Справа № 750/9535/14 Провадження №
22-ц/795/2394/2014 Головуючий у I інстанції
-Лямзіна Н. Ю. Доповідач - Мамонова О.
Є.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого -судді - Мамонової О.Є.,

суддів: Губар В.С., Позігуна М.І.

при секретарі: Коваленко Ю.В.

з участю: позивача ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Державного підприємства
"Чернігівський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою" на
рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 28 жовтня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства "Чернігівський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
вихідної допомоги та середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ДП "Чернігівський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" просить змінити
рішення суду першої інстанції в
частині визначеного судом середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за
період з 05.08.2014 року по 28.10.2014 року. Позов
обґрунтований тим, що ДП "Чернігівський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" перебуває в
скрутному становищі, при ухваленні
рішення суд не врахував, що відповідач
працював в режимі неповного робочого
тижня і рахувати суму стягнення за час
вимушеного прогулу потрібно було не за
60, а за 30 робочих днів, а тому сума, що
підлягає стягненню на користь
відповідача має становити 2852,94 грн.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 28 жовтня 2014 року позов
ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ДП
«Чернігівський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою»
заборгованість по заробітній платі в
сумі 11124,14 грн., вихідну допомогу при
звільненні в сумі 5991,17 грн. та середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
05.08.2014 року по 28.10.2014 року в сумі 5705,88
грн.; стягнуто з ДП «Чернігівський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» на користь
держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

У письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_1 просить відхилити
апеляційну скаргу ДП «Чернігівський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» та залишити без
змін вірне та обґрунтоване рішення
суду першої інстанції, оскільки зміна
умов праці після звільнення не тягне за
собою будь-яких юридичних наслідків
для звільненого працівника.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача ОСОБА_1 та його представника
ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної
скарги та дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу з
05.08.2014 року по 28.10.2014 року в сумі 5705,88
грн., суд першої інстанції виходив з
того, що згідно ст.117 КЗпП України такі
вимоги є обґрунтованими, оскільки
підприємство не виплатило позивачу
належні суми в день звільнення.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується апеляційний
суд, враховуючи наступне.

Судом по справі встановлено, що з 25.05.2009
року ОСОБА_1 працював на посаді
провідного інженера з комп'ютерних
відділу групи автоматизації і випуску
проектно-вишукувальних робіт ДП
«Чернігівський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою», що
підтверджується копією трудової
книжки (а.с.19-24). Наказом ДП
«Чернігівський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» №17-к
від 04 серпня 2014 року звільнено ОСОБА_1 з
посади провідного інженера з
комп'ютерних систем за власним
бажанням на підставі п.3 ст.38 КЗпП
України (а.с.26).

За доводами апеляційної скарги,
всупереч ст.116 КЗпП України, ДП
«Чернігівський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» не
було проведено з позивачем всіх
розрахунків у зв'язку з відсутністю
коштів у підприємства.

Як роз'яснено в п.20 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.12.1999 року
№13 «Про практику застосування
законодавства про оплату праці»
установивши при розгляді справи про
стягнення заробітної плати у зв'язку із
затримкою розрахунку при звільненні,
що працівникові не були виплачені
належні йому від підприємства,
установи, організації суми в день
звільнення, коли ж він у цей день не був
на роботі, - наступного дня після
пред'явлення ним роботодавцеві вимог
про розрахунок, суд на підставі ст.117
КЗпП стягує на користь працівника
середній заробіток за весь період
затримки розрахунку, а при
непроведенні його до розгляду справи -
по день постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

Таким чином, районний суд дійшов
вірного висновку про необхідність
стягнення з ДП «Чернігівський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» на користь
позивача середнього заробтку за час
вимушеного прогулу за період з 05.08.2014
року по 28.10.2014 року.

Середній заробіток працівника
визначається відповідно до ст. 27 Закону
України "Про оплату праці" за правилами,
передбаченими Порядком обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№ 100.

Доводи апелянта стосовно визначення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу із врахуванням неповного
робочого тижня апеляційний суд
відхиляє як безпідставні, оскільки до
звільнення позивач працював повний
робочий тиждень, його звільнено 04
серпня 2014 року, а зміни умов праці
почали діяти з серпня по грудень 2014
року, тобто після його звільнення.
Отже, середній заробіток повинен
обчислюватися шляхом множення
середньоденної заробітної плати на
середньомісячне число робочих днів у
розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8
Порядку обчислення середньої
заробітної плати).

Відповідно до довідки ДП
«Чернігівський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» від
09.12.2014 року №503 середньоденна заробітна
плата ОСОБА_1, обчислена згідно Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 року №100,
складає 111,88 грн.

Таким чином, розмір середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
становить 6600,92 грн. ((111,88 грн.
(середньоденна заробітна плата) x 59
(кількість робочих днів з 05.08.2014 року по
28.10.2014 року)).

Враховуючи, що ОСОБА_1 зменшив позовні
вимоги та просив стягнути з
відповідача на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
розмірі 5705,88 грн., то районний суд вірно
стягнув вказану суму в межах заявлених
позовних вимог.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд
приходить до висновку, що суд першої
інстанції ґрунтовно задовольнив
позовні вимоги в частині стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу з 05.08.2014 року по 28.10.2014 року в
сумі 5705 грн. 88 коп., а тому апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін. В іншій частині
рішення суду апелянт не оскаржував, то
згідно ч.1 ст.303 ЦПК України апеляційним
судом не переглядалося.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Чернігівський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 28 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий:Судді: