У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 31 липня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Завгородньої І.М.,
Іваненко Ю.Г.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 31 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 29 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом, у якому просила визнати
ОСОБА_5 таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що відповідач зареєстрований в
спірному житловому приміщенні, однак
після розлучення із її донькою в ній не
проживає, комунальні послуги не
оплачує, має інше житло.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 31 січня 2014 року,
залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 29 травня 2014 року, позовні вимоги
задоволено.

Визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення та ухвалу судів
попередніх інстанцій, справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягають відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив з того, що
сторони не перебувають у родинних
відносинах, відповідач не є членом
сім'ї власника квартири, тому
передбачене законом право
користування спірним житловим
приміщенням у нього відсутнє.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суди першої
та апеляційної інстанцій з урахуванням
встановлених обставин справи
обґрунтовано дійшли висновку про
задоволення позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити,
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 31 січня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 29 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко