РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/702/14-ц

Провадження № 2/700/254/14

22 липня 2014 року Лисянський районний
суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді
Бесараб Н.В.

за участю секретаря
Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Лисянка справу за
позовом ОСОБА_1 до Шестеринської
сільської ради Лисянського району
Черкаської області про визнання права
власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Шестеринської сільської ради
Лисянського району Черкаської області
про визнання права власності на
спадкове майно.

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою, в якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла його мати - ОСОБА_2, яка
працювала в колгоспі «1-е Травня» в
с.Шестеринці Лисянського району та
постійно проживала на території
Шестеринської сільської ради
Лисянського району разом з ним. Дані
обставини підтверджуються довідками
Шестеринської сільської ради №103, №102,
№104 від 11 квітня 2014 року та копією
свідоцтва про смерть матері НОМЕР_1
виданого 06 грудня 2000 року за №288. Після
її смерті залишилась спадщина, до
складу якої входить земельна частка
(пай) розміром 2,02 в умовних кадастрових
гектарах відповідно до сертифікату на
право на земельну частку (пай) серії ЧР
№0160527 від 22 січня 1997 року,
виготовленого на ім'я ОСОБА_2, вартістю
34772 грн., згідно витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки №288 від 07.03.2014
року. При проведенні паювання земель
колективної власності КСП «1-е Травня»
його мати була включена до списку осіб,
які мають право на отримання земельної
частки (паю) та їй була виділена
земельна ділянка площею 2,02 в умовних
кадастрових гектарах та видано
земельний сертифікат, який
зареєстрований в книзі реєстрації
сертифікатів на право на земельну
частку (пай) за №268. Державний акт не
виготовлявся в зв'язку зі смертю
матері. 02 жовтня 1991 року в
Шестеринській сільській раді
Лисянського району мати йому залишила
заповіт в його користь, яким вона
заповідала, що все її майно, яке буде
належати їй на день смерті заповіла
йому - ОСОБА_1. Він вважав, що оскільки
мати не виготовила державний акт на
земельну ділянку, то вона втратила на
нього право, а тому і не звертався до
нотаріальної контори. Восени 2013 року
він прочитав у газеті консультацію
юриста по земельним питанням і
зрозумів, що постільки він проживав
спільно з матір'ю до дня її смерті і
похоронив її то він фактично прийняв
спадщину. Коли він звернувся за
оформленням документів в нотаріальну
контору, то йому було відмовлено, про що
свідчить постанова про відмову у
вчиненні нотаріальних дій, в зв'язку з
тим, що в свідоцтві матері та довідках
сільської ради ім'я матері значиться як
«ОСОБА_2». Згідно словника власних імен
«ОСОБА_2» та «ОСОБА_2» це є одне ім'я. Він
позбавлений можливості оформити
спадщину через нотаріальну контору,
тому змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, просив задовольнити вимоги
з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позов визнав і
не заперечує проти його задоволення.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що заявлені вимоги
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

Згідно зі ст.548 ЦК УРСР в ред.1963 року, для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відповідно до ст. 560 ЦК, спадкоємці,
закликані до спадкоємства, можуть
одержати в державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття
спадщини свідоцтво про право на
спадщину.

З огляду на те, що позивач є спадкоємцем
за заповітом, який фактично прийняв
спадщину, але немає можливості її
оформити, тому за ним необхідно визнати
право власності на земельну частку
(пай), що належить ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи, що відповідач позов визнав
і не претендує на спадкове майно, а
позивач у встановленому законом
порядку прийняв спадщину, то позов слід
задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.534, 548, 549 Цивільного кодексу
України (1963р.), п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.06.1983 р.
"Про практику розгляду судами України
справ про спадкування", ст.ст.5, 10, 11, 57, 58,
60, 107, 174, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шестеринської
сільської ради Лисянського району
Черкаської області про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за
законом на земельну частку (пай)
розміром 2,02 в умовних кадастрових
гектарах відповідно до сертифікату на
право на земельну частку (пай) серії ЧР
№0160527 від 22 січня 1997, виготовленого на
підставі рішення Лисянської районної
державної адміністрації від 25.11.1996 року
№470 та зареєстрованого 29.01.1997 року у
Книзі реєстрації сертифікатів на право
на земельну частку (пай) за №268 на ім'я
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий суддя -
Н. В.
Бесараб