Справа № 346/1837/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний
суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді
Хільчука І.І.,

секретаря
Олексюк Г.І.,

з участю: позивачів-відповідачів
ОСОБА_1,

представника позивачів-відповідачів
ОСОБА_2,

третьої особи
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Коломиї
справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1 до
ОСОБА_5, Отинійської селищної ради,
третя особа без самостійних вимог на
стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання
права власності на квартиру та позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа
без самостійних вимог на стороні
відповідачів: ОСОБА_3 про визнання
права власності на квартиру, -

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_4, ОСОБА_1 звернулись в суд із
позовом до ОСОБА_5, Отинійської
селищної ради про визнання права
власності на квартиру.

В обґрунтування доводів, зазначають, що
проживали в квартирі АДРЕСА_2. В
квартирі АДРЕСА_1 по сусідству
проживала одинока - ОСОБА_6, яка часто
хворіла.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, про що в
книзі реєстрації смертей зроблено
відповідний актовий запис за № 35. На
момент смерті ОСОБА_6 в даній квартирі
був зареєстрований і проживав ОСОБА_5,
який після смерті своєї тітки,
приблизно, ще шість місяців проживав у
її квартирі, після чого виїхав,
залишивши великі борги за світло, газ,
яке відрізали за борги, а також сміття в
квартирі.

Запущена ОСОБА_5 квартира тягнула, за
словами ОСОБА_1, і їх квартиру до повної
руйнації. Близько одного року квартира
пустувала. Звернувшись до голови
Отинійської селищної ради ОСОБА_1,
ОСОБА_4 отримали пораду навести порядок
в квартирі і на подвір'ї. Після цього
почали приводити до ладу спільне
подвіря, позрізували хащі, зробили
паркан. З квартири вивезли багато
мусору, зробили ремонт в квартирі та
після цього в 2000році ОСОБА_1, ОСОБА_4
вселились в квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 добре було відомо, що позивачі
проживають у спірній квартирі,
оскільки він раз в у два-три роки
проходив біля квартири АДРЕСА_1 і бачив,
що вони роблять ремонт, проживають з
дітьми, ведуть там господарство.

ОСОБА_1, ОСОБА_4 вважають, що оскільки
володіють квартирою з 2000 року по даний
час, то є добросовісними володільцями
спірної квартири, а тому є всі підстави
для визнання права власності на
квартиру за ними.

Третя особа без самостійних вимог на
стороні позивача: ОСОБА_3 подала до суду
заяву в якій пояснила, що у 2000 році
ОСОБА_4, ОСОБА_1 здійснили ремонт
квартири АДРЕСА_1 і на даний час
відкрито і безперервно продовжують
проживати у вищевказаній квартирі. З
1995 року по 2000 рік в квартирі АДРЕСА_1,
постійно проживав племінник ОСОБА_6 -
ОСОБА_5, однак з 2000 р. не проживає в
ньому.

ОСОБА_3 також пояснила, що на момент
смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
вона не проживала з нею однією сімєю не
менше як 5 років до часу відкриття
спадщини, не вела з нею спільне
господарство, а інколи допомагала їй,
як і всі сусіди чи вчителі школи, а тому
не претендує на квартиру АДРЕСА_1, а
тому просить суд задоволити позовні
вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_1 та визнати за
ними право власності на квартиру.

Відповідач - ОСОБА_5 не визнав позову та
подав до суду позов до ОСОБА_1, ОСОБА_4,
третьої особи без самостійних вимог на
стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання
права власності на квартиру за ним.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України
об'єднано в одне провадження вказані
позови з метою об'єктивного розгляду
справи, оскільки вимоги однорідні.

В обґрунтування доводів, викладених у
позові та запереченні ОСОБА_5
зазначається:

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його тітка ОСОБА_6,
яка була зареєстрована в житловому
будинку по АДРЕСА_1. Після її смерті
відкрилася спадщина на вказану
квартиру, її єдиним спадкоємцем за
законом був він один.

Після смерті тітки - ОСОБА_6 в
управління спадковим майном вступив
він - ОСОБА_5, оскільки був єдиним
спадкоємцем.

У відповідності до законодавства
України ОСОБА_5 прийняв спадкове майно
та з метою оформлення спадщини
звернувся до Другої Коломийської
районної державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини та видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом. Однак, йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, оскільки
відсутній правовстановлюючий документ
на квартиру , що підтверджує право
власності ОСОБА_6, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. Його повідомлено, що він
має право звернутися до суду із позовом
про визнання права власності на
спадкове майно згідно чинного
законодавства України.

Відповідно до довідки Отинійської
селищної ради від 02.07.2014р. №1343 на день
смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
постійно проживали і були
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2,
Коломийського району такі особи:
ОСОБА_6, племінник - ОСОБА_5 і останній
прийняв спадщину та вступив у фактичне
управління спадковим майном після
смерті своєї тітки: ОСОБА_6, взяв під
охорону спадкове майно, здійснював
догляд за будинком.

ОСОБА_4, ОСОБА_1 з 2000 року разом з своїми
дітьми без укладеного договору найму
жилого приміщення, самовільно
вселились в квартиру АДРЕСА_1,знаючи,
що правонаступником (спадкоємцем)
ОСОБА_6 є її племінник - ОСОБА_5, що
підтверджується актами, які
знаходяться в матеріалах справи.

Власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності (ст..392 ЦК України).

ОСОБА_5 вважає, що він є єдиним
спадкоємцем ОСОБА_6 та має право на
визнання за ним права власності на
квартиру по АДРЕСА_1, позов ОСОБА_1 є
безпідставним, оскільки останні
самовільно вселились в даний будинок,
в жодний компетентний орган не
звертались щодо встановлення
належності спірної квартири, не
переоформили на себе особові рахунки
за світло, газ, тощо.

У судове засідання представник
Отинійської селищної ради не з'явився,
а подав до суду повідомлення, згідно
якого позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_1 не
визнає, а розгляд справи просить
проводити без участі представника
селищної ради. Також відповідач -
Отинійська селищна рада повідомила, що
ОСОБА_5 прийняв спадщину та вступив у
фактичне управління спадковим майном
після смерті своєї тітки: ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 а/з №35, який взяв
під охорону спадкове майно, здійснював
догляд за будинком, однак не оформив
необхідні документи в нотаріальній
конторі. ОСОБА_4, ОСОБА_1 з 2000 року разом
з своїми дітьми без укладеного
договору найму жилого приміщення,
самовільно вселились в квартиру
АДРЕСА_2, знаючи, що належним
правонаступником (спадкоємцем) ОСОБА_6
є її племінник - ОСОБА_5, про що були
складені відповідні акти, які
знаходяться в матеріалах даної
цивільної справи.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи,
суд вважає, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_4 не
підлягає до задоволення, а позов ОСОБА_5
слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, яка була
зареєстрована в житловому будинку по
АДРЕСА_2. Після її смерті відкрилася
спадщина на квартиру АДРЕСА_2. ЇЇ
єдиним спадкоємцем за законом був її
племінник ОСОБА_5. На день смерті
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
постійно проживали і були
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2,
Коломийського району, такі особи:
ОСОБА_6, її племінник - ОСОБА_5, 1956 р.н.
Після смерті тітки - ОСОБА_6 в фактичне
управління спадковим майном вступив її
племінник - ОСОБА_5, який взяв під
охорону спадкове майно, здійснював
догляд за будинком, що підтверджується
довідкою Отинійської селищної ради від
02.07.2014р. №1343.

Із виписки з інвентаризаційних
матеріалів Коломийського МБТІ від
23.07.2014 року № 50727, копії договору від
27.08.1992 р., видно, що померлій на праві
власності належала квартира АДРЕСА_2.

Із листа-відмови державного нотаріуса
№ 311/02-14 від 05.09.2014 року вбачається, що
ОСОБА_5 мав намір зареєструвати право
власності на спадкове майно, однак не
зумів це довести до кінця через
відсутність правовстановлювального
документа, що підтверджує право
власності померлої на спадкове майно.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спад щину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Згідно Рішення Коломийського
міськрайонного суду від 30 липня 2014року
по справі №346/3956/14-ц встановлено факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_5 із
тіткою - ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. не менш як 5 років до часу
відкриття спадщини.

ОСОБА_5, шляхом прийняття спадщини
після смерті своєї тітки, відповідно до
вимог ст. 549 ЦК України, в редакції 1964
року, та згідно ст. 1268 ЦК України набув
право власності на квартиру АДРЕСА_2.

За змістом ст.41 Конституції України,
право власності є непорушним і ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом і
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

ОСОБА_4, ОСОБА_1 з 2000 року разом з своїми
дітьми без укладеного договору найму
жилого приміщення, самовільно
вселились в квартиру АДРЕСА_1, знаючи,
що правонаступником (спадкоємцем)
ОСОБА_6 є її племінник - ОСОБА_5, що
підтверджується актами, які
знаходяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1
повідомили, що в них відсутнє рішення
виконкому Отинійської селищної ради
про вселення в квартиру АДРЕСА_2,
відсутній ордер на вселення, який
згідно ст. 58 ЖК є єдиною підставою на
вселення.

ОСОБА_1, ОСОБА_4 заволоділи квартирою
неправомірно, про що свідчить те, що
вони не звертались в Отинійську
селищну раду, БТІ, Реєстраційну палату
про надання інформації кому належить
квартира АДРЕСА_2 і чи немає
правонаступників (спадкоємців), не
розшукували спадкоємців ОСОБА_6 та не
отримували дозвіл на вселення в
квартирі від спадкоємця - ОСОБА_5,
оскільки його бачили раз у 2-3 роки, що
виключає в діях ОСОБА_1, ОСОБА_4
добросовісність набуття права
власності на квартиру АДРЕСА_2,
Коломийського району.

Також ОСОБА_4 не оформили на себе
особові рахунки ОСОБА_6 за світло, газ
та інші комунальні послуги, що
додатково підтверджує самовільне
вселення в квартиру та виключає
добросовісність використання майна
померлої - ОСОБА_6

Згідно вимог ст. 344 ЦК України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років набуває право власності
на це майно(набувальна давність).

За допомогою ст. 344 ЦКУ можна виокремити
умови набуття права власності на житло
за набувальною давністю. Ними зокрема
є: добросовісне заволодіння майном на
законних підставах - відповідають
випадки, коли володілець не знав і не
міг знати про те, що володіє чужим
житлом, інакше кажучи, не знав про
обставини, у зв'язку з якими виникло
володіння чужим майном і які не
залишали сумніву в правомірності
набуття майна.

Доказами добросовісного володіння
можуть бути квитанції про сплату
послуг за електропостачання,
газопостачання, водопостачання,
отримання поштової кореспонденції
тощо. Дані обставини зазначені також у
Рішенні апеляційного суду
Івано-Франківської області від 13
травня 2014року по справі №346/1107/14. Однак
ОСОБА_1, ОСОБА_4 не надано жодного такого
доказу. Позивачам добре було відомо, що
до моменту смерті ОСОБА_6 її племінник -
ОСОБА_5 з 1993 року по 2000 рік постійно
проживав в даній квартирі з тіткою, вів
з нею спільне господарство, допомагав
їй та згідно законодавства України (ст.
1268 ЦК України, ст. 549 ЦК України, в
редакції 1964 року) вступив в управління
спадковим майном та прийняв спадщину.

Набувальна давність не застосовується
до випадків заволодіння чужим майном
обманним чи злочинним шляхом.

Набувальна давність може слугувати
підставою набуття права власності за
методом виключення усіх інших
правових підстав, що не заборонені
законом.

Встановлено в судовому засіданні, що
ОСОБА_5 фактично вступив в управління
спадковим майном після смерті тітки,
однак через певні обставини змушений
був виїхати на заробітки в іншу
місцевість. А відтак неправомірно
ставити питання Бойчуками про
можливість набуття права власності за
давністю володіння, оскільки
заволоділи незаконно чужим майном без
належного правового оформлення.

ОСОБА_4, як ніби то фактичні володільці,
не довели і не надали жодних документів
(звернення в Отинійську селищну раду
про наявність спадкоємців, звернення в
БТІ, реєстраційну палату), про те, що
вживали усіх заходів щодо виявлення
власника квартири, але безрезультатно
і саме тому просять застосувати
набувальну давність для визнання за
ними права власності на квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачає,
що одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права.

Згідно п. 11 ст. 346 ЦК України право
власності припиняється з моменту
смерті власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

В силу ст. 1262 ЦК України у другу чергу
право на спадкування за законом мають
рідні брати та сестри спадкодавця, його
баба та дід як з боку батька, так і з
боку матері.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

В силу ст. 1266 ЦК України племінники
спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом
їхнім матері, батькові (сестрі, братові
спадкодавця), якби вони були живими на
час відкриття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
та іншими учасниками процесу доказів.

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України
передбачено, що доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Оскільки, ОСОБА_4, ОСОБА_7 не доведено
того, що вони добросовісно заволоділи
квартирою АДРЕСА_2, то в задоволенні
позову слід відмовити.

Виходячи з того, що ОСОБА_5 являється
єдиним спадкоємцем за законом після
смерті своєї тітки - ОСОБА_6 та вступив в
управління спадковим майном, однак
через відсутність правовстановлюючого
документа не взмозі оформити спадщину,
то суд вважає за можливе визнати за ним
право власності на спадкове майно
шляхом задоволення позову.

Наведене стверджується: копіями рішень
Коломийського міськрайонного суду від
14.03.2014р. та від 30.07.2014р./а.с.9,104/, копією
договору від 27.08.1992р. /а.с.14/, копією
технічного паспорта /а.с.15-17/, копією
свідоцтва про смерть /а.с.18/, довідками
Отинійської селищної ради від 26.03.2014р.
та від 02.07.2014 /а.с.19, 71/, актами /а.с.20-21, 111/,
копіями свідоцтв про народження
/а.с.22-24,26,82/, копією свідоцтва про
одруження /а.с.25/, висновком експерта
про ринкову вартість квартири /а.с.27/,
копією посвідчення /а.с.28/, копією
довідки Отинійської селищної ради від
02.07.2014р. /а.с.72/, копією будинкової книги
/а.с.73-77/, копією рішення Апеляційного
суду Івано-Франківської області від
13.05.2014р. /а.с.78-80/, листом Отинійської
селищної ради від 02.07.2014р. /а.с.86/, копією
листа Другої Коломийської районної
державної нотаріальної контори від
05.09.2014р. № 311/02-14 /а.с.100/, копією виписки з
інвентаризаційних матеріалів /а.с.103/,
копією витягу про реєстрацію в
Спадковому реєстрі /а.с.115/.

На підставі ст.,ст. 15, 16, 328, 346, 392, 1262, 1264,
1266 ЦК України та керуючись ст.,ст. 209,
212-216, 218, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_1 до
ОСОБА_5, Отинійської селищної ради,
третя особа без самостійних вимог на
стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання
права власності на квартиру АДРЕСА_2 -
відмовити.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя
особа без самостійних вимог на стороні
відповідачів: ОСОБА_3 про визнання
права власності на квартиру -
задоволити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалу від 08.04.2014 р. про забезпечення
позову скасувати.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Оригінал рішення зберігається в
матеріалах справи № 346/1837/14-ц.

Суддя:
Хільчук І. І.