У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,

Наумчука М.І.,
Ступак О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Орджонікідзевського відділу
Державної виконавчої служби
Харківського управління юстиції,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
поновлення порушеного права та
визнання недійсними прилюдних торгів,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 23 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 17 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом. Зазначав, що 15
серпня 2013 року на сайті Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень було розміщено
повідомлення про проведення прилюдних
торгів з реалізації нерухомого майна, -
1/4 частини 2-х кімнатної квартири за
адресою: АДРЕСА_1. Продавцем
зазначеного об'єкту нерухомості був
вказаний відділ державної виконавчої
служби Харківського управління
юстиції, а організацією, яка здійснює
торги на підставі укладеного договору,
є ТОВ «Укрспецторг Групп» в особі його
Харківської філії. Прийнявши рішення
взяти участь у прилюдних торгах, він 29
серпня 2013 року сплатив гарантійний
внесок у розмірі 4088 грн та того ж дня у
приміщенні Харківської філії ТОВ
«Укрспецторг Групп» за адресою м.
Харків, вул. Кооперативна, 6/8, А-3 був
зареєстрований у якості учасника
прилюдних торгів. 2 вересня 2013 року о 10:00
год у приміщенні Харківської філії ТОВ
«Укрспецторг Групп» відбулись
прилюдні торги з реалізації вказаного
об'єкту нерухомості. Із чотирьох
зареєстрованих учасників на торгах
приймали участь три учасники, в тому
числі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Крім того, у день
проведення торгів, тобто 2 вересня 2013
року, близько 14 год позивачу
зателефонували з Харківської філії ТОВ
«Укрспецторг Групи» і повідомили, що
переможець торгів відмовився
підписати протокол про результати
торгів, у зв'язку з чим торги будуть
поновлені о 17 годині. Прибувши у
вказаний час до Харківської філії ТОВ
«Укрспецторг Групп» ОСОБА_3 повідомили,
що для поновлення торгів треба
витримати відповідні процедури, тому
про дату і час їх проведення він буде
офіційно повідомлений. Однак, останній
не був повідомлений про торги, які
пройшли 10 вересня 2013 року без його
участі, що порушило його право на
участь у прилюдних торгах та на
придбання майна, - ј частину квартири за
адресою: АДРЕСА_1. Посилаючись на
наведене, просив задовольнити позов.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 23 грудня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 17 лютого 2014 року, позов ОСОБА_3
задоволено. Визнано недійсними
результати прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна, - ј
частини квартири АДРЕСА_1, які
призначалися ТОВ «Укрспецторг Групп» в
особі Харківської філії на 2 вересня та
10 вересня 2013 року. Зобов'язано
Орджонікідзевський ВДВС ХМУЮ, ТОВ
«Укрспецторг Групп» в особі
Харківської філії провести нові
прилюдні торги з реалізації цього
нерухомого майна.

ОСОБА_5 звернувся до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із касаційною скаргою, в якій
просить оскаржувані судові рішення
скасувати, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, ухвалити нове
рішення, яким у позові відмовити.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що оскільки переможець торгів, що
відбулися 2 вересня 2013 року,
відмовилася підписати протокол, то їх
необхідно визнавати недійсними. Крім
того, судом визнані, недійсними торги
від 10 вересня 2013 року у зв'язку з тим, що
ОСОБА_3 належним чином не був
повідомлений про їх проведення та
зобов'язано відповідачів провести нові
торги.

Однак з такими висновками судів
повністю погодитися не можна.

Судами встановлено, що при примусовому
виконанні виконавчого листа, за яким
ОСОБА_4 є боржником, а ОСОБА_5 є
стягувачем, було накладено арешт на ј
частину належної ОСОБА_4 квартири за
адресою: АДРЕСА_1 та Орджонікідзевським
ВДВС був укладений договір з ТОВ
«Укрспецторг Групп» в особі
Харківської філії на надання послуг по
організації та проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна боржника.

З матеріалів справи вбачається, що
перші та другі прилюдні торги з
реалізації спірної квартири не
відбулися за відсутності покупців. 2
вересня 2013 року о 10 годині в приміщенні
ТОВ «Укрспецторг Груп» відбулися треті
торги. На торгах приймали участь три
учасники, серед яких був позивач та
стягувач ОСОБА_5

Переможцем торгів було оголошено
ОСОБА_7 В цей же день, 2 вересня 2013 pоку,
позивачу і учаснику торгів ОСОБА_5 було
запропоновано написати заяви про
повернення гарантійного внеску. Однак
після торгів переможець відмовилася
підписати протокол.

Крім того, судами встановлено, що
учасникам прилюдних торгів не було
своєчасно повідомлено, що протокол
переможцем не підписаний і вони
залишили приміщення ТОВ «Укрспецторг
Групп». Торги в цей день відновлено не
було. Відновлення торгів було
призначено ТОВ «Укрспецторг Групп»
через 8 днів на 10 вересня 2013 року об 11
годині, про що організатором торгів
були направлені учасникам торгів
рекомендовані листи.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
установлених ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу, зокрема, у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства.

Як установлено судом, підставою для
визнання торгів недійсними відповідно
до ч. 1 ст. 215 ЦК України позивачем
зазначено недодержання державним
виконавцем і ТОВ «Укрспецторг Групи»
під час проведення прилюдних торгів
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року № 68/5.

Умови та порядок виконання рішень
судів і інших органів (посадових осіб),
що підлягають примусовому виконанню в
разі невиконання їх у добровільному
порядку на час вчинення виконавчих дій,
визначено Законом України «Про
виконавче провадження» та Інструкцією
про проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5 і зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 15 грудня 1999 року за №
865/4158 (далі - Інструкція № 74/5 від 15
грудня 1999 року).

Цим Законом визначено загальні правові
основи організації та діяльності
державної виконавчої служби, її
завдання й компетенцію, а також
учасників виконавчого провадження,
закріплено їхні права та обов'язки, у
тому числі право стягувачів і
боржників та інших учасників
виконавчого провадження на оскарження
дій (бездіяльності) державного
виконавця та порядок цього оскарження
(ст.ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 85, 111 Закону).

Аналіз положень вказаного Закону та
Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року
свідчить про те, що вони не
встановлюють порядку та правил
проведення прилюдних торгів, а лише
закріплюють, як і ст. 650 ЦК України,
такий спосіб реалізації майна, як його
продаж на прилюдних торгах, і
відсилають до інших
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
юстиції України, якими повинен
визначатися порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна (ст. 62 Закону
України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV та
пп. 5.11, 5.12 Інструкції № 74/5 від 15 грудня
1999 року).

Відповідно до положень указаних
правових норм державний виконавець
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір (п. 5.11
Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Правила ж проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове
положення). У цьому Тимчасовому
положенні зазначено, що прилюдні торги
є спеціальною процедурою продажу
майна, за результатами якої власником
майна стає покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.
2.2 Тимчасового положення), та
передбачено певні правила проведення
цих торгів, а саме: по-перше, правила,
які визначають процедуру підготовки,
проведення торгів (опублікування
інформаційного повідомлення певного
змісту про реалізацію нерухомого
майна; направлення письмового
повідомлення державному виконавцю,
стягувачу та боржнику про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна)
(розд. 3); по-друге, правила, які
регулюють сам порядок проведення
торгів (розд. 4); і, по-третє, ті правила,
які стосуються оформлення кінцевих
результатів торгів (розд. 6).

Виходячи з правової природи процедури
реалізації майна на прилюдних торгах,
яка полягає в продажу майна, тобто в
забезпеченні переходу права власності
на майно боржника, на яке звернено
стягнення, до покупця - учасника
прилюдних торгів, та ураховуючи
особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а отже, є правочином.

Ураховуючи те, що відчуження майна з
прилюдних торгів відноситься до угод
купівлі-продажу, така угода може
визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України
(ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що
оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК
України підставами недійсності
укладеного за результатами прилюдних
торгів правочину є недодержання вимог
закону в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень, допущених
державним виконавцем під час
здійснення своїх повноважень,
передбачених Законом, до призначення
прилюдних торгів, у тому числі щодо
відкриття виконавчого провадження,
накладення арешту на майно, визначення
вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18,
24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії
(бездіяльність) державного виконавця
підлягають оскарженню в порядку,
передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7
ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст.
57, ст. ст. 55, 85 Закону).

Відповідно до 4.15 Тимчасового положення
(в редакції чинній на момент проведення
прилюдних торгів) керівник
спеціалізованої організації, яка
проводить прилюдні торги, зазначає в
протоколі відповідні суми та номери
рахунків, на які переможцю потрібно
внести кошти за придбане майно, та
затверджує протокол у день проведення
прилюдних торгів. Копії затвердженого
протоколу видаються переможцю
прилюдних торгів.

Згідно п. 4.16 Тимчасового положення
переможець прилюдних торгів, який
відмовився від підписання протоколу,
позбавляється права на подальшу участь
у прилюдних торгах. За умови достатньої
кількості покупців за даним лотом
торги відновлюються.

Таким чином, з системного аналізу
вказаних норм права випливає, що
визнавати недійсними можна торги, які
відбулися, і якщо встановлено
порушення порядку їх проведення.

Визнаючи недійсними торги, які
проводилися 2 вересня 2013 року суди не
зазначили чим порушено порядок їх
проведення, не врахували, що при
відмові переможця підписати протокол
їх проведення, то за умови достатньої
кількості покупців торги
відновлюються.

З урахуванням того, що інші учасники
торгів залишили місце їх проведення,
торги не могли бути відновлені.

З огляду на викладене, висновок судів
про наявність підстав для визнання
торгів 2 вересня 2013 року недійсними є
передчасним.

Що ж стосується, торгів, що були
призначені на 10 вересня 2013 року, то
вони, як встановлено судами, не
проводилися у зв'язку з неявкою
учасників торгів. Тимчасовим
положенням передбачено необхідність
повідомлення про їх проведення лише
державного виконавця, стягувача та
боржника. Позивач до такої категорії
осіб не відноситься.

З врахуванням того, що торги 10 вересня
2013 року не відбулися, підстав для
визнання їх недійсними не було,
оскільки недійсними можуть бути
визнані саме торги, на яких проведено
відчуження майна, тобто укладається
договір купівлі-продажу, а не ті, які не
відбулися, а отже будь-який правочин на
них за цих обставин не міг бути
укладений.

При вирішення спору вказаних норм
права та обставин справи суди не
врахували, не перевірили чи були
порушені права позивача, а якщо були, то
чи підлягають вони захисту в обраний
ним спосіб, дійшли помилкового
висновку про наявність підстав для
визнання торгів недійсними.

Наведені порушення норм
процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК
України) унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, тому
судові рішення не можна визнати
законними та обґрунтованими, в зв'язку
з чим вони підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 23 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 17 лютого 2014 року скасувати,
а справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк
Судді: В.І. Амелін С.О. Карпенко
М.І. Наумчук О.В.
Ступак