Справа № 461/3644/13
Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/3338/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді Савуляка
Р.В.,

суддів: Бермеса І.В.,
Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Азенко
М.В.,

без участі сторін, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2, подану в інтересах
ОСОБА_3 на рішення Галицького районного
суду м. Львова від 14 березня 2014 року у
справі за позовом кредитної спілки
«Християнська Злагода» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 14 березня 2014 року позов
задоволено.

Поновлено КС "Християнська злагода"
строк звернення до суду.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КС
"Християнська злагода" 33 600, грн.
заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
336,00 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2, який діє
в інтересах ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що бездіяльність позивача та не
вчинення ним жодних дій для отримання
копій документів, та відповідного не
звернення до посадових осіб органів, що
провадили дізнання та досудове
слідство в зазначених кримінальних
справах не може бути причиною визнання
пропуску строку позовної давності
поважним, оскільки об'єктивно залежало
від волі та дій самого позивача, що є
юридичною особою із постійно діючими
органами управління.

Вважає, що суд при прийнятті рішення
вийшов за межі повноважень визначених
ч.5 ст. 267 ЦК України, та протиправно
поновив строк, встановлений нормами
матеріального права, захистивши
ніби-то порушене право у спосіб не
передбачений законом.

Просить рішення Галицького районного
суду м. Львова від 14 березня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

Сторони по справі у судове засідання не
з'явилися, хоч і були повідомлені про
час і місце судового засідання у
встановленому законом порядку, відтак,
у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом та матеріалами справи
встановлено, що 14.12.2006 року між КС
«Християнська злагода» та ОСОБА_3 було
укладено договір №499 про надання
кредиту. Відповідно до пункту 1.1
договору кредитодавець зобов'язався
надати позивальнику споживчий кредиту
розмірі 21000,00 грн., що є еквівалентом
4158,42 доларів США, строком на 12 місяців, з
14.12.2006 року по 14.12.2007 рік, із сплатою 60%
річних, а позичальник зобов'язався
повернути отриманий кредит, сплатити
проценти за користування кредитом та
інші платежі за кредитним договором у
розмірі і термінах встановленими
договором./а.с.4-9/

Відповідно до видаткового касового
ордеру позивачем перераховано
відповідачу гроші в сумі 21000,00 грн. /а.с.
10/.

Отже, позивач частину своїх зобов'язань
перед відповідачем виконав повністю.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов`язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов`язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу
України.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Встановлено, що заборгованість
відповідача перед позивачем становить
33600,00 грн. / 21000,00 грн. боргу по кредиту та
12600.00 гри. по відсотках /.

Дані обставини справи стверджуються
також іншими матеріалами справи які не
викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх
сукупності, суд першої інстанції
дійшов висновку, що позовні вимоги
знайшли своє повне ствердження в
судовому засіданні, а тому підлягають
до задоволення.

З огляду на наявні в матеріалах справи
докази, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції.

Встановивши порушення кредитного
зобов`язання з боку ОСОБА_3 судом
правильно застосовано відповідні
норми Цивільного кодексу України до
спірних правовідносин.

Щодо вимог апеляційної скарги в
частині необхідності застосування
трьохрічного строку позовної давності,
то такі є необґрунтованими.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутись до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно з ч.1 та ч.5 ст.261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатись про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.
За зобов`язаннями визначеними строком
виконання перебіг строку позовної
давності починається зі спливом строку
виконання.

З урахуванням наведеного, перебіг
трьохрічного строку позовної давності
у спірних правовідносинах слід
відраховувати з наступного дня після
настання строку виконання кредитного
зобов`язання, тобто з 14.12.2007р. .

Відтак, належним виконанням
зобов`язання є виконання такого
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, зокрема у терміни, зазначені у
графіку погашення заборгованості та з
додержанням кінцевого терміну
виконання зобов`язання - погашення
останньої частини кредиту.

З матеріалів справи убачається пропуск
позивачем строку позовної давності.

Суд, врахувавши поважність причин
пропуску такого, обгрунтовано
задовольнив клопотання про його
поновлення. Судом першої інстанції
взято до уваги ту обставину, що 16.03.2009р.
СУ ГУ МВСУ у Львівській області
порушено кримінальну справу за фактом
заволодіння коштами КС «Християнська
злагода», упродовж березня 2009 р. були
вилучені документи, що стосуються
діяльності спілки, в тому числі щодо
отримання ОСОБА_4 кредиту згідно
договору №499 від 14.12.2009 року.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
підставність клопотання представника
позивача про поновлення пропущеного
строку подачі позову до суду, оскільки
строк був пропущений з поважних причин,
внаслідок неможливості подання,
вчасно, позову через відсутність
кредитної справи відповідача у зв'язку
з її вилученням правоохоронними
органами на тривалий час.

Будь-яких інших належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції, передбачених
статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали
доказове значення та заслуговували на
увагу, чи порушень норм процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України,
апелянтом не представлено.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив характер спірних
правовідносин, дав належну оцінку
доказам, які є в матеріалах справи,
встановив фактичні обставини справи,
правильно застосував матеріальний
закон, під час розгляду справи не
допустив порушень процесуального
закону, доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими і не спростовують
висновків суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити, рішення
суду залишити без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313,
п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану в
інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 14 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий :
Савуляк Р.В.

Судді:
Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.