Справа № 296/9239/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого судді Рожкової О.С.

за участю секретаря судового засідання
Каторжинської Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі подання
головного державного виконавця
Корольовського відділу державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, -

В С Т А Н
О В И В:

Головний державний виконавець
Корольовського відділу ДВС
Житомирського МУЮ ОСОБА_1 звернулася до
суду з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2

В обгрунутування подання зазначила, що
у Корольовському відділі ДВС
Житомирського МУЮ на виконанні
перебуває зведене виконавче
провадження № 42020670 за постановами №931
від 06.12.2005 року видана СЕС про стягнення
з ОСОБА_2 адміністративного штрафу в
сумі 51 грн.; № 1121 від 05.12.2006 року видана
СЕС про стягнення з ОСОБА_2
адміністративного штрафу в сумі 102 грн.;
№ 393 від 16.05.2006 року видана СЕС про
стягнення з ОСОБА_2 адміністративного
штрафу в сумі 102 грн.; № 1011 від 19.09.2001
року видана СЕС про стягнення з ОСОБА_2
адміністративного штрафу в сумі 102 грн.
17.03.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження в межах забезпечення
виконання виконавчого документа.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився, причини неявки
суд не повідомив, однак його неявка не
перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.6 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" однією із
підстав для тимчасового обмеження у
праві виїзду громадян України за
кордон є наявність неврегульованих
аліментних, договірних чи інших
невиконаних зобов'язань - до виконання
зобов'язань, або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 31.03.1995 року №231
передбачено, що обмеження у праві
виїзду за межі України пов'язується з
ухиленням громадянина від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням.

Відповідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Згідно приписів ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Статтею 33 Конституції України
встановлено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в п.7 постанови №5
від 30.03.2012 року роз'яснив, що відповідно
до статті 33 Конституції України
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишити територію України можуть бути
обмежені лише законом. Питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується при виконанні
судових рішень у порядку,
передбаченому статтею 11 Закону
України "Про виконавче провадження" та
статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання.

В порушення вимог ч.1 ст.60 ЦПК України
заявником не надано суду належних та
допустимих доказів того, що ОСОБА_2, як
боржник ухиляється від виконання своїх
зобов"язань.

Крім того, заявником не надано належних
і допустимих доказів отримання
боржником зазначених постанов та
викликів державного виконавця,
направлених за адресою проживання
боржника, зареєстрованому у
встановленому законом порядку.

В такому випадку підстави для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст. ст. 212-214, 377-1 ЦПК України,
п.2 ст.6 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України", Законом України "Про
виконавче провадження",-

У Х В А
Л И В :

У задоволенні подання головного
державного виконавця Корольовського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
без вилучення паспортного документа
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м. Житомира протягом п"яти днів з
дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
О. С. Рожкова