ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 жовтня 2014 року
Справа № 407/1077/2012

п/с 2/174/12/2014

Вільногірський
міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого
судді Шаповала Г.І.

при секретарі
Пелипас Н.І.

з участю: позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до комунального підприємства
«Теплові мережі м. Вільногірська»,
Дніпропетровської області, про
стягнення моральної шкоди, треті особи
у справі: ОСОБА_3; комунальне
підприємство «Жилсервіс»
Вільногірської міської ради,
Дніпропетровської області,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду
20.11.2012 р., позивачка зазначила, що вона
одноособово є власником квартири
АДРЕСА_1. Квартира двохкімнатна,
загальною площею 38,6 кв.м., розташована
на першому поверсі п'ятиповерхового
будинку, і належить їй на праві
приватної власності відповідно до
договору купівлі-продажу квартири від
30.03.2004 року.

Будинок, в якому знаходиться зазначена
квартира, перебуває на балансі третьої
особи, КП «Жилсервіс», а послуги
централізованого опалення до квартир у
вищевказаному будинку здійснює третя
особа, КП «Теплові мережі м.
Вільногірська».

На другому поверсі будинку АДРЕСА_2, яка
належить на праві спільної сумісної
власності відповідачам, ОСОБА_4, та
ОСОБА_3.

26.10.2012 року близько 16 час.30 хв. вона
прийшла до своєї вищезазначеної
квартири і побачила, що кімнати
квартири (стелі, стіни, підлога)
повністю залиті водою, а також залиті
водою належні їй речі, які знаходилися
у цих кімнатах (диван, крісла, три
килима, телевізор, та інше). При цьому,
як це можливо було побачити, залиття її
квартири сталося з квартири
відповідачів поверхом вище.

Вона пішла до квартири відповідачів, де
їй відкрив вхідні двері відповідач,
ОСОБА_4, який повідомив, що він не винний
у затопленні, так як КП «Теплові мережі
м. Вільногірська» неочікувано включило
централізоване опалення на їхній
будинок, а у відповідачів в квартирі у
цей час була розібрана
внутрішньоквартирна система опалення
у одній із кімнат, внаслідок чого вода
із системи опалення затопила належну
їй квартиру.

Внаслідок затоплення її квартири їй
спричинена моральна шкода, яку повинні
компенсувати відповідачі у
солідарному порядку, виходячи з
наступного.

Відповідачі, як власники квартири, яка
стала джерелом затоплення водою
належної їй квартири, на підставі ст. 322
ЦК України, яка встановлює обов'язок
власника утримувати належне йому
майно, та ст. 319 ЦК України, яка
встановлює, що власність зобов'язує, і
власник не може використовувати право
власності на шкоду інтересам громадян,
не забезпечили належне утримання
внутрішньоквартирного
інженерно-технічного обладнання
(системи централізованого опалення)
квартири, яка є їх спільною власністю.

У свою чергу, згідно з п.3.9 ст.20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги", споживач зобов'язаний
своєчасно проводити підготовку жилого
будинку, помешкання (в якому він
проживає або яке належить йому на праві
власності) та його технічного
обладнання до експлуатації в
осінньо-зимовий період.

Вона і відповідачі є учасниками
житлово-комунальних відношень, а
згідно до п.8 ч. 3 ст. 20 Закону України
„Про житлово-комунальні послуги",
споживачі (тобто відповідачі)
зобов'язані не допускати порушення
законних прав та інтересів інших
учасників у сфері житлово-комунальних
відношень. В свою чергу, відповідачі цю
норму права по відношенню до неї -
порушили. Відповідно до положень
Конституції України зокрема статей
32,56,62, і чинного законодавства, фізичні
та юридичні особи мають право на
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної внаслідок порушення
їх прав і свобод та законних інтересів.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав, а моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, які особа
зазнала у зв'язку із протиправною
поведінкою щодо неї самої та у душевних
стражданнях, яких особа зазнала у
зв'язку із пошкодженням її майна,
відшкодовується грішми, незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування. Згідно з
ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода,
завдана фізичній особі неправомірними
діями, відшкодовується особою, яка її
завдала.

Згідно ч. І ст.1190 ЦК України, особи,
спільними діями або бездіяльністю яких
було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" від
27.03.1992 року № 6 особи, які спільно
заподіяли шкоду, тобто заподіяли
неподільну шкоду взаємопов'язаними,
сукупними діями або діями з єдністю
наміру, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілими.
Внаслідок протиправних дії
відповідачів їй спричинена моральна
шкода, яка має вираз у тому, що вона
отримала психологічний стрес, коли
побачила, що її квартира, та належні їй
речі частково прийшли у непридатність,
та потребують приведення їх у належний
стан для використання за прямими
призначенням. З часу затоплення її
квартири із квартири відповідачів, та
до цього часу її моральні страждання
тільки збільшились, оскільки
відповідачі не тільки не приймають
ніяких зусиль по відшкодуванню
спричиненої їй шкоди, а і категорично,
всупереч явних фактів, відмовляються
визнати те, що саме з їх вини була
залита водою її квартира. У зв'язку з
душевними стражданнями після
затоплення її квартири, і перенесеним
психологічним стресом у неї до цього
часу погане самопочуття, постійні
головні болі. Крім цього, із-за
протиправної поведінки відповідачів
вона була змушена змінити свій
звичайний життєвий уклад, оскільки їй
було потрібно відвідувати
спеціалізовані установи стосовно
фіксування факту затоплення її
квартири, витрачати час та зусилля на
приведення до нормального стану кімнат
в квартирі, трьох килимів, телевізора,
та іншого майна, витрачувати свій час
на консультації з юристами та на
звернення до суду за захистом своїх
порушених прав. Компенсацію, яка може
компенсувати спричинену їй моральну
шкоду вона оцінює у 5000 гривень.
Доказами правомірності її позову є:
договір купівлі-продажу квартири від
30.03.2004 року, витяг з державного реєстру
про реєстрацію її права власності на
квартиру, акт від 26.10.2012 року про
затоплення її квартири, складений
спільно депутатом Вільногірської
міської ради, Носовим К.В., та
представниками КП «Жилсервіс» та КП
«Теплові мережі м. Вільногірську», акт
№ 429 від 05.11.2012 року складений депутатом
Вільногірської міської ради, Носовим
К.В. Крім того, факт спричинення їй
моральної шкоди з боку відповідачів
зможуть підтвердити свідки: ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Додатково вона хоче повідомити суд, що
це не перший випадок затоплення її
квартири відповідачами внаслідок
неналежного стану у належній їм
квартирі системи централізованого
опалення.

Так, ще 15.04.2005 року відповідачі перший
раз затопили належну їй квартиру, з
приводу чого вона зверталась до
Вільногірського міського суду з
відповідним позовом.

28.09.2012 року з цього приводу
Вільногірським міським судом було
прийняте рішення про стягнення в
солідарному порядку з відповідачів
моральної шкоди на її користь. Як було
встановлено при розгляді
вищезазначеної справи за її позовом до
відповідачів, з 15.04.2005 року до 28.09.2012
року відповідачі централізовану
систему опалення у спальній кімнаті
своєї квартири в порядок не приводили,
внаслідок чого вона вважає, що саме з
вини відповідачів 26.10.2012 року знову
була затоплена водою належна їй
квартира. Керуючись ст.ст.3,109 ЦПК
України, ст.ст.11,16,23,319,322,1167,1190 ЦК
України, позивачка прохала:

Стягнути на мою користь в солідарному
порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_3, 5000 гривен в
рахунок компенсації спричиненої мені
моральної шкоди внаслідок затоплення
моєї квартири водою 26.10.2012 року.

30.09.2014 р. позивачка надала до суду заяву
про заміну відповідача та зміну
позовних вимог, де зазначила, що у
провадженні Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області
знаходиться цивільна справа за її
позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3, про
стягнення моральної шкоди спричиненої
внаслідок затоплення її квартири, що
сталося 26.10.2012 року.

У цей час вона з'ясувала, що 14.03.2014 року
Вільногірським міським судом
Дніпропетровської області винесене
рішення по цивільній справі № 174/89/13-ц,
яке на цей час набрало законної сили, і
згідно якого Комунальне підприємство
«Теплові мережі м. Вільногірська»
визнане винним у спричиненні моральної
шкоди ОСОБА_4 внаслідок незаконних дій
з боку КП «Теплові мережі м.
Вільногірська», які мали місце 26.10.2012
року, у виразі включення
централізованого опалення в квартирі
ОСОБА_4, знаючи, що частина тепломережі
в квартирі ОСОБА_4 несправна. На цей час
ОСОБА_4 помер.

У свою чергу, оскільки вищезазначеним
судовим рішенням вже встановлений
факт, що винною особою у затопленні
квартири, яка знаходиться поверхом
вище її квартири, що мало місце 26.10.2012
року, є КП «Теплові мережі м.
Вільногірська», вона вважає за
необхідне змінити відповідача з родини
ОСОБА_3 на КП «Теплові мережі м.
Вільногірська». При цьому вона вважаю
за необхідне просити суд стягнути з
відповідача в рахунок відшкодування
спричиненої їй моральної шкоди,
внаслідок затоплення її квартири, що
сталося 26.10.2012 року, 10000 гривень,
приймаючі до уваги, що саме 10000 грн.
стягнув суд з КП «Теплові мережі м.
Вільногірська» на користь ОСОБА_4 в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
спричиненої затопленням його квартири
26.10.2012 року. Керуючись ст.ст.33,61 ЦПК
України, позивачка прохає:

1. Замінити відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3
на відповідача, Комунальне
підприємство «Теплові мережі м.
Вільногірська».

2. Стягнути на її користь з Комунального
підприємства «Теплові мережі м.
Вільногірська» в рахунок
відшкодування їй моральної шкоди,
спричиненої затопленням належної їй
квартири АДРЕСА_1, що мало місце 26.10.2012
року, 10000 гривень, і її витрати по
справі.

Згідно ухвали Вільногірського
міського суду Дніпропетровської
області від 01.10.2014 р. (а.с.98-99), суд
задовольнив клопотання про заміну
відповідачів у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_3
належним відповідачем, Комунальним
підприємством «Теплові мережі м.
Вільногірська», та залучив до участі у
справі в якості третьої особи без
самостійних вимог ОСОБА_3 і виключив із
числа учасників справи ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні позивачка та її
представник, який не обмежений в його
повноваженнях, позовні вимоги, з
врахуванням внесених до них змін,
підтримали в повному обсязі. З їх
додаткових пояснень витікає, що
позивачці завдано майнової та
моральної шкоди не менше, чим власникам
квартири АДРЕСА_2, з якої відбувалося
затоплення. Тому вони наполягають на
відшкодуванні моральної шкоди в такому
ж розмірі, як це було за рішенням суду
відшкодовано ОСОБА_4 Внаслідок
затоплення була суттєво пошкоджена
зсередини квартира позивачки та інше
майно, а саме: в квартирі пошкоджені
шпалери на стінах та стеля в двох
кімнатах та коридорі, значна площа стін
і стелі покрилися грибком, підлога
деформувалася, намокли та втратили
свій вид два дивани, килими,
пошкоджений і не працює телевізор LG, що
був куплений за 3 тис. грн. в 2005-2006 роках,
деформувався шифоньєр, прийшла в
непридатність частина одягу: зимове
пальто, дві демісезонні куртки
вартістю близько 1500.00 грн. з
врахуванням зносу, 2 комплекти
постільної білизни, вартістю близько
400.00 грн., які також прийшлось викинути.
Після залиття квартири до сих пір
зберігається сирість, не дивлячись на
те, що в квартирі є опалення і
температура утримується на рівні 24
градусів тепла. Ремонт в квартирі не
робився за відсутності коштів, тому
наслідки залиття квартири можливо
побачити і в цей час.

Відповідач, комунальне підприємство
«Теплові мережі м. Вільногірська», в
судове засідання свого представника не
направило повторно, причину його
неявки, заяви про розгляд справи за
його відсутності та заперечень проти
позову не надало, проте само було
повідомлено про час, дату та місце
судового засідання належним чином, під
особисту розписку представника (а.с.109).
З врахуванням думки позивачки та її
представника, які не мали заперечень,
суд, керуючись ст.ст. 169,224 ЦПК України,
виніс ухвалу про проведення судового
засідання за відсутності відповідача,
з заочним розглядом справи.

Третя особа, КП «Жилсервіс»
Вільногірської міської ради, надала
заяву про розгляд справи за їх
відсутності (а.с. 82).

Третя особа, ОСОБА_3 також надав заяву
про розгляд справи за його відсутності
(а.с.102). Разом з тим, раніше, в судовому
засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4, приймаючи
участь у справі в якості відповідачів,
надали письмові заперечення (а.с.51-53), з
яких витікає, що позов до них вони не
визнають тому, що затоплення їхньої
квартири та квартири ОСОБА_1 відбулося
за вини комунального підприємства
«Теплові мережі м. Вільногірська», яке
добре знаючи, що в їх квартирі є розрив
в стояку центрального опалення,
включило подачу опалення, внаслідок
чого і відбулося затоплення.

Враховуючи пояснення сторін та третіх
осіб, дослідивши надані у справі
докази, в тому числі письмові
документи, а саме:

- квитанцію про сплату позивачкою
судового збору 17.11.2012 р. в сумі 107.30 грн.
(а.с.1);

- копію сторінок паспорта громадянки
України ОСОБА_1 (а.с.5);

- копію договору купівлі-продажу
квартири від 30.03.2004 року, згідно якого
ОСОБА_9 продала, а ОСОБА_1 купила
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. ( а.с. 6);

- копію витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно від 14.04.2004 року, та
копію технічного паспорта на квартиру,
згідно яких квартира АДРЕСА_1,
складається з двох житлових кімнат,
ванної кімнати, вбиральні, коридору,
вбудованої шафи, загальна площа
квартири складає 38,6 кв. м., є приватною
власністю ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 30.03.2004 р.
(а.с.7, 8-9);

- копію акта від 26.10.2012 р., складеного
депутатом Вільногірської міської ради
Носовим К.В. з участю ст. м-ра АДС
Кравченка В.Л., м-ра КПТС Фучило В.М.,
жильця квартири АДРЕСА_1 -ОСОБА_1 та
жильця кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_4, згідно якого
причиною затоплення квартири АДРЕСА_1
послужило те, що в квартирі АДРЕСА_2
розібраний стояк опалення, який
з'єднувався з опалювальним приладом в
куті спальної кімнати (а.с.10);

- копію акта від 05.11.2012 р., складеного
депутатом Вільногірської міської ради
Носовим К.В., згідно якого жилець
квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 не забезпечив
в своїй квартирі герметичність стояка
опалювання в спальній кімнаті (з 2005 р.
стояк розібраний), і при включенні в
будинку опалення відбулося затоплення
квартири АДРЕСА_1; жилець кв. АДРЕСА_2
ОСОБА_4 підтвердив, що стояк опалення
він свідомо не дозволяє зібрати тому,
що хоче стягнути в судовому порядку
збитки, понесені ним під час аварії в 2005
р. (а.с.11);

- копію ухвали Вільногірського
міського суду Дніпропетровської
області від 04.03.2013 р. про зупинення
провадження у справі до вирішення
іншої справи, що розглядається в
порядку цивільного судочинства
(а.с.65-67);

- копію рішення Вільногірського
міського суду Дніпропетровської
області від 14.03.2014 р. з відміткою про
набрання рішенням законної сили з
16.05.2014 р., в якому судом встановлено:
«Суд вважає встановленими наступні
факти, обставини та відповідні їм
правовідносини:

- ОСОБА_4 та ОСОБА_3 являються
співвласниками квартири АДРЕСА_2, що не
заперечується сторонами та
підтверджується документально,
зокрема, копією свідоцтва про право
власності на житло; копією рішенням
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 26.02.2013 р.;

- 05.03.2007 року в зазначеній квартирі
внаслідок неякісного виконання
монтажних робіт працівниками КП
«Теплові мережі м. Вільногірська» з
монтування внутріквартирної системи
опалення, з'єднаної з центральним
опаленням по місту Вільногірську,
відбулося часткове пошкодження цієї
внутріквартирної системи в виді
роз'єднання металопластикової труби з
фітингом у стояку в спальній кімнаті,
внаслідок чого 26.10.2012 р. при включенні
опалення працівниками відповідача
відбулося залиття водою квартири
АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1, що
розташована під квартирою АДРЕСА_2 в
цьому ж будинку, належної ОСОБА_1, що
підтверджується всією сукупністю
досліджених доказів;

- відповідачу, тобто КП «Теплові мережі
м. Вільногірська», на час включення
опалення 26.10.2012 р. було відомо про те, що
зазначена несправність
внутрішньоквартирної системи опалення
в квартирі позивача ОСОБА_4 не усунута,
проте заходів для попередження
аварійної ситуації прийнято ним не
було в порушення п/п 6 п. 12 укладеного
між сторонами договору про відпуск
гарячої води і теплоенергії з
мережевою водою від 13.06.2006 р., згідно
якого виконавець зобов'язаний
своєчасно приймати заходи для
попередження і ліквідації аварійних
ситуацій, пов'язаних з технічним станом
систем водо-теплопостачання; дані
обставини підтверджуються всією
сукупністю досліджених доказів і,
фактично, не заперечуються сторонами;

- розмір майнової шкоди, який був
спричинений позивачу ОСОБА_4 внаслідок
затоплення його квартири, позивачем не
визначався, проте факт суттєвого
пошкодження внутрішньоквартирного
облаштування, меблів та іншого майна,
належного позивачу, сумнівів не
викликає та підтверджується
показаннями свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, а
також актами про затоплення квартири
(а.с. 9,10);

- внаслідок неправомірних дій
відповідача, що потягли за собою
пошкодження належного позивачу ОСОБА_4
майна, йому також завдано і моральної
шкоди, оскільки був порушений його
звичний образ життя, значно
погіршилися житлові умови, що потягло
за собою загострення ряду хронічних
захворювань, які перелічені в позовній
заяві і якими він страждав задовго до
подій 26.10.2012 р., як це видно з медичних
довідок, що, в своїй сукупності, потягло
за собою значні моральні страждання
позивача протягом тривалого часу,
потягло необхідність прийняття ним
додаткових заходів до організації
свого життя та захисту порушених його
прав споживача послуг;

- суд доходить висновку, що позивач
надав достатньо обґрунтування факту
спричинення йому незаконними діями
відповідача моральної шкоди та її
розміру, і відповідно до положень ЗУ
«Про захист прав споживачів», який
передбачає таке відшкодування у
випадку, коли моральна (немайнова)
шкода була спричинена небезпечною для
життя і здоров'я людей продукцією
(послугами) у випадках, передбачених
законодавством;

- враховуючи встановлені обставини,
відповідно до вимог закону, суд
доходить висновку, що внаслідок дій
відповідача, комунального
підприємства «Теплові мережі м.
Вільногірська», позивачу ОСОБА_4, було
заподіяно значної моральної шкоди, для
відшкодування якої достатньо грошової
суми, визначеної позивачем, а саме 10000.00
грн.

Заперечення відповідача суд не
приймає, оскільки відповідач, знаючи,
що частина внутрішньоквартирної
тепломережі в квартирі позивача
несправна, не мав права включати
опалення по несправному стояку,
оскільки це могло завдати шкоди
громадянам, проте цю обставину не взяв
до уваги і вчинив дії, наслідком яких
стало затоплення квартири позивача та
спричинення йому майнової та моральної
шкоди.»; згідно резолютивної частини
цього ж рішення суд вирішив: «Позов
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства
«Теплові мережі м. Вільногірська»,
Дніпропетровської області, і/к № 24422912,
юридична адреса: 51700, Україна,
Дніпропетровська область, м.
Вільногірськ, вул. Промислова, 17, на
користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця
с. Вільні Хутори, Верхньодніпровського
району, Дніпропетровської області, і/к
№ НОМЕР_1, пенсіонера, зареєстрованого
за місцем проживання в квартирі
АДРЕСА_2, - 10 000.00 грн. (десять тисяч
гривень 00 копійок), для відшкодування
моральної шкоди, заподіяної
пошкодженням майна внаслідок
затоплення квартири, належної
позивачу.

Стягнути з відповідача, Комунального
підприємства «Теплові мережі м.
Вільногірська», Дніпропетровської
області, на користь позивача, ОСОБА_4, -
2650.00 грн., для відшкодування витрат з
оплати юридичної допомоги адвоката
ОСОБА_14, та в дохід держави України
судовий збір, за задоволену немайнову
вимогу, - 243.60 грн.» (а.с.72-76) - та оцінивши
зазначені докази в їх сукупності та
взаємозв'язку, керуючись законом,
враховуючи, що з боку відповідача не
надійшло будь-яких заперечень на позов,
суд дійшов висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню в повному обсязі,
з наступних підстав.

Суд вважає встановленими наступні
факти та відповідні їм правовідносини:

- відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були
співвласниками квартири АДРЕСА_2, не
заперечується відповідачем;

- позивач, ОСОБА_1, є власником квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується
документально і не заперечується
відповідачем;

- внаслідок бездіяльності відповідача,
КП «Теплові мережі м. Вільногірська»,
що виразилося в порушенні
технологічних правил та порядку
проведення реконструкції квартирної
системи центрального опалювання з
заміною металевих труб стояків
опалювальної системи на
металопластикові труби, та
ігноруванням того факту, що стояк
опалювання в квартирі АДРЕСА_2 був
розібраний, 26.10.2012 р. при включенні
опалення працівниками відповідача
відбулося залиття водою квартири
АДРЕСА_2, та квартири АДРЕСА_1, що
розташована під квартирою АДРЕСА_2 в
цьому ж будинку, належної ОСОБА_1, що
підтверджується всією сукупністю
досліджених доказів, а також
встановлено рішенням суду, що набрало
законної сили;

- внаслідок неправомірних дій
відповідача, відбулося суттєве
пошкодження належного позивачці
ОСОБА_1 майна, а саме: в квартирі
пошкоджені шпалери на стінах та стеля в
двох кімнатах та коридорі, значна площа
стін і стелі покрилися грибком, підлога
деформувалася, намокли та втратили
свій вид два дивани, килими,
пошкоджений і не працює телевізор LG, що
був куплений за 3 тис. грн. в 2005-2006 роках,
деформувався шифоньєр, прийшла в
непридатність частина одягу: зимове
пальто, дві демісезонні куртки
вартістю близько 1500.00 грн. з
врахуванням зносу, 2 комплекти
постільної білизни, вартістю близько
400.00 грн.;

- внаслідок пошкодження майна та
погіршення житлових умов, позивачці
також завдано моральної шкоди,
оскільки був порушений її звичний
образ життя, значно погіршилися
житлові умови, тобто протягом довгого
часу, з 26.10.2012 р. по цей час, порушується
право на проживання в нормальних
житлових умовах, що, в своїй сукупності,
потягло за собою значні моральні
страждання позивачки протягом
тривалого часу, потягло необхідність
прийняття нею додаткових заходів до
організації свого життя та до захисту
порушених її прав, в тому числі
споживача послуг;

- суд доходить висновку, що позивачка
надала достатньо обґрунтування факту
спричинення їй незаконними діями
відповідача моральної шкоди та її
розміру, і відповідно до положень ЗУ
«Про захист прав споживачів» та
положень ст.ст. 23 та 1167 ЦК України
заподіяна моральна шкода підлягає
відшкодуванню за рахунок відповідача,
тобто особою, за вини якої ця шкода
заподіяна.

Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України, суд
розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, якщо вона не доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст.1167 СК України, 1. Моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Згідно ст. 23 СК України,1. Особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. 2. Моральна шкода полягає: 3) у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. 3. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості. 4.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування. 5.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 4 ЗУ «Про захист прав
споживачів»: 1. Споживачі під час
придбання, замовлення або використання
продукції, яка реалізується на
території України, для задоволення
своїх особистих потреб мають право на:
1) захист своїх прав державою; 2) належну
якість продукції та обслуговування; 3)
безпеку продукції; 4) необхідну,
доступну, достовірну та своєчасну
інформацію про продукцію, її кількість,
якість, асортимент, а також про її
виробника (виконавця, продавця); 5)
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок недоліків
продукції (дефекту в продукції),
відповідно до закону;

Згідно ст. 14 ЗУ «Про захист прав
споживачів», передбачено право
споживача на безпеку продукції
(товарів, наслідки робіт): 1. Споживач
має право на те, щоб продукція за
звичайних умов її використання,
зберігання і транспортування була
безпечною для його життя, здоров'я,
навколишнього природного середовища, а
також не завдавала шкоди його майну.

Згідно ст. 22 ЗУ «Про захист прав
споживачів»: 1. Захист прав споживачів,
передбачених законодавством,
здійснюється судом. 2. При задоволенні
вимог споживача суд одночасно вирішує
питання щодо відшкодування моральної
(немайнової) шкоди. 3. Споживачі
звільняються від сплати судового збору
за позовами, що пов'язані з порушенням
їх прав.

Суд вважає, що з врахуванням принципів
розумності, добросовісності та
справедливості, розмір відшкодування
моральної шкоди позивачці ОСОБА_1 слід
установити в грошовому вимірі у
розмірі 10 000.00 грн., зважаючи на обсяг
порушених її прав власника нерухомого
та рухомого майна, значення цього майна
для забезпечення нормальних умов її
життя, обсяг та інтенсивність
порушених прав споживача
житлово-комунальних послуг, враховуючи
глибину та характер перенесених
позивачкою моральних страждань, та
достатності коштів для відшкодування
додаткових зусиль на організацію її
життя, та компенсації за перенесені
моральні страждання.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 218, 222-233, 294 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства
«Теплові мережі м. Вільногірська»,
Дніпропетровської області, і/к № 24422912,
юридична адреса: 51700, Україна,
Дніпропетровська область, м.
Вільногірськ, вул. Промислова, 17, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., уродженки
сел. Нове Машозеро, Біломорського
району, Карелія, РФ, і/к № НОМЕР_2,
зареєстрованої за місцем проживання в
квартирі АДРЕСА_1, - 10 000.00 грн. (десять
тисяч гривень 00 копійок), для
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної пошкодженням майна
внаслідок затоплення 26.10.2012 р. квартири,
належної позивачу.

Стягнути з відповідача, Комунального
підприємства «Теплові мережі м.
Вільногірська», Дніпропетровської
області, на користь позивачки, ОСОБА_1, -
107.30 грн., для відшкодування витрат в
виді судового збору, та в дохід держави
України, додатково, судовий збір, за
задоволену немайнову вимогу, - 136.30 грн.,
враховуючи, що сума судового збору
складає - 243.60 грн. і позивачкою було
фактично сплачено судовий збір - 107.30
грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається, протягом десяти днів з дня
його проголошення, через
Вільногірський міський суд,
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з
часу виготовлення його в повному
обсязі, надіслати рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
сторонам та третім особам.

Головуючий суддя
Шаповал Г.І.