Справа № 2-78/12
Провадження № 2/513/3/14
Саратський районний суд Одеської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 року Саратський районний
суд Одеської області у складі: судді
Кожокар Т.Я., при секретарі Златової
Н.П., за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, його представника
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду смт.
Сарата цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок протиправних дій,

В С Т
А Н О В И В:

позивачі звернулися до суду з
позовом, в якому зазначили, що 02 квітня
2011 року приблизно о 17:15 годині
відповідач ОСОБА_5, будучи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись у
дворі будинку АДРЕСА_1 , на грунті
особистих неприязних відносин, під час
сварки, яка перейшла у бійку, навмисно
наніс ОСОБА_1 і ОСОБА_2 чисельні удари в
різні частини тіла.

Внаслідок завдання ударів позивачу
ОСОБА_1 були спричинені тілесні
ушкодження у вигляді садна лівої кисті,
синців обличчя. ОСОБА_2 спричинені
тілесні ушкодження у вигляді синців і
саден обличчя.

За фактом побиття позивачів,
стосовно ОСОБА_3 було порушено
кримінальну справу за ч.1 ст. 125 КК
України. 30 вересня 2011 року кримінальна
справа за обвинуваченням ОСОБА_3
закрита на підставі Закону України
«Про амністію у 2011 році».

Внаслідок побиття, позивач ОСОБА_1
проходила стаціонарне лікування в
Саратський ЦРЛ, ОСОБА_2 проходив
амбулаторне лікування, вони понесли
матеріальні витрати на придбання
ліків, обстеження.

Позивачі просили стягнути з
відповідача завдану їм матеріальну
шкоду у розмірі 3566 грн.30 коп. - витати на
лікування, 820 гривень - витрати на
придбання окулярів для ОСОБА_2 , 350
гривень - витрати на правову допомогу,
а також компенсацію моральної шкоди,
яка полягає в тому, що внаслідок їх
побиття відповідачем вони зазнали
моральних страждань, переживали через
погіршення стану здоров'я, був
порушений їх звичний життєвий устрій,
вони змушені були лікуватися,
тимчасово втратили працездатність, за
них переживали члени їх сім'ї. На
відшкодування компенсації моральної
шкоди просили стягнути з ОСОБА_3 на
користь кожного з них по 5000 гривень.

Під час розгляду справи позивачі
уточнили позовні вимоги. Зменшили
позовні вимоги в частині стягнення
витрат на лікування, оскільки не
збереглись чеки на придбання ліків
на суму 142.40 гривень, просили стягнути з
відповідача витрати на придбання
ліків та проходження обстежень у
розмірі 3423.90 гривень. Також, позивачі
збільшили вимоги в частини стягнення
витрат на правову допомогу, просили
стягнути витрати на правову допомогу,
понесені ними під час розгляду справи
у суді в розмірі 3000 гривень.

У дане судове засідання позивачі
підтримали уточнений позов, просили
його задовольнити.

Відповідач позов не визнав,
заперечував проти його задоволення.
Пояснив суду, що під час сварки з
позивачами захищав свою матір, яку
вдарила позивач ОСОБА_1 Тому, він наніс
один удар кулаком в обличчя ОСОБА_2 та
розбив йому окуляри, потім наніс один
удар кулаком в обличчя ОСОБА_1 Оскільки
він діяв у стані необхідної оборони,
просив суд звільнити його від
відшкодування позивачам як
матеріальної так і моральної шкоди.

Заслухавши пояснення позивачів,
відповідача, його представника суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Вирок у кримінальному провадженні,
що набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Постановою Саратського районного
суду Одеської області від 30 вересня 2011
року встановлено, що 02 квітня 2011 року,
приблизно о 17 годині 15 хвилин, ОСОБА_5,
будучи в стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_1, на
грунті особистих неприязних відносин,
під час сварки, яка перейшла у бійку,
навмисно наніс ОСОБА_1, ОСОБА_2 чисельні
удари руками в різні чистини тіла.

Внаслідок нанесення відповідачем
ударів, ОСОБА_1 були спричинені тілесні
ушкодження у вигляді садна лівої кисті,
синців обличчя, які відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок нанесення відповідачем
ударів, ОСОБА_2 були спричинені тілесні
ушкодження у вигляді синців та саден
обличчя, які відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень.

Допитаний під час розгляду справи
ОСОБА_3 провину визнав повністю, подав
клопотання про закриття кримінальної
справи відносно нього згідно із
законом України «Про амністію».

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікував за ч. 1 ст.
125 КК України, як умисне легке тілесне
ушкодження.

Цією ж постановою відповідача
ОСОБА_3 звільнено від кримінальної
відповідальності за скоєння злочину,
передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
кримінальна справа закрита на
підставі п. «г» ст. 1 Закону України
«Про амністію у 2011 році» (а.с.13).

Відповідно до виписки з історії
хвороби, довідки лікаря, ОСОБА_1, з 05
квітня 2011 року по 20 квітня 2011 року
проходила стаціонарне лікування у
неврологічному відділенні Саратської
центральної районної лікарні з приводу
тілесних ушкоджень, отриманих 02 квітня
2011 року (а.с.67,80).

Позивач ОСОБА_2 04 квітня 2011 року
звертався по медичну допомогу до
інституту очних хвороб ім. Академіка
ОСОБА_6, що підтверджується його
амбулаторною медичною картою ( а.с.69),
позивачу виписано рецепт на придбання
окулярів (а.с.68).

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що 02 квітня 2011
року, внаслідок неправомірних дій
відповідача позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2
були спричинені тілесні ушкодження, з
приводу яких позивач ОСОБА_1 проходила
стаціонарне лікування у медичному
закладі. У зв'язку з чим, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_1 витрати на придбання
ліків під час стаціонарного лікування
у розмірі 2676 гривень 90 копійок; 200
гривень - витрати на проведення
обстеження УЗД голови, 200 гривень -
витрати на проведення обстеження РЕГ
голови.

Вимоги позивача ОСОБА_1 про
стягнення додаткових витрат у розмірі:
247 гривень (на придбання ліків для
серця, спазмолітики), 400 гривень (
вартість двох додаткових обстежень
голови, 100 гривень (вартість плівки для
рентгену) слід відмовити, оскільки
зазначені витрати не підтверджені
належними доказами. Не підлягають
задоволенню і вимоги позивача про
стягнення витрат у розмірі 200 гривень -
вартість апарату для вимірювання
тиску, оскільки придбання такого
апарату не було призначено лікарем під
час лікування позивача в результаті
неправомірних дій відповідача.

Судом встановлено, що в результаті
побиття позивача ОСОБА_2 відповідач
розбив йому окуляри, тому вимоги
позивача в частині стягнення витрат
на придбання окулярів у розмірі 820
гривень підлягають повному
задоволенню.

Твердження представника відповідача
про те, що при завданні шкоди позивачам
відповідач діяв у стані необхідної
оборони, що встановлено вироком
Саратського районного суду від 04
жовтня 2013 року за обвинуваченням
ОСОБА_1 у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, суд
вважає необгрунтованим з таких
підстав.

Як вбачається з вироку Саратського
районного суду Одеської області від 04
жовтня 2013 року, залишеному без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області 14 січня 2014 року, ОСОБА_1 було
визнано винною у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 125 КК України за
спричинення ОСОБА_7 легких тілесних
ушкоджень, призначено покарання у
вигляді штрафу. Вищезазначеним вироком
не встановлено, що ОСОБА_3 завдаючи
тілесні ушкодження потерпілим діяв у
межах необхідної оборони.

Твердження представника відповідача
про те, що кількість та вартість ліків,
придбаних позивачем ОСОБА_1 не
підтверджені належними доказами суд
вважає необгрунтованими,
спростовуються витягом із історії
хвороби, довідками лікаря та аптек про
кількість та вартість призначених
ліків.

На підставі ст.1167 ЦК України вимоги
позивачів про стягнення з відповідача
моральної шкоди у сумі 5000 гривень на
користь кожного підлягають
задоволенню частково. Визначаючи
розмір грошової компенсації моральної
шкоди, суд враховує ступінь вини
відповідача, характер, обсяг, глибину
та тривалість завданих позивачам
моральних страждань, які переживали
через публічне побиття, погіршення
стану їх здоров'я, був порушений їх
звичний життєвий устрій, змушені були
лікуватися, тимчасово втратили
працездатність, тому суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь кожного з позивачів по 1000
гривень компенсації моральної шкоди.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України з
відповідача на користь позивачів слід
стягнути частково витрати за надання
правової допомоги у розмірі 1850.
Зазначену суму суд вважає реальною
допомогою, помірною і розумної щодо
суми.

Керуючись ст.ст.5,10, 11, 60, 209, 212-215, 294
ЦПК України, ст.1166, 1167 ЦК України,

суд

В И Р І
Ш И В:

позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4076
(чотири тисячі сімдесят шість) гривень
90 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
1820 (одну тисячу вісімсот двадцять)
гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2, солідарно 1850 (одну тисячу
вісімсот п'ятдесят) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Саратський районний суд
Одеської області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя
Т. Я. Кожокар