Справа № 513/189/14-ц
Провадження № 2/513/155/14
Саратський районний суд Одеської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 року Саратський районний
суд Одеської області у складі: судді
Кожокар Т.Я., при секретарі Златової
Н.П., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Сарата
цивільну справу за позовом моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про відшкодування в
порядку регресу витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування,

В С Т
А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача вказуючи, що 13 травня 2010
року в місті Одеса на перехресті вулиць
Академіка Корольова - Академіка
Вільямса, з вини ОСОБА_1, який керував
автомобілем марки "ВАЗ", державний
номер НОМЕР_1 була скоєна
дорожньо-транспортна пригода.

Внаслідок ДТП було пошкоджено
автомобіль марки "Лексус", державний
номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3
Вартість матеріальних збитків,
завданих власнику автомобіля "Лексус"
становить 5754.03 гривень.

На день скоєння
дорожньо-транспортної пригоди
відповідач не мав чинного договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. На підставі п.п. "а" п. 41.1 ст. 41
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", за рахунок
коштів фонду захисту потерпілих, за
заявою ОСОБА_3 моторне (транспортне)
страхове бюро України виплатило
потерпілій завдані ОСОБА_1 збитки.

Після здійснення виплат, позивач
звернувся до відповідача з вимогою
відшкодувати МТСБУ понесені збитки у
добровільному порядку, однак ОСОБА_1 до
цього часу збитки не відшкодував.

На підставі ст. 1191 ЦК України позивач
просив стягнути з відповідача: завдані
збитки у розмірі 5754.03 гривень, витрати
за послуги аварійного комісара у
розмірі 200 гривень, сплачений судовий
збір у розмірі 243,60 гривень та витрати
на правову допомогу у розмірі 750
гривень.

Представник позивача, який діє на
підставі довіреності, у судове
засідання не з'явився, подав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позов підтримав, просив задовольнити
його у повному обсязі.

Відповідач у дане судове засідання не
з'явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності. Під час
розгляду справи позов не визнав,
просив відмовити у його задоволенні з
підстав викладених у письмових
запереченнях, зокрема вважає, що
матеріальна шкода, що спричинена
ОСОБА_3 встановлена з порушенням вимог
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» та не
підтверджена належними доказами .

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Частина 1 ст. 1166 ЦК України визначає,
що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України,
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Саратського районного
суду Одеської області від 16 червня 2010
року, залишеною без змін постановою
апеляційного суду Одеської області від
28 грудня 2010 року, яка набула чинності
встановлено, що 13 травня 2010 року о 16:30
годині ОСОБА_1, на перехресті вулиць
Академіка Корольова та Академіка
Вільямса в м. Одеса, керуючи
автомобілем марки "ВАЗ 2107", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, на
перехресті рівнозначних доріг не надав
перевагу у русі автомобілю «Лексус»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3, який наближався
праворуч, внаслідок чого допустив з ним
зіткнення. В результаті зіткнення
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження. Цією ж постановою
відповідача ОСОБА_1 визнано винним у
скоєні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП (а.с. 14-15).

Відповідно до довідки 001509 від 13
травня 2010 року, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди яка
сталася о 16:40 годині на розі вулиць
Академіка Вільямса- Академіка
Корольова в м. Одеса, автомобілю
"Лексус", державний номер НОМЕР_2,
завдані мехінчні пошкодження:
деформація та протертість краски
заднього бампера з лівої сторони,
задній бампер з лівої сторони зірвано з
кріплення, протертості лівого заднього
колісного диска (а.с.52).

П.33.1.4 ст. 33 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" № 1961-ІУ від 01.07.2004 року,
встановлено, що невідкладно, але не
пізніше трьох робочих днів з дня
настання дорожньо-транспортної
пригоди, особа, у якої пошкоджений
автомобіль, зобов'язана письмово
надати страховику, з яким укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
(у випадках, передбачених статтею 41
цього Закону - МТСБУ), повідомлення
про дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав
змоги виконати зазначений обов'язок,
він має підтвердити це документально.

Пунктом 33.3. згаданого Закону
визначено, що водії та власники
транспортних засобів, причетних до
дорожньо-транспортної пригоди,
власники пошкодженого майна
зобов'язані зберігати пошкоджене
майно (транспортні засоби) у такому
стані, в якому воно знаходилося після
дорожньо-транспортної пригоди, до тих
пір, поки його не огляне призначений
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
представник (працівник, аварійний
комісар або експерт), а також
забезпечити йому можливість провести
огляд пошкодженого майна
(транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті,
звільняються від обов'язку збереження
пошкодженого майна (транспортних
засобів) у такому стані, в якому воно
знаходилося після
дорожньо-транспортної пригоди, у разі
якщо не з їхньої вини протягом десяти
робочих днів після одержання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду його
уповноважений представник не
прибув до місцезнаходження такого
пошкодженого майна.

Пунктами 34.2, 34.3, 34.4 статті 34
вищезазначеного Закону встановлено,
що протягом 10 робочих днів з дня
отримання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
страховик (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону - МТСБУ)
зобов'язаний направити свого
представника (працівника, аварійного
комісара або експерта) на місце
настання страхового випадку та/або
до місцезнаходження пошкодженого
майна для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону - МТСБУ) не з'явився у визначений
строк, потерпілий має право самостійно
обрати аварійного комісара або
експерта для визначення розміру шкоди.
У такому разі страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати
потерпілому витрати на проведення
експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання
страхового випадку та розміру
збитків страховиком та МТСБУ
залучаються їх працівники.
Страховиком, МТСБУ та потерпілими
також можуть залучатися аварійні
комісари, експерти або юридичні
особи, у штаті яких є аварійні
комісари чи експерти.

Згідно копії повідомлення, ОСОБА_3 21
травня 2010 року повідомила МТСБУ про
ДТП, яке сталося 13 травня 2010 року в м.
Одеса, на розі вулиць Академіка
Вільямса та Академіка Корольова, в
результаті якої автомобілем ВАЗ 2107,
номерний знак НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_1 було пошкоджено її автомобіль
марки "Lexus" (а.с.45).

28 травня 2010 року МТСБУ надано
доручення аварійному комісару
Степаненку Андрію Миколайовичу
встановити розмір збитків, завданих
транспортному засобу потерпілої
ОСОБА_3 в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 13 травня 2010 року (а.с.62).

За висновком № 2759/10 експертного
автотоварознавчого дослідження від 20
травня 2010 року розмір, завданої шкоди
власнику автомобіля "Lexus", номерний знак
НОМЕР_2 внаслідок ДТП становить 13809.68
гривень (а.с.54-60).

Згідно копії платіжного доручення №
1388 від 04 квітня 2011 року, моторне
(транспортне) страхове бюро України
перерахувало на рахунок ОСОБА_3
страхове відшкодування у розмірі 5754,03
гривень - вартість відновлювального
ремонту з урахуванням зносу, 12 липня 2011
року сплатило за послуги аварійного
комісара 200 гривень ( а.с. 71, 64).

Стаття 993 ЦК України визначає, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник, або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України
передбачено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Відповідно до копій листів від 02
березня 2011 року, 26 травня 2011 року МТСБУ
направило відповідачу ОСОБА_1 вимогу
про добровільне відшкодування
завданих ним збитків внаслідок ДТП 13
травня 2010 року (а.с. 29, 33).

Судом встановлено, що 13 травня 2010
року, в результаті
дорожньо-транспортної пригоди за
участю ОСОБА_1 було пошкоджено
автомобіль ОСОБА_3 В порушення вимог
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" потерпіла,
протягом трьох робочих днів з моменту
ДТП не направила повідомлення
встановленого зразка МТСБУ. ОСОБА_3, не
дочекавшись призначення МТСБУ
аварійного комісара, 17 травня 2010 року
самостійно звернулася до експерта
автотоварознавця, який 20 травня 2010 року
провів автотоварознавчу експертизу та
встановив розмір шкоди, завданої
внаслідок пошкодження її автомобіля.
Також, в порушення вимог
вищезазначеного Закону, ОСОБА_3
повідомила МТСБУ про ДТП лише 21 травня
2010 року після проведення
автотоварознавчого дослідження
експертом ОСОБА_5, яке потерпіла не мала
право проводити самостійно. Розмір
шкоди, завданий потерпілій у даному
випадку повинен був встановити МТСБУ.
Аварійний комісар, який був
призначений МТСБУ, не встановив розмір
шкоди, завданої пошкодженням
автомобіля ОСОБА_3, а обмежився наданим
ОСОБА_3 висновком авто товарознавчого
дослідження експерта ОСОБА_5 від 20
травня 2010 року (а.с.63 - акт виконаних
робіт зворотня сторінка).

Враховуючи, що розмір шкоди, завданої
ОСОБА_3 встановлено позивачем в
порушенням вимог пунктів 33.3, 34.2-34.4
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", та не
підтверджений належними доказами, суд
вважає за необхідне відмовити позивачу
у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.3,5, 10, 11, 60, 209, 212-215, 294
ЦПК України, ст. ст. 993, 1166, 1191 ЦК України,
Законом України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" № 1961-ІУ від 01.07.2004
року зі змінами та доповненнями,

суд

В
И Р І Ш И В :

у задоволенні позову моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про стягнення
страхового відшкодування та судових
витрат у розмірі 6947 (шість тисяч
дев'ятсот сорок сім) гривень 63 копійки -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня
проголошення, через Саратський
районний суд Одеської області.

Суддя
Т. Я. Кожокар