АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/9633/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Петренко Н.О. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді
Білич І.М.

суддів:
Кабанченко О.А., Рейнарт І.М.

при секретарі:
Гречка Т.В.

розлянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 24 лютого 2014 року по цивільній
справі за поданням державного
виконавця відділу державної
виконавчої службі Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
про обмеження у праві виїзду за межі
України гр. ОСОБА_3.

в с т а н о
в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 24 лютого 2014 року було
задоволено подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в м.
Києві.

Тимчасово обмежено гр. ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 право виїзду за межі
України до виконання ним своїх
майнових зобов'язань згідно рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 22.08.2013 року . Виконання ухвали було
доручено Адміністрації Державної
прикордонної служби України.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, де ставив
питання про скасування ухвали суду та
постановлення нової згідно якої
відмовити у задоволенні подання.
Вказуючи при цьому на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Вислухавши доповідь судді - доповідача,
заслухавши пояснення осіб які
з'явилися в судове засідання, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
подана апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи,
державний виконавець звертаючись до
суду з поданням вказував на те, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Святошинського РУЮ
м. Києва перебував виконавчий лист
виданий 18.09.2013 року Святошинським
районним судом про стягнення з ОСОБА_3
боргу на користь ОСОБА_4 в розмірі 31 799,
98 гривень. Після відкриття провадження
боржник у добровільному порядку
рішення суду не виконав, що змушувало
виконавця вже двічі звертатися до суду
з поданнями про обмеження виїзду за
межі України. Тому звертаючись втретє
просили задовольнити подання у
відповідності до положень Закону
України « Про виконавче провадження»
та Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України».

Задовольняючи подання, суд першої
інстанції вказував на відповідність
поданого подання положенням ст. 6
Закону України « Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України»., та виходячи із змісту
подання та наданих доказів вважав, що
боржник ухиляється від виконання
рішення, а тому його право виїзду за
кордон може бути обмежено до виконання
ним своїх зобов'язань.

Проте погодитися з такими висновками
суду не можна виходячи з наступного.

Як вбачається із тексту оскаржуваної
ухвали розгляд подання здійснювався
судом першої інстанції у відповідності
до положень ст. 151, 152 ЦПК України в той
час як дане питання повинно
розглядатися судом у відповідності до
розділу У1 ЦПК України ( розгляд
процесуальних питань пов'язаних з
виконанням рішення) з урахуванням
особливостей ст. 377 - 1 ЦПК України,
Законів України « Про виконавче
провадження», «Про порядок виїзду з
України та в'їзд в Україну громадян
України».

Як вбачається із матеріалів справи та
доводів апеляційної скарги відповідач
( боржник) є уродженцем Македонії, має
тимчасову посвідку на проживання. А
відтак, судом першої інстанції при
постановленні ухвали не було
перевірено дотримання державним
виконавцем при зверненні з поданням,
як загального порядку звернення
стягнення на майно боржника так і
особливостей виконання рішень щодо
іноземців, осіб без громадянства у
відповідності до положень Закону
України «Про державну виконавчу
службу» при розгляді питання
тимчасового обмеження боржника у праві
виїзду за кордон.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що ухвала суду, як така,
що постановлена з порушенням норм
процесуального права підлягає
скасуванню, а справа поверненню до суду
першої інстанції на новий розгляд.

керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 311, 312, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 24 лютого 2014 року скасувати,
справу передати до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення. Може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: