Дата документу 01.12.2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
у складі:

головуючого судді: Ковальової Ю.В.,

при секретарі: Бочко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі подання
Головного державного виконавця
відділу Державної Виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області (далі-державний виконавець)
ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням, в
якому просить тимчасово обмежити
ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без
вилучення паспортного документу до
виконання боржником своїх
зобов’язань, покладених на нього
судовим рішенням, зазначивши, що на
виконанні у державного виконавця
перебуває виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-1599/03 від 26.02.2003 року виданого
Мелітопольським міським судом про
стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
аліментів на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_4 в
розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку, починаючи з 17.01.2003 року до
повноліття дитини.

19.06.2012 року державним виконавцем було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. Копії
постанов направлено стягувану та
боржнику.

Рішення суду боржником не виконано,
боржник ухиляється від виконання
зобов’язань, покладених на нього
судовим рішенням. Заборгованість
боржника по аліментам станом на 01.11.2014
року становить 23940,00 грн.

Головний державний виконавець в судове
засідання не з’явився, надав заяву про
розгляд подання за його відсутністю,
також просить задовольнити подання,
тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві
виїзду за кордон без вилучення
паспортного документу шляхом заборони
перетину кордону України до виконання
боржником своїх зобов’язань,
покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання сторін
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 377– 1 ЦПК України, суд
негайно розглядає подання, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Розглянувши подання, проаналізувавши
наявні в матеріалах справи докази, суд
вважає, що подання державного
виконавця про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України, порядок вирішення
спорів у цій сфері регулюється Законом
від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта, або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано
цивільний позов до суду - до закінчення
провадження у справі (п. 8).

Пунктом 8 ст. 19 Закону від 3 квітня 2003 р.
№ 661-VI "Про Державну прикордонну службу
України" (далі - Закон № 661-VI)
встановлено, що на Державну
прикордонну службу України (далі - ДПС)
відповідно до визначених законом
завдань покладається, зокрема,
запобігання та недопущення в'їзду в
Україну або виїзду з України осіб, яким
згідно із законодавством не
дозволяється в'їзд в Україну або яких
тимчасово обмежено у праві виїзду з
України, у тому числі згідно з
дорученнями правоохоронних органів.

Частинами 3 і 4 ст. 22 Закону від 22 вересня
2011 р. № 3773-VI "Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства"
(далі - Закон № 3773-VI) передбачено, що
виїзд та в'їзд з/та в Україну іноземця
та особи без громадянства може бути за
рішенням суду тимчасово відкладено до
виконання ним майнових зобов'язань
перед фізичними та юридичними особами
в Україні, якщо інше не передбачено
міжнародними договорами України або
тимчасово обмежується право виїзду з
України.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону №
606-XIV"Про виконавче провадження"
державний виконавець під час
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Як зазначено у Судовій практиці
Верховного суду України щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України від 01.02.2013
року, словосполучення "ухилення від
виконання зобов'язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1
ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11
Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної
сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків. У зв'язку з цим і
здійснюється примусове виконання. Це
також є підставою для звернення з
поданням до суду щодо вирішення
питання про застосування до такої
особи тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Таким чином, поняття "ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням" варто розуміти як
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

В судовому засіданні встановлено, що
вироком Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 13.11.2013 року ОСОБА_2
засуджено за ч.1 ст. 164 КК України за
злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей, що виразилося в
систематичній невиплаті аліментів у
розмірі ? частини з усіх видів
заробітку щомісяця, на утримання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_4,
що призвело до утворення
заборгованості у розмірі 14175,00 грн., що
перевищує суму виплат аліментів за
шість місяців. /а.с.3/

У матеріалах виконавчого провадження в
наявності заяви ОСОБА_2 про готовність
сплати аліментів впродовж 6 місяців,
попередження його про кримінальну
відповідальність за ст.164 КК України.

Натомість, ОСОБА_2 не виплачено
заборгованість по аліментам в розмірі
23940,00 грн. за період з 15.06.2009 року по
31.10.2014 року згідно розрахунку
заборгованості від 01.11.2014 року.

Об'єктивних даних про те, що боржником
вживалися активні заходи для виконання
судового рішення, вносилися будь-які
платежі на погашення боргу, тощо,
матеріали справи не містять.

Отже, аналіз фактичних обставин справи
свідчить про ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, що за змістом
ст. 6 ч.1 п.5 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" являється достатньою
підставою для тимчасових обмежень
боржника у праві виїзду з України за
кордон.

Враховуючи вищенаведене, суд
приходить до висновку про задоволення
подання Головного державного
виконавця.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Подання Головного державного
виконавця Катюкова Володимира
Миколайовича про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2
-задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце
реєстрації - Запорізька область, м.
Мелітополь, вул. Сухова, б.92, паспорт
громадянина України серії СВ № 333955,
виданий Мелітопольським РВ УМВС
України в Запорізькій області від
27.01.2001 року, у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу до моменту фактичного
виконання рішення Мелітопольського
міського суду № 2-1599/03 про стягнення
аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь
ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку, щомісячно, починаючи з
17 січня 2003 року та до повноліття дитини.

Виконання ухвали покласти на Державну
прикордонну службу України.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 5 днів з дня її проголошення. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя:
Ю.В.Ковальова