РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року
м.
Рівне

Рівненський міський суд

в особі головуючого судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Цимбалюк А.І

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача, адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визначення місця проживання дитини.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_3 про визначення місця проживання
дитини, зазначаючи, що з відповідачем
по справі перебував у шлюбі, який 22.01.2013
року, відповідно до рішенням
Рівненського міського суду, було
розірвано.

Під час шлюбу у них
народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час у сторін по справі виник
спір, щодо визначення місця
проживання дитини, а тому позивач
ОСОБА_1 змушений звертатись до суду.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі, просить
суд визначити місце проживання
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
позивачем (батьком) ОСОБА_1.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнала в повному
обсязі, проти задоволення позову не
заперечувала, подала до суду письмову
заяву про визнання позову.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу
України, якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або
суд не можуть передати дитину
для проживання з тим із
батьків, хто не має самостійного
доходу, зловживає спиртними
напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною
поведінкою може зашкодити
розвиткові дитини.

В судовому засіданні встановлено,
і дана обставина визнана сторонами,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у
зареєстрованому шлюбі, який 22.01.2013 року
рішенням Рівненського міського суду,
було розірвано.

Під час перебування у шлюбі у них
народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 24 постанови від 12 червня 1998
року № 16 "Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю
України", вирішуючи спори між батьками,
які проживають окремо (в тому числі в
одній квартирі), про те, з ким із них і
хто саме з дітей залишається, суд
виходячи із рівності прав та обов'язків
батька й матері щодо своїх дітей
повинен постановити рішення, яке
відповідало б інтересам неповнолітніх.
При цьому суд враховує, хто з батьків
виявляє більшу увагу до дітей і турботу
про них, їхній вік і прихильність до
кожного з батьків, особисті якості
батьків, можливість створення належних
умов для виховання, маючи на увазі, що
перевага в матеріально-побутовому
стані одного з батьків сама по собі не є
вирішальною умовою для передачі йому
дітей.

В судовому засіданні не
встановлено, та не підтверджено
належними та допустимими доказами
те, що позивач зловживає спиртними
напоями або наркотичними засобами
чи веде аморальний спосіб життя,
що може зашкодити розвиткові дитини,
крім того, сама матір не заперечує
проти залишення дитини проживати з
батьком ОСОБА_1.

Суд приймає до уваги, те що з серпня 2012
року ОСОБА_4 постійно проживає із
батьком ОСОБА_1, в особистому будинку,
дитина має окрему кімнату для
проживання з належними умовами,
позивач працює вдома, та дитина
знаходиться під постійним наглядом та
вихованням останнього.

Таким чином, суд, виходячи із норм
чинного законодавства, дійшов
висновку, виходячи із рівності прав та
обов'язків батька й матері, щодо своїх
дітей, інтересів малолітньої дитини,
малолітній вік дитини, особисті якості
батьків, можливість створення належних
умов для виховання, за доцільне, про
залишення встановленого з моменту
окремого проживання батьків місця
проживання малолітньої дитини, сина
сторін, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком,
що відповідає інтересам малолітньої
дитини.

На підставі ст.. 161 СК України,
Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року,
керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215,75, 202,
203 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення
місця проживання дитини задоволити.

Визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання
батька ОСОБА_1, за адресою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Рівненського міського суду
Кучина
Н.Г.