АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
І М Е Н Е М У К Р А
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:
головуючого судді: Мазурик О.Ф.,
суддів: Прокопчук Н.О.,
при секретарі: Шалапуді Н.П.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1,
в інтересах якої діє ОСОБА_2,
на рішення Дарницького районного суду
м. Києва від 22 липня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Державна
нотаріальна контора № 16 м. Києва,
приватний нотаріус ОСОБА_6,
Лівобережний відділ державної
реєстрації шлюбів Головного
управління юстиції у м. Києві, про
визначення долі, продовження строку на
прийняття спадщини, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, про визнання шлюбу недійсним,
про визнання недійсним частково та
скасування частково свідоцтва про
право власності, визнання недійсним та
скасування свідоцтва про право на
У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
Дарницького районного суду м.
Києва з позовом про визначення частки
померлого у спадщині, визнання факту
прийняття спадщині та визнання права
власності в порядку спадкування.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона
є єдиною спадкоємицею померлого в 1999
році брата - ОСОБА_7, якому на праві
спільної власності разом з
відповідачами належала приватизована
Посилаючись на те, що під час шлюбу з
ОСОБА_7 відповідач ОСОБА_4 перебувала у
іншому шлюбі, позивач, уточнивши
позовні вимоги, просила суд визнати
шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 недійсним;
визнати недійсним та скасувати
свідоцтво про право власності на житло
в частині його приватизації ОСОБА_4 та
ОСОБА_5; визнати недійсним та скасувати
свідоцтво про право на спадщину за
законом видане на ім'я ОСОБА_5 (а.с. 39-40).
Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 22 липня 2014 року позов
задоволено частково.

Визнано шлюб між відповідачкою ОСОБА_4
та ОСОБА_7, зареєстрований у
Дарницькому районному відділі РАЦСу м.
Києва за № 2145 від 13.07.1989, недійсним.

Встановлено ОСОБА_3 додатковий строк
для прийняття спадщини за ОСОБА_7

Визнано за позивачкою ОСОБА_3 право на
спадщину за законом на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1, що належала її
померлому брату ОСОБА_7

Визнано недійсним та скасовано
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 22.01.2014, що зареєстроване у
реєстрі за № 128, видане на ім'я ОСОБА_5
приватним нотаріусом ОСОБА_6 В іншій
частині в позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_1 посилаючись на те, що вона
є власником квартири АДРЕСА_1,
звернулась до суду з апеляційною
скаргою. Зазначила, що вона не приймала
участі у справі, однак суд визнавши за
позивачкою право на спадщину за
законом, вирішив питання про її право
власності на квартиру, що належить їй
на праві власності та була предметом
розгляду. Як на порушення судом норм
процесуального права посилалась на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи. Вважаючи
рішення незаконним та необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
процесуального права, просила рішення
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримали, з підстав наведених в ній,
та просили скасувати рішення суду
першої інстанції.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_9 в
судовому засіданні заперечували проти
задоволення апеляційної скарги,
просили рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, причини неявки суду не
повідомили.

Треті особи Державна нотаріальна
контора № 16 м. Києва та приватний
нотаріус ОСОБА_6 в судове засідання не
з'явилися, своїх представників не
направили, про час та місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
причини неявки суду не повідомили.

Відділ державної реєстрації актів
цивільного стану Дарницького РУЮ у м.
Києві в судове засідання свого
представника не направив, на адресу
суду надійшло клопотання щодо розгляду
справи у їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за відсутністю
відповідачів та третіх осіб.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах апеляційного оскарження,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно положень ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам закону
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог не
відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат
позивачки ОСОБА_7

З 1985 року ОСОБА_7 проживав та був
зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1.
Разом з ним в квартирі проживали та
були зареєстровані ОСОБА_4 та її донька
ОСОБА_5 з 03.10.1989.

З ОСОБА_4 ОСОБА_7 перебував у
зареєстрованому шлюбі, який вони
уклали 13 липня 1989 року.

02.12.1998 Відділом приватизації
державного житлового фонду
Харківської районної державної
адміністрації м. Києва згідно з
розпорядженням (наказом) від 02.12.1998 року
№ 21395 ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 видано
свідоцтво про право спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на
частину квартири, що належала ОСОБА_7 на
праві спільної сумісної власності
разом з колишньою дружиною ОСОБА_4 та її
донькою ОСОБА_5

На час відкриття спадщину шлюб між
ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було розірвано.

22.01.2014 приватним нотаріусом КМНО м.
Києва ОСОБА_6 видано ОСОБА_5
свідоцтво про право на спадщину за
законом на частину спадкового майна.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що,
якщо буде встановлено, що особа, якій
видано свідоцтво про право на спадщину
не мала права на спадкування воно
визнається недійсним та за позовом
спадкоємця, який пропустив строк, суд
може визначити йому додатковий строк
для прийняття спадщини.

Проте до таких висновків суд дійшов з
порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачка звернулася до суду з позовом
за захистом права на спадкування через
чотирнадцять років після смерті
спадкодавця. Матеріали справи не
містять доказів на підтвердження того,
що на час відкриття спадщини вона
проживала разом зі спадкодавцем.

Вирішуючи питання про визначення
позивачу додаткового строку для
прийняття спадщини, суд в порушення
процесуальних норм, передбачених ст. 11
ЦПК України, вийшов за межі позовних
вимог.

Так, згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Статтею 118 ЦПК України визначено, що
позов пред'являється до суду шляхом
подання позовної заяви до суду першої
інстанції, вимоги до форми і змісту
якої встановлено ст. 119 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що у
визначений ст. 118, 119 ЦПК України
позивачем не заявлялися позовні вимоги
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини з обґрунтуванням
поважності причини пропуску строку на
прийняття спадщини.

Оскільки захисту підлягає існуюче
право, наявність якого позивачем не
доведено належними та допустимими
доказами, судом задоволено позовні
вимоги без наявності правових підстав.

Крім того, суд вирішуючи позов в
частині визнання шлюбу недійсним, не
врахував, що позивачем заявлено вимоги
про визнання недійсним не існуючого
шлюбу, оскільки шлюб зареєстрований
між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розірвано ще за
життя спадкодавця, про що відділом ЗАГС
Харківського районного управління
юстиції у м. Києві 13.01.1994 зроблено
відповідний актовий запис 28 (а.с. 43
зворот).

Також, в порушення вимог, передбачених
статтями 10 і 11 ЦПК України, судом
вирішено питання про права та обов'язки
осіб, не залучених до участі у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка, через чотирнадцять років
після смерті брата, звернулася до суду
за захистом права на спадкування,
посилаючись на те, що вона є єдиним
спадкоємцем.

Виходячи з обґрунтувань позовних вимог
суд, встановивши, що рішення суду може
вплинути на права і обов'язки осіб, які
не є стороною у справі, повинен був
відповідно до ч. 2 ст. 35 ЦПК України
залучити до участі у справі Київську
міську раду. Також, враховуючи, що
позивачем також заявлялися вимоги про
визнання частково недійсним свідоцтво
про право власності на житло видане в
порядку приватизації, до участі у
справі необхідно було залучити
відповідний орган.

Крім того, визнавши за ОСОБА_3 право на
спадщину за законом на 1/3 частину
квартири, суд першої інстанції вирішив
питання про права та обов'язки ОСОБА_1
щодо спірної квартири, право власності
на яку вона набула до ухвалення рішення
на підставі нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України особи,
які беруть участь у справі, а також
особи які не беруть участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їхні права
та обов'язки мають право на апеляційне
оскарження судових рішень, у випадку та
в порядку встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ч. 1 ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Отже, ураховуючи те, що суд неповно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, апеляційний суд
позбавлений повноважень залучення до
участі у справі осіб, що не приймали
участі у справі в суді першої інстанції
та дослідження нових доказів, у спосіб
не передбачений ч. 2 ст. 303 ЦПК України,
рішення суду не відповідає вимогам ст.
213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 309 ЦПК
України є підставою для скасування
судового рішення з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 218, 303, 307, 309, 313-315, 316, 317, 319, 325, 327 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах
якої діє ОСОБА_2, - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 22 липня 2014 року - скасувати та
ухвалити нове:

«У задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: Державна
нотаріальна контора № 16 м. Києва,
приватний нотаріус ОСОБА_6,
Лівобережний відділ державної
реєстрації шлюбів Головного
управління юстиції у м. Києві, про
визначення долі, продовження строку на
прийняття спадщини, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, про визнання шлюбу недійсним,
про визнання недійсним частково та
скасування частково свідоцтва про
право власності, визнання недійсним та
скасування свідоцтва про право на
спадщину - відмовити.»

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/4406/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12123/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Шклянка М.П.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.