АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2664/2014
Головуючий в І інстанції Рябцева М.С.
Доповідач: Лісова Г.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 13 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Лісової
Г.Є.Суддів:Семиженка Г.В. Бугрика В.В.При
секретарі:Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою
позивачки ОСОБА_5 на рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 06 серпня 2014 року за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору - управління
Держземагенства у м. Херсоні,
Херсонська міська рада, державне
підприємство геодезії, картографії та
кадастру «Херсонгеоінформ» про
визнання права на приватизацію
земельної ділянки без погодження
спільної межі з суміжним
землекористувачем

В С Т А Н О В И Л А:

15.05.2014 року ОСОБА_5 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_6, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору - управління
Держземагенства у м. Херсоні,
Херсонська міська рада, державне
підприємство геодезії, картографії та
кадастру «Херсонгеоінформ» про
визнання права на приватизацію
земельної ділянки без погодження
спільної межі з суміжним
землекористувачем.

В обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що 14.03.2001 року
успадкувала за заповітом житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами розташований на земельній
ділянці площею 600 кв.м., що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Рішенням Херсонської міської ради
від 22 листопада 2013 року №1233 їй надано
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення у власність зазначеної
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Державним підприємством геодезії,
картографії та кадастру
«Херсонгеоінформ» розроблено проект
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею 0,0603
га для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд розташованої в АДРЕСА_1. Межі
земельної ділянки погоджені із
суміжними землекористувачами, крім
відповідача ОСОБА_6, який безпідставно
відмовився підписати акт погодження
зовнішніх меж земельної ділянки.

Оскільки межа зі сторони земельної
ділянки відповідача, що знаходиться по
АДРЕСА_2 сталою, ніколи не змінювалася і
не порушувалася, що вбачається з
кадастрових планів земельних ділянок,
спір з приводу суміжної межі між ними
відсутній, проект землеустрою
погоджено управлінням містобудування
та архітектури Херсонської міської
ради, відмова ОСОБА_6 від погодження
межі та підписання акта
необґрунтована, просила визнати за нею,
ОСОБА_5, право на приватизацію
земельної ділянки площею 0,0603 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1 без
погодження спільної межі з
користувачем суміжної земельної
ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_2 та
його підпису в актах погодження
зовнішніх меж земельної ділянки і
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання.

Рішенням Суворовського районного
суду м. Херсона від 6 серпня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення
суду ОСОБА_5 просить його скасувати і
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити повністю її позовні
вимоги, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального і
процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та її
представник апеляційну скаргу
підтримали з підстав викладених у ній,
вважають, що рішення суду підлягає
скасуванню як незаконне.

Відповідач апеляційну скаргу не
визнав, просить її відхилити як
безпідставну.

Представник ДП «Херсонгеоінформ»
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, рішення суду скасувати.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 14.03.2001
року набула в порядку спадкування
право власності на жилий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній
ділянці площею 600 кв.м.

Рішенням міської ради від 22.11.2013
року №1233 ОСОБА_5 надано дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення у власність земельної
ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення
у власність ОСОБА_5 земельної ділянки
площею 0,0603 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
розташованої в АДРЕСА_1 розроблений
Херсонським державним підприємством
геодезії, картографії та кадастру
«Херсонгеоінформ».

Проект землеустрою щодо відведення
у власність ОСОБА_5 земельної ділянки
не погоджено управлінням
Держземагенства у м. Херсоні з тих
підстав, що акт погодження зовнішніх
меж земельної ділянки, акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання не погоджено суміжним
землекористувачем по межі Б-В, тобто по
межі із земельною ділянкою, що
знаходиться у користуванні ОСОБА_6 і
розташована по АДРЕСА_2.

Згідно з статтею 198 ЗК України при
оформленні права власності на земельну
ділянку проводиться комплекс робіт
(кадастрові зйомки), виконуваних для
визначення меж земельних ділянок, які
включають, у тому числі, погодження меж
земельної ділянки з суміжними
власниками та землекористувачами.

З матеріалів справи вбачається,
що акт погодження зовнішніх меж
земельної ділянки, яка відводиться у
власність ОСОБА_5 не був погоджений
відповідачем ОСОБА_6 який є суміжним
землекористувачем по межі від Б до В
земельної ділянки по АДРЕСА_2, що стало
підставою звернення ОСОБА_5 до суду з
позовом про визнання за нею права на
приватизацію земельної ділянки без
погодження спільної межі з
користувачем суміжної земельної
ділянки ОСОБА_6 та його підпису в актах
погодження зовнішніх меж земельної
ділянки і прийомки-передачі межових
знаків на зберігання. Позовні вимоги
мотивовані необґрунтованою відмовою
відповідача ОСОБА_6 погодити межі
земельної ділянки.

Як пояснив відповідач позивачка
не зверталася до нього з приводу
погодження межі, а також вважає, що межа
між їхніми земельними ділянками
неправильно визначена по внутрішній
стороні кам'яної огорожі.

З пояснень представника ДП
«Херсонгеоінформ» вбачається, що
непогодження меж земельної ділянки
відповідачем, який є одним із суміжних
землекористувачів і єдиним хто
відмовився підписати акт погодження по
межі Б-В (АДРЕСА_2) не призвело до їх
неправильного визначення.

При формуванні меж земельної
ділянки ОСОБА_5 були враховані
координати повороту межі суміжної
земельної ділянки по АДРЕСА_2, на яку в
2012 році ДП «Херсонгеоінформ» уже
розроблялася технічна документація зі
встановлення меж земельної ділянки для
попереднього користувача земельної
ділянки Півневої В.В. розташованої по
АДРЕСА_2. Ділянці було присвоєно
кадастровий номер №:01:001:0377 та
внесено до автоматизованої системи
Державного земельного кадастру.

Отже відповідач реалізував своє
право на погодження суміжної межі
шляхом відмови в її погодженні, а тому
на думку колегії, оскільки погодження
меж земельної ділянки суміжного
землекористувача з боку відповідача у
справі відбулося у формі відмови, то
таке «погодження» повинно бути
прийнято і враховано органами
місцевого самоврядування при
підготовці технічної документації із
землеустрою щодо складання документа,
який посвідчує право на земельну
ділянку.

Погодження меж земельної ділянки
із суміжним землекористувачем
відповідно до вимог ст.198 ЗК України при
кадастровій зйомці як комплексу робіт,
виконуваних для визначення та
відновлення меж земельних ділянок,
здійснюється з метою вірного
визначення меж земельної ділянки, а
тому саме по собі непогодження меж не є
порушенням інтересів сторін - суміжних
землекористувачів, якщо воно не
призвело до неправильного визначення
меж, які підлягають ще закріпленню
межовими знаками відповідно до
Інструкції про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками
затвердженої Наказом Держкомзему від
18.05.2010 року №376, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.06.2010
року за №391/17686 з наступними змінами, та
не може бути підставою для відмови у
безоплатній передачі земельної
ділянки у власність за наявності
підстав передбачених законом.

Право позивачки на приватизацію
земельної ділянки закріплено в ст.81 ЗК
України, а порядок приватизації
земельних ділянок громадянами
визначено статтею 118 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це
передбачені законом способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту
суб'єктивних цивільних прав розуміють
закріплені законом
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Особа, права якої
порушено, може скористатися не
будь-яким, а конкретним способом
захисту свого права.

Згідно зі ст.152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом, зокрема,
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобіганню вчинення дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушених прав; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.

Оскільки відмова в погодженні межі
земельної ділянки з боку суміжного
землекористувача, тобто відповідача у
справі, не може перешкоджати позивачці
в оформленні прав на земельну ділянку,
а її право на приватизацію земельної
ділянки ніким не оспорюється, то суд
першої інстанції підставно відмовив у
задоволенні позову, а тому апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307,308 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 06 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді