РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17903/14-ц

пр. № 2/759/6147/14

02 грудня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі

головуючого судді :
Лук'яненко Л.М.

при секретарі
Борей В.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и в:

В жовтні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення боргу. Посилався на те, що
14 листопада 2011 року позивач надав у
позику 40000, 00 гривень ОСОБА_2.

На підтвердження укладення Договору, а
також факту отримання суми Позики
Відповідачем було видано розписку від
14 листопада 2011 року. За умовами
Договору, а також виданої відповідачем
розписки останній повинен був
повернути позивачу позику в повному
обсязі у строк до 14 грудня 2011 року.

Проте, в порушення норм чинного
законодавства та умов Договору,
відповідач повернення позики не
здійснив та на день подання позовної
заяви продовжує користуватись
наданими в позику коштами.

Крім того позивач просить стягнути на
свою користь 3% річних у сумі 3 761,09
гривень та індекс інфляції у розмірі 7
348,00 гривень

Таким чином, загальна сума боргу
відповідача перед позивачем становить
55 109,09 гривень гривень.

Представник позивача в судове
засідання з»явився, просить стягнути з
відповідача заборгованість, судові
витрати понесені позивачем при подачі
позову.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не відомі.

Відповідач у судове засідання
з'явилася, підтвердила, що кошти в
позивача брала, не повернула, позовні
вимоги визнала.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Згідно цих вимог закону судом
встановлено, що 14 листопада 2011 року
позивач надав у позику 40000, 00 гривень
ОСОБА_2.

Відповідач зобов"язалась повернути
позивачу через один місяць з
відсотками в розмірі 44 000, 00 гривень.

На підтвердження укладення Договору, а
також факту отримання суми Позики
Відповідачем було видано розписку від
14 листопада 2011 року. За умовами
Договору, а також виданої відповідачем
розписки останній повинен був
повернути позивачу позику в повному
обсязі у строк до 14 грудня 2011 року. (а.с.
6)

Проте, в порушення норм чинного
законодавства та умов Договору,
відповідач повернення позики не
здійснив та на день подання позовної
заяви продовжує користуватись
наданими в позику коштами.

Згідно ч.І ст.1048 Цивільного кодексу
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Суд вважає за доцільне стягнути розмір
трьох процентів річних за час
прострочення з 14.12.2011 р. по 21.10.2014 р (1040
день) становить: у сумі 3 761,09 гривень та
індекс інфляції у розмірі 7 348,00 гривень

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
позики та Цивільного кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння заміна
його умов не допускається.

Таким чином загальна сума боргу
відповідача складає: 55 109,09 гривень і
складається з - 3 761,09 гривень та індекс
інфляції у розмірі 7 348,00 гривень.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного
кодексу України (надалі ЦК України) за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Принцип повернення, строковості та
платності означає, що кредит має бути
поверненим позичальником банку у
визначений кредитним договором строк з
відповідною сплатою за його
користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір в розмірі 551,09 гривень.

Враховуючи викладене суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 546, 549-552 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213-215 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, ПІК НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1,
що проживає, за адресою: АДРЕСА_2, ІН
НОМЕР_2 - суму позики 44 000,00 гривень, 3
761,09 гривень - три проценти річних за
весь час прострочення, індекс інфляції
у розмірі 7 348,00 гривень, судовий збір в
розмірі 551,09 гривень, а всього 55 660 (
п'ятдесят п'ять тисяч шістсот
шістдесят) гривень 18 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Святошинський районний суд міста
Києва, яка подається протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя

Лук'яненко Л.М.