Провадження 2/127/747/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Солтисюк К.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПрАТ
«Страхова компанія «Перша», третя
особа без самостійних вимог - ОСОБА_4
про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 позов мотивувала тим, що
06.12.2012 року її автомобіль «Фольксваген
Тігуан», д/н НОМЕР_1 був припаркований
на вул. Д.Нечая в м. Вінниці в районі
школи № 22, а приблизно о 13.00 годині,
ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Опель»,
д/н НОМЕР_2 по вул. Д.Нечая, не врахувавши
дорожньої обстановки та погодних умов,
допустив зіткнення із автомобілем
«Фольксваген», внаслідок чого сталось
пошкодження задньої лівої частини.
Вона викликала працівників міліції та
сіла в салон, проте через декілька
хвилин відчула потужний удар в задню
частину автомобіля. Як з`ясувалось,
водій автомобіля «ДАФ», д/н НОМЕР_12
ОСОБА_4, рухаючись по вул. Д.Нечая в
напрямку вул. Енгельса, не врахувавши
дорожньої обстановки, погодних умов та
стану транспортного засобу, а також не
обравши безпечної швидкості, допустив
зіткнення із задньою частиною
автомобіля «Фольксваген», внаслідок
чого сталось пошкодження транспортних
засобів. Від удару вона отримала травму
шийного відділу хребта і була
доставлена в МКЛ ШМД м. Вінниці. Через
деякий час водій ОСОБА_6, керуючи
автомобілем «ВАЗ 21101», д.н. НОМЕР_13 по
вул. Д.Нечая в м. Вінниці, не врахувавши
дорожньої обстановки, погодних умов та
не обравши безпечної швидкості руху,
допустив зіткнення із задньою частиною
автомобіля «Фольксваген», внаслідок
чого сталось пошкодження транспортних
засобів. Постановою Калинівського
райсуду м. Вінниці від 01.02.2013 року водія
ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено стягнення у виді
штрафу в розмірі 340 грн. Внаслідок
неправомірних дій ОСОБА_4 їй спричинена
матеріальна шкода. Так, згідно висновку
спеціаліста, матеріальний збиток за
пошкодження її транспортного засобу
складає 95880,93 грн., з яких 10447,99 грн. -
втрата товарної вартості, за
транспортування автомобіля з місця
пригоди вона сплатила 450 грн., за
зберігання пошкодженого автомобіля в
орендованому гаражі - 2007,18 грн. Оскільки
загальний матеріальний збиток,
спричинений їй внаслідок трьох ДТП з
участю водіїв ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
становить 129 574,43 грн. (відповідно до
висновків спеціаліста 95880,93 грн. +26758,36
грн. + 6935,14 грн. = 129 574,43 грн.)

частка водія ОСОБА_4, виходячи з
пропорційного розрахунку становить
0,739%, ОСОБА_5 - 0,207%, ОСОБА_6 - 0,054 %. Таким
чином, частка у відшкодуванні водієм
ОСОБА_4 загальних витрат на
транспортування становить 332,55 грн. (450
грн. Ч 0,739%), витрат на зберігання
пошкодженого автомобіля - 1483,30 грн. (2007,18
грн. Ч 0,739%). Загальний розмір завданої
матеріальної шкоди внаслідок ДТП з
вини водія ОСОБА_4 становить 97 696,78 грн. (
95880,93 + 332,55 грн. + 1483,30 грн.). На момент ДТП
ОСОБА_4 перебував в трудових відносинах
із ФОП ОСОБА_3, яка володіла
транспортним засобом «ДАФ» НОМЕР_12 на
підставі договору оренди, тому в силу
ст.ст. 1172, 1187, 1188 ЦК України саме вона має
відповідати за відшкодування вказаної
шкоди. Проте, позивачем також було
встановлено, що на момент ДТП
автомобіль «ДАФ» був застрахований в
ПрАТ «СК «Перша». Оскільки розмір
шкоди, завданої ОСОБА_4 значно
перевищує ліміт відповідальності
страхової компанії, який становить 50 000
грн. за завдання матеріальної шкоди та
510 грн. франшиза, крім того, 29.04.2013 року
страхова компанія вже відшкодувала
ОСОБА_2 шкоду в сумі 24 317,52 грн.,
стягненню із страхової компанії на
користь позивача підлягає сума в
розмірі 25 172,48 грн. (49490 грн. - 24 317,52 грн. = 25
172,48 грн.), а решта суми - 48 206,78 грн.
підлягає стягненню із ОСОБА_3 Крім того,
внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4
позивачці завдана моральна шкода, яка
полягає в фізичному болі і моральних
стражданнях після отриманих травм,
вона перебувала на лікуванні, не могла
жити повноцінним життям, обмежувала
себе у рухах, втратила сон і ці
обставини викликали депресію.
Внаслідок пошкодження автомобіля його
експлуатація стала неможливою,
змінились плани щодо відпочинку,
значні кошти були витрачені на його
ремонт і це ще більше вплинуло на
душевний стан. Компенсацію моральної
шкоди визначила в сумі 3000 грн. і
відповідно до ст.ст. 23, 1167, 1172 ЦК України
просила стягнути її з ОСОБА_3 Судові
витрати, що полягають в сплаті судового
збору в загальній сумі 964 грн., оплати
послуг спеціаліста в сумі 382,98 грн.,за
надання юридичної допомоги в сумі 3000
грн. просила стягнути пропорційно з
відповідачів, зокрема з ПрАТ СК «Перша -
1399,77 грн., з ОСОБА_3 - 2947,21 грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 повністю підтримав
позов відповідно до викладених у ньому
обставин. В судовому засіданні уточнив
позовні вимоги щодо відшкодування
моральної шкоди і просив стягнути з
ПрАТ СК «Перша» 1500 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
завданої життю і здоров`ю ОСОБА_2, а з
ОСОБА_3 1500 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди, завданої пошкодженням
майна.

Представник ПрАТ СК «Перша»
Дейнека О.В. не визнав позов і подав
письмові заперечення (а.с. 213-214).
Пояснив, що страхова компанія
відшкодувала ОСОБА_2 шкоду в сумі 24 317,52
грн., тому повністю виконала своє
зобов`язання. Разом з тим, страхова
компанія не погоджується із розмірами
збитків, визначених автотоварознавчим
дослідженням у зв`язку із завищенням
вартості ремонту і ВТВ а також порядком
розподілу витрат між учасниками ДТП.
Вважає, що відповідно до ст. 1888 ЦК
України дана шкода завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, є неподільною, завданою
сукупними діями декількох осіб, тому
має бути відшкодована відповідно до п. 3
і шляхом поділу розміру шкоди на
кількість таких осіб (п. 36.3 ЗУ «Про
обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»).

Відповідачка ОСОБА_3 позов не
визнала, подала письмові заперечення
(а.с. 147-151). Суду пояснила, що дійсно вона
орендувала транспортний засіб «ДАФ» у
ОСОБА_8 і на момент ДТП 06.12.2012 року ним
керував ОСОБА_4, з яким вона перебувала
в трудових відносинах. Разом з тим,
оскільки шкода ОСОБА_2 була завдана
внаслідок неправомірних дій трьох
водіїв, вона є неподільною, тому кожен
має відшкодувати загальну суму по1/3
частці. Також вважає висновок
спеціаліста необґрунтованим, розмір
шкоди завищеним, а акт огляду
транспортного засобу «Фольксваген»
проводився у її відсутності, тому не
може бути прийнятий до уваги.
Заперечила щодо стягнення моральної
шкоди, оскільки її повинна
відшкодувати особа, що винна в ДТП,
тобто ОСОБА_4

Представник відповідачки ОСОБА_3 -
ОСОБА_9 підтримав заперечення, надані
ОСОБА_3, вважає, що розмір матеріального
збитку не доведений належними
доказами.

Третя особа ОСОБА_4 суду пояснив,
що 06.12.2012 року він рухався на автомобілі
«ДАФ» по вул. Д.Нечая і побачив ДТП,
почав гальмувати, але оскільки дорога
була слизькою, він зіткнувся із
автомобілем «Фольксваген» і зупинився
на відстані приблизно 80 метрів. ОСОБА_2
отримала травми, тому її забрала
«швидка», а після того ще один
автомобіль «ВАЗ» зіткнувся із
автомобілем «Фольксваген». Оскільки
він перебував в трудових відносинах із
ОСОБА_10, то повідомив їй про ДТП і був
присутній при огляді пошкодженого
автомобіля експертом.

В судові засідання 08.07.2014 року, 16.07.2014
року, 31.07.2014 року представники
відповідачів і відповідачка ОСОБА_3 не
з`явились, про день та час розгляду
справи повідомлялись належним чином,
тому на підставі ст. 169 ЦПК України суд
розглянув справу у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, що брали
участь в справі, дослідивши матеріали
справи та оцінивши докази в їх
сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_2
підлягає частковому задоволенню.

Так, в судових засіданнях було
встановлено, що 05.04.2012 року між ФОП
ОСОБА_3 та фізичною особою ОСОБА_4 був
укладений безстроковий трудовий
договір, відповідно до якого працівник
ОСОБА_4 прийнятий на посаду водія
автотранспортних засобів (а.с. 211).
Договір зареєстрований у
Лівобережному міжрайонному центрі
зайнятості.

З метою виконання обов`язків
ОСОБА_3 передала ОСОБА_4 транспортний
засіб, що перебував в її користуванні
на підставі договору оренди з ОСОБА_8 -
автомобіль «ДАФ», д.н НОМЕР_12.

Дані обставини визнані представником
позивача ОСОБА_1, відповідачкою ОСОБА_3,
третьою особою ОСОБА_4, тому в силу ст. 61
ЦПК України доказуванню не потребують.

Згідно постанови Калинівського
районного суду Вінницької області від
01.02.2013 року, ОСОБА_4, 06.12.2012 року,
приблизно о 13.30 годині керуючи
автомобілем «ДАФ» д.н. НОМЕР_12 по вул.
Д.Нечая в м. Вінниці, не вибрав
безпечної швидкості руху, не врахував
дорожньої обстановки та стану
транспортного засобу та здійснив
зіткнення з автомобілем «Фольксваген»,
д.н. НОМЕР_1, що призвело до пошкодження
транспортних засобів. ОСОБА_4 визнано
винним за ст. 124 КУпАП та накладено
стягнення у виді штрафу в розмірі 340
грн. (а.с. 10).

На момент ДТП дія договору оренди
транспортного засобу не була припинена
і це також визнали сторони в судовому
засіданні.

Крім того, 06.12.2012 року, приблизно о 13.30
годині, водій ОСОБА_5, керуючи
автомобілем «Опель» д.н. НОМЕР_2 по вул.
Д.Нечая в м. Вінниці, не врахував
дорожньої обстановки та стану
транспортного засобу та допустив наїзд
на припаркований автомобіль
«Фольксваген», д.н. НОМЕР_1, внаслідок
чого відбулось пошкодження
транспортних засобів. Відповідно до
постанови Вінницького міського суду
Вінницької області від 22.01.2013 року
ОСОБА_5 визнано винним за ст. 124 КУпАП та
накладено стягнення у виді штрафу в
розмірі 340 грн. (а.с. 156).

06.12.2012 року, приблизно о 13.30 годині водій
ОСОБА_6, керуючи автомобілем «ВАЗ 21101»
д.н. НОМЕР_13 по вул. Д.Нечая в м. Вінниці,
в порушення вимог п. 12.1 ПДР, не врахував
дорожньої обстановки та стану
транспортного засобу, допустив наїзд
на припаркований автомобіль
«Фольксваген», д.н. НОМЕР_1, що призвело
до пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до постанови Вінницького
міського суду Вінницької області від
09.01.2013 року ОСОБА_6 визнано винним за ст.
124 КУпАП та накладено стягнення у виді
штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 157).

Внаслідок трьох ДТП автомобіль
«Фольксваген» д.н. НОМЕР_1, власником
якого була ОСОБА_2, зазнав пошкоджень,
які описані у акті огляду
транспортного засобу від 13.12.2012 року
(а.с. 9, 30).

Позивачем пред`явлені вимоги про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, що була завдана
внаслідок дій водія ОСОБА_4

В даному випадку між сторонами виникли
недоговірні зобов`язальні
правовідносини, в зв`язку з завданням
шкоди джерелом підвищеної небезпеки,
тому при вирішенні спору підлягають
застосуванню норми глав 67, 82 ЦК України,
а також Закону України «Про обов`язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» в редакції від
18.11.2012 року, що діяла на момент ДТП.

За загальним правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
власником (володільцем) цього джерела.

Не несе відповідальності перед
потерпілим за шкоду, завдану джерелом
підвищеної небезпеки особа, яка керує
транспортним засобом у зв`язку з
виконанням своїх трудових (службових)
обов`язків на підставі трудового
договору (контракту) із особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом.

Згідно норми ч. 1 ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов`язків.

Згідно полісу обов`язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/1828909,
автомобіль «ДАФ», НОМЕР_12, був
зареєстрований в ПрАТ СК «Перша» (а.с.
222). Строк дії полісу - з 12.01.2012 року до
12.01.2013 року. Ліміт відповідальності за
шкоду, заподіяну життю і здоров`ю
потерпілого - 100 000 грн., за шкоду,
заподіяну майну - 50 000 грн., франшиза - 510
грн.

Таким чином, на момент ДТП з участю
водія ОСОБА_4, автомобіль був
застрахований, перебував у володінні
ОСОБА_3 та в користуванні ОСОБА_4 на
відповідній правовій підставі.

Враховуючи наведені норми ЦК, ст.ст. 979,
988 ЦК України і ст.ст. 3, 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції від 18.11.2012 року),
обов`язок по відшкодуванню
матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_2
слід покласти на ПрАТ СК «Перша», а в
сумі, що перевищує ліміт
відповідальності за страховим полісом
- на ОСОБА_3

Відповідно до висновку № 150/13-21 від
11.02.2013 року експертного
автотоварознавчого дослідження,
складеного ВВ КНДІСЕ (експерт ОСОБА_11),
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля
«Фольксваген Тігуан 2.0» д.н. НОМЕР_1,
складає 95 880,93 грн. (а.с. 14-19). Величина
втрати товарної вартості складає 10 447,99
грн.

Загальна сума, яку мала б відшкодувати
страхова компанія, становить 49 490 грн.,
виходячи із ліміту відповідальності - 50
000 грн. за відніманням суми франшизи - 510
грн. Оскільки 29.04.2013 року сума у
відшкодування 24 317,52 грн. була сплачена
страховою компанією на користь ОСОБА_2
(а.с. 223), решта - 25 172,48 грн. підлягає
стягненню на її користь.

Величина втрати товарної вартості в
розмірі 10 447,99 грн., франшиза - 510 грн.,
підлягає стягненню з відповідачки
ОСОБА_3 на користь позивачки відповідно
до вимог ст.ст. 12, 32 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Також з ОСОБА_3 підлягає стягненню
решта суми матеріального збитку - 35 942,93
грн. (85 432,93 грн. - 49 490 грн. - 24 317,52 грн. = 35
942,93 грн.). Висновок
спеціаліста № 150/13-21 суд вважає
належним і допустимим доказом у справі,
підстав вважати його немотивованим і
таким, що складений з порушенням
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки колісних транспортних засобів,
затверджених наказом МЮУ та Фонду
Держмайна України від 21.11.2005 року,
немає. Акт огляду транспортного засобу
був складений в присутності учасників
ДТП, даний висновок був прийнятий
страховою компанією при визначенні
розміру відшкодування матеріальної
шкоди ОСОБА_2 Величина втрати товарної
вартості визначена спеціалістом
відповідно до п. 8.6.3 Методики, її
розрахунок наведений в описовій
частині висновку.

Твердження відповідачів про те, що при
відшкодуванні шкоди, завданій ОСОБА_2
слід застосовувати п. 36.3 ЗУ «Про
обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», є безпідставним.

Так, відповідно до цього пункту у разі,
якщо відповідальними за заподіяння
неподільної шкоди взаємопов'язаними,
сукупними діями є декілька осіб, розмір
страхового відшкодування
(регламентної виплати) за кожну з таких
осіб визначається шляхом поділу
розміру заподіяної шкоди на кількість
таких осіб.

Суд вважає, що дії водіїв ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 не є сукупними і
взаємопов`язаними, оскільки
дорожньо-транспортні події з їх вини
стались із проміжком у часі та за
відсутності єдиного наміру завдати
шкоди ОСОБА_2, тому розмір
відшкодування слід визначати із
урахуванням ступеня вини кожного з них.

Відповідно до висновку
автотоварознавчого дослідження №
149/13-21 від 11.02.2013 року, вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля «Фольксваген» д.н.
НОМЕР_7, внаслідок його пошкодження в
ДТП у участю автомобіля «Опель» д.н.
НОМЕР_8, складає 26 758,36 грн. (а.с. 108-113).

Відповідно до висновку
автотоварознавчого дослідження №
151/13-21 від 11.02.2013 року, вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля «Фольксваген» д.н.
НОМЕР_7, внаслідок його пошкодження в
ДТП у участю автомобіля «ВАЗ 21110» д.н.
НОМЕР_13 складає 3467,57 грн. (а.с. 126-131).

Суд погоджується із розрахунком,
наданим позивачем, щодо пропорційного
розподілу загальної суми шкоди - 129 574,43
грн. між заподіювачами і вважає, що
частка ОСОБА_4 складає 0,739%, частка
ОСОБА_5 - 0,207%, частка ОСОБА_6 - 0,054%.

Тому частина витрат на транспортування
транспортного засобу «Фольксваген» з
місця ДТП, що повинна відшкодувати
ОСОБА_3, складає 332,55 грн., виходячи із
загальної суми витрат, понесеної
ОСОБА_2 і сплаченої відповідно до
товарного чеку (450 грн. Ч 0,739% = 332,55
грн.)(а.с. 43-46).

Суд вважає, що оренда гаража для
зберігання автомобіля «Фольксваген» і
витрати на оренду не пов`язані із
шкодою, завданою внаслідок ДТП, тому у
її відшкодуванні слід відмовити.

За таких обставин, загальна сума
матеріального збитку, що підлягає
стягненню з ОСОБА_3, становить 47 233,47 грн.
(35942,93 грн. + 10 447,99 грн. + 510 грн. + 332,55 грн.).

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги
в частині відшкодування моральної
шкоди і просив стягнути з ПрАТ СК
«Перша» 1500 грн. за заподіяну моральну
шкоду внаслідок ушкодження здоров`я
ОСОБА_2, а з ОСОБА_3 1500 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
завданої пошкодженням майна, яка
полягає у душевних стражданнях
позивачки в зв`язку з пошкодженням
автомобіля, витрат додаткових зусиль і
коштів для його ремонту і неможливістю
тривалий час користуватись ним.

Розмір суми у відшкодування моральної
шкоди внаслідок пошкодження майна
визначений позивачем із врахуванням
вимог розумності і справедливості.
Відповідно до п. 22.3 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції, що діяла на момент
ДТП) і п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України обов'язок
відшкодування моральної шкоди,
завданої пошкодженням майна, покладено
на особу, яку визнано винною у скоєнні
ДТП. Проте, оскільки ОСОБА_4 керував
автомобілем, що перебував у володінні
роботодавця ОСОБА_3 на відповідній
правовій підставі, завдану його діями
моральну шкоду зобов`язана
відшкодувати ОСОБА_3

Вимоги щодо відшкодування ПрАТ СК
«Перша» моральної шкоди в сумі 1500 грн.
за ушкодження здоров`я суд вважає
недоведеними.

Відповідна правова позиція щодо
застосування норм ст.ст. 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК
України, в тому числі щодо
відшкодування моральної шкоди, яку суд
враховує при ухваленні даного рішення,
викладена у Постанові ВСУ від 06.11.2013
року у справі № 6-108цс13.

На підставі ст.ст. 79, 86, 88 ЦПК України
судові витрати в сумі 4116,98 грн., що
полягають у сплаті позивачкою судового
збору в сумі 734 грн. (а.с. 1), оплати послуг
спеціаліста в сумі 382,98 грн., витрат на
правову допомогу в сумі 3000 грн. (а.с. 49-51,
212) підлягають стягненню з відповідачів
пропорційно задоволеним позовним
вимогам: з ПрАТ СК «Перша» - 1456,17 грн., з
ОСОБА_3 - 2660,80 грн.

Керуючись Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в редакції від 18.11.2012 року,
ст.ст. 23, 979, 988, 1167, 1172, ч. 2 ст. 1187 ЦК
України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 88, 212, 214, 215, 218
ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія
«Перша» (і.к. 31681672) на користь ОСОБА_2
(і.к. НОМЕР_10) 25 172 (двадцять п`ять тисяч
сто сімдесят дві) грн. 48 коп. у
відшкодування матеріальної шкоди, 1456
(тисяча чотириста п`ятдесят шість) грн.
17 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 (і.к. НОМЕР_11) на
користь ОСОБА_2 (і.к. НОМЕР_10) 47 233 (сорок
сім тисяч двісті тридцять три) грн. 47
коп. у відшкодування матеріальної
шкоди, 1500 (тисяча п`ятсот) грн. у
відшкодування моральної шкоди, 2 660 (дві
тисячі шістсот шістдесят) грн. 80 коп.
судових витрат.

В решті позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області
протягом десяти днів з моменту
проголошення рішення.

Суддя: