ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва у складі:

головуючого - судді Трусової Т.О.,

при секретарі Мінасян С.Г., розглянувши
в судовому засіданні в м. Києві
цивільну справу за позовом
комунального підприємства з
експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-сервіс» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 р. комунальне
підприємство з експлуатації і ремонту
житлового фонду «Житло-сервіс» (далі -
КП «Житло-сервіс») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг в сумі 3346,42
грн.

Позов обґрунтований наступним. КП
«Житло-сервіс» утримує та проводить
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1. Квартира АДРЕСА_1 належить на
праві спільної часткової власності
відповідачу ОСОБА_2 - 65/100 частин, та
ОСОБА_3 - 35/100 частин. 13 липня 2012 р. між КП
«Житло-сервіс» з одного боку та ОСОБА_2
і ОСОБА_3 - з іншого, було укладено
договір про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій. Проте умови вказаного
договору відповідачами не виконуються,
що обумовило виникнення
заборгованості в сумі 5148,34 грн., яка
виникла за період з 1 листопада 2012 р. по 1
березня 2014 р. Судовим наказом від 5
червня 2014 р. з ОСОБА_3 стягнута
заборгованість пропорційно до її
частки у праві власності на квартиру в
сумі 1801,92 грн., а отже стягненню з ОСОБА_2
підлягає заборгованість в сумі 3346,42
грн.

Від представника позивача ОСОБА_4
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 про розгляд справи
повідомлений у встановленому законом
порядку, проте в судове засідання він
не з'явився, про причини неявки не
повідомив. Враховуючи, що представник
позивача не заперечує проти заочного
розгляду справи, суд ухвалює заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

У зв'язку з неявкою сторін розгляд
справи здійснюється без фіксування
судового засідання технічними
засобами.

Вивчивши наявні у справі докази, суд
вважає встановленими наступні
обставини і визначені відповідно до
них правовідносини.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної часткової власності
відповідачу ОСОБА_2 - 65/100 частин, та
ОСОБА_3 - 35/100 частин, що підтверджується
свідоцтвом про право власності від 7
червня 2012 р., виданим на підставі наказу
Головного управління житлового
забезпечення від 30 травня 2012 р. № 804-С/КІ
(а.с. 15).

У вказаній квартирі зареєстроване
місце проживання ОСОБА_3 та її
неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_5 та
дочки ОСОБА_6 (а.с. 21).

Відповідач по справі ОСОБА_2 у належній
йому на праві власності квартирі не
зареєстрований.

АДРЕСА_1 перебуває на балансі КП
«Житло-сервіс» (а.с. 9-10), яке здійснює
експлуатацію, управління та утримання
вказаного будинку.

Ст. 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" (надалі -
Закон № 1875-IV) дає визначення
житлово-комунальних послуг як
результату господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування осіб у жилих
і нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил та
покладає на балансоутримувача будинку
обов'язок здійснювати розрахунки
коштів, необхідних для своєчасного
проведення капітального і поточного
ремонтів та утримання, а також
забезпечення управління майном.

Відповідно до положень ст.ст. 319, 322 ЦК
України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як власники
зобов'язані утримувати майно, яке їм
належить, і за змістом Закону № 1875-IV
вони є споживачами житлово-комунальних
послуг.

Згідно з приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону №
1875-IV споживачі житлово-комунальних
послуг зобов'язані оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Закону № 1875-IV, ст. 162
Житлового кодексу України, п. 30 Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630,
п. 7 Правил користування приміщеннями
житлових будинків, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 жовтня 2006 р. № 45, споживач
зобов'язаний своєчасно оплачувати
надані йому житлово-комунальні послуги
та витрати на утримання будинку і
прибудинкової території пропорційно
до загальної площі належної йому
квартири.

Згідно з положенням ст. 32 Закону № 1875-IV
розмір плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Тарифи на житлово-комунальні послуги
формуються у відповідності з Порядком
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, Порядком
формування тарифів на теплову енергію,
її виробництво, транспортування та
постачання, послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води,
Порядком формування тарифів на
централізоване водопостачання та
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 червня 2011 р. № 869 "Про забезпечення
єдиного підходу до формування тарифів
на житлово-комунальні послуги".

13 липня 2012 р. між КП «Житло-сервіс»
(Виконавцем) та ОСОБА_3 (Споживачем) було
укладено договір про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій (а.с. 16-19).
Відповідно до умов вказаного договору
КП «Житло-сервіс» зобов'язалося
забезпечувати надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій у будинку
АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 зобов'язалася
оплачувати вказані послуги за
встановленим тарифом щомісячно, не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
розрахунковим.

Цього ж дня між КП «Житло-сервіс» та
ОСОБА_3 було укладено договір про
надання послуг чергових (а.с. 20).

Всупереч доводам позову ОСОБА_2
письмових договорів з КП
«Житло-сервіс» не укладав, а доказів, що
він уповноважував ОСОБА_3 на укладення
такого договору, суду не надано.

Однак з огляду на вищевказані
положення закону та підзаконних актів
відсутність оформленого письмового
договору на надання
житлово-комунальних послуг сама по
собі не може бути підставою для
звільнення споживача від оплати таких
послуг.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
будучи споживачами
житлово-комунальних послуг, в період з
листопада 2012 р. по лютий 2013 р.
неналежним чином виконували
покладений на них законом, а на ОСОБА_3 -
ще і письмовим договором, обов'язок по
сплаті вартості отриманих
житлово-комунальних послуг (центральне
опалення, гаряче та холодне
водопостачання, водовідведення) та
витрат на утримання будинку і
прибудинкової території, у зв'язку з
чим станом на 1 березня 2014 р. утворилась
заборгованість в сумі 5148,34 грн. (а.с. 23, 24,
25).

Судовим наказом від 5 червня 2014 р. з
ОСОБА_3 стягнута заборгованість за
оплату житлово-комунальних послуг
пропорційно до її частки у праві
власності на квартиру в сумі 1801,92 грн.
(5148,34:100х35) (а.с. 8).

Враховуючи наведене, з ОСОБА_2 як
власника 65/100 частин квартири, підлягає
стягненню решта боргу в сумі 3346,42 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
присудженню з відповідача підлягають
судові витрати, понесені позивачем у
зв'язку зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215, 225, 226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов комунального підприємства з
експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-сервіс» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
комунального підприємства з
експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-сервіс» заборгованість за
житлово-комунальні послуги в сумі 3346,42
грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн., а
всього 3590 гривень 02 копійки.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги та строку для
подання заяви про перегляд заочного
рішення, якщо скаргу та заяву не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене
позивачем до Апеляційного суду м. Києва
через Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення може бути оскаржене
відповідачем до Апеляційного суду м.
Києва через Дарницький районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали.

Суддя: