РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді
Бондарчука В.В.,

при секретарі
Потаніній О.О.,

з участю позивача ОСОБА_1, ,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Хмельницькому цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, з участю
третьої особи органу опіки та
піклування - виконавчого комітету
Хмельницької міської ради про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною,
визначення участі у вихованні дитини,

встановив:

27 травня 2014 року позивач звернувся до
суду із позовом до відповідача про
усунення перешкод щодо участі у
вихованні та вільному спілкуванні із
дитиною, посилаючись на те, що сторони
мають спільну дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу
між сторонами, місце проживання дитини
було визначено із матір'ю. У зв'язку із
виникненням непорозуміння щодо участі
батька у вихованні дитини, рішенням
органу опіки та піклування виконавчого
комітету Бориспільської міської ради
від 10 червня 2013 року №369, яким було
визначено порядок спілкування
позивача із дочкою, першої і третьої
суботи та неділі кожного місяця на
території батька або нейтральній
території або інші дні за домовленістю
сторін, та в літній період для
оздоровлення дитини. Однак відповідач
ігнорує зазначене рішення, чинити
перешкоди у спілкуванні з дитиною,
налаштовує дитину проти батька.
Неодноразово мали місце випадки, коли
позивач за згодою ОСОБА_3 брав дитину до
себе, через декілька годин відповідача
та її батьки зверталися до органів
внутрішніх справ. З огляду на
викладене, ОСОБА_1 просить зобов'язати
відповідача не чинити перешкод йому у
спілкуванні та вихованні дочки,
визначити йому способи участі у
вихованні один раз на тиждень з 18 год.
п'ятниці до 13 год. неділі за місцем
проживання чи перебування позивача;
проведення осінніх, зимових весняних
шкільних канікул дитини із батьком;
спільний відпочинок в літній період з 10
червня по 20 липня, необмежене
спілкування по телефону особисто,
засобами поштового, електронного та
іншого зв'язку, з право в день побачення
забирати дитину з дому чи школи
особисто, зобов'язати відповідача за
два дні до зустрічей надавати точну
інформацію щодо фактичного місця
навчання, перебування дитини.

В судовому засіданні позивач та його
представник вимоги викладені у заяві
підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнала частково, не заперечила, щодо
участі батька у вихованні дитини в той
спосіб, що був визначений органом опіки
виконавчим комітетом Бориспільської
міської ради, зазначила, що перешкод у
спілкування позивача із дитиною не
чинила.

Представник третьої особи органу опіки
та піклування виконавчого комітету
Хмельницької міської ради подав до
суду висновок, в якому вважають за
доцільне визначити порядок
спілкування позивача з дитиною кожної
першої та третьої суботи і неділі
кожного місяця на території батька або
на нейтральній території, чи інші дні
за домовленістю сторін, оздоровлення
дитини батьком в літній період. Крім
цього просив справу розглянути справу
без його участі.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу та дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено в судовому засіданні
сторони перебували зареєстрованому
шлюбі, мають спільну дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням виконавчого комітету
Бориспільської області від 10 червня 2013
року №369 було визначено місце
проживання малолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір'ю ОСОБА_5 та
встановлено наступний порядок
спілкування ОСОБА_1 з дочкою першу та
третю суботу і неділю кожного місяця на
території батька або нейтральній
території або інші дні за домовленістю,
а також в літній період на
оздоровлення.

На час розгляду справи малолітня
ОСОБА_4 проживає разом із матір'ю по
АДРЕСА_1, а позивач у зв'язку із
проходження служби у Збройних Силах
України проживає в АДРЕСА_2, що
підтверджується актами обстеження
житлово-побутових умов від 1 липня 2014
року та 21 липня 2014 року відповідно.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

В судовому засіданні обставин того, що
ОСОБА_3 чинить перешкоди у спілкуванні
ОСОБА_1 у спілкуванні із дитиною не
доведено. Так свідок ОСОБА_6 в судовому
засіданні зазначив, що двічі позивач
був разом із ним на рибалці, один раз
без дитини, залишивши її із батьками,
пізніше ОСОБА_1 подзвонили по телефону,
і він повідомив, що його нібито
звинувачують у викраденні дитини. В
інший раз вони з ОСОБА_1 поїхали на
рибалку разом із дітьми і бачив, як
ОСОБА_1 спілкувався із дочкою. Останнім
часом він дитини за місцем проживання
батьків позивача не бачив. Свідок
ОСОБА_7 в судовому засіданні, зазначив,
що обставини чинення перешкод
спілкуванню позивача із дочкою йому
відомі тільки із слів останніх, в цьому
році позивач на вихідні в м.
Старокостянтинів приїжджав близько
трьох разів, у зв'язку із подіями на
Україні, з дитиною бачився в січні 2014
року, після чого ОСОБА_3 звернулася до
органів внутрішніх справ, під час
зимових канікул дитини не було, і
позивач з нею не бачився, зустрічалися
в березні 2014 року і травні 2014 року. Крім
цього судом враховується і та
обставина, що на день винесення рішення
дочка перебувала у позивача за місцем
проживання його батьків з дозволу
відповідачки.

ОСОБА_3 своє звернення до
Старокостянтинівського РВ УМВС
пояснювала тим, що дитина перебувала на
лікуванні на денному стаціонарі в
лікарні, позивач 9 січня 2014 року (четвер)
повідомив її по телефону про те, що
забирає дитину та поверне в суботу,
факт перебування на лікуванні дитини
підтверджується медичною довідкою від
20 січня 2014 року №4.

В силу ч.ч.1,2 ст.157 СК України той із
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина,
не має права перешкоджати тому з
батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджає нормальному розвиткові
дитини.

Згідно ч.2 ст.158 СК України рішення
органу опіки та піклування є
обов'язковим до виконання. Особа, яка
ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, зобов'язана
відшкодувати матеріальну та моральну
шкоду, завдану тому з батьків, хто
проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.1 ст.159 СК України якщо
той із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

В силу ст.15 Закону України «Про охорону
дитинства» батьки, які проживають
окремо від дитини, зобов'язані брати
участь у її вихованні і мають право
спілкуватися з нею, якщо судом визнано,
що таке спілкування не
перешкоджатиме нормальному вихованню
дитини.

Позивач, будучи батьком дитини прагне
спілкування із ним, оскільки участь у
вихованні та розвитку дитини є його
правом та обов'язком.

ОСОБА_1 проживає окремо від малолітньої
ОСОБА_4, внаслідок чого користується
правом на її виховання в обмеженому
вигляді, тому суд вважає, що визначений
органом опіки та піклування
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради спосіб і порядок участі у
вихованні ОСОБА_1 із дочкою кожної
першої та третьої суботи і неділі місця
на території батька, або нейтральній
території, чи інші дні за домовленістю
батьків, щороку в літній період для
оздоровлення дитини, має здійснювати
позитивний виховний вплив на неї,
сприяти її різносторонньому розвитку,
повинен бути регулярним. В задоволенні
решти вимог слід відмовити, оскільки з
роздруківки телефонних дзвінків
вбачається, що позивач регулярно
спілкується із дитиною в телефонному
режимі, за домовленістю між собою
сторони можуть визначати час зустрічей
із дитиною і в період канікул та в інші
дні, з урахуванням її інтересів та
інтересів батьків.

Судові витрати по справі слід
розподілити відповідно до ст.88 ЦПК
України наступним чином, оскільки з
трьох позовних вимог задоволена тільки
одна, суд вважає за необхідне стягнути
з ОСОБА_3 на користь позивача судові
витратив сумі 81 грн. 20 коп. = 243 грн. 60
коп./3.

Керуючись ст.ст.157, 158, 159 СК України, ст.15
Закону України «Про охорону
дитинства», ст.ст.60, 212-215 ЦПК України,
суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визначити способи участі у
вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з
малолітньою дочкою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом зустрічей із нею
кожної першої та третьої суботи і
неділі місця на території батька, або
нейтральній території, чи інші дні за
домовленістю батьків, щороку в літній
період для оздоровлення дитини.

В задоволенні решти вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 81 грн. 20 коп.

На рішення через суд першої
інстанції, який його ухвалив, може бути
подана апеляційна скарга протягом 10
днів з дня його проголошення, а в разі,
якщо апеляцію подають особи, які не
були присутніми в судовому засіданні,
то апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: