Ухвала08 грудня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:головуючого
Касьяна О.П., суддів:
Амеліна В.І., Дербенцевої
Т.П., Попович О.В.,
Савченко В.О.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
третя особа: Приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири,
в с т а н о в и л а:У грудні
2012 року ОСОБА_7 звернулася до суду з
указаним позовом, обґрунтовуючи вимоги
тим, що їй на праві приватної власності
належала квартира АДРЕСА_1. 28 травня 2012
року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено
договір купівлі-продажу зазначеної
квартири. Вказуючи, що даний договір
вона підписувала у зв'язку з введенням
її в оману, оскільки вона є людиною
похилого віку, є самотньою, має ряд
хронічних захворювань, на підставі ст.
230 ЦК України, позивачка просила
визнати укладений договір недійсним.
Рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 24 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 25 березня 2014 року, позов задоволено.
Визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 28
травня 2012 року, який посвідчений
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
та зареєстрований в реєстрі за
№ 2025. Скасовано попередню
реєстрацію прав власності за ОСОБА_4 на
зазначену квартиру від 04 липня 2012 року,
номер запису 37866 в книзі 268. Ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04 червня 2014 року касаційна
скарга ОСОБА_4 відхилена. Рішення
Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 24 грудня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 25 березня 2014 року залишено
без змін. У вересні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_4 про
перегляд Верховним Судом України
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04 червня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції положень ст. 230 ЦК
України. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень подається протягом трьох
місяців з дня ухвалення судового
рішення, щодо якого подано заяву про
перегляд, або з дня ухвалення судового
рішення, на яке здійснюється посилання,
на підтвердження підстав, установлених
п. 1 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, якщо воно
ухвалено пізніше, але не пізніше одного
року з дня ухвалення судового рішення,
про перегляд якого подається заява.
Заява ОСОБА_4 про перегляд судового
рішення подана в строк передбачений ч.1
ст. 356 ЦПК України. Як приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції положень ст. 230 ЦК
України, що, на думку заявниці, потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявниця наводить: - ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 березня 2014
року по справі про визнання договору
купівлі-продажу недійсним; - ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 липня 2012 року по справі про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним. Відповідно до статті 355 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.
У п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року
№ 11 «Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України» роз'яснено, що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи. Надані заявником
судові рішення, як приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції положень ст. 230 ЦК
України, не містять ознак, які згідно з
вимогами статті 355 ЦПК України є
підставою для перегляду судових
рішень, тому у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити. Керуючись статтею 355
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х в а л и л а: У допуску справи за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа:
Приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири, за заявою
ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 червня 2014 року
до провадження Верховного Суду
України, відмовити.Ухвала оскарженню
не підлягає. Головуючий
О.П. Касьян

Судді:
В.І. Амелін

Т.П.
Дербенцева

О.В. Попович

В.О. Савченко