Справа № 466/1899/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 листопада 2014 року
Шевченківський районний суд м.
Львова

в складі: головуючого судді
Свірідової В.В.

при секретарі
Піцик О.В.

з участю представника позивача ЛКП
Глинського С.М.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Львові цивільну справу за
позовом ЛКП „Балатон-409" до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за квартирну плату та комунальні
послуги,-

ВСТАНОВИВ:

26.03.2014року ЛКП «Балатон-409» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, в якому
просить постановити рішення, яким
стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4
заборгованість за житлово-комунальні
послуги на користь ЛКП «Балатон-409»
згідно розрахунку заборгованості в
сумі 10980,85 грн. та судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що на обслуговуванні ЛКП
«Балатон-409» знаходиться будинок
АДРЕСА_1 в м. Львові, який знаходиться на
обслуговуванні ЛКП «Балатон-409».
Відповідачі проживають у квартирі №25
цього будинку, а тому повинні своєчасно
вносити квартплату та плату за
комунальні послуги. Однак, вони
порушили дані вимоги законодавства і
допустили заборгованість в розмірі
10980,85 гривень, а саме: за гарячу воду -
2343,00 гривень, центральне опалення - 7902,95
гривень, утримання будинку та при
будинкової території 731,90 гривень.

В судовому засіданні представник
позивача ЛКП «Балатон-409» Глинський С.М.
позовні вимоги підтримав повністю,
давши пояснення аналогічні тим, що
викладені в поданій до суду позовній
заяві та у відзиві на заперечення проти
позову. Просив позов задовольнити.

В судове засідання відповідачка
ОСОБА_4 не з"явилась, надавши доручення
на представлення своїх інтересві
ОСОБА_3

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
та його представник адвокат ОСОБА_5, яка
також є представником відповідача
ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, проти
позову заперечили повністю та просили
винести рішення, яким відмовити у
стягненні з відповідачів
необгрунтовано нараховані кошти. З
нарахуванням заборгованості за
житлово-комунальні послуги (гаряча
вода та центральне опалення) за період
з 05.03.2009 року по 02.2011 року відповідачі
не погоджуються, оскільки такі послуги
позивачем їм не надавалися, договір про
надання житлово-комунальних послуг не
укладався. Не погоджуються також з
нарахуванням заборгованості за
утримання будинку та прибудинкової
території в сумі 731, 90 грн., оскільки
оплачують за таку послугу згідно
квитанцій в повному обсязі.

На адресу суду 13.05.2014р. від відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 надійшла заява про
застосування строків позовної
давності до вимог позивача.(а.с.21).

Заслухавши пояснення представника
позиваач,відповідача та представника
відповідачів, вивчивши та дослідивши
об"ективні докази у справі,суд
вважає,що позовні вимоги до
задоволення не підлягають з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України,
завдання цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Судом встановлено,що на обслуговуванні
ЛКП «Балатон-409» знаходиться будинок
АДРЕСА_1 в м.Львові. Споживачами послуг
являються мешканці будинку, які
здійснюють оплату наданих послуг на
рахунок ЛКП.

Відповідно до ст. 66, 68 Житлового кодексу
України та прав і обов'язків громадян у
сфері надання житлово-комунальних
послуг, затверджених державним
комітетом України по
житлово-комунальному господарству від
02.10.1998р., власники, наймачі, орендарі
жилих приміщень повинні сплачувати
свою частку витрат у загальних
витратах на утримання будинку
пропорційно до займаної площі та у
встановлений строк.

Для здійснення оплати комунальних
послуг мешканцю квартири № 25 у
вищевказаному будинку відкрито
особовий рахунок.

Відповідно до довідки ЛКП «Балатон-409»
№ 313 від 24.03.2014р. відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 зареєстровані та проживають в
квартирі № 25 будинку АДРЕСА_1 в м.
Львові, який знаходиться на
обслуговуванні ЛКП «Балатон-409»,
відповідач ОСОБА_4 з 1985 року, а
відповідач ОСОБА_2 з 1988р. Власником
даної квартири є відповідач
ОСОБА_2.(а.с.2)

Відповідачі протягом січня 2007-лютого
2011 років частково не сплачували
витрати за отримані житлово-комунальні
послуги, внаслідок чого виникла
заборгованість у розмірі 10980,85 грн.
(витрати за гаряче водопостачання -
гаряча вода у розмірі 2343,00 грн., витрати
за теплопостачання - центральне
опалення у розмірі 7902,95 грн., витрати за
утримання будинку та прибудинкової
території у розмірі 731,90 грн.), що
підтверджується розрахунком
заборгованості.(а.с.3-8).

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Львова від 21 червня 2010 року по
справі № 2н-3917/2010р. скасовано судовий
наказ, виданий суддею Шевченківського
районного суду м. Львова від 25 грудня 2009
року за заявою ЛКП «Балатон-409» про
видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_2, ОСОБА_4 заборгованість за
комунальні послуги та судовий
збір.(а.с.10).

Ухвалою судді Шевченківського
районного суду м.Львова від 01.10.2013р. у
справі №466/7436/13-ц у прийнятті заяви ЛКП
«Балатон-409» про видачу судового наказу
про солідарне стягнення з ОСОБА_2,
ОСОБА_4 заборгованості за
житлово-комунальні послуги
відмовлено.(а.с.9.)

Позивач стверджує, що надає споживачам
послуги за встановленими тарифами
(цінами), однак у підтвердження своїх
позовних вимог не надає жодних доказів
цього.

Відповідачі зазначають, що позивачем
починаючи з вересня 2006 року не
надаються житлово-комунальні послуги з
гарячого водопостачання та
центрального опалення, оскільки в 2006
році квартиру № 25 в будинку АДРЕСА_1 в
мЛьвові відключено від центрального
опалення та встановлено індивідуальне
опалення.Перед встановленням
індивідуального опалення -
двохфункційного котла парапетного
типу в квартирі № 25 будинку АДРЕСА_1 в м.
Львові, позивачем було складено акт
щодо визначення технічної можливості
встановлення котла від 15.08.2006р.

Відповідно до інформаційного листа ПАТ
«Львівгаз» від 16.09.2014р. №31/6-234 в
квартирі № 25 будинку АДРЕСА_1 в м.
Львові 05.03.2009 року ДП «Газсервіс»
встановлено лічильник газу та
присвоєно особовий рахунок № 6172264.
Починаючи з 05.03.2009 року нарахування за
використаний в квартирі газ
проводиться згідно показника газового
лічильника на підставі квитанцій про
оплату, що надсилаються безпосередньо
на адресу відповідачів ПАТ «ЛьвівГаз»,
про що свідчать квитанції про оплату за
послуги з газопостачання,які долучені
судом до матеріалів справи(а.с.90-93)

к вбачається з розрахунку
заборгованості, наданої позивачем,
заборгованість відповідачів виникла
до 01.2007року, а також в період з 01.2007 року
по 02.2011 року.

Позивач вважає, що звернувся до суду із
вимогою про стягнення боргу в межах
строку позовної давності, оскільки у
2009 році звертався до суду із заявою про
видачу судового наказу про стягнення
солідарно з відповідачів
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, витрат по сплаті судового
збору та витрат з
інформаційно-технічного забезпечення
(справа № 2н-3917/2010).

Згідно ст.68 Житлового кодексу України
власник (наймач) житла повинен
своєчасно вносити квартплату та плату
за комунальні послуги.

Згідно ст. 162 ЖК України плата за
комунальні послуги береться, крім
квартирної плати, за затвердженими в
установленому порядку тарифами. Наймач
зобовязаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Відповідно до вимог ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Жодних дій, що свідчили б про визнання
відповідачами боргу, як це передбачено
ч.1 ст.264 ЦК України, згідно
представленої роздруківки
заборгованості, ними не вчинялось.
Поважності підстав пропуску строку
позовної давності позивачем не
доведено.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

З розрахунку заборгованості за гарячу
воду, центральне опалення, утримання
будинку та прибудинкову територій
вбачається, що заборгованість виникла
ще до 01.01.2007 року та нарахування її
здійснювалося в період з 01.2007 року до
02.2011 року.

Позивач звернувся з позовом до суду
26.03.2014 року.

Таким чином, позивачем при подачі
позову з вимогами про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги пропущено позовну давність в
три роки.

Позивач із заявою про поновлення
позовної давності не звертався, про
наявність поважних причин пропуску
позовної давності не повідомляв.

Відповідно до ст. 267 ЦК України
наслідками пропущення строку позовної
давності є відмова у задоволенні
позову.

Правовідносини, що виникають між
виробниками, виконавцями, споживачами
у процесі створення, надання та
споживання житлово-комунальних послуг
є предметом регулювання спеціального
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги".

Згідно статті 19 цього Закону:

1. Відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

2. Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.

3. Виробник послуг може бути їх
виконавцем.

4. Особливими учасниками відносин у
сфері житлово-комунальних послуг є
балансоутримувач та управитель, які
залежно від цивільно-правових угод
можуть бути споживачем, виконавцем або
виробником.

Згідно статті 29 цього Закону,

1. Договір на надання
житлово-комунальних послуг у
багатоквартирному будинку укладається
між власником квартири, орендарем чи
квартиронаймачем та
балансоутримувачем або уповноваженою
ним особою.

2. У разі якщо балансоутримувач не є
виконавцем, він укладає договори на
надання житлово-комунальних послуг з
іншим виконавцем.

3. Процедура погодження умов договору
відбувається протягом одного місяця з
дня внесення проекту договору однією
із сторін.

При укладанні договору повинні бути
дотримані вимоги статті 26 цього Закону,
а саме: сторонами повинні бути
узгоджені вичерпний перелік
житлово-комунальних послуг, тарифи та
їх складові на кожну з цих послуг,
загальна вартість послуг; порядок
перерахунків розміру плати за
житлово-комунальні послуги в разі їх
ненадання або надання не в повному
обсязі, зниження їх якості; порядок
вимірювання обсягів та визначення
якості наданих послуг, тощо.

ри цьому повинен бути дотриманий
принцип відкритості, доступності та
прозорості структури цін/тарифів для
споживачів та суспільства.

На виконання вимог прикінцевих
положень цього Закону Кабінет
Міністрів України розробив і затвердив
Постановою № 560 від 12.07.2005 року, № 529 від
20.05.2009 року "Типовий договір про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій".

Згідно статті 208 ЦК України, у письмовій
формі належить вчиняти:

1) правочини між юридичними особами;

2) правочини між фізичною та юридичною
особою, крім правочинів, передбачених
частиною першою статті 206 цього
Кодексу;

3) правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу;

4) інші правочини, щодо яких законом
встановлена письмова форма.

Згідно ст. 638 ЦК України такий договір
може вважатися укладеним тільки після
досягнення сторонами в належній формі
згоди з усіх істотних умов договору,
тому в даному випадку, без письмового
договору нема ані юридичних підстав
для стягнення зобов'язань, ані самих
зобов'язань з оплати комунальних
послуг, та вбачається спір про право
між сторонами (п.3, ч.2, ст.100 ЦКУ).

Для підтвердження свого права вимоги
позивач повинен надати докази про те,
що:

- позивач є учасником правовідносин у
сфері житлово-комунальних послуг
(власник, споживач, виконавець,
виробник, балансоутримувач,
управитель);

- у позивача встановлені договірні
правовідносини з відповідачами, між
сторонами укладені письмові договори
на надання житлово-комунальних послуг,
які по формі та за змістом відповідають
Типовим договорам.

Також слід зазначити, що позивачем,
наводячи цифри суми вимог, не додано
жодного документу, який би
підтверджував виконання позивачем
зазначених у заяві poбiт (надання послуг)
у визначеному обсязі. Зазначені
документи були б нeoбxідні для
визначення достовірності здійснених
позивачем та отриманих відповідачами
послуг.

Тобто, належними доказами, відповідно
до Постанов Кабінету Міністрів України
від 20.05.2009 року № 529 та від 12.07.2005 року №
560, мають бути розрахунки витрат, акти
чи інші документи, які підтверджують
надання послуг.

Враховуючи наведене, суд вважає вимоги
безпідставними та такими, що не
підлягають до задоволення.

Таким чином, з огляду на вищенаведене,
та керуючись ст.ст. 19, 22, 55, 124
Конституції України, ст.ст. 100, 206, 208, 257,
261, 264, 267, 638 ЦК України, ст. ст. 10, 11,59, 60, 88,
169, 209, 212, 214, 215,218 ЦПК України, ст. 24, 59, 77,
162 ЖК України, Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні», ст.19
Законом України "Про
житлово-комунальні послуги», суд,-

ВИРІШИВ:

у задоволенні позовних вимог ЛКП
„Балатон-409" до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
солідарне стягнення заборгованості
за квартирну плату та комунальні
послуги в сумі 10 980 грн.85 коп. -
відмовити за безпідставністю
позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
апеляційного суду Львівської області
через Шевченківський районний суд
м.Львова шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя: В. В. Свірідова