Справа № 460/368/14
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/5628/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І.,
Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Іванової
О.О.,

з участю: представника позивача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на рішення Яворівського
районного суду Львівської області від
08 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру
аліментів на утримання дітей,-

в с т а
н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, в якому просив зменшити
присуджені з нього у користь ОСОБА_4 за
рішенням суду аліменти на утримання
двох їхніх з відповідачем дітей з 2000
гривень до 600 гривень, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
набрання рішенням суду законної сили
до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на
момент присудження судом аліментів
його заробіток на роботі в Італії
становив близько 1000 Євро. Однак,
внаслідок економічної кризи, 16 січня 2013
року він втратив роботу і до грудня 2013
року отримував мінімальні кошти на
біржі праці, так як його було внесено до
списку мобільності в термін на 12
місяців з умовою безкоштовного
відпрацювання в школі та прибирання
території та приміщень. Станом на 07
січня 2014 року йому було припинено
виплату коштів по безробіттю і він
залишився без засобів існування, а
відтак, втратив можливість сплачувати
у користь відповідачки на утримання
дітей аліменти у визначеному судом
розмірі.

В судове засідання відповідач не
з»явилася, хоча про час та місце
розгляду справи була повідомлена у
встановленому законом порядку,
клопотань про відкладення розгляду
справи від неї не надходило, а тому
розгляд справи проведено у
відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України, у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторони позивача в підтримання
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Яворівського районного суду
Львівської області від 21 січня 2011 року
з ОСОБА_3 у користь ОСОБА_4 було
присуджено аліменти на утримання двох
їхніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2500
гривень щомісячно, починаючи з 20.08.2010
року до досягнення дітьми повноліття
(а.с.3-4).

Рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 28 березня 2011 року (а.с.6)
вказане вище рішення суду було змінено
і зменшено розмір присуджених з ОСОБА_3
у користь ОСОБА_4 аліментів з 2500
гривень до 2000 гривень.

У відповідності до ст.192 СК України,
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров»я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Як стверджує позивач ОСОБА_3, він з 2004
року працює на роботі в Італії, однак,
розмір його доходу не був
підтверджений належними доказами як на
момент присудження судом аліментів за
вказаними вище рішеннями, так і на
момент розгляду даної справи, а
ґрунтується лише на його поясненнях.

Документи, які він надав суду в
обґрунтування своїх вимог, лише
підтверджують ту обставину, що він
протягом 2013 року отримував в Італії
допомогу по безробіттю, однак, з них не
можна встановити ні розміру такої
допомоги, ні розміру його дійсного
доходу на момент звернення до суду з
вказаним позовом, а тому колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що підстав для
зменшення визначеного судом розміру
аліментів немає, оскільки позивачем не
доведено факту погіршення свого
матеріального становища.

При цьому, колегія суддів також
враховує, що документів, які б
підтверджували погіршення стану свого
здоров»я позивачем не надано, інших
обставин, які б перешкоджали йому
працевлаштуватись, в тому числі й на
Україні, немає, а разом з тим, діти
хворіють у зв»язку з чим, при рівній
участі обох батьків, потребують
належного матеріального утримання.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив фактичні
обставини справи, давши належну оцінку
доказам, які є в матеріалах справи,
правильно вирішив спір, не допустивши
порушень норм матеріального та
процесуального права, які б були
підставою для зміни чи скасування
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 08 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду.

Головуючий:
Бойко С.М.

Судді:
Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.