Справа 206/7444/14-ц
Провадження 2/206/1695/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"18" грудня 2014 р.

Самарський районний суд міста
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Кудрявцев Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа: Комунальне
підприємство "Житлове господарство
Самарського району" Дніпропетровської
міської ради, Головне управління
державної міграційної служби у
Дніпропетровській області в особі
Самарського відділу ГУДМУ у
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням
та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2014 року позивачі
звернулися до суду з вказаним позовом,
який обґрунтували тим, що на підставі
ордеру №972, виданого згідно рішення №
1127 виконкому Жовтневої районної ради
народних депутатів м. Дніпропетровська
від 11.10.1985 рок, від 29 листопада 1985 року,
ОСОБА_1, було надано право на зай1мання
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1. В
квартирі зареєстровані ОСОБА_2, 1959р.н.,
ОСОБА_4, 1979р.н, ОСОБА_3, 1982р.н., ОСОБА_5,
2003р.н., ОСОБА_6, 2010р.н. ОСОБА_1 та його
дружина ОСОБА_2 зареєстровані у
квартирі після її отримання з 1985р., а
сина ОСОБА_4 було зареєстровано 23.12.1985р.
У вересні 2009 року відповідач ОСОБА_4
зібрав свої особисті речі та переїхав
проживати до своєї цивільної дружини. З
того часу і до теперішнього, відповідач
не з'являється за місцем реєстрації.
Відповідач їх не навідує, понад п'ять
років, комунальні послуги не сплачує,
ремонт не проводе, та не має наміру
допомагати по утриманню квартири. Всі
витрати по утриманню спірної квартири
несуть вони.

Вказані обставини стали причиною
звернення до суду з позовом, в якому
вони просять суд, з урахуванням
останніх уточнень, визнати ОСОБА_4
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1
зі зняттям з реєстраційного обліку
(а.с.29-31).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та просив їх задовольнити з
підстав викладених у позові. Зазначив,
що його син в квартирі не мешкає з 2009
року, про цю справу відповідач знає,
оскільки ходить у судові засідання по
іншій справі, але з'являтися не бажає.
Проти заочного розгляду справи не
заперечував.

Позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися, надали до суду
заяви в яких позовні вимоги
підтримують у повному обсязі та
просять розглядати справу за їх
відсутності (а.с.22-23).

Представники третьої особи
Комунального підприємства "Житлове
господарство Самарського району"
Дніпропетровської міської ради та
Головного управління державної
міграційної служби у
Дніпропетровській області в особі
Самарського відділу ГУДМУ у
Дніпропетровській області в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, причина неявки суду
невідома.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причина неявки суду невідома. У справі
є достатньо доказів для її вирішення,
що у сукупності із вказаними вище
обставинами дає судові підстави для
застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст.
224, 225 ЦПК України.

Заслухавши позивача, допитавши
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про
задоволення позовних вимог з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі ордеру №972 від 29 листопада 1985
року, виданого згідно рішення № 1127
виконкому Жовтневої районної ради
народних депутатів м. Дніпропетровська
від 11.10.1985 рок, ОСОБА_1, було надано право
на зай1мання трьохкімнатної квартири
АДРЕСА_1. (а.с.12).

З довідки № 2409 від 23.10.2014р. КП "ЖГ
Самарського району" ДМР в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, 1955р.н.,
ОСОБА_2, 1959р.н., ОСОБА_4, 1979р.н., ОСОБА_3,
1982р.н., ОСОБА_5, 2003р.н., ОСОБА_6, 2010р.н.
(а.с.13).

З акту про не проживання від 01.10.2014р.
складеного ОСОБА_7, ОСОБА_8, які
проживають по АДРЕСА_1 вбачається, що у
квартирі " АДРЕСА_1 ОСОБА_4, 1979р.н. не
проживає з вересня 2009 року й по
теперішній час. Проживає у цивільної
дружини неподалік від батьків.
Особистих речей ОСОБА_4 у квартирі не
має, він їх вивіз під час переїзду
(а.с.14).

Також допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили
той факт, що відповідач в квартирі не
проживає та не з'являється понад п'ять
років, вони є сусідами позивачів і
відповідача не бачать.

В силу ст. 47 Конституції України, кожен
має право на житло.

У відповідності до ст. 310 Цивільного
кодексу України, фізична особа має
право на місце проживання. Фізична
особа має право на вільний вибір місця
проживання та його зміну, крім
випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 64 ЖК України Члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

У відповідності до ст. 71 ЖК України, та
роз'яснень, даних у п. 10 постанови N 2
Пленуму Верховного Суду України від 12
квітня 1985 р. "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України", право
користування жилим приміщенням при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї зберігається
протягом шести місяців або інших
строків, передбачених цією статтею.

Також вказаною нормою закону
передбачені випадки, коли жиле
приміщення зберігається за тимчасово
відсутнім наймачем або членами його
сім'ї понад шість місяців.

За змістом ст. 72 ЖК України, визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Дослідивши надані докази та за
відсутністю підстав вважати, що за
відповідачем зберігається житлове
приміщення, суд приходить до висновку
про задоволення позовних вимог

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 64, 71, 72 Житлового кодексу України,
ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 Цивільного
процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ін.
НОМЕР_1) таким, що втратив право
користування житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1.

Зняти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ін. НОМЕР_1),
з реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ін.
НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
(ін. НОМЕР_2), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ін.
НОМЕР_3), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ін.
НОМЕР_4) понесені ними судові витрати зі
сплати судового збору в розмірі 243,60грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана позивачем, а відповідачем -
у разі відмови у перегляді заочного
рішення, до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення, відповідачем -
з дня відмови у перегляді заочного
рішення.

Суддя А.О. Сухоруков