АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа №210/4986/14-ц
інстанції-Костенко В.В.
Провадження №22-ц/774/2264/К/14
Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Михайлів Л.В.,
Зубакової В.П.,

при секретарі: Булах К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі згідно із
вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без
фіксації судового засідання
технічними засобами, без участі всіх
осіб, які беруть участь у справі,
апеляційну скаргу Саксаганського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції на ухвалу Дзержинського
районного суду м.Кривого Рогу від 05
вересня 2014 року, якою відмовлено у
задоволенні подання державного
виконавця Саксаганського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документу
боржника, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року державний
виконавець Саксаганського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Зікунова І.В. звернулася до
суду з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу боржника ОСОБА_2.

В обґрунтування своїх вимог державний
виконавець зазначила, що в провадженні
Саксаганського ВДВС на виконанні
знаходиться виконавчий лист № 2/435/1174
від 05.06.2012 року, виданий Саксаганським
районним судом м.Кривого Рогу про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів у розмірі ? частини усіх
видів його заробітку на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Боржником в
добровільному порядку виконавчий
документ не виконується, від виконання
рішення ухиляється. В ході проведення
виконавчих дій державним виконавцем
було встановлено, що боржник ОСОБА_2 з
20.04.2001 року мешкає у США.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 05 вересня 2014 року у
задоволенні подання державного
виконавця відмовлено.

Не погодившись з указаною ухвалою,
Саксаганський ВДВС Криворізького МУЮ
звернувся до суду із апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить ухвалу суду скасувати та
постановити нову ухвалу про
задоволення подання державного
виконавця.

Зокрема, апелянт посилається на те, що
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про недоведення
факту умисного ухилення боржника від
виконання рішення суду про стягнення з
нього аліментів, не взяв до уваги
довідку-розрахунок заборгованості
ОСОБА_2 по сплаті аліментів, яка
перевищує суму відповідних платежів за
шість місяців, що, на думку апелянта, є
підставою для тимчасового обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України.

Крім того, в апеляційній скарзі
Саксаганський ВДВС Криворізького МУЮ
посилається на те, що перебування
боржника на території іноземної
держави при наявності у нього
заборгованості по сплаті аліментів
може завдати шкоди правам дитини, на
утримання якої стягнуто аліменти.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання
державного виконавця Саксаганського
ВДВС про тимчасове обмеження боржника
у виїзді за межі України без вилучення
паспорту, суд першої інстанції виходив
з відсутності правових підстав для
задоволення вказаного подання.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (далі -
Конвенція), який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в Конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цих прав не може бути встановлено
жодних обмежень, крім тих, що
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені
правовідносини регулюються ст. 313
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої фізична особа має право на
свободу пересування.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів в
Україні покладається на державну
виконавчу службу (далі - ДВС).

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець має право у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно з вимогами статті 6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України"
ухилення громадянина від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи) або якщо щодо
нього діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання, є підставою для
тимчасової відмови громадянину у
виїзді за межі України.

Частиною 1 статті 377-1 ЦПК України
передбачено, що питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, в
провадженні Саксаганського ВДВС на
виконанні знаходиться виконавчий лист
№ 2/435/1174 від 05.06.2012 року, виданий
Саксаганським районним судом м.Кривого
Рогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліментів у розмірі ? частини
усіх видів його заробітку на утримання
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

30.07.2012 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, копія якого
направлена сторонам виконавчого
провадження.

17.08.2012 року державним виконавцем
направлено подання щодо оголошення в
розшук боржника ОСОБА_2, яке було
задоволено ухвалою Саксаганського
районного суду м.Кривого Рогу 11.09.2012
року, у зв'язку з чим виконавче
провадження було зупинено.

31.01.2013 року до Саксаганського ВДВС
надійшло повідомлення з
Саксаганського РВ КМУ про те, що
боржник ОСОБА_2 з 20.04.2001 року мешкає у
США, у зв'язку виконавче провадження
було поновлено.

Заборгованість по аліментам станом на
28.08.2014 року складає 47936,92 грн.

Однак, звертаючись до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України, державний виконавець
Саксаганського ВДВС не надав доказів
того, що боржник ОСОБА_2 свідомо, умисно
ухиляється від виконання рішення суду
про стягнення з нього аліментів на
користь ОСОБА_3 на утримання сина,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Натомість, як вбачається з довідки
Саксаганського РВ КМУ УМВС України від
16.01.2013 року, боржник ОСОБА_2 з 20.04.2001 року
мешкає у США. В матеріалах справи
відсутні відомості щодо вручення
боржнику постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Тобто, державним виконавцем
Саксаганського ВДВС не надано суду
належних та допустимих доказів на
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання своїх боргових
зобов'язань і відомостей про
обізнаність боржника щодо наявності
відкритого виконавчого провадження та
строків його добровільного виконання.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення подання державного
виконавця Саксаганського ВДВС про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон ОСОБА_2

У зв'язку з чим, доводи апеляційної
скарги Саксаганського ВДВС в цій
частині не беруться до уваги колегією
суддів.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд не взяв до уваги довідку-розрахунок
заборгованості ОСОБА_2 по сплаті
аліментів, яка перевищує суму
відповідних платежів за шість місяців,
що, на думку апелянта, є підставою для
тимчасового обмеження боржника у праві
виїзду за межі України, також не можуть
бути взяті до уваги колегією суддів,
оскільки державним виконавцем не
надано доказів обізнаності боржника
щодо наявності у нього такої
заборгованості та його умисного
ухилення від її сплати.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що перебування боржника на території
іноземної держави при наявності у
нього заборгованості по сплаті
аліментів може завдати шкоди правам
дитини, на утримання якої стягнуто
аліменти, не береться до уваги колегією
суддів, так як не є підставою для
задоволення подання державного
виконавця про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
Саксаганського ВДВС відхилити, а
ухвалу суду першої інстанції на
підставі п.1ч.1ст.312 ЦПК України,
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307,п.1ч.1ст.312, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Саксаганського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 05 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: