Справа № 184/2193/14-ц
Номер провадження 2/184/504/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2014м.
ОрджонікідзеОрджонікідзевський
міський суд Дніпропетровської області
в складі:

головуючої судді - Горбенко Н.В.,

при секретарі - Попівніч Н.І.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Орджонікідзе цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу та про розподіл
спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
зазначеним позовом і просить суд
розірвати шлюб, укладений між нею і
відповідачем, який був зареєстрований
24.11.2012 року в Ленінському відділі
державної реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області, актовий
запис № 545, а також розділити спільно
нажите майно, визнавши за нею право
власності на 12 частину грошових вкладі
на ім'я ОСОБА_3 на депозитних вкладах
ПАТ КБ «ПриватБанк» в
м.Дніпропетровськ.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка посилається на те, що з
ОСОБА_3 вона перебуває в
зареєстрованому шлюбі з 24.11.2012 року.
Шлюб зареєстрований в Ленінському
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану Дніпропетровського
міського управління юстиції у
Дніпропетровській області, актовий
запис № 545. Дітей від шлюбу у них немає.
Шлюб виявися невдалим та нетривалим. З
червня 2013 року вони не підтримують
сімейних та подружніх відносин, а 05.07.2013
року вона пішла від чоловіка. Після
припинення їхнього сумісного життя
вони не підтримують ніяких відносин. На
час припинення сумісного життя усе
спільно нажите ними майно залишилося у
відповідача. Так їм на весілля було
подаровано грошові кошти на суму
більше 30 000 грн., які є спільним майном
подружжя, оскільки були подаровані ним
обом. Вказані грошові кошти вони
вирішили покласти в банк на депозитний
вклад. Відповідач звернувся до ПАТ КБ
«ПриватБанк» з заявою №SAMD №9538
від 14.01.2013 року про оформлення вкладу
«Стандарт 12 мес.». На підставі його
заяви був укладений договір, яким
передбачено, що вклад відкритий на 366
днів, по 14.01.2014 року під 18% річних.
Вказані грошові кошти, а саме 30тис.грн.,
вони 14.01.2013 року внесли на депозитний
вклад на ім'я відповідача в одному з
відділень ПАТ КБ «ПриватБанк» в
м.Дніпропетровську. Окрім вказаного
депозитного вкладу в національній
валюті, вона з відповідачем внесли на
його валютний рахунок також в одному з
відділень КБ «ПриватБанк»
м.Дніпропетровськ в той же період 1320
доларів США. Вона передала відповідачу
1300 доларів США, щоб він поклав під
відсотки грошові кошти на свій рахунок.
14.01.2013 року на підставі заяви
відповідача №SAMD №9277 від 14.01.2013
року на ім'я ОСОБА_3 в ПАТ КБ
«ПриватБанк» був оформлений договір на
валютний вклад «Стандарт 12 мес» НОМЕР_5.
Відповідно до вказаного договору
валютний вклад на суму 1320 доларів США
відкритий на 366днів по 14.01.2014 року під 10%
річних. Після припинення сумісного
проживання усі грошові кошти
залишилися тільки в користуванні
відповідача. Він та батьки відповідача
заявили їй, що вона не має жодних прав
на вказані грошові кошти, оскільки вони
знаходяться на рахунках відповідача і
є його приватною власністю. Після того,
як вона пішла від відповідача, він
достроково розірвав банківські
договори та зняв усі грошові кошти. Той
факт, що вона з відповідачем останній
раз бачилась 05.07.2013 року можуть
підтвердити свідки, оскільки того дня
вона перевезла свої особисті речі з
будинку ум.Дніпропетровську де
проживали у батьків відповідача до
м.Орджонікідзе за місцем своєї
реєстрації і її батьків, де проживала
до 31.08.2013 року, після чого поїхала на
роботу в м.Київ. Ніяких грошових коштів,
отриманих з банку відповідач їй не
надавав і не мав наміру надавати.
Банківські договори він розірвав саме
для того, щоб у судовому порядку вона не
здійснила поділ сумісно нажитого
майна. Просить суд, розірвати шлюб
укладений з відповідачем 24.11.2012 року.
Крім того здійснити розподіл спільно
нажитого майна подружжя між нею та
відповідачем, визнавши за нею право
власності на 1/2 частину грошових
вкладів на ім'я ОСОБА_3 на депозитних
вкладах ПАТ КБ «ПриватБанк» в
м.Дніпропетровськ, а саме: на 1/2 частку
банківського вкладу « Стандарт 12 мес.»
оформленого за заявою ОСОБА_3 № SAMD №
9538 від 14.01.2013 року на підставі якої
був укладений договір про депозитний
вклад НОМЕР_2 на 30 тисяч гривен та
стягнути з ОСОБА_3 на її користь 1/2
частину зазначеного вкладу у сумі 15
тисяч гривен, а також на 1/2 частку
банківського валютного вкладу «
Стандарт 12 мес.» оформленого за заявою
ОСОБА_3 № SAMD №9277 від 14.01.2013 року на
підставі якої був укладений договір
про депозитний вклад НОМЕР_5 на 1320
доларів США та стягнути з нього на її
користь

1/2 частину вказаних грошових коштів у
сумі 660 доларів США , що еквівалентно

8927,23 грн.. по курсу Національного банку
України станом на 22.09.2014 року (-840 USD)
1(один) долар США=13,5261 грн.). Крім того
просить стягнути з відповідача витрати
по справі, а саме судовий збір та
витрати на оголошення в газеті.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, однак від неї надійшла заява
про розгляд справи без її участі, за
участі її представника та про
підтримання позову.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов ОСОБА_2
підтримала та просила його
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з,явився, про день та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином. Від нього надійшла заява про
розгляд справи без його участі, у якій
він надав пояснення по суті справи. В
заяві зазначено, що у зв'язку з ухвалою
суду від 24.07.2013 р. про накладення арешту
на його банківські вклади (рахунки),
з'явитись на розгляд справи не може, так
як не має на даний час можливості
використовувати заробітну плату для
існування, які належать йому у ПАТ
"Приватбанк". ОСОБА_2 надала неправдиві
свідчення, які не мають доказової бази
та зазіхає на його цивільні права та
зазначені особисті грошові вклади, які
не являються спільним майном подружжя.
Фактично у шлюбі разом з позивачкою він
прожив не більш 2-х місяців, так як він
був на заробітках. За ці два місяці вони
не мали змоги нажити спільне майно.
Звертає уваги суду, що позивачка
починаючи з січня 2012 року знаходилася
на його утриманні, оплачував власним
коштом: оренду квартири, їжу, одежу і то
що, про що має відповідні розрахункові
чеки. Позивачка особисто не передавала
йому грошей: ні у гривні, ні у доларах
США, оскільки їх не мала. У другий
половині червня 2013 року, позивачка
поїхала відпочивати на море та
самостійно витратила на себе їхні
спільні кошти. Повернувшись з
відпочинку, позивач влаштувала
скандал, який і призвів до остаточного
розриву стосунків. Засвідчує, що він у
досудовому порядку віддав другу
частину коштів 08.07.2013 у розмірі 15 000грн
та 650 доларів США, знявши з особистих
рахунків в розрахунок того, що
позивачка надала згоду на розірвання
шлюбу через відділ ДРАЦС
м.Дніпропетровська. Однак ОСОБА_2
обдурила його і від розірвання шлюбу
через відділ ДРАЦС м. Дніпропетровськ,
після отримання грошей відмовилась,
повідомивши, що згоду на розірвання
шлюбу вона надасть тільки в тому разі,
якщо він доплатить кошти, бо через суд
вона відсудить більше. Позивачка
від'їжджаючи забрала всі свої речі та
взяла його особисті кошти з серванту у
розмірі 6000 грн., а також його нові речі,
які досі не повернула. Розділенні у
досудовому порядку кошти належали йому
особисто, так як після звільнення в
конці грудня з роботи він отримав
гроші. Крім цього вказані в позові
позивачкою рахунки на його ім'я є
особистими заощадженнями, які
сформовані власним коштом з 2009 року.
14.01.2013 року переоформлювались договори,
які були укладені з 02.12.2009 і 19.04.2011
відповідним чином за 1-2 роки до
одруження. Вклади починаючи з 2009 року,
пролонгуються кожний послідуючий рік,
таким чином вони є особистою його
приватною власністю до шлюбу і не мають
ніякого відношення до подарованих на
весіллі грошей, нажаль позивачка це
приховала від суду, про що він має
документально підтвердженні факти.
Вважає, що ОСОБА_2 не має право на 1/2
частину зазначених у позові грошових
коштів. Тому просить розірвати шлюб з
ОСОБА_2, в частині позову про поділ
сумісно нажитого майна відмовити, крім
того стягнути з позивачки на його
користь 30 000грн. моральної шкоди,
оскільки він втратив постійне місце
роботи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4
пояснила, що вона є матір'ю позивачки.
04.07.2013 року їй подзвонила донька та
попросила, щоб вона приїхала і забрала
її. Вона взяла таксі та 05.07.2013р. забрала
її додому в м.Орджонікідзе. При цьому її
донька забрала лише свої особисті речі.
ОСОБА_3 не давав доньці жодних грошових
коштів. З липня 2013 року її донька та
ОСОБА_3 не бачились. Їй відомо, що кошти
які їм подарували на весіллі ОСОБА_3
поклав на депозит на своє ім'я у банк.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснив, що він є дідусем позивачки. Зі
свої чоловіком його онука не проживає з
05.07.2013 року, цю дату він добре
запам'ятав, оскільки за 2 тижні до цього
померла його дружина. Він разом зі
своєю донькою їздили до
м.Дніпропетровська і забирали онуку
від чоловіка, онука забрала лише
особисті речі, а ОСОБА_3 сказав, що гроші
їй не поверне.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6
пояснила, що вона знайома з ОСОБА_2 та її
матір'ю ОСОБА_4 06.07.2013р. вона зустріла
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по вул.Калініна в
м.Орджонікідзе, в ході розмови ОСОБА_4
пояснила, що вона розійшлася із
чоловіком і тепер живе з батьками.
Також їй відомо, що пізніше вона
поїхала в інше місто.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7
пояснила, що вона знайома з ОСОБА_2 та її
матір'ю ОСОБА_4 Раніше вони були
сусідами, поздоровляють один одного з
днем народження. 05.07.2013р. їй
зателефонувала ОСОБА_4 привітала її з
днем народження та повідомила, що вона
ОСОБА_4 привезла додому, що та
розійшлася з чоловіком. Вона ж
запросила її на день народження. А
через 7-10 днів зустріла її в місті.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8
пояснила, що вона знайома з ОСОБА_2, вона
онука його сусіда по гаражу. 05.07.2013р. він
бачив вивантажені мішки, кухонні меблі,
стіл, табурети. Біля них була ОСОБА_2 та
її матір ОСОБА_4, йому пояснили, що то
майно з м.Дніпропетровська.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9
пояснила, що вона знайома з ОСОБА_2 та її
матір'ю ОСОБА_4 Зі слів ОСОБА_4 їй відомо,
що ОСОБА_2 розійшлася зі своїм
чоловіком.

Відповідно до ч.3 ст.109 Сімейного
Кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружині
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їхні особисті та
майнові права, а також права їхніх
дітей.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення свідків, вважає,
що позовні вимоги про розірвання шлюбу
на підставі ст.ст.109, 110, 112 Сімейного
Кодексу України підлягають
задоволенню, так як в ході судового
засідання встановлено, що з 24 листопада
2012 року сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі, від якого дітей
немає. Шлюб сторін носить формальний
характер, сторони з липня 2013 року
шлюбних відносин не підтримують і
спільно не проживають.

Позов про розподіл спільного майна
подружжя на підставі ст.ст.60, 63, 68-70
Сімейного Кодексу України також
підлягає задоволенню, так як в ході
судового засідання встановлено, що на
час припинення сумісного життя 05.07.2013р
усе спільно нажите подружжям майно
залишилося у відповідача. Грошові
кошти на суму більш 30 тис.грн є спільним
майном подружжя, постільки тому що
були подаровані їм обом на весіллі.
Вказані грошові кошти вони покласти в
банк на депозитний вклад. Відповідач
звернувся до ПАТ КБ « Приватбанк» з
заявою №SAMD №9538 від 14.01.2013 року про
оформлення вкладу «Стандарт 12 мес.». На
підставі його заяви був укладений
договір, яким передбачено, що вклад
відкритий на 366 днів, по 14.01.2014 року під
18% річних. Вказані грошові кошти (30
тис.грн.) в період сумісного проживання
подружжя були внесені 14.01.2013 року на
депозитний вклад НОМЕР_2 на ім'я
відповідача в одному з відділень ПАТ КБ
«Приватбанк» в м.Дніпропетровську, що
підтверджується документально.
Відповідно до укладеного договору
банком на ім'я відповідача був
відкритий особистий рахунок на вклад
НОМЕР_3, а також рахунок - карта для
нарахування процентів по вкладу
НОМЕР_4.

Окрім вказаного депозитною вкладу в
національній валюті, позивачка з
відповідачем внесли на його валютний
рахунок також в одному з відділень КБ
«Приватбанк» м.Дніпропетровськ в той
же період 1320 доларів США. Позивачка
особисто передала відповідачу 1300
доларів США для того, щоб він під
проценти поклав валютний рахунок в ПАТ
КБ «Приватбанк». 14.01.2013 року на підставі
заяви відповідача № SAMD №9277 від
14.01.2013 року на ім'я ОСОБА_3 в ПАТ КБ
«Приватбанк» був оформлений договір на
валютний вклад «Стандарт 12 мес.»
НОМЕР_5. Відповідно до зазначеного
договору валютний вклад на суму 1320
доларів США відкритий на 366 днів, по
14.01.2014 року під 10% річних. Відповідно до
укладеного договору банком на ім'я
відповідача був відкритий особистий
рахунок на вклад НОМЕР_6, а також
рахунок - карта для нарахування
процентів по вкладу НОМЕР_7. Після
припинення сумісного життя усі ці
грошові кошти залишилися тільки в
користуванні відповідача. Пояснення
відповідача, що його дружина нібито не
має ніяких прав на вказані грошові
кошти і тому є тільки його приватною
власністю, не мають ніякого підґрунтя і
нічим не підтверджуються. Оскільки
відповідач не надав доказів про це.
Однак в матеріалах справи (а.с.130) є
довідка про те, що вказані вклади були
розірвані достроково 08.07.2013 року, тобто
після того, як позивачка пішла від
відповідача.

Ці обставини підтверджуються копією
свідоцтва про шлюб (а.с.3), копіями
депозитних договорів на ім'я ОСОБА_3
(а.с.57-64), виписками по особовому рахунку
(а.с.77-85), довідкою (а.с.130).

Окрім того, поясненями свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
підтверджується той факт, що саме
05.07.2013року вони дізналися та бачили, що
ОСОБА_2 приїхала із м.Дніпропетровська
від свого чоловіка до м.Орджонікідзе зі
своїми речами та стала проживати з
батьками і більше до чоловіка не
поверталась. Поясненя відповідача про
те, що він вважає всі грошові кошти
своїм особистим майном, спростовуються
документами, наданими Приватбанком , з
яких вбачається , що всі грошові кошти
були внесені на рахунки відповідача
після реєстрації шлюбу під час
сумісного проживання сторін.

Посилання позивача на те, що він у
досудовому порядку віддав другу
частину коштів 08.07.2013 у розмірі 15 000грн
та 650 доларів США, знявши з особистих
рахунків в розрахунок того, що
позивачка надала згоду на розірвання
шлюбу через відділ ДРАЦС
м.Дніпропетровська, у суду викликає
сумніви і не може бути підставою для
відмови у позові позивачці, постільки
відповідач не надав суду щодо цього
ніяких доказів.

Відповідно до ст.60 СК України,
вважається, що кожна річ, набута за час
спільного проживання, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності цих осіб.

Відповідно до ст.63 СК України, дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Відповідно до ст.68 СК України,
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина
і чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Тому суд вважає, що позивачка має право
на 1/2 частину зазначених грошових
коштів, які є спільним майном подружжя.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає,
що для збереження сім'ї між сторонами
немає підстав, шлюб необхідно
розірвати.

Здійснити розподіл спільно нажитого
майна подружжя, визнавши за позивачкою
право власності на 12 частину спільно
нажитого майна подружжя, а саме1/2
частину грошових вкладів на ім'я ОСОБА_3
на депозитних вкладах в ПАТ КБ
«Приватбанк» в м.Дніпропетровськ,
банківського вкладу «Стандарт 12 мес.»,
оформленого за заявою ОСОБА_3 №SAMD
№9538 від 14.01.2013 року та
банківського валютного вкладу
«Стандарт 12 мес.», оформленого за
заявою ОСОБА_3 №SAMD 9277 від 14.01.2013
року, на підставі якої був укладений
договір про депозитний вклад НОМЕР_5 та
стягнути з відповідача 15 000грн. по
вкладу «Стандарт 12 мес.» та 8 927,23грн. по
банківському валютному вкладу
«Стандарт 12 мес.».

Керуючись ст.ст.60, 63, 68-70, 109-112
Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60,
209-213 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Шлюб, зареєстрований 24.11.2012 року в
Ленінському відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області за актовим
записом №545 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, від
якого дітей немає, розірвати.

Прізвище позивачці присвоїти її
дошлюбне «Воронкова».

Здійснити розподіл спільною майна
подружжя між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визнавши
за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину
грошових вкладів на ім'я ОСОБА_3 на
депозитних вкладах в ПАТ КБ
«Приватбанк» в м.Дніпропетровськ, а
саме: на 1/2 частку банківського вкладу
«Стандарт 12 мес.», оформленого за
заявою ОСОБА_3 №SAMD №9538 від 14.01.2013
року, на підставі якої був укладений
договір про депозитний вклад
№362657857 на 30 000 гривен та стягнути з
ОСОБА_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_2 ( ЄДРПОУ НОМЕР_8) 12 частину
зазначеного вкладу у сумі 15 000
(п'ятнадцять тисяч) гривен.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частку банківського валютного вкладу
«Стандарт 12 мес.», оформленого за
заявою ОСОБА_3 №SAMD 9277 від 14.01.2013
року, на підставі якої був укладений
договір про депозитний вклад НОМЕР_5 на
1320 доларів США та стягнути з ОСОБА_3
(ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (
ЄДРПОУ НОМЕР_8) 12 частину зазначеного
вкладу у сумі 8 927( вісім тисяч дев'ятсот
двадцять сім) гривен 23коп.

Стягнути із ОСОБА_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_2 ( ЄДРПОУ НОМЕР_8)
витрати по оплаті судового збору та
витрат на оголошення в сумі 664грн. 70 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10-ти днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Орджонікідзевський міський суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
10-днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення виготовлено
05.12.2014.

Суддя Орджонікідзевського міського
суду Н. В. Горбенко