Номер провадження: 22-ц/785/7940/14
Головуючий у першій інстанції Швець В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О.,
Цюри Т.В.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Приватного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 07 липня 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення суми
заборгованості,

в с т а н о в и л а:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось
до суду із позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в сумі 13512 грн. 37 коп.,
посилаючись на те, що 25 жовтня 2007 року
між позивачем та відповідачем був
укладений договір № ODXRRC09390596, згідно до
якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 2400
грн. 19 коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік на суму залишку заборгованості
кредитом з кінцевим терміном
повернення 25 жовтня 2008 року. Однак
відповідач не виконав умови договору,
кредит не погасив, тому позивач просив
стягнути заборгованість у
вищевказаному розмірі, а також
стягнути судові витрати.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 07.07.2014 року
відмовлено в задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» у зв'язку із спливом
строку позовної давності.

У апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
скасувати, ухвалити нове, яким
задовольнити їх позовні вимоги.

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2007 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був
укладений договір № ODXRRC09390596, згідно до
якого відповідач отримав кредит в сумі
2400 грн. 19 коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
місяць на суму залишку заборгованості
кредитом з кінцевим терміном
повернення 25 жовтня 2008 року.

Згідно до наданого ПАТ КБ «ПриватБанк»
розрахунку заборгованість за кредитом
складає 13512грн. 37коп., з яких
заборгованість за кредитом - 1086грн.
75коп., заборгованість за відсотками -
14грн. 88коп., пеня - 11211грн. 90коп., комісія
за користування кредитом - 79грн. 20коп.,
1119грн. 64коп. - штраф.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущений строк позовної
давності і з заявою про його поновлення
він не звертався.

Висновок суду про сплив строку
позовної давності відповідає
обставинам справи, ґрунтується на
законі.

З матеріалів справи видно, що
відповідно до п. 5.5. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
("Розстрочка" ("Стандарт") термін
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків та
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю п'ять років.

Таким чином, сторони у письмовій формі
домовились про збільшення строку
позовної давності відносно стягнення
заборгованості за кредитом до п'яти
років, що не заборонено ст. 259 ЦК
України.

Водночас і за умов такого збільшеного
строку позовної давності банк
звернувся із позовом до суду 03.12.2013
року, хоча кредит був виданий на строк
до 25.10.2008 року, останній платіж,
вчинений ОСОБА_2 мав місце 04.08.2008 року в
розмірі 604,24 грн. (а.с.47), відтак суд
першої інстанції хоча і не правильно
визначив відлік строку позовної
давності, але прийшов до вірного
висновку про те, що позивач звернувся
із пропуском строку звернення до суду
навіть при збільшеному строку позовної
давності.

ОСОБА_2 подав заяву про застосування
строку позовної давності до ухвалення
рішення у справі, відтак суд правомірно
застосував наслідки пропуску строку.

Не приймаються до уваги доводи
апеляційної скарги про те, що суд не
врахував обставини переривання строку
позовної давності шляхом списання з
іншої карти СКС Мгновенная ОСОБА_2 2,99
грн., оскільки такі дії не свідчать про
вчинення безпосередньо ним дій на
визнання боргу, що передбачено ст.264 ЦК
України.

Доводи про те, що таку згоду надано
шляхом надання права на списання
коштів не відповідає змісту ст.264 ЦК,
яке презюмує свідоме вчинення дій,
направлених на визнання боргу. Крім
того, банком списана сума в розмірі 2,99
грн., що може дорівнювати незначному
відсотку щомісячного платежу, при
періодичних платежах строк позовної
давності тече для кожного окремо, що і з
огляду на такі обставини не дає підстав
вважати такі дії визнанням боргу в
повному обсязі.

Керуючись
ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 07 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: