АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц7968932
Головуючий у 1 інстанції - Мальченко О.В.
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач
Л.Д .

при секретарі Меєчко Д.П.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Деснянського районного
суду м. Києва від 15 травня 2014 року

за позовом ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2013 року ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України»
звернувся до суду з зазначеним позовом
та просив стягнути з відповідача
заборгованості у розмірі 101 238, 41
грн.,посилаючись на те, що 1 червня 2012
року між ними укладено договором
оренди нерухомого майна,проте
відповідач умови договору виконує
неналежно.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 15 травня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто на користь позивача з
відповідача 98 238,41 заборгованості.

Не погодившись з рішенням суду
представник відповідача подав
апеляційну скаргу та посилаючись на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального і порушення норм
процесуального права просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
відмову банку в задоволені позову.

На обгрунтування доводів апеляційної
скарги вказує, зокрема,що вимоги банку
є недоведеними і суд не надав належну
оцінку доказам та не звернув увагу на
те,що розрахунки орендної плати та
комунальних послуг проведено
позивачем не вірно.

Заслухавши доповідь судді
Шахової О.В., пояснення осіб, які брали
участь у справі, перевіривши матеріали
справи та обговоривши апеляційну
скаргу, в межах її доводів, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата . розмір якої
встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов‛?язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодекс) .

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов‛?язанні встановлений строк
(термін) його виконання то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 1.06.2012 р. між ПАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України» та ОСОБА_1 укладено договір
оренди нерухомого майна № 185-00/1/200612, за
умовами якого банк передав, а
відповідач прийняв в строкове платне
користування нерухоме майно -
нежитловий будинок- офіс загальною
площею 1 957, 2 кв.м. . що знаходиться за
адресою : АДРЕСА_1 зі всіма внутрішніми
системами та комунікаціями, що
існували на час укладення договору (
а.с. 6 -23 ) .

Відповідно до п. 4.1 вищезазначеного
договору .розмір орендної плати за
користування орендованим майном за 1
календарний місяць був визначений
сторонами з урахуванням ПДВ в сумі 274
790,88 грн.

Відповідно до п.4.2 вищезазначеною
договору орендна плата нараховується .
починаючи з дня передачі орендованого
майна та сплачується щомісяця па
підставі рахунків-фактур, виставлених
орендодавцем,. протягом 5-ти
банківських днів з дня отримання
орендарем відповідного рахунку .

Відповідно до п.4.4 вищезазначеною
договору орендна плата не включає
вартість комунальних послуг ( послуг
з енергопостачання теплопостачання і
водопостачання ), а також вартість
витрат орендодавця пов'язаних з
експлуатацією орендованого майна.

Компенсація вартості комунальних
послуг та інших витрат орендодавця
здійснюється орендарем щомісячно в
сумі фактичних витрат орендодавця .що
розраховуються за діючими па дату
отримання послуг цінами і тарифами

здійснюється орендодавцем відповідно
до показників лічильників
орендованого майна.

01.11.2012 р. між сторонами укладено
договір про внесення змін № 185-00/1/131212 до
договору оренди нерухомою майна банку
№ 185-00/1/200612 від 01.06.2012 р., відповідно до
якого позивач передав, а відповідач
прийняв у строкове платне користування
нерухоме майно ( частину нежитлового
будинку - офіс), загальною площею 632,3
кв.м., розташованого за адресою :
АДРЕСА_1 зі всіма внутрішніми системами
та комунікаціями,що існували на час
укладення договору ( а.с. 23-24 ).

Пунктом 4 договору про внесення змін
№185-00/1/131212 від 01.11.2012 р. розмір орендної
плати за користування орендованим
майном був визначений в сумі 95 983 . 14 коп.
щомісячно з урахуванням ПДВ . Умови
договору оренди нерухомого майна банку
№ 185-00/1/200612 від 01.06.2012 р. в частині оплати
комунальних послуг сторонами не
змінювались.

Відповідно до представленого
позивачем розрахунку заборгованості
від 30.07.2013 р. № 185-00/5188 заборгованість
відповідача за Договором оренди
нерухомого майна банку № 185-00/1/200612
від 01.06.2012 р. станом на 01.07.2013 р.
становить 101 238 грн. 41 коп. та
складається з заборгованості по
сплаті орендної плати у розмірі 40 647
грн. 37 коп. та заборгованості по оплаті
комунальних послуг у розмірі 60 591 .04 коп
.( а.с. 33-34 ).

Задовольняючи позовні вимоги банку
частково суд першої інстанції виходив
з того, що за період дії договору оренди
нерухомого майна 6анку зі змінами та
доповненнями, відповідачем частково
здійснювалась орендна плата та плата
за комунальні послуги по рахунках
банку та відповідно до наданих
представником відповідача квитанцій,а
тому вважав, що борг відповідача по
орендній платі за липень 2012 р. у розмірі
40 209 грн. 12 коп. зарахований переплатою
відповідачем за оренду у жовтні 2012 р. у
розмірі 40 209 грн. 12 коп . та
відсутній,але має місце заборгованість
його по орендній платі за грудень 2012 р.
у розмірі 40 647 , 37 грн. та заборгованість
по сплаті комунальних послуг за
грудень 2012 р.в сумі 57 591,04 грн. Таким
чином суд вважав,що загальний розмір
заборгованості відповідача становить
98 238,41 грн.

Колегія суддів повністю погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки суд дійшов їх після
повного, всебічного з'ясування
обставин справи, перевірки доводів і
заперечень сторін, надання належної
правої оцінки зібраним у справі
доказів та застосування правових
норми, які регулюють дані
правовідносини.

З огляду на зазначене, рішення суду
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач взагалі не має
заборгованості перед позивачем по
оплаті орендної плати не приймаються,
оскільки ці доводи були предметом
дослідження суду першої інстанції,
який надав їм правильну оцінку.

Судом першої інстанції також підставно
не прийнято до уваги доводи
відповідача щодо неправильності
нарахування позивачем суми
комунальних послуг за листопад та
грудень 2012 р. в частині опалення, а саме
без урахування зменшення розміру
орендованої площі з огляду на те , що
згідно з договором оренди нерухомого
майна банку, компенсація вартості
комунальних послуг та інших витрат
орендодавця здійснюється орендарем
щомісячно у сумі фактичних витрат
орендодавця,що за умовами укладеного
між сторонами договору розраховуються
за діючими на дату отримання послуг
цінами і тарифами, збільшеними на суму
ПДВ . Розрахунок вартості комунальних
послуг здійснюється орендодавцем
відповідно до показників лічильників
орендованого майна і зміни до порядку
компенсації вартості комунальних
послуг у зв‛?язку із зменшенням
розміру орендованої площі сторонами
не вносились. Судом не встановлено, що
комунальні послуги споживались
тільки відповідачем і плата за
комунальні послуги,в тому числі за
опалення , визначалась позивачем
виходячи з фактичного споживання за
наявними показниками лічильників ( а.с.
137-159).

У зв'язку з наведеним неможливо
погодитись з доводами апеляційної
скарги про неналежну оцінку доказів та
невідповідність викладених у рішенні
суду висновків обставинам справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, з
урахуванням наведеного вище, не
відносяться до тих, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість ухвалення рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
судового рішення.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 15 травня 2014 року залишити
без змін .

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді