АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6892/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Болдирєва У. М. Доповідач -
Дерев'янко О.Г.Категорія 51
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Дерев'янка О.Г.

суддів - Черненквої Л.А.,
Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Філіній Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра»

на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 16 червня 2014 року

за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про витребування
трудової книжки, зміну дати звільнення,
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу, моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду із зазначеним позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» (далі за
текстом ПАТ «КБ Надра») вказуючи про те,
що з 03 вересня 2013 року працював у
відповідача на посаді головного
спеціаліста Сектору досудового
врегулювання Дніпропетровського
регіону відділу досудового
врегулювання Управління по роботі з
проблемною заборгованістю
Департаменту проблемних активів
роздрібного бізнесу.

30 квітня 2014 року він був звільнений з
роботи за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП
України. Оскільки відповідач в день
звільнення не видав йому трудову
книжку, позивач просив суд змінити дату
звільнення з 30.04.2014 року на фактичний
день видачі трудової книжки, видати
належним чином оформлену трудову
книжку, стягнути середній заробіток за
весь час вимушеного прогулу та
моральну шкоду в сумі 2000 грн. (а.с.1-2)

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 16 червня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково,
зобов'язано ПАТ «КБ Надра» змінити дату
звільнення з 30.04.2014 року на фактичний
день видачі трудової книжки, видати
ОСОБА_2 належним чином оформлену
трудову книжку, стягнуто середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
розмірі 8250 грн., моральну шкоду в
розмірі 300 грн. Допущено негайне
виконання рішення в частині стягнення
середнього заробітку за один місяць у
сумі 5225 грн. В задоволенні іншої
частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ
Надра» вказує на те, що судом при
ухваленні рішення порушено норми
матеріального та процесуального права,
тому апелянт просив рішення суду
скасувати, постановити нове рішення,
яким ОСОБА_2 в задоволенні позову
відмовити. (а.с.42-44)

Перевіривши матеріали заяви,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючі частково позовні вимоги
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
доведеності та обґрунтованості вимог
позивача, та наявності обставин
невидачі позивачу трудової книжки в
день звільнення, що є підставою для
стягнення на користь позивача
середнього заробітку у сумі 8250 грн. та
моральної шкоди 300 грн., зміни дати
звільнення.

Проте з такими висновками суду
першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням встановленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є зокрема: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

З матеріалами справи вбачається, що
наказом № 927-п від 30.08.2013 року ОСОБА_2
прийнято на роботу з 03.09.2013 р. на посаду
головного спеціаліста сектору
досудового врегулювання
Дніпропетровського регіону відділу
досудового врегулювання Управління по
роботі з проблемною заборгованістю
Департаменту проблемних активів
роздрібного бізнесу ПАТ «КБ Надра», що
фактично знаходиться в м. Павлограді
Дніпропетровської області. (а.с.16)

На підставі заяви позивача від
09.04.2014 року, наказом № 272-п від 11 квітня
2014 року ОСОБА_2 звільнений з роботи
30.04.2014 року згідно п.1 ст. 36 КЗпП України
(за угодою сторін) . ( а.с.4,16 зворот)

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП
України власник або уповноважений ним
орган зобов'язаний в день звільнення
видати працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в ст.. 116
КЗпП України.

Згідно з частиною 4 статті 235 КЗпП
України у разі затримки видачі
трудової книжки з вини власника або
уповноваженого ним органу
працівникові виплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції
«Про порядок ведення трудових книжок
працівників» затвердженої наказом
Міністерства праці України за № 58 від 29
липня 1993 року, зареєстрованої Мінюстом
України за № 110 від 17.08.1993 року, власник
або уповноважений ним орган
зобов'язаний видати працівнику його
трудову книжку в день звільнення з
внесеним до неї записом про звільнення.
При затримці видачі трудової книжки з
вини власника або уповноваженого ним
органа працівникові сплачується
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу.

Пункт 4.2. інструкції передбачає,
що пересилання трудової книжки поштою
з доставкою на зазначену адресу
допускається тільки за письмовою
згодою працівника.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999
року «Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці», не
проведення розрахунку з працівником у
день звільнення або, якщо в цей день він
не був на роботі, наступного дня після
його звернення з вимогою про
розрахунок є підставою для
застосування відповідальності,
передбаченої ст.. 117 КЗпП України.

Із пояснень позивача в судовому
засіданні вбачається, що 29.04.2014 року він
перебував у ПАТ «КБ Надра» м.
Дніпропетровська, та виконував дії
щодо підписання обхідного документа. В
цей же день його повідомлено, що
трудова книжка відповідно до заяви від
09.04.2014 року надійшла до відділення ПАТ
«КБ Надра» вул.. Сєрова, 11 м.
Дніпропетровська.

ОСОБА_2 пояснив апеляційному суду, що на
його прохання трудову книжку
працівники передали до відділення
банку, яке знаходиться у м.
Дніпропетровську по пр.. Карла Маркса.

30 квітня 2014 року, тобто останній
робочій день позивача, ОСОБА_2 з ранку
приїхав за отриманням трудової книжки
до відділення банку що розташовано по
вул.. Сєрова, 11, хоча йому час для
отримання книжки не встановлювався,
йому запропоновано забрати трудову
книжку у відділенні банку по пр.. Карла
Маркса, або наприкінці дня отримати її
у відділенні банка по вул.. Сєрова, 11.

Проте ОСОБА_2 пояснив, що він не став
забирати трудову книжку у відділенні
по пр.. Карла Марка, та не захотів
очікувати отримання трудової книжки
30.04.2014 року у відділенні по вул.. Сєрова
м. Дніпропетровська, та виїхав до м.
Павлограда.

Встановлено судом та не оспорюється
сторонами те, що ОСОБА_2 30.04.2014 року,
тобто в день звільнення отримано
розрахунок через банкомат.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 від 05.05.2014
року на ім'я Голови правління ПАТ «КБ
Надра», позивач виклав письмово
зазначені вище обставини, вказавши про
його прохання переслати трудову книжку
до відділення по вул.. Сєрова у м.
Дніпропетровську, передати її до
іншого відділення за його проханням, та
не зазначено причин за яких він не
отримав трудову книжку до кінця
робочого часу, проте зазначено про
безпідставну відмову у видачі трудової
книжки.

Вбачається також, що позивач в цій
заяві не зазначив а ні прохання, а ні
адресу для пересилання трудової
книжки, натомість висловив бажання
звернутись до суду із позовом щодо
стягнення середнього заробітку,
оскільки нібито станом на 17.00 годину
30.04.2014 року він її не отримав.(а.с.3)

Із пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається,
що позивачу пропонувалось забрати
трудову книжку в іншому відділенні
(куди він сам просив її передати), або
отримати її наприкінці робочого часу у
відділі кадрів, але це його не
влаштувало.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням
фактичних обставин, можна дійти
висновку про те, що обов'язок
відповідача видати ОСОБА_2 трудову
книжку можна було б вважати не
виконаним з вини ПАТ «КБ Надра», якщо б
відповідачем було відмовлено позивачу
у видачі трудової книжки наприкінці
робочого дня позивача, чи не надісланні
її позивачу за вказаною ним адресою.

Залишивши відділ кадрів в м.
Дніпропетровську без трудової книжки,
ОСОБА_2 виїхав до м. Павлограда у
відділення 0333 (м. Павлоград) де
перебував до кінця робочого часу, при
цьому позивач не міг не усвідомлювати
те, що у м. Павлограді в день звільнення
він трудову книжку отримати не зможе.

Таким чином, ОСОБА_2 не доведено
наявність перешкод з боку відповідача
ПАТ «КБ Надра» в отриманні ним трудової
книжки в день звільнення 30.04.2014 року,
переконливих доказів, що такий факт
дійсно мав місце позивачем не надано.

Отже, враховуючи викладене,
колегія суддів вважає, що вина
відповідача ПАТ «КБ Надра» в
неотриманні позивачем трудової книжки
в день звільнення 30.04.2014 р. не є
доведеною, а тому підстави для
задоволення позову ОСОБА_2 відсутні.

Вимоги позивача щодо зміни дати
звільнення з 30.04.2014 року на фактичний
день видачі трудової книжки не
ґрунтуються на законі.

За таких обставин рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 16 червня
2014 року підлягає скасуванню в цілому, з
ухваленням нового рішення, яким ОСОБА_2
у задоволенні позову до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про витребування
трудової книжки, зміну дати звільнення,
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу, моральної
шкоди - відмовити.

Керуючись ст.ст. 218, 303,307, 309,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» задовольнити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 16 червня 2014 року скасувати,
постановити нове рішення, яким ОСОБА_2 у
задоволенні позову до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про витребування
трудової книжки, зміну дати звільнення,
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу, моральної
шкоди - відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :