У х в а л а

іменем україни

3 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Євтушенко О.І.,
Горелкіної Н.А., Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 10 липня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 28 серпня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості.

Посилалося на те, що 13
квітня 2007 року між сторонами був
укладений кредитний договір б/н,
відповідно до якого відповідачу був
наданий кредит в розмірі 4 400 грн у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 %
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач порушив умови
договору, у зв'язку з чим станом на 31
жовтня 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 17 960 грн 79 коп.,
що складається з: заборгованості за
кредитом в розмірі 5 526 грн 26 коп.;
заборгованості по відсоткам в розмірі
11 103 грн 06 коп.; штрафу (фіксована
частина) в розмірі 500 грн та штрафу
(процентна складова) в розмірі 831 грн 47
коп., яку позивач просив стягнути на
свою користь.

Рішенням Соснівського
районного суду м. Черкаси від 10 липня 2014
року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 17 960 грн 79
коп. Вирішено питання розподілу
судових витрат.

Ухвалою апеляційного
суду Черкаської області від 28 серпня 2014
року рішення Соснівського районного
суду м. Черкаси від 10 липня 2014 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі
ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані
судові рішення попередніх інстанцій та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити,
мотивуючи свої вимоги неправильним
застосуванням судами норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що позивач не пропустив
строк звернення з позовом до суду,
оскільки з розрахунку заборгованості
вбачається, що останній платіж був
вчинений відповідачем 23 червня 2011 року,
а позивач звернувся до суду з позовом 12
грудня 2013 року, тобто в межах строку
позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

Дослідивши всі наявні в матеріалах
справи докази, суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку про
задоволення позовних вимог, а доводи
касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи були допущені
порушення норм процесуального права чи
неправильно застосовано норми
матеріального права.

Таким чином, перевіривши матеріали
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 10 липня 2014 року та ухвали
апеляційного суду Черкаської області
від 28 серпня 2014 року, оскільки судові
рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332
ЦПК України суд касаційної інстанції
при попередньому розгляді справи
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 10 липня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 28 серпня 2014 року
в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді:

О.І. Євтушенко

В.І. Журавель

Н.А. Горелкіна