Справа № 456/3401/14
Головуючий у 1 інстанції: Андрейків
Провадження № 22-ц/783/6807/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого
- судді Бойко С.М.,

суддів:
Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря -
Брикайло М.В.,

з участю:
представника відповідача - Рібуна Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 24 липня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Львівобленерго» про захист прав
споживачів,-

в с т а н о в
и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом про: визнання недійсною
односторонню зміну відповідачем умов
зобов»язання із споживачем ОСОБА_3 щодо
розрахунків за спожиту електроенергію
за допомогою розрахункових документів
(рахунків) у паперовому вигляді, які
доставляються/ вручаються споживачу,
на розрахунки за допомогою
розрахункових документів (рахунків) в
електронному вигляді, які
доставляються у пункті прийому
платежів на електронному носії;
визнання недійсним попередження №2676488
від 12.08.2009 року та припинення
електропостачання з 30.09.2009 року;
зобов»язання відповідача відновити
споживачу ОСОБА_3 постачання
електроенергії на умовах розрахунків
за спожиту електроенергію за допомогою
розрахункових документів (рахунків) у
паперовому вигляді, які доставляються/
вручаються споживачу.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він
проживає у АДРЕСА_1 та є споживачем ПАТ
«Львівобленерго» з 16.11.2005 року.
Незважаючи на те, що письмового
договору між ним та відповідачем не
укладалось, однак, між ними з 16.11.2005 року
існують зобов'язання, відповідно до
яких оплата за постачання
електроенергії здійснюється на умовах
розрахунків у паперовому вигляді по
рахунках, виписаних
енергопостачальником, які доставляють
кур»єри ПАТ «Львівобленерго» і
вручають споживачу.

З червня 2009 року позивач перестав
сплачувати за вказаний вид послуг
після того, як відповідач припинив
виписувати і доставляти/ видавати
рахунки в паперовому вигляді,
вимагаючи оплати на інших умовах, а
саме, за безквитанційною формою, з чим
не погоджується позивач і вважає це
односторонньою зміною умов
зобов»язання щодо проведення
розрахунків за надані послуги, яка
тягне визнання такої зміни недійсною,
оскільки вона суперечить нормі ст. 525 ЦК
України. На цій підставі позивач
просить визнати недійсними й
попередження ПАТ «Львівобленерго»
№2676488 про припинення енергопостачання
у зв»язку з наявною заборгованістю
12.08.2009 року, а також припинення
енергопостачання з 30.09.2009 року,
оскільки недійсне зобов»язання не
створює юридичних наслідків.

Рішенням Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 24.07.2014 року
в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить
його скасувати з підстав неповного
з»ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
і ухвалити нове рішення.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що
в порушення норми ч.3 ст.61 ЦПК України,
суд в оскаржуваному рішенні не
зазначив жодної обставини,
встановленої судовими рішеннями, на
які він посилався, відмовляючи у
задоволенні вказаного позову. На думку
апелянта, оскаржуване рішення суду не
відповідає вимогам ст.ст.212-215 ЦПК
України, зокрема, в рішенні не
зазначено доказів, які він подав в
обґрунтування заявлених вимог, не
надано їм належної правової оцінки та
не вказано норм матеріального закону,
якими суд керувався, вирішуючи даний
спір.

Крім того, апелянт зазначає, що справу
розглянуто неповноважним судом,
оскільки процесуальний закон не
передбачає заборони суду, який залишив
позовну заяву без розгляду, після її
скасування апеляційним судом
продовжувати розгляд справи. Окрім
того, просить скасувати ухвалу про
відкриття провадження у справі від
18.06.2014 року, постановлену суддею першої
інстанції після надходження справи з
апеляційної інстанції, оскільки
процесуальний закон не передбачає
вчинення такої процесуальної дії.

В судове засідання позивач не з»явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений у встановленому
процесуальним законом порядку, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення йому 25.11.2014
року судової повістки (а.с.228), клопотань
про відкладення розгляду справи від
нього не надходило, а тому розгляд
справи апеляційним судом проведено у
відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторони відповідача в заперечення
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є
споживачем послуг з постачання
електричної енергії, які надає
відповідач, однак, письмового договору
про надання вказаного виду послуг між
сторонами не укладено.

Попередженням №2676488 від 12.08.2009 року,
позивача було попереджено про
припинення енергопостачання у зв»язку
із заборгованістю, а 30.09.2009 року
енергопостачання до квартири позивача
було припинено.

Факт припинення позивачеві постачання
електричної енергії з дотриманням
визначеної законодавством процедури
встановлений рішенням Сихівського
районного суду м.Львова від 19.05.2010 року,
яке набрало законної сили (а.с.9-21), і не
оспорюється позивачем у даній справі.

Вказаним вище рішенням Сихівського
районного суду м.Львова від 19.05.2010 року
також було встановлено, що
запроваджена ПАТ «Львівобленерго»,
відповідно до укладеного між ним та
Українським державним підприємством
поштового зв»язку «Укрпошта»
договором від 01.10.2008 року, форма оплати
за постачання електричної енергії
через пункти прийому платежів на
електронному носії, де споживач
отримує його в паперовому вигляді
(квитанція після оплати або інформація
про нарахування в разі, якщо споживач
не бажає оплачувати за спожиту
електроенергію, а лише хоче дізнатись
про проведені нарахування), відповідає
вимогам, які встановлені пунктом 22
Правил користування електричною
енергією для населення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№1357 від 26.07.1999 року, до однієї з форм
оплати - платіжного документу, а саме:
що платіжний документ, який споживач
отримує у пункті прийому платежів на
електронному носії, виписується
енергопостачальником.

Таким чином, враховуючи встановлення
судовими рішеннями, які набрали
законної сили, факту відповідності
запровадженої відповідачем форми
проведення розрахунків із споживачами
за постачання електричної енергії
вимогам закону, запровадження цієї
форми розрахунків не лише для позивача,
а для всіх інших громадян, відсутності
між сторонами письмового договору,
умовами якого було б передбачено інше
врегулювання спірних правовідносин,
ніж законом, - колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що вимоги позивача є
безпідставними і задоволенню не
підлягають.

Доводи апелянта про розгляд справи
неповноважним судом є теж
безпідставними, оскільки, згідно з
вимогами ч.3 ст.11-1 ЦПК України,
визначення судді для розгляду
конкретної справи здійснюється
автоматизованою системою
документообігу суду під час реєстрації
відповідних документів за принципами,
вказаними у цій статті.

Допущення судом першої інстанції
помилки щодо повторного постановлення
ухвали про відкриття провадження у
справі після її надходження з суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду, - не є тим процесуальним
порушенням, яке згідно з ч.3 ст.309 ЦПК
України може бути підставою для
скасування або зміни оскаржуваного
рішення, оскільки воно не призвело до
неправильного вирішення справи.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив фактичні
обставини справи, давши належну оцінку
доказам, які сторони надали в
обгрунтування своїх вимог та
заперечень, під час розгляду справи не
допустив порушень норм матеріального
та процесуального права, які б були
підставою для зміни чи скасування
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду першої інстанції - залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 24 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду.

Головуючий:
Бойко С.М.

Судді:
Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.