Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/5007/14
Головуючий у 1-й інстанції: Герасименко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В.,

Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 08
жовтня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5,
Державна автомобільна інспекція ГУМВС
України в Запорізькій області, про
витребування майна з чужого
незаконного володіння ,-

ВСТАНОВИЛА :

В квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи:
ОСОБА_5, ДАІ ГУМВС України в Запорізькій
області, про витребування майна з
чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позову зазначав, що
15.12.2007 року він придбав автомобіль MERSEDES
BENZ SPRINTER, державний № НОМЕР_1, 2002 року
випуску, білого кольору. Вартість було
визначено у сумі 24.500 доларів США, що на
час укладення угоди за офіційним
курсом НБУ дорівнювало 123725 грн.

Угоду купівлі-продажу було укладено на
Українській товарній біржі, але в
якості покупця він зазначив іншу особу
- ОСОБА_7, яка ніколи не претендувала на
володіння або користування
автомобілем, розуміючи, що є лише
номінальним "власником". Всі документи
на автомобіль, ключі зберігалися у
нього.

В серпні 2010 року, під час розгляду
справи за позовом його дружини ОСОБА_8
до нього про поділ майна набутого у
шлюбі з'ясувалося,що ОСОБА_7 не визнає
його права власності на вищевказаний
автомобіль, а навпаки, вважає його
своєю власністю.

Крім того, стало відомо, що ОСОБА_7 21.06.2011
року продала спірний автомобіль ОСОБА_4

З метою захисту своїх прав він
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу автомобіля недійсним в
частині покупця та витребування майна
з чужого незаконного володіння.
Остаточним рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 20 березня 2014
року його вимоги задоволено частково,
визнано договір купівлі-продажу від
15.12.2007 року, укладений між ОСОБА_9 та
ОСОБА_5 недійсним в частині покупця,
його визнано фактичним покупцем. В
задоволенні вимог про витребування
майна з чужого незаконного володіння
відмовлено в зв'язку з неналежним
способом захисту цивільного права.

Враховуючи викладене просив суд
визнати за ним право власності на
автомобіль MERSEDES BENZ SPRINTER, державний №
НОМЕР_1, 2002 року випуску, білого кольору;
зобов'язати ОСОБА_4 повернути йому в
натурі належне йому майно, а саме:
автомобіль MERSEDES BENZ SPRINTER, державний №
НОМЕР_1, 2002 року випуску, білого кольору;
зобов'язати МРЕВ №2 УДАІ ГУМВС України
в Запорізькій області зареєструвати
автомобіль на його ім'я; судові витрати
покласти на відповідача.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 08 жовтня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,якщо
визнає,що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи за
договором купівлі-продажу від 21.06.2011
року ОСОБА_7 продала спірний автомобіль
ОСОБА_4 (а.с. 48-49).

За даними ДАЇ ГУМВС України в
Запорізькій області власником
автомобі"лю MERSEDES BENZ SPRINTER , державний №
НОМЕР_1, 2002 р. випуску, білого кольору. №
двигуна НОМЕР_3 № кузову НОМЕР_2 є
фізична особа ОСОБА_4. (а.с. 74)

З моменту придбання транспортного
засобу ОСОБА_4 володіє спірним
автомобілем та здійснює необхідні
витрати на його утримання (а. с. 59-60)

Звернувшись до суду ,посилаючись що
рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 20.03.2014 року у
справі № 22-ц/778/883/14 визнано договір
купівлі-продажу автомобіля MERSEDES BENZ
SPRINTER , державний № НОМЕР_1, 2002 р. випуску,
білого кольору, № двигуна НОМЕР_3 №
кузову НОМЕР_2, укладений 15.12.2007 р. між
ОСОБА_10 і ОСОБА_7, недійсним в частині
покупця - ОСОБА_7, визнано фактичним
покупцем ОСОБА_3, просив витребувати
вказаний автомобіль з чужого
незаконного володіння відповідачки.

Відповідно п. 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України за № 9 від
06.11.2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», при
доведеності добросовісності набувача,
майно може бути витребувано в нього
тільки з підстав, передбачених ч. І ст.
388 ЦК України .

Відповідно до ч.І ст. 388 ЦК майно може
бути витребувано і у добросовісного
набувача, якщо воно:

1) воно було загублене власником або
особою, якій він передав майно у
володіння;

2)було викрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння;

3)вибуло з володіння власника або
особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі, а іншим
шляхом.

Районний суд розглянувши справу та
відмовивши у задоволенні позовних
вимог обґрунтовано послався на той
факт, що саме з рішення апеляційного
суду Запорізької області від 20.03.2014 р. у
справі № 22-ц/778/883/14 вбачається, що
ініціатором укладання договору
купівлі-продажу автобусу на ім'я
ОСОБА_11 був сам позивач ОСОБА_3 Він був
присутній при його укладанні, тому
свідомо знав зміст договору ,договір
визнано удаваним в частині покупця, і
таким ,що його вчинено з волі ОСОБА_3

Згідно п. 25 постанови Пленуму
ВССУ з розгляду цивільних
кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року
«Про судову практику у спорах про
захист права власності та інших
речових прав», до вибуття майна
володіння власника не з його волі, а
іншим шляхом відносяться, зокрема,
випадки, як вчинення правочину під
впливом обману, насильства, зловмисної
домовленості представника власника
з другою стороною, тобто у всіх
випадках, коли майно вибуло з володіння
поза волею власника.

Спірні правовідносини до даних
випадків не відносяться.

Жодних законних перешкод для укладання
договору купівлі-продажу 21.06.2011 року
між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на момент його
укладання не існувало.

Згідно зі ст. 330 ЦК, якщо майно відчужене
особою, яка не мала на це права, то
добросовісний набувач набуває право
власності на нього, якщо відповідно до
ст. 388 ЦК майно не може бути у нього
витребуване.

Окрім цього позивач просив визнати за
ним право власності на транспортний
засіб. Однак за тим же рішенням
апеляційного суду Запорізької області
від 20.03.2014 року у задоволенні вказаної
позовної вимоги ОСОБА_3 було
відмовлено.

На підставі
вищенаведеного,судова колегія
вважає,що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права,які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 08 жовтня 2014 року -
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України
протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: