в строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання
житлово-комунальних послуг вчасно та
відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору.

Обов'язок власника квартири
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг та
оплачувати надані послуги передбачено
також і п. 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 08.10.1992 року № 572
„Про приватизацію державного
житлового фонду" (в редакції 2006 року).

Таким чином, необхідність
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг та
проведення їх оплати передбачено
законом і визначено, як обов'язок, а не
право сторін.

Як встановлено судом та
стверджується матеріалами справи,
відповідач з січня 2007 року по грудень
2013 року коштів за утримання житла та
користування комунальними послугами
не сплачував (а.с. 5-12; 27-41): даний
висновок відповідачем належними та
допустимими доказами не спростовано.

На підтвердження своїх вимог ЛКП
„Скнилівок" подало до суду докази про
належність відповідачу квартири
АДРЕСА_1 та розшифровку сум
заборгованості з урахуванням
проведених позивачем витрат на
утримання будинку та прибудинкової
території, в т.ч. - і по договорах, які
були укладені з підрядними
організаціями (а.с. 42-96; 127-143).

Статтею 18 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги"
встановлено, що у разі порушення
виконавцем умов договору споживач має
право викликати його представника для
складання та підписання акта-претензії
споживача, в якому зазначаються строки,
види, показники порушень тощо.

В той же час, стороною відповідача
не було подано до суду доказів,
передбачених вище згаданою нормою
закону, про невиконання чи не належне
виконання позивачем своїх обов'язків
по утриманню житла та наданню
житлово-комунальних послуг.

Цивільним кодексом України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257), а також встановлено, що сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові (ч.4 ст.
267).

Як вбачається з матеріалів
справи, представником відповідача було
подано до суду клопотання про
застосування до позовних вимог ЛКП
„Скнилівок" позовної давності (а.с. 106).

В той же час, ЛКП „Скнилівок"
заяви про поновлення йому строку
позовної давності стосовно цих
позовних вимог (з наведенням
поважності причин його пропуску) до
суду не подавало.

Представник згаданого ЛКП в суді
апеляційної інстанції не навів
будь-яких доводів, які можна було б
визнати поважними, стосовно причин
пропущення ЛКП позовної давності
відносно боргів ОСОБА_5 за період до 01
серпня 2010 року (оскільки позов до суду
було подано 01.08.2013 року).

За вище наведених обставин
колегія суддів приходить до висновку
про те, що у задоволенні позовних вимог
в частині стягнення з відповідача
заборгованості по оплаті за
житлово-комунальні послуги за період з
січня 2007 року по липень 2010 року включно
слід відмовити у зв'язку зі спливом
позовної давності.

Керуючись ч. 4 ст. 267 ЦК України,
ст.ст. 88, 303, 307 ч.1 п.2, 309 п.п. 3 і 4, 314 ч.2, 316, 319
ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4,
представника Львівського комунального
підприємства „Скнилівок", частково
задовольнити.

Рішення Франківського районного
суду м. Львова від 24 червня 2014 року
скасувати та ухвалити нове, яким позов
Львівського комунального підприємства
„Скнилівок" частково задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Львівського комунального підприємства
„Скнилівок" заборгованість по оплаті
за період з 01 серпня 2010 року по 31 грудня
2013 року послуг:

- з утримання будинку та
прибудинкової території - в розмірі 4
246 грн. 65 коп.;

- з центрального опалення - у
розмірі 6 849 грн. 33 коп.;

- з гарячого водопостачання - у
розмірі 3 841 грн. 19 коп.;

- з холодного водопостачання - у
розмірі 1 650 грн. 77 коп.,

а всього - 16 587 грн. 94 коп.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити у зв'язку зі спливом
позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Львівського комунального підприємства
„Скнилівок" 248 грн. 83 коп. на часткове
відшкодування судових витрат.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскарженим
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання рішенням
законної сили.

Суддя:

Судді: