Справа № 638/397/13- ц
Провадження № 2/638/1299/14
РІШЕННЯ

Іменем України

13 жовтня 2014 року
м. Харкова

Дзержинський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого: судді Цвіра Д.М.,

при секретарі - Подпрядовій В.Г., Надьон
Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
приватний нотаріус ОСОБА_4, головне
управління юстиції у Харківській
області (відділ нотаріату), Десята
Харківська державна нотаріальна
контора про розірвання договору
купівлі-продажу та визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 , треті особи:
приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_4,
приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_6, в якому
просив суд визнати недійсною
довіреність між ОСОБА_7 та ОСОБА_2,
посвідчену 26.04.2012 р. приватним
нотаріусом ОСОБА_4, реєстровий № 1042;
визнати недійсним договір
купівлі-продажу АДРЕСА_1, посвідчений
24.05.2012 р. приватним нотаріусом ОСОБА_8,
реєстраційний № 1171 між ОСОБА_2, який
діяв в інтересах ОСОБА_7 на підставі
довіреності від 26.04.2012 р. та ОСОБА_3,
представником якої виступав ОСОБА_5 та
повернути сторони в первісний стан;
визнати за позивачем ОСОБА_1 право
власності на АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2

Свої позовні вимоги обґрунтовує
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті пожежі
в квартирі загинула (отруєння угарним
газом) його двоюрідна сестра ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Син ОСОБА_7 - ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_7 проживала одна в квартирі
АДРЕСА_1, яка належала їй на праві
власності на підставі свідоцтва про
право власності, виданого Харківським
міським центром приватизації
державного житлового фонду 21.06.1993 р. та
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого Шевцовою О.В.,
державним нотаріусом Десятої
Харківської державної нотаріальної
контори 26.02.2008 р.

Відповідно до заповіту, складеного
ОСОБА_7 при житті, позивач є спадкоємцем
її майна. Позивач допомагав ОСОБА_7 в
усьому та привозив продукти
харчування. ОСОБА_7 інших родичів не
мала, після смерті сина залишилась
самотньою.

Після трагічного випадку ІНФОРМАЦІЯ_2
позивач приїхав до квартири ОСОБА_7 на
другий день, але паспорта померлої та
документів на квартиру не знайшов.

Поховав позивач ОСОБА_7 без документів,
на підставі довідки виданої
Дзержинським РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області.

06.04.2012 р. позивач звернувся до 6 ХДНК з
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_7

При отриманні необхідних довідок для
прийняття спадщини, в БТІ позивачу
стало відомо, що прокуратурою міста
вилучено інвентаризаційну справу та
після її повернення всі матеріали
направлені до юридичного відділу
Харківської міської ради.

Позивачу також стало відомо, що за
паспортом ОСОБА_7 26.04.2012 р. приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 посвідчена
довіреність, згідно якої ОСОБА_7
уповноважила ОСОБА_2 бути її
представником з питань продажу
квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а
довіреність посвідчена 26.04.2014 р. тобто
після смерті ОСОБА_7

24.05.2012 р. відповідно до договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8,
ОСОБА_2, який діяв в інтересах ОСОБА_7,
продав ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

19.10.2012 р. була порушена кримінальна
справа за ознаками злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК
України, слідство по якій на час
звернення до суду з позовом не
закінчено.

Оскільки квартира АДРЕСА_1 продана на
підставі сфабрикованої довіреності,
оформленої після смерті ОСОБА_7,
квартира вийшла з володіння ОСОБА_7 не з
її волі тому повинна бути повернута
власнику, що передбачає ст. 388 ЦК
України.

Позивач, щоб виконати волю померлої та
отримати спадщину за заповітом ОСОБА_7
звернувся до суду з зазначеним позовом.

В ході судового розгляду з кола
відповідачів було виключено ОСОБА_5 та
третю особу приватного нотаріуса ХМНО
ОСОБА_6, притягнуто до участі в справі в
якості третьої особи головне
управління юстиції у Харківській
області (відділ нотаріату) та Десяту
Харківська державна нотаріальна
контора, а також позивачем уточнено
позов.

11.04.2014 р. позивач звернувся з уточненою
позовною заявою, в якій просить суд
розірвати договір купівлі-продажу кв.
АДРЕСА_1, укладений 24.05.2012 р. між ОСОБА_2,
який діяв по довіреності від імені
ОСОБА_7 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8,
зареєстрований в реєстрі нотаріальних
дій за № 1171; визнати за ОСОБА_1 право
власності на АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після ОСОБА_7,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує
тим, що оформлення довіреності від ім*я
ОСОБА_7 після смерті останньої, порушує
публічний порядок, який був
спрямований на незаконне заволодіння
майном фізичної особи ОСОБА_7 Така
довіреності відповідно до ст. 228 ЦК
України є некчемною, у зв'язку з чим ця
довіреність не породжує для сторін
жодних прав та обов'язків. Спірний
договір купівлі-продажу, не відповідає
вимогам закону, оскільки укладався на
підставі довіреності, яка є некчемною,
також договір купівлі-продажу не можна
віднести до вчиненого, оскільки
правочин щодо нерухомого майна
вважається вчиненим, якщо право
власності на це майно зареєстровано
відповідно до вимог Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно». ОСОБА_3 не
зареєструвала право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в органах БТІ, у
зв'язку з чим, в порядку ч. 4 ст. 334 ЦК
України, не набула право власності на
зазначену квартиру. Квартира
зареєстрована за ОСОБА_7 Позивач
користується квартирою АДРЕСА_1, а
ОСОБА_3 за час розгляду справи у суді не
намагалась вселитись в квартиру та не
заявляла на неї прав.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача уточнені позовні
вимоги підтримали в повному обсязі та
надали пояснення відповідно до змісту
позовної заяви та уточненої позовної
заяви.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3 та її представник заперечував
проти задоволення позову. Відповідач
пояснила, що побачила на вулиці
оголошення про продаж квартири.
Прийшовши, за цим оголошенням, до
квартири побачила бабусю та якихось її
родичів, вони обговорили ціну та дійшли
усної згоди щодо умов продажу квартири.
У середині березня ОСОБА_3 передала
невеликий завдаток за квартиру, а
згодом всю суму. ОСОБА_3, бачила бабусю,
у якої купляла квартиру, декілька
разів. Оформити нотаріально договір
купівлі-продажу квартири, ОСОБА_3 не
могла, оскільки її чоловік був у
від'їзді. По приїзду чоловіка ОСОБА_3,
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 був посвідчений нотаріусом.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений в
порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України, вчасно та
належним чином, про поважні причини
неявки суду не повідомив.

Третя особа приватний нотаріус
ОСОБА_4, Десята ХДНК в судове засідання
не з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлялись вчасно та
належним чином, про причини неявки суду
не повідомили.

В судовому засідання представник
третьої особи головне управління
юстиції у Харківській області (відділ
нотаріату) заперечень на позов та
пояснень, які стосуються предмету
спору не надала.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника позивача. відповідача,
представника відповідача,
представника третьої особи та
дослідивши матеріали справи вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть,
серії НОМЕР_1, виданого 03.04.2012 р.
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по м. Харкову
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції ОСОБА_7
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

З заповіту від 07.02.2006 р., посвідченого
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_11,
зареєстрованого в реєстрі за № 430
вбачається, що ОСОБА_7 на випадок своєї
смерті зробила таке розпорядження: все
її майно, що буде належати їй на день
смерті, де б воно не знаходилось і з
чого б не складалось, а також на що вона
буде мати право, вона заповіла ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 11).

Матеріалами справи встановлено, що
АДРЕСА_1 належала ОСОБА_7 на праві
приватної власності на підставі
Свідоцтва про право власності на житло,
виданого Харківським міським центром
приватизації державного житлового
фонду 21 червня 1993 року за реєстровим №
1-93-16076, зареєстрованого у ХМБТІ 06.07.1993 р.
за реєстровим № П-1-1466 та Свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
Шевцовою О.В., державним нотаріусом
Десятої державної нотаріальної
контори 26.02.2008 р. за реєстровим № 3-669,
Витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно, виданого КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» 13.03.2008 р. за № 18085096.

Відповідно до довіреності від 26.04.2012 р.,
посвідченої приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрованої в
реєстрі за № 1042, ОСОБА_7 уповноважила
ОСОБА_2 бути її представником з усіма
необхідними повноваженнями з питань
продажу, за ціну та на умовах на свій
розсуд, належної їй на праві власності
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, з правом зняття з
реєстраційного обліку (виписати) в
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1
та постановки на реєстраційний облік
(прописати) за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 45).

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 24.05.2012 р., посвідченого приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрованого в реєстрі за № 1171,
ОСОБА_2, що діє від імені ОСОБА_7 передав
у власність, а покупець ОСОБА_3 прийняла
у власність двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, житловою площею 27,7 кв.м.,
загальною площею 46,0 кв.м. (том 2, а.с 26) .

Відповідно до пояснень ОСОБА_3, вона не
зареєструвала право власності на
спірну квартиру, оскільки
інвентаризаційна справа була
витребувана.

Також матеріали цивільної справи
містять рішення про відмову в
державній реєстрації прав від 29.05.2012 р.
з якого вбачається, що відповідно до
п.п. 3.4, 3.5.4 Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації прав
власності та інших речових прав,
прийнято рішення про відмову у
державній реєстрації прав власності
згідно заяви ОСОБА_3 про проведення
державної реєстрації прав власності на
квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 121).

З матеріалів кримінальної справи №
60121439 вбачається, що в квітні 2012 р.
невстановлені особи, використовуючи
паспорт громадянина України на ім*я
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, видали від її імені
довіреність на ім*я ОСОБА_2 на право
представлення інтересів померлої при
продажу квартири, яка належала їй на
праві власності, за адресою: АДРЕСА_1,
після чого, оформив всі необхідні для
цього документи, намагались продати її.
Таким чином, невстановлені особи
шахрайським шляхом намагались
заволодіти квартирою, яка відповідно
до діючого законодавства, повинна бути
успадкована за заповітом братом
померлої ОСОБА_1, чим могли завдати
останньому великий матеріальний
збиток, як вбачається з постанови від
19.10.2012 р. Дзержинським РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області, за даним
фактом, порушена кримінальна справа за
ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.
15, ч. 3 ст. 190, тобто незакінчений замах на
заволодіння чужим майном шляхом
обману, яке завдало великий
матеріальний збиток. Постановою від
18.11.2012 р. досудове розслідування по
кримінальній справі № 60121493 -
призупинено.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору. У разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК
України право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обмеження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації.

Відповідно до ч. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно» Державна реєстрація
прав є обов'язковою. Інформація про
права на нерухоме майно та їх
обтяження підлягає внесенню до
Державного реєстру прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

ОСОБА_1 не є стороною у договорі
купівлі-продажу.

Доводи позивача викладені в
обґрунтування позову не є підставою
для розірвання договору, інших
підстави для розірвання договору також
відсутні.

Позивачем не вірно вибраний спосіб
захисту своїх порушених прав.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про необхідність відмови у
задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8, 10, 57, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст.
334, 640, 651 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус
ОСОБА_4, головне управління юстиції у
Харківській області (відділ нотаріату),
Десята Харківська державна
нотаріальна контора про розірвання
договору купівлі-продажу та визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду у 10
денний строк з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя- Д.М.Цвіра