РІШЕННЯ

Іменем України

30.09.2014 року Франківський районний суд
м.Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюра С.М.

при секретарі Гимон І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору довічного утримання, суд-

в с т а н о в и в:

позивачка звернулась в суд з позовом до
відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання договору довічного утримання
від 08.08.2008 року укладеного між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 недійсним. Свої вимоги мотивує
тим, що вона проживала з ОСОБА_4 з 2006
року та постійно здійснювала догляд за
останньою за що ОСОБА_4 пообіцяла
залишити позивачці половину квартири.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Вже після
її смерті позивачка дізналась, що між
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладений договір
довічного утримання від 08.08.2008р., згідно
з яким квартира АДРЕСА_1 передана у
власність ОСОБА_2 Вважає, що відповідач
ОСОБА_2 скориставшись похилим віком,
ввівши ОСОБА_4 в оману уклав з нею
договір довічного утримання. Просить
визнати недійсним договір довічного
утримання від 08.08.2008р., визнати за нею в
порядку спадкування право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачка позов
підтримала, пояснення дала аналогічні
викладеним у позовній заяві, просить
позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позов заперечив, просить відмовити в
його задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, надіслала на адресу суду
заперечення в якому зазначила, що
позивачка ніколи не проживала у
спірній квартирі, за ОСОБА_4 не
доглядала. Вказала, що наданий
позивачкою акт ЛКП «Львівський ліхтар»
в якому встановлено, що позивачка
проживала в АДРЕСА_1 п'ять років
сфальсикований, так як протягом
2006-2009р.р. ОСОБА_1 працювала на 2х роботах
в с. Старий Нижбірок Гусятинського
району, Тернопільської області (ПАТ
«Нива» та ТзОВ «Січ») де їй
нараховували та виплачували заробітну
плату. Таким чином проживати в спірній
квартирі на протязі 2006-2009р.р. не могла.
Просить в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача ОСОБА_2, дослідивши зібрані
по справі докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
08.08.2008 року укладено договір довічного
утримання між ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
посвідчений державним нотаріусом
П'ятої Львівської державної
нотаріальної контори Зворецькою Л.П.,
згідно з яким ОСОБА_4 передає у
власність ОСОБА_2, належну їй на праві
приватної власності квартиру АДРЕСА_1,
взамін чого ОСОБА_2 зобов'язується
забезпечувати відчужувача утриманням
та довічним доглядом.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджено свідоцтвом про смерть від
ІНФОРМАЦІЯ_1, серія НОМЕР_1 про що в
книзі реєстрації смертей 04.08.2009р.
зроблено відповідний актовий запис за
№4162.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

На підставі ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо
недійсність правочину прямо не
встановлено законом, але однією із
сторін або іншою заінтересованою
особою заперечується його дійсність на
підставах встановлених законом, такий
правочин може бути вийзнаний судом
недійсним.

Згідно з положеннями ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобовязана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Cуд не приймає до уваги покликання
позивача на те, що при укладенні
договору довічного утримання від 08.08.2008
року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, відсутнє
вільне волевиявлення ОСОБА_4, оскільки
такі жодними доказами в судовому
засіданні не підтверджені та докази на
підтвердження даних обставин судом не
здобуті.

Разом з тим, в судовому засіданні
безспірно встановлено, що при
підписанні договору довічного
утримання від 08.08.2008 року дієздатність
сторін, а також належність ОСОБА_4
відчужуваної квартири перевірена
державним нотаріусом П'ятої Львівської
державної нотаріальної контори
Зворецькою Л.П. і жодними доказами в
судовому засіданні ця обставина не
спростована.

Тому, враховуючи усі вищенаведені
обставини, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги є необгрунтованими,
оскільки безспірно встановлено, що в
момент вчинення правочину сторонами
такого додержано передбачені чинним
законодавством вимоги щодо дійсності
правочину, а відтак і немає підстав для
визнання договору довічного утримання
від 08.08.2008 року недійсним. Таким чином, з
вищенаведених мотивів у задоволенні
позову слід відмовити за його
безпідставністю.

Керуючись ст.ст.10, 60, 208, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання недійсним
довічного утримання відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Дзеньдзюра
С.М.