Справа №461/8183/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2014 року
м.Львів

Галицький районний суд міста Львова в
складі:

головуючого судді - Романюка В.Ф.

при секретарі - Куц Н.З.

з участю: представника позивача -
Берегової Т.О.

представника відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - Сливки В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради до ОСОБА_5, ОСОБА_6, з участю
третьої особи: Львівського
комунального підприємства «Старий
Львів» про зобов'язання до вчинення
дій, -

в с т а н о в и в:

позивач Галицька районна
адміністрація Львівської міської ради
звернулася до суду із позовною заявою
до ОСОБА_5, з участю третьої особи: ЛКП
«Старий Львів» про зобов'язання до
вчинення дій, а саме просить суд
зобов'язати ОСОБА_5 за власні кошти
привести самовільно встановлені
пластикові вікна у квартирі АДРЕСА_1 до
автентичного вигляду. Свої вимоги
мотивує тим, що згідно рішення
виконкому Львівської міської ради від
09.12.2005 року №1311 «Про затвердження меж
історичного ареалу та зони регулювання
забудови міста Львова» вул. Галицька
знаходиться у межах історичного ареалу
м. Львова. Просить позов задоволити.

Ухвалою судового засіданні від 24.09.2014 р.
ОСОБА_6 залучено до розгляду справи в
якості співвідповідача.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Подав уточнення до
позовної заяви відповідно до яких
просить зобов'язати ОСОБА_5, ОСОБА_6 за
власні кошти, привести самовільно
встановлені металопластикові вікна у
квартирі АДРЕСА_1 до автентичного
вигляду. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні подав заперечення на позовну
заяву, вважає, що позивачем не доведено,
що квартира АДРЕСА_1 чи зазначений
будинок в цілому є пам'яткою культурної
спадщини та заявляє про застосування
до даного спору строку позовної
давності. Просить відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання
не з'явилась, однак подала до суду
заперечення, відповідно до яких з
позовом не погоджується, оскільки
згідно договору купівлі - продажу від
21.08.2004 р. ОСОБА_6 купила квартиру
АДРЕСА_1. На момент придбання квартири в
ній вже були встановлені метало
пластикові вікна. ОСОБА_6 не чинила
жодних дій по зміні вікон в квартирі з
моменту її купівлі по день розгляду
справи. В зазначеній квартирі з 2005-го
року проживає син ОСОБА_6 - ОСОБА_5 Крім
цього, ОСОБА_6 зазначає, що квартира
АДРЕСА_1, як і весь будинок не занесено
до Державного реєстру нерухомих
пам'яток України. Згідно постанови
адміністративної комісії Галицької
районної адміністрації ЛМР №40 від
22.05.2014 р., ОСОБА_5 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст.150
КУпАП за заміну у 2004 р. дерев'яних вікон
на металопластикові. Зазначена стаття
передбачає відповідальність за
порушення правил користування жилими
будинками і жилими приміщеннями, та не
має жодного відношення та не
встановлює відповідальність за
порушення законодавства в сфері
охорони культурної спадщини. Оскільки,
ОСОБА_5 було змінено дерев'яні вікна на
металопластикові у 2004 р., тому просить
застосувати строк позовної давності.

Представник третьої особи Сливака В.В.
в судовому засіданні позовні вимоги
підтримав. Просив такі задоволити.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові докази,
суд вважає, що у задоволенні позовних
вимог необхідно відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1
перебуває у власності Львівської
міської ради, на обслуговуванні ЛКП
«Старий Львів».

05.05.2014 року ЛКП «Старий Львів» складено
протокол про адміністративне
правопорушення №85, яким встановлено,
що ОСОБА_5 у 2004 році замінив дерев'яні
вікна на металопластикові на
АДРЕСА_1./а.с.4/.

22.05.2014 року адміністративною комісією
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради винесено
постанову №40, якою визнано в діях
ОСОБА_5 вину та склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.150
КУпАП, враховуючи сплив строку
накладення адміністративного
стягнення, провадження у справі
закрито./а.с.5/.

16.06.2014 року ЛКП «Старий Львів»
скеровано ОСОБА_5 попередження з
проханням замінити металопластикові
вікна на фасаді будинку на
дерев'яні./а.с.6/.

26.06.2014 року комісією ЛКП «Старий Львів»
складено акт, яким встановлено, що в кв.
АДРЕСА_1 власником було замінено
дерев'яні вікна на металопластикові на
фасаді будинку./а.с.7/.

Позивач стверджує, що згідно рішення
виконкому Львівської міської ради від
09.12.2005 року №1311 «Про затвердження меж
історичного ареалу та зони регулювання
забудови міста Львова» вул. Галицька
знаходиться у межах історичного ареалу
м. Львова, а тому просить суд
зобов'язати ОСОБА_5 за власні кошти
привести самовільно встановлені
пластикові вікна у квартирі АДРЕСА_1 до
автентичного вигляду.

Однак, матеріалами справи, а саме
протоколом №85 від 05.05.2014 року
підтверджено, що ОСОБА_5 ще у 2004 році
поміняв дерев'яні вікна на
металопластикові на АДРЕСА_1. А отже, в
діях відповідача не вбачається
порушення норм, викладених у рішенні
Виконкому Львівської міської ради №1311
від 09.12.2005 року.

В позовній заяві позивач посилається
на ч. 2 ст. 24 Закону України «Про охорону
культурної спадщини», згідно якої
використання пам'ятки повинно
здійснюватися відповідно до режимів
використання, встановлених органами
охорони культурної спадщини, у спосіб,
що потребує якнайменших змін і
доповнень пам'ятки та забезпечує
збереження її матеріальної
автентичності, просторової композиції,
а також елементів обладнання,
упорядження, оздоби тощо; та ч.1 ст.22
зазначеного Закону, згідно якої
пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними
рухоме та нерухоме майно забороняється
зносити, змінювати, замінювати,
переміщувати (переносити) на інші
місця.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
охорону культурної спадщини» - пам'ятка
культурної спадщини - об'єкт
культурної спадщини, який занесено до
Державного реєстру нерухомих пам'яток
України.

Жодних доказів того, що квартира
АДРЕСА_1 чи зазначений будинок занесено
до Державного реєстру нерухомих
пам'яток України, представник позивача
суду не надала.

В статті 13 Закону України «Про охорону
культурної спадщини» зазначається -
об'єкти культурної спадщини незалежно
від форм власності відповідно до
їхньої археологічної, естетичної,
етнологічної, історичної, мистецької,
наукової чи художньої цінності
підлягають реєстрації шляхом
занесення до Державного реєстру
нерухомих пам'яток України (далі -
Реєстр) за категоріями національного
та місцевого значення пам'ятки. Порядок
визначення категорій пам'яток
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Із занесенням до Реєстру на об'єкт
культурної спадщини, на всі його
складові елементи, що становлять
предмет його охорони, поширюється
правовий статус пам'ятки.

Крім цього, в Переліку об'єктів
культурної спадщини національного
значення, які заносяться до Державного
реєстру нерухомих пам'яток України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 вересня 2009 p. №
928, відсутні дані про включення
квартири АДРЕСА_1 чи зазначеного
будинку до переліку пам'яток
культурної спадщини.

Тобто, представником позивача не
доведено, що квартира АДРЕСА_1 чи
зазначений будинок в цілому є пам'яткою
культурної спадщини.

Крім цього, відповідачем ОСОБА_6
заявлено про застосування до даного
позову строк позовної давності.

Згідно ст.297 Цивільного кодексу України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Статтею 261 Цивільного кодексу України
визначено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

В позовній заяві зазначено, що ОСОБА_5
змінено дерев'яні вікна на
металопластикові в 2004 році на фасадній
стороні будинку, відтак позивач жодним
чином не був позбавлений можливості
дізнатися про встановлення зазначених
вікон в момент їх встановлення. Отже,
необхідно застосувати строк позовної
давності до даного спору.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши
всі обставини справи та належні докази,
суд дійшов висновку, що у задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 261, 267, 297 ЦК України, ст.
ст. 10, 60, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

у задоволенні позову Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради до ОСОБА_5, ОСОБА_6, з участю
третьої особи: Львівського
комунального підприємства «Старий
Львів» про зобов'язання до вчинення дій
- відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Львівської області через Галицький
районний суд м. Львова протягом 10-ти
днів після його проголошення. Рішення
суду набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя
В.Ф.
Романюк