Справа № 581/513/14-ц
Провадження № 2-о/581/28/14
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2014 року
Липоводолинський районний суд
Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересовані особи:
Липоводолинська районна державна
нотаріальна контора, Липоводолинська
селищна рада Липоводолинського району
Сумської області,

про встановлення юридичного факту
спільного проживання однією сім'єю,

в с т а
н о в и в :

16 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із вказаною заявою, яку
мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
ОСОБА_2, яка з вересня 2002 року та по день
смерті проживала у її домоволодінні по
АДРЕСА_1.

Вказує, що разом з померлою вона
проживала однією сім'єю, оскільки вони
спільно вели домашнє господарство,
мали спільний бюджет, піклувались один
про одного.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася
спадщина у вигляді земельного паю, тому
зважаючи на відсутність спадкоємців
першої, другої та третьої черг по
закону, заявниця просить суд
встановити юридичний факт спільного її
проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 не
менше як п'ять років до часу відкриття
спадщини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
заяву в повному обсязі, та в одному з
засідань пояснила, що ОСОБА_2 знає ще з
дитинства, вона самотньо проживала по
сусідству з її матір'ю у с.Червона
Гірка, рідні не мала бо з дитячого
будинку, чоловіка та дітей також не
було. Забрала вона до себе бабу у 2002
році, після того як остання зламала
ногу. Після цього вона залишилась
проживати у них постійно, інколи на її
прохання баби вони з чоловіком возили
її до будинку, у якому та проживала.
Пенсію ОСОБА_2 отримувала на банківську
картку, яку чоловік заявниці переводив
у готівку та віддавав бабі. Отримане за
оренду земельного паю використовували
Василенки. Померла баба внаслідок
удушення чадним газом, після того як
затопила піч, коли одного разу
залишилась переночувати у с.Червона
Гірка.

Заінтересовані особи в судове
засідання до суду не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином, у своїх заявах проти
встановлення юридичного факту не
заперечували, просили справу
розглядати за їх відсутності.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що проживає
поруч із заявницею і є її сусідом,
досить часто буває у них вдома,
підтвердив той факт, що ОСОБА_2 тривалий
час до своєї смерті, більше п'яти років,
проживала у сім'ї ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 та
інколи навідувала своє житло у
с.Червона Гірка, куди її возив чоловік
заявниці.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що заявниця
є дружиною жінчиного брата. Вказував,
що ОСОБА_2 більше п'яти років проживала
у сім'ї ОСОБА_1, у неї була окрема
кімната, баба була хворобливою та
практично не виходила з двору.

Заслухавши пояснення заявника,
показання свідків, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що із 30 грудня 2000
року ОСОБА_2 на праві приватної
власності на території
Липоводолинської селищної ради
належала земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, площею 5,95 га (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем реєстрації, в
с.Червона Гірка (Липоводолинської
селищної ради) Липоводолинського
району Сумської області, у віці 66 років
померла ОСОБА_2, поховання якої провела
ОСОБА_1 Причина смерті: «Нещасний
випадок внаслідок дії інших уточнених
джерел диму, вогню та полум'я» (а.с.6, 7).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та
мешкає по АДРЕСА_1.

Із наданих 17 липня 2014 року
Липоводолинською районною державною
нотаріальною конторою відомостей
вбачається, що після смерті ОСОБА_2
спадкова справа не заводилась,
спадкоємці із заявами не зверталися,
відомостей про спадкоємців, які
відповідно до п.п.3,4 ст.1268 ЦК України
вважаються такими що, прийняли
спадщину, невідомі, заповіт від імені
померлої не посвідчувався.

Статтею 3 ЦК України, зокрема,
передбачено, що загальними засадами
цивільного законодавства є:
неприпустимість позбавлення права
власності, крім випадків, встановлених
Конституцією України та законом;
судовий захист цивільного права та
інтересу; справедливість,
добросовісність та розумність.

Згідно з ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менше як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п.21 Постанови Пленуму Верховного суду
України від 30 травня 2008 року №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» при вирішенні спору про
право на спадщину осіб, які проживали
зі спадкодавцем однією сім'єю не менш
як п'ять років до часу відкриття
спадщини (четверта черга спадкоємців
за законом), необхідно враховувати
правила частини другої ст.3 СК України
про те, що сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки. До спадкоємців четвертої
черги належать не лише жінка (чоловік),
які проживали однією сім'єю зі
спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо вони
спільно проживали зі спадкодавцем,
були пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 до своєї
смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2, більше
п'яти років проживала з заявницею по
АДРЕСА_1, мала у даному господарстві
свою окрему кімнату, харчувалась разом
з Василенками, допомагала по
господарству, належні їй від здачі в
оренду земельного паю кошти віддавала
цій родині, отже заявник не лише
доглядала за бабою, а була пов'язана із
спадкодавцем спільним побутом та мали
взаємні права та обов'язки.

Беручи до уваги зазначене, пояснення
свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд вважає
можливим встановити факт спільного
проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією
сім'єю більше п'яти років до
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Та обставина, що місцем смерті ОСОБА_2 у
актовому записі вказано с.Червона
Гірка, не спростовує зазначених
висновків, оскільки з причин смерті
вбачається, що місце проживання за
вказаною адресою було не зовсім
придатним для проживання, зокрема,
зважаючи на технічний стан печі, яка
стала причиною смерті баби, вона була у
занедбаному стані (попадання чадних
газів до житлового приміщення).

Разом з тим, суд критично оцінює надану
виконкомом Липоводолинської селищної
ради Сумської області інформацію про
місце проживання померлої, оскільки у
довідці від 18 червня 2014 року №1673
ствердно йдеться про те, що ОСОБА_2
проживала разом з ОСОБА_1 в одній сім'ї з
вересня 2002 року по день своєї смерті, а
у довідках від 18 липня 2013 року №521 та
від 01 серпня 2014 року №542 повідомлено
суду про відсутність у органу
місцевого самоврядування відомостей
щодо місця проживання ОСОБА_2 з вересня
2002 року та про те, хто проживав разом
нею на час її смерті.

Керуючись ст.ст.10, 212-215, 223 ЦПК України,
суд,

в и р і
ш и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт спільного
проживання по АДРЕСА_1 Сумської області
однією сім'єю більше п'яти років ОСОБА_1
з ОСОБА_2 до дня смерті останньої, яка
настала ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Сумської області
через Липоводолинський районний суд
протягом 10 днів із дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, мають
право подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Д. В. Сізов