Провадження № 22-ц/779/2370/2014
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів
Вакарук В.М., Проскурніцького П.І.,

секретаря Гавриляк Є.М.,

з участю
представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» в особі
Івано-Франківського регіонального
відділення ПАТ «Брокбізнесбанк» про
стягнення коштів за договором
банківського вкладу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк» на
рішення Івано-Франківського міського
суду від 09 жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 09 жовтня 2014 року задоволено
частково позов ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» в особі
Івано-Франківського регіонального
відділення ПАТ «Брокбізнесбанк» про
стягнення коштів за договором
банківського вкладу задовольнити
частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк» в користь
ОСОБА_2 - 1 577 774 грн. 95 коп. (один мільйон
п'ятсот сімдесят сім тисяч сімсот
сімдесят чотири гривні 95 копійок)
заборгованості за договором
банківського строкового вкладу
(депозиту) №D_090677587 від 23 грудня 2013 року,
з яких: 1 517 768 грн. 38 коп. - неповернутий
вклад, 60 006 грн. 58 коп. несплачені
відсотки.

В задоволенні решти вимог позову
відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк» - 3 654
гривні судового збору.

Апелянт у скарзі зазначає, що в зв'язку
з тим, що рішенням виконавчої дирекції
фонду гарантування вкладів фізичних
осіб №9 від 28.02.2014 року ПАТ
«Брокбізнесбанк» віднесено до
категорії неплатоспроможних та
запроваджено в ньому Тимчасову
адміністрацію строком на три місяці з
03.03.2014 року по 02.06.2014 року. Відповідно до
ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб», під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється: задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку;
примусове стягнення коштів та майна
банку, звернення стягнення на майно
банку, накладення арешту на кошти та
майно банку.

В рамках Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
ОСОБА_2 є кредитором АТ
«Брокбізнесбанк» та мав право подати
кредиторські вимоги на ім'я
уповноваженої особи Фонду на
ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» з 14
червня до 14 липня 2014 року включно. Як
відомо ОСОБА_2 подав заяву у визначений
Законом строк про включення його в
реєстр вимог кредиторів АТ
«Брокбізнесбанк». Відповідно до ст.. 52
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
кошти, одержані в результаті
ліквідації та реалізації майна банку,
спрямовуються уповноваженою особою
Фонду на задоволення вимог кредиторів
у черговості, якою є вимоги кредиторів -
фізичних осіб у частині, що перевищує
суму, виплачену Фондом. Тобто сума не
погашеного вкладу відповідно до Закону
буде відшкодовуватись ОСОБА_2 в
четверту чергу виплат.

Судом першої інстанції під час
вирішення справи послався лише на
докази, які були надані ОСОБА_2, а
докази, які були надані АТ
«Брокбізнесбанк», відповідачем по
справі були проігноровані. Не взято до
уваги, той факт, що в АТ
«Брокбізнесбанку» на даний час
здійснюється ліквідаційна процедура, а
чинним законодавством України чітко
встановлено порядок відшкодування
банківських вкладів на стадії
здійснення ліквідаційної процедури
банку. Апелянт вважає, що оскільки
Законом України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
чітко визначає систему та порядок
задоволення вимог вкладників банку,
тому в даному випадку потрібно
керуватись не загальними нормами, які
встановлені Цивільним кодексом
України, а спеціальними нормами, які
конкретизують і деталізують порядок
здійснення виплат за договорами
банківського вкладу.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати, постановити нове рішення
яким відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення.
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 23.12.2013 року між ПАТ
«Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 укладено
договір № D_090677587 банківського
строкового вкладу (депозиту) за умовами
якого вкладник передав, а банк прийняв
на зберігання грошові кошти в розмірі
500 000 грн. на строк 122 дні з 23.12.2013 року до
24.04.2014 року.

08.01.2014 року позивачем додатково
внесено на рахунок банку 1 190 000 грн.
Відповідно до п.1.4 договору банк
щомісячно нараховує вкладникові
проценти на суму вкладу в розмірі 24 %
річних. Відповідач після закінчення
строку дії договору коштів не повернув.

В порушення договірних зобов'язань на
день подання позову за відповідачем
наявна заборгованість за договором
банківського строкового вкладу
(депозиту) в розмірі 1 577 774.95 грн., з яких:
1 517 768.38 грн. - неповернутий вклад, 60 006,58
грн. несплачені відсотки.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив із того,
що позивачка має право на отримання
внесених грошових коштів за договором
банківського вкладу, банк порушив
умови договору, тим самим позбавивши
позивачку права вільно володіти та
користуватися належними їй грошовими
коштами. Відкликання ліцензії, початок
процедури ліквідації банку як
юридичної особи, не означає, що
діяльність юридичної особи припинено і
банк не повинен виконувати
зобов'язання, що виникли в
правовідносинах, стороною яких є
ОСОБА_2

Висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
обставинам справи.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України право власності є непорушним,
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності.

Згідно зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України
за договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк
виплачує вкладникові проценти на суму
вкладу в розмірі, встановленому
договором банківського вкладу. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, банк зобов'язаний
виплачувати проценти у розмірі
облікової ставки Національного банку
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
на час звернення з позовом до суду
строк дії зазначеного договору
закінчився.

20.06.2014 року Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб позивачу було
виплачено 172 231 грн., сума неповернутого
вкладу становить 1 517 768,38 грн.

Згідно виписки по рахунку від
11.07.2014 року заборгованість ПАТ
«Брокбізнесбанк» по виплаті позивачці
процентів становить 60 006,58 грн.

Відповідно до постанови Правління
Національного Банку України № 107 ПАТ
«Брокбізнесбанк» віднесено до
категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
прийнято рішення № 9 щодо
запровадження тимчасової
адміністрації ПАТ «Брокбізнесбанк»
строком на три місяці з 03.03.2014 року по
02.05.2014 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» якщо в банку, що
ліквідується здійснювалася тимчасова
адміністрація, з дня прийняття рішення
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію банку тимчасова
адміністрація банку припиняється.

Постановою Правління НБУ № 339 від
10.06.2014 року відкликано банківську
ліцензію та постановлено ліквідувати
ПАТ «Брокбізнесбанк».

Відповідно до рішення виконавчої
дирекції Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб від 11.06.2014 року № 45
розпочато ліквідацію цього банку з
відшкодуванням з боку Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
коштів за вкладами з 11.06.2014 року.

Колегія суддів вважає
безпідставними доводи апеляційної
скарги, що під час тимчасової
адміністрації та початку здійснення
процедури ліквідації банку, не
здійснюється задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку,
примусове стягнення коштів, оскільки
Закон України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
який регулює правові, фінансові та
організаційні засади функціонування
системи гарантування вкладів фізичних
осіб, повноваження Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб, порядок виплати
Фондом відшкодування за вкладами, не є
перешкодою вкладнику звернутися до
суду за захистом порушеного права та
вимагати стягнення сум, які йому не
повернуті за системою гарантування
вкладів, виходячи з умов укладених між
сторонами договорів та вимог як
спеціального так і загального
законодавства, що регулює спірні
правовідносини.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
постановлено рішення з додержанням
вимог матеріального і процесуального
права, тому підстав для його скасування
з мотивів, наведених у апеляційній
скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 09 жовтня 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді:
І.В. Бойчук

В.М.Вакарук

П.І. Проскурніцький