Єдиний унікальний номер 205/6290/14-ц
Справа №2/205/3567/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при
секретарі Давиденко Я.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
управління-служба у справах дітей
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради, служба у
справах дітей Магдалинівської
районної державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

23 липня 2014 року позивачка звернулась до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа: управління-служба
у справах дітей Ленінської районної у
м. Дніпропетровську ради, служба у
справах дітей Магдалинівської
районної державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав (а.с.2-3).

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що в її родині вже більше
року мешкає малолітня ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Мати дитини - ОСОБА_2, веде аморальний
спосіб життя, зловживає спиртними
напоями та наркотиками. ОСОБА_2
неодноразово залишала малолітню
ОСОБА_4 у родині позивачки для догляду,
а згодом взагалі не забрала її назад.
Фактично ОСОБА_2 усунулась від
виконання своїх батьківських
обов'язків. Місце її проживання
невідоме. Матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає, не
піклується про стан її здоров'я, не
забезпечує необхідних умов для життя,
виховання та розвитку, тим самим
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків. Соціальної
допомоги на утримання дитини вона
позбавлена, так як використовує гроші
не за призначенням.

Отже, батьки дитини всіляко ухиляються
від виконання своїх батьківських
обов'язків, що шкодить та суперечить
інтересам дитини, у зв'язку з чим
позивачка просить суд позбавити
батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у
відношенні їх малолітньої дитини -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Судові витрати
покласти на відповідачів.

В судове засідання позивачка не
з'явилась. Про день час та місце
судового засідання повідомлялась у
встановленому законом порядку. До суду
надала письмову заяву, в якій просить
справу розглядати без своєї
присутності. Позовні вимоги підтримала
та просила їх задовольнити в повному
обсязі (а.с.22).

Відповідачка - ОСОБА_2, у судове
засідання не з'явилась. Про день, час та
місце судового розгляду повідомлялась
належним чином. Про причини неявки не
повідомила. Письмових заяв про розгляд
справи за своєї відсутністю не
надавала.

Відповідач - ОСОБА_3, у судове засідання
не з'явився. Про день, час та місце
судового засідання повідомлявся у
встановленому законом порядку. До суду
надав письмові пояснення, в яких
зазначив, що не має жодного відношення,
будь-яких прав та обов'язків щодо
малолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.29-30).

Третя особа - управління-служба у
справах дітей Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради в особі свого
представника за довіреністю - Нілова
Н.Л., в судове засідання не з'явився. Про
день, час та місце судового розгляду
справи повідомлявся у встановленому
законом порядку. До суду надав письмову
заяву, в якій просив справу розглядати
без своєї присутності (а.с.23).

Третя особа - служба у справах дітей
Магдалинівської районної державної
адміністрації в особі свого
представника, в судове засідання не
з'явилась. Про день, час та місце
судового розгляду справи
повідомлялась у встановленому законом
порядку. До суду надала письмову заяву,
в якій просить справу розглядати без
присутності свого представника.
Позовні вимоги підтримує (а.с.27).

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснюється.

При вирішенні спору щодо спірних
правовідносин суд застосовує
положення Конституції України, законів
України, міжнародні договори, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, практику Верховного
Суду України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 51 Конституції України
батьки зобов'язані утримувати дітей
до їх повноліття. Сім'я, дитинство,
материнство і батьківство
охороняються державою.

Згідно статті 165 Сімейного кодексу
України право на звернення до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

З'ясувавши обставини по справі,
дослідивши докази, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що ОСОБА_4 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, батьками якої є
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, про що зроблено
відповідний актовий запис № 1004 (а.с.4).

Відомості про батька дитини до
актового запису про народження дитини
внесені на підставі ст.. 135 СК України
(а.с.26).

Відповідно висновку Ленінської
районної у м. Дніпропетровську ради
№1/14-471 від 14.10.2014 року встановлено, що
мати дитини - ОСОБА_2, 1985 року
народження,тривалий час з дитиною не
проживає, залишила її без
материнського догляду на сторонніх
людей. Схильна до вживання наркотичних
речовин. Вихованням, утриманням дитини
не займається, не піклується про стан
здоров'я, тим самим ухиляється від
виконання батьківських обов'язків.
Згідно нотаріально посвідченої заяви
від 06.10.2014 року, взагалі відмовилась від
своїх батьківських прав. Відомості про
батька дитини до актового запису про
народження дитини внесені на підставі
ст.. 135 СК України. Вихованням та
матеріальним утриманням дитини на
даний час займається ОСОБА_1, яка
проживає разом з дитиною за адресою:
АДРЕСА_2. На підставі викладеного орган
опіки та піклування Ленінської
районної у м. Дніпропетровську ради
вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2
батьківських прав відносно її дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6,25,26).

Згідно акту обстеження
матеріально-побутових умов життя від
17.07.2014 року, ОСОБА_1, 1974 року народження,
проживає та зареєстрована разом із
родиною по АДРЕСА_2. Родина складається
з: чоловіка - ОСОБА_6, дочки - ОСОБА_7,
підопічного - ОСОБА_8. Будинок
відповідає санітарно-гігієнічним
нормам, приміщення просторі, світлі,
теплі. Будинок опалюється газом, є вода.
Всі кімнати мебльовані (а.с.7).

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про охорону дитинства», на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватись про її здоров'я, фізичний
та духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

За ч.2,5 ст.150 Сімейного кодексу України,
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток. Передача дитини
на виховання іншим особам не звільняє
їх від обов'язку батьківського
піклування щодо неї.

Відповідно до ст.ст. 3, 155 Сімейного
кодексу України, дитина належить до
сім'ї своїх батьків і тоді, коли з ними
не проживає. Здійснення батьками своїх
прав та виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини. Відмова батьків від
дитини є неправозгідною, суперечить
моральним засадам суспільства.

Між тим, згідно вимог пункту 2 частини 1
статті 164 Сімейного кодексу України,
мати батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» від 26 квітня 2001
року, кожна дитина має право на рівень
життя, достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, який є
співвідповідачем по справі не
являється біологічним батьком дитини -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та не має жодних
прав та обов'язків щодо дитини.
Достовірно встановлено, що відомості
про батька до актового запису про
народження ОСОБА_4 внесено відповідно
до ст..135 СК України.

Таким чином суд, оцінивши здобуті по
справі докази за внутрішнім
переконанням щодо їх належності,
допустимості, достовірності, а також
достатності і взаємності зв'язку у
сукупності, розглянувши спір в межах
заявлених позовних вимог, приходить до
висновку, що батько мати дитини - ОСОБА_2
не піклується про її фізичний і
духовний розвиток, навчання,
підготовку до самостійного життя. Не
забезпечує дитині необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування, не спілкується із нею, не
виявляє інтересу до її внутрішнього
світу, тим самим дійсно ухиляється від
виховання та утримання своєї дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому доводи
позивачки з приводу свідомого
нехтування відповідачкою свого
батьківського обов'язку суд вважає
обґрунтованими, у зв'язку із чим,
позовні вимоги щодо позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав підлягають
задоволенню.

У відповідності до статті 166 Сімейного
Кодексу України, особа позбавлена
батьківських прав втрачає особисті
немайнові права щодо дитини та
звільняється від обов'язків щодо її
виховання; перестає бути законним
представником дитини; втрачає право на
пільги та державну допомогу, що
надаються сім'ям з дітьми; не може бути
усиновлювачем та піклувальником; не
може одержати в майбутньому тих
майнових прав, пов'язаних із
батьківством, які вона могла б мати у
разі своєї непрацездатності (право на
утримання від дитини, право на пенсію
та відшкодування шкоди у разі втрати
годувальника, право на спадкування);
втрачає інші права, засновані на
спорідненості з дитиною.

Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі
243,60 грн. на користь позивачки, який було
сплачено нею при подачі позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 9, 55, 124, 51 Конституції України,
ст.ст.150, 155, 164, 165, 166, Сімейного кодексу
України, ст.ст. 7, 12 Загальної декларації
про права людини, ст.13 Конвенції про
захист прав і основних свобод людини,
п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 березня 2007 року № 3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення
батьківських прав», ст. 67 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 197, 212, 213-215, 222 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа: управління-служба
у справах дітей Ленінської районної у
м. Дніпропетровську ради, служба у
справах дітей Магдалинівської
районної державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав, -
задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, по
відношенню до малолітньої дитини -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Стягнути із ОСОБА_2, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_2,
судовий збір у сумі 243,60 грн. (двісті
сорок три грн.. 60 коп.).

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу про
апеляційне оскарження не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В. С.
Шавула