БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 497/1916/14-ц
Провадження № 2/497/714/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2014 року
м. Болград

Болградський районний суд
Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої
С.В.

за участю секретаря - Бачур А.В.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Болград, цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Калчвської
сільської ради Болградського району
Одеської області про визнання права
власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з
вищезазначеним позовом та просять
постановити рішення яким визнати за
кожним них право власності на 1/3
частку житлового будинку з
господарськими будівлями АДРЕСА_1. Свої
вимоги мотивують тим, що вони є
спадкоємцями першої черги за законом
після смерті свого чоловіка (батька)
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
проте не можуть у встановленому
законом порядку оформити свої спадкові
права на спадщину, що відкрилася після
смерті чоловіка (батька), оскільки за
свого життя батько не отримав
правовстановлюючого документу на свою
1/3 частку домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1 та на 1/3 частку цього є
домоволодіння, яку він успадкував
після смерті своєї матері ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року. На час
смерті чоловіка (батька) та по
теперішній час позивачі проживають та
зареєстровані у зазначеному
домоволодіння, а тому вважають, що
спадщину вони прийняли шляхом
постійного проживання та реєстрації
разом зі спадкодавцем в спадковому
домоволодінні.

Позивачі в судове засідання не прибули,
в позовній заяві зазначили клопотання
про розгляд справи у їх відсутність
(а.с.4).

Відповідач позов визнав, про що надав
заяву та просив справу розглянути у
його відсутність (а.с.33).

Оцінивши усі докази зібрані в справі у
їх сукупності, виходячи з обставин,
встановлених під час судового розгляду
справи, враховуючи норми діючого
законодавства, яким врегульовані
встановлені судом правовідносини,
заяви сторін по справі, суд прийшов до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог за наступних підстав.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Однією з таких підстав є спадкування
майна, в тому числі за законом
відповідно до ст.1217 ЦПК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК
України, входять усі права та обов'язки,
що належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК
України спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов'язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно. Дане зобов'язання встановлено
законодавством у зв'язку з тим, що
право власності на спадкове нерухоме
майно виникає у спадкоємця тільки з
моменту державної реєстрації цього
майна.

За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право
власності на нерухоме майно підлягає
державній реєстрації.

Станом на 14 квітня 1991 року житловий
будинок з господарськими будівлями та
дворовими спорудами при ньому за
адресою: АДРЕСА_1 відносилось до
суспільної групи колгоспний двір, до
складу якого входили: ОСОБА_4 - голова
двору, члени двору: її син ОСОБА_3 і
невістка (дружина сина) ОСОБА_1. Кожному
члену цього колгоспного двору на праві
власності належало по 1/3 частці
вищеназваного житлового будинку з
господарськими будівлями та дворовими
спорудами при ньому. Наведене
підтверджується довідкою Калчівської
сільської ради про склад і тип двору за
№ 47 від 01.04.2014 року (а.с.12), технічним
паспортом на домоволодіння (а.с.13-15).

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»
до правовідносин, що виникли до
прийняття 15.04.1991 року Закону України
«Про власність» застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема
спори щодо майна колгоспного двору, яке
було придбане до вказаної дати, мають
вирішуватися за нормами, що регулювали
власність цього двору, а саме: право
власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, які до 15.04.1991 року не
втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК України в
редакції 1963 року, майно колгоспного
двору належить його членам на праві
сумісної власності. Володіння,
користування і розпорядження майном
колгоспного двору здійснювалося за
згодою всіх членів двору. Розмір частки
члена колгоспного двору
встановлювався з огляду на рівність
часток всіх членів двору, включаючи
неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2
ст. 123 ЦК УРСР).

Відповідно до пп. «а» п. 6
вищезазначеної постанови, право
власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втратили право на частку в його
майні.

За таких обставин, ОСОБА_4, ОСОБА_3 і
ОСОБА_1 належав житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1 як членам колишнього
колгоспного двору у рівних частках,
кожному по 1/3 частці.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про її
смерть серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Спадщину, що відкрилася після її
смерті, а саме 1/3 частку названого
домоволодіння прийняв син ОСОБА_3
(свідоцтво про народження НОМЕР_3 від
27.05.1960 року - а.с.11), шляхом вступу в
управління та володіння спадковим
майно, що вбачається з довідки
Калчівської сільської ради
Болградського району Одеської області
№ 47 від 01.04.201(а.с.12).

За повідомленням Болградської
районної державної нотаріальної
контори Одеської області від 21.07.2014
року за № 1254/01-16 спадкова справа до
майна ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4
року - не заводилася, спадкоємці із
заявою про прийняття спадщини в
Болградську РДНК - не зверталися. Про що
свідчить також Інформаційна довідка зі
Спадкового реєстру № 37919857 від 19.07.2014
року (а.с.21, 22).

В силу вимог ст.ст. 529, 548 549 ЦК України (в
редакції 1963 року) ОСОБА_3, як
спадкоємець за законом першої черги,
фактом вступу в управління і володіння
спадковим майном, вважається таким, що
прийняв спадщину після своєї матері та
успадкував 1/3 частку названого
житлового будинку з господарськими
будівлями та дворовими спорудами при
ньому.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_3,
свідоцтво про смерть НОМЕР_4 (а.с.10).

Після його смерті відкрилась спадщина,
до складу якої окрім іншого входить 2/3
(1/3 + 1/3) частки житлового будинку з
господарськими будівлями та дворовими
спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом першої черги є:

- дружина ОСОБА_1, свідоцтво про
одруження НОМЕР_5 (а.с.6);

- син ОСОБА_2, свідоцтво про
народження НОМЕР_6 (а.с.8);

- донька ОСОБА_6, свідоцтво про
народження НОМЕР_7 та свідоцтво про
укладення шлюбу НОМЕР_8 (а.с.31-32), тобто
кожний з них має право на 2/9 частки (2/3 : 3)
названого домоволодіння, що відповідає
вимог ч.1 ст.1267 ЦК України, якою
визначено, що частки у спадщині кожного
із спадкоємців за законом є рівними.

На час смерті спадкодавця ОСОБА_3,
дружина ОСОБА_1 і син ОСОБА_2 були
зареєстровані і проживали в спадковому
домоволодінні разом зі спадкодавцем,
що підтверджується довідкою
Калчівської сільської ради
Болградського району Одеської області
№ 47 від 01.04.2014 (а.с.12).

Згідно матеріалів спадкової
справи № 109/2014 заведеної до майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3
вбачається, що спадкоємиця ОСОБА_1
заявою від 07 квітня 2014 року відмовилася
від прийняття спадщини на користь
доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.26).
Спадкоємиця ОСОБА_6, яка не проживала
разом зі спадкодавцем на час його
смерті, 07 квітня 2014 року подала заяву
державному нотаріусу про прийняття
спадщини після смерті батька, тобто в
строк визначений законом (а.с.23-29)

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК
України).

Відповідно до ч.1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 ЦК України,
він не заявив про відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1273 ЦК України визначено,
що спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини. Крім того, ч.2 ст.1274 ЦК України
передбачено, що спадкоємець за законом
має право відмовитися від прийняття
спадщини на користь будь-кого із
спадкоємців за законом незалежно від
черги.

Якщо від прийняття спадщини відмовився
один із спадкоємців за законом з тієї
черги, яка має право на спадкування,
частка у спадщині, яку він мав право
прийняти, переходить до інших
спадкоємців за законом тієї ж черги і
розподіляється між ними порівну (ст.1275
ч.2 ЦК України). Однак, положення цієї
статті не застосовуються, якщо
спадкоємець відмовився від прийняття
спадщини на користь іншого спадкоємця,
а також коли заповідач підпризначив
іншого спадкоємця (ст. 1275 ч.3 ЦК України).

З огляду на викладене та аналізу
правових норм, слідує, що позивачка
ОСОБА_1 втратила право на спадщину,
оскільки в строк, визначений законом
подала нотаріусу заяву про відмову від
спадщини на користь доньки ОСОБА_6, а
тому її вимоги про визнання за нею
права власності на 1/3 частку житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 є
безпідставними, та такими що не
ґрунтуються на вимогах закону.

Позовні вимоги ОСОБА_2, також
підлягають частковому задоволенню,
оскільки він як спадкоємець першої
черги за законом, після смерті батька,
має право на 2/9 частки (2/3 : 3) названого
житлового будинку, які він успадкував
фактом постійно проживання та
реєстрації разом зі спадкодавцем в
спадковому домоволодінні.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК
України (в редакції 1963 року), ст.ст. 182, 328,
1216-1218,1261, 1268, 1270, 1273-1275, 1297, ст.ст. 10, 11, 60, 131,
197 п.2, 208, 209, 212-215, 223, 256-259 294 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Калчівської
сільської ради Болградського району
Одеської області про визнання права
власності на частку домоволодіння в
порядку спадкування - задовольнити
частково.

Визнати право власності за ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1 на 2/9 частки житлового будинку з
господарськими будівлями та дворовими
спорудами при ньому, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, який складається з:

літ. «А-1Ж» - житловий будинок, 1978 року
будови, загальна площа 80.5 кв.м., житлова
площа 34.1 кв.м., допоміжна площа 46.4 кв.м.;

літ. «Б» - льох, площа 11.4 кв.м.;

літ. «В» - сарай, площа 6.2 кв.м.;

літ. «Г» - навіс, площа 27.6 кв.м,

літ. «Д» - сарай, площа 21.0 кв.м;

літ. «Е» - вбиральня,

№ 1-3 - надвірні споруди: ворота, паркан,
басейн, колодязь,

як за спадкоємцем за законом першої
черги після смерті батька ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В задоволення позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Болградський районний суд
Одеської області. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
С.В. Кодінцева