У Х В А Л А

Іменем України

05 серпня 2014 року
м. Ужгород

колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача -
Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Дроботі В.В.,
Бисаги Т.Ю.

при секретарі - Гаврилко
В.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Ужгород справу
за апеляційною скаргою відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України та
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу
Ужгородського міськрайонного суду від
6 червня 21014 року по справі за скаргою
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на
бездіяльність старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС України Артемчука
Тараса Володимировича та зобов'язання
вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3, інтереси якого представляв
ОСОБА_2, звернувся до суду зі скаргою на
бездіяльність старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України /надалі - виконавець/
Артемчука Т.В., в якій просив:

визнати неправомірною, протиправною
/незаконною/ бездіяльність виконавця,
що виразилась у не надісланні копії
постанови про відновлення виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа від 03.12.2013 р. № 712/3848/2012
Ужгородському міськрайонному суду,
стягувачу та боржнику у термін,
передбачений ч.3 ст.51 ЗУ «Про виконавче
провадження»; у нездійсненні перевірки
виконання рішення суду в термін,
встановлений ч.1 ст.75 ЗУ «Про виконавче
провадження»; у не притягненні
Міністерства культури України до
відповідальності відповідно до ст.89 ЗУ
«Про виконавче провадження»; у
невиконання зазначеного вище
виконавчого листа;

зобов'язати виконавця надіслати копію
постанови про відновлення виконавчого
провадження ОСОБА_3, Міністерству
культури України та Ужгородському
міськрайонному суду;

визнати неправомірною /незаконною/
бездіяльність начальника відділу
примусового виконання рішень ДВС
України щодо нездійснення контролю за
своєчасністю, правильністю та повнотою
виконання рішення суду про поновлення
на роботі ОСОБА_3 старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень ДВС України Семком
Б.О.

Скарга мотивована тим, що на виконанні
у виконавця знаходився виконавчий лист
про поновлення на роботі ОСОБА_3,
виконавче провадження по якому було
закінчено у зв'язку з виконанням
виконавчого листа боржником -
Міністерством культури України.
Постановою від 9 квітня 2014 року
виконавче провадження було відновлено
по ухвалі Ужгородського
міськрайонного суду з врахуванням
ухвали апеляційного суду
Закарпатської області. Але копія цієї
постанови в порушення ч.3 ст.51 ЗУ «Про
виконавче провадження» виконавцем не
була надіслана ні стягувачу, ні
боржнику, ні Ужгородському
міськрайонному суду. Виконавцем не
виконувались дії по виконанню рішення
суду, в тому числі не притягувались до
відповідальності особи, які повинні
виконувати вказівки державного
виконавця. Контроль за діями виконавця
повинен здійснювати начальник відділу,
якому підпорядкований виконавець, а
оскільки ця особа не здійснювала
належного контролю за виконанням
відновлено виконавчого провадження,
його бездіяльність скаржник також
просив визнати незаконною.

Ухвалою суду скаргу задоволено
частково: визнано неправомірною
бездіяльність виконавця, яка
виразилась у не надісланні копії
постанови про відновлення виконавчого
провадження стягувачу, боржнику та
Ужгородському міськрайонному суду та у
невиконанні виданого виконавчого
листа; зобов'язано виконавця надіслати
зазначену копію постанови вказаним
особам. У задоволенні інших вимог
відмовлено.

Цю ухвалу оскаржено виконавцем в
частині задоволених вимог скарги та
представником скаржника в частині
відмови у задоволенні скарги.

Апеляційні скарги виконавця і
представника скаржника мотивовані
невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

В судовому засіданні представник
виконавця скаргу з наведених підстав
підтримав, апеляційну скарга
представника скаржника не визнав.

Представник скаржника підтримав свою
скаргу, а скаргу виконавця не визнав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції констатував про не
надіслання копії постанови про
відновлення виконавчого провадження
стягувачу, боржнику, Ужгородському
міськрайонному суду, мотивуючи свій
висновок не прийняттям до уваги таких
доказів як супровідного листа
виконавця про надіслання копії
постанови вказаним особам та фотокопії
відповідних сторінок журналу вихідної
кореспонденції виконавця, констатуючи,
що ці документи належно не завірені і,
відповідно, є недопустимими доказами;
не обґрунтованими є твердження
невиконання виконавцем вимог ст. 75
/зобов'язання виконавця вчинити певні
дії по виконанню рішення суду/ та вимог
ст.89 / про притягнення до
відповідальності/ «Про виконавче
провадження».

Доводи апеляційної скарги виконавця
зводяться до того, що судом не вірно
констатовано про не надіслання копії
постанови про відновлення виконавчого
провадження стягувачу, боржнику та
Ужгородському міськрайонному суду,
оскільки цим особам копії вказаної
постанови було надіслано.

Доводи апеляційної скарги
представника скаржника зводяться до
твердження того, що не надіслання
постанови про відновлення виконавчого
провадження зазначеним вище особам
призвело до невиконання рішення суду і
виконавець зобов'язаний був притягнути
до встановленої законом
відповідальності - штрафу - боржника;
невірним є ухвала суду і по відношенню
до вирішення питання про визнання
незаконним бездіяльності начальника
відділу ДВС, в якому працює виконавець,
оскільки такий не здійснював контролю
за діяльністю виконавця.

Апеляційна скарга виконавця підлягає
задоволенню, а апеляційна скарга
представника скаржника задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

По справі встановлено, що 9 квітня
2014 р. виконавцем було прийнято
постанову про відновлення виконавчого
провадження по виконавчому листу №
712/3848/2012 р., виданого Ужгородським
міськрайонним судом /а.с.76/. В цей же
день копії цієї постанови були
надіслані сторонам виконавчого
провадження та Ужгородському
міськрайонному суду. Строк надіслання
копії постанови відповідає вимогам ч. 3
ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження»,
згідно якої копія постанови про
відновлення виконавчого провадження
державним виконавцем не пізніше
наступного дня надсилається до суду,
який визнав незаконною постанову
державного виконавця, сторонам, а також
органу (посадовій особі), який видав
виконавчий документ.

Ця копія постанови була надіслана
вказаним особам простою
кореспонденцією, що вимагається ч.1 ст.31
ЗУ «Про виконавче провадження»: копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Це підтверджено копією
супровідного листа та копіями з
журналу реєстрації вихідної
кореспонденції відділу примусового
виконання рішень /а.с.75,78-81,129-132/. Ці
докази є належними доказами, оскільки
містять інформацію щодо предмета
доказування /ч.1ст.58 ЦПК України/ і є
допустимими /ст.60 ЦПК України/, оскільки
відповідно до ст. 64 ЦПК України
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення до
справи.

На підставі наведеного суд
констатує, що виконавцем не було
допущено незаконну бездіяльність щодо
порушення вимог ЗУ «Про виконавче
провадження» про надіслання копії
постанови про відновлення виконавчого
провадження особам виконавчого
провадження та Ужгородському
міськрайонному суду.

Як вбачається з матеріалів
справи, з Ужгородського міськрайонного
суду, куди було повернуто виконавчий
лист після закінчення виконавчого
провадження, до виконавчої служби не
надходив виконавчий лист, який
являється виконавчим документом і саме
він по даній категорії справ підлягає
примусовому виконанню: відповідно до
ч.1 ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом;
відповідно до п.1 ч.2 цього Закону
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи як виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті. Тому
виконувати його, контролювати його
виконання виконавець не міг.
Відповідно, виконавцем не могло
ставитись питання про притягнення
винних у невиконанні цього виконавчого
листа осіб до відповідальності.

Що ж стосується визнання дій
начальника відділу за діяльністю
підлеглого виконавця за роботою
останнього, то слід зазначити, що
вимоги скарги щодо цього оформлені
неналежно: зазначено особа не
зазначена у вступній частині скарги,
як цього вимагається п.2 ч.1 ст.119 ЦПК
України, тобто вона є знеособлена, що
вже по цій ознаці унеможливлює
задоволення вимог скарги щодо неї, не
враховуючи вищенаведене.

Керуючись ст.ст.307,312, 314 ЦПК України,
судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України задовольнити, а у
задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2
в інтересах ОСОБА_3 відмовити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного
суду від 2 червня 2014 року по справі за
скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на
бездіяльність старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС України Артема
Тараса Володимировича та зобов'язання
вчинити певні дії в частині визнання
його діяльності неправомірною та
зобов'язання вчинити певні дії
скасувати і у задоволенні скарги в цій
частині вимог відмовити.

В решті ухвалу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь відділу
примусового виконання рішень ДВС
України 121 грн.80 коп. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді :