Номер провадження: 22-ц/785/5577/14
Головуючий у першій інстанції Бобуйок
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Ступакова
О.А.

- АДРЕСА_1

при секретарі -
Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 23.04.2014 року по справі за позовом ЖБК
«Київський-2» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом
до суду (а. с. 4-5), в якому просив стягнути
з відповідачки на його користь
заборгованість за житлово-комунальні
послуги за період з січня 2010 року по
липень 2013 року в сумі 3 803, 44 грн. та пеню
у розмірі 1 350 грн., а також судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 229,4 грн. та витрати на правову
допомогу в розмірі 1 700 грн.

Свої позовні вимоги позивач, як
зазначено в рішенні суду,
обґрунтовував тим, що відповідачка
зареєстрована та постійно проживає за
адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з несплатою
боржником комунальних платежів, ЖБК
«Київський - 2» не має можливості
нормально функціонувати, проводити
ремонт будинку та облаштовувати
придомову територію.

Надавачем житлово-комунальних послуг і
балансоутримувачем вказаного будинку
є ЖБК «Київський - 2». Боржник
користується наданими ЖБК «Київський -
2» послугами, однак оплату за них
своєчасно та у повному розмірі не
здійснює.

ЖБК «Київський-2» звернувся в квітні 2013
року із заявою про видачу судового
наказу, який був скасований ухвалою та
заявнику було запропоновано
звернутись у порядку позовного
провадження, тому сума судового збору,
що підлягає сплаті, складає лише 114,7
грн., оскільки 114,7 грн. було сплачено
раніше у порядку наказного
провадження.

Розрахунок заборгованості був
зроблений у період з квітня 2010 року по
червень 2013 року.

Відповідно до бухгалтерського
розрахунку заборгованості,
заборгованість ОСОБА_3 з квітня 2010 року
по червень 2013 року складає 2 857,84 грн.

Розрахунок зроблено з урахуванням
площі квартири, кількості членів сім'ї,
що проживають в квартирі, а також
встановлених тарифів.

Тариф за опалення згідно договору № 3296
на постачання теплової енергії від
01.11.2006 року встановлено за використання
Г-калорій по загальному лічильнику з
подальшим розподілом між власниками
квартир відповідно до площі квартири.

Тариф на господарські витрати,
затверджений на загальних зборах
членів ЖБК «Київський - 2» складає 1,10
грн., що нижче рекомендованого тарифу,
затвердженого Рішенням № 42 від 25.02.2010
року виконавчим комітетом Одеської
міської ради, що складає 1,916 грн.

Протоколом загальних зборів від 01
серпня 2011 року було вирішено ввести
пеню у якості штрафних санкцій для
боржників.

Таким чином, відповідно до розрахунку,
розмір пені за період з 01.08.2011 року по
01.08.2013 року складає 1 350 грн.

В судовому засіданні в суді першої
інстанції, як зазначено в рішенні суду,
представник позивача позов підтримав
та просив задовольнити, в частині
стягнення пені відмовився
підтримувати вимоги. Відповідач позов
не визнала та просила у його
задоволенні відмовити, про що надала
письмові доповнення з додатками, які
містяться в матеріалах справи.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 23.04.2014 року позов
житлово-будівельного кооперативу
«Київський-2» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
житлово-будівельного кооперативу
«Київський-2» заборгованість за
житлово-комунальні послуги за період з
січня 2010 року по липень 2013 року в сумі 3
803,44 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
житлово-будівельного кооперативу
«Київський-2» судові витрати у вигляді
судового збору в розмірі 243,60 грн. та
витрати на правову допомогу у розмірі 1
200 грн. В іншій частині позову
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 23.04.2014 року, в якій просить рішення
суду про стягнення з неї 3 803,44 грн.
скасувати, звільнити її від сплати
судового збору в розмірі 243,60 грн. та від
сплати за правову допомогу ОСОБА_4 в
розмірі 1 200 грн., стягнути з ЖБК
«Київський-2» судовий збір за подання
заяви в апеляційний суд на її користь,
посилаючись на пред'явлення до неї
позивачем необґрунтованого позову.

Позивачем рішення суду не
оскаржується.

В судовому засіданні прокурор, який
вступив за своєю ініціативою у справу,
та відповідачка підтримали апеляційну
скаргу, позивач та його представник
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог, наданих доказів і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду зміні, в
частині розміру стягнутої
заборгованості за житлово-комунальні
послуги та розміру стягнутого судового
збору, а також скасуванню, в частині
стягнення з відповідачки на користь
позивача витрат на правову допомогу з
ухваленням нового рішення в цій
частині з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є, зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Задовольняючи частково позов позивача,
суд першої інстанції виходив з
наступного.

Судом встановлено, що відповідач
зареєстрована та постійно проживає за
адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з
несплатою боржником комунальних
платежів, ЖБК «Київський - 2» не має
можливості нормально функціонувати,
проводити ремонт будинку та
облаштовувати придомову територію.

Надавачем житлово-комунальних послуг і
балансоутримувачем вказаного будинку
є ЖБК «Київський - 2». Боржник
користується наданими ЖБК «Київський -
2» послугами, однак оплату за них
своєчасно та у повному розмірі не
здійснює.

ЖБК «Київський-2» звернувся в квітні 2013
року із заявою про видачу судового
наказу, який був скасований ухвалою та
заявнику було запропоновано
звернутись у порядку позовного
провадження, тому сума судового збору,
що підлягає сплаті, складає лише 114,7
грн, оскільки 114,7 грн. було сплачено
раніше у порядку наказного
провадження.

Розрахунок заборгованості був
зроблений у період з квітня 2010 року по
червень 2013 року.

Відповідно до бухгалтерського
розрахунку заборгованості,
заборгованість ОСОБА_3 з квітня 2010 року
по червень 2013 року складає 2 857,84 грн.

Розрахунок зроблено з урахуванням
площі квартири, кількості членів сім'ї,
що проживають в квартирі, а також
встановлених тарифів.

Тариф за опалення згідно договору № 3296
на постачання теплової енергії від
01.11.2006 року встановлено за використання
Г-калорій по загальному лічильнику з
подальшим розподілом між власниками
квартир відповідно до площі квартири.

Тариф на господарські витрати,
затверджений на загальних зборах
членів ЖБК «Київський - 2» складає 1,10
грн., що нижче рекомендованого тарифу,
затвердженого рішенням № 42 від 25.02.2010
року виконавчим комітетом Одеської
міської ради, що складає 1,916 грн.

Протоколом загальних зборів від 01
серпня 2011 року було вирішено ввести
пеню у якості штрафних санкцій для
боржників.

Відповідно до п. 8.2.8. Статуту ЖБК, ЖБК
зобов'язаний забезпечувати своєчасне
надходження коштів від членів ЖБК, а у
разі виникнення заборгованості більш
ніж 6 місяців, подавати позовну заяву в
суд про примусове стягнення
заборгованості і вартості судових
витрат з відповідача.

У відповідності з листом Міністерства
з питань житлово-комунального
господарства України № 12/1-64 від 17.05.2007
року - Підприємства-надавачі
житлово-комунальних послуг можуть
пред'являти вимоги сплати боргу за
спожиті житлово-комунальні послуги за
весь період його існування. У разі не
досягнення згоди щодо порядку
погашення боргів за спожиті
житлово-комунальні послуги, це питання
може бути вирішено в судовому порядку.

За таких обставин, суд першої
інстанції, керуючись ст. 68 Конституції
України, ст. ст. 11, 16, 525, 526, 530, 610, 611, 623 ЦК
України, ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», п. 7 «Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків», затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 572 від
08.10.1992 року, відповідно до яких сплата
комунальних послуг у встановлені
строки є обов'язком відповідача, а не є
її правом, ст. ст. 88, 209, 212-215 ЦПК України,
частково задовольнив позов ЖБК
«Київський-2».

Судова колегія, погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
стягнення з відповідачки на користь
позивача заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

Оскільки, в судовому засіданні
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що відповідачка
зареєстрована і постійно проживає за
адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 60), та є
споживачем житлово-комунальних послуг
за вказаною адресою, що не
заперечується відповідачкою.

Позивач є балансоутримувачем
вказаного будинку і надавачем
житлово-комунальних послуг споживачам
в зазначеному будинку (а. с. 113, 160-167), що
також не заперечується відповідачкою.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачкою своїх обов'язків щодо
оплати житлово-комунальних послуг, у
відповідачки виникла заборгованість,
що підтверджується відповідним
розрахунком за період 01.01.2010 року по
липень 2013 року (а. с. 7-8).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Квартирна плата та комунальні послуги
вносяться щомісяця (ст. 68 ЖК України).

Однак, судова колегія не погоджується з
розміром стягнутої заборгованості за
житлово-комунальні послуги з
відповідачки на користь позивача,
враховуючи, позовну давність, яку, як
вбачається з заперечень на позов (а. с.
13), відповідачка просила застосувати.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність,
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Відповідно до позовної заяви позивач
просив (а. с. 4-5) та судом першої
інстанції стягнуто з відповідачки на
користь позивача заборгованість за
житлово-комунальні послуги за період з
січня 2010 року по липень 2013 року в
розмірі 3 803,44 грн., а з позовом до суду
позивач звернувся лише 20.02.2014 року,
тобто поза межами позовної давності, і
питання про поновлення строку позовної
давності перед судом не ставив.

Тому заборгованість з відповідачки на
користь позивача підлягає стягненню в
межах позовної давності, тобто з 20.02.2011
року по липень 2013 року, враховуючи
позовні вимоги, яка відповідно до
наданого позивачем розрахунку (а. с. 7-8)
складає 3 803,44 - 880,30 = 2 923,14 грн.

Підстави для застосування ст. 264 ЦК
України щодо переривання перебігу
позовної давності відсутні, оскільки,
як встановлено в судовому засіданні,
відповідачкою не вчинялися дії, що
свідчать про визнання нею свого боргу,
який просить стягнути позивач,
оскільки нею сплачувалися кошти за
спожиті послуги лише в тих розмірах, в
яких вона вважала повинна сплачувати
(по тарифах встановлених органами
місцевого самоврядування, а не по
тарифах встановлених правлінням
кооперативу), що і пояснила в судовому
засіданні та вбачається з її
заперечень на позов і апеляційної
скарги, а також позивач не звертався з
позовом до суду відповідно до ч. 2 ст. 264
ЦК України.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції, в частині розміру стягнутої
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, підлягає зміні.

Також, в зв'язку з цим, підлягає зміні
рішення суду першої інстанції і в
частині розміру стягнутого судового
збору.

Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Позивач просив стягнути з відповідачки
заборгованість в розмірі 3 803,44 грн. (а.
с. 4-5) та сплатив судовий збір в розмірі
243,60 грн. (а. с. 1-3).

Однак, враховуючи, що на користь
позивача з відповідачки стягується
заборгованість в розмірі 2 923,14 грн., то
розмір судового збору, який підлягає
стягненню з відповідачки на користь
позивача пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, складає 187
грн. 57 коп.

Також судова колегія не погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно стягнення з відповідачки на
користь позивача витрат на правову
допомогу, оскільки, суд першої
інстанції дійшов такого висновку, з
порушенням норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, в цій частині.

Так відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України,
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Відповідно до матеріалів справи
інтереси позивача в суді представляв
представник на підставі довіреності (а.
с. 6).

Докази, які б підтверджували надання
позивачеві правової допомоги
адвокатом (ст. 84 ЦПК України) в
матеріалах справи відсутні.

Проте, відшкодування витрат, пов'язаних
з представництвом чинним ЦПК України
не передбачено.

Тому, за таких обставин, судова колегія
вважає, що позивачеві необхідно
відмовити в стягнені з відповідача на
його користь витрат на правову
допомогу, а рішення суду першої
інстанції, в цій частині, підлягає
скасуванню, з ухваленням нового
рішення про відмову в стягненні з
ОСОБА_3 на користь ЖБК «Київський-2»
витрат на правову допомогу в розмірі 1
200 грн.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що відповідачем не виконуються
обов'язки по наданню жильцям
відомостей стосовно послуг їх
структури, порядку надання та ін., а
також самі послуги відсутні, судова
колегія не приймає до уваги, оскільки
ці доводи спростовуються матеріалами
справи (а. с. 78, 160-167, 249).

Разом з тим, відповідачкою відповідно
до ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надано
будь-яких доказів, як суду першої
інстанції до заперечення проти позову
(а. с. 13-16), так і суду апеляційної
інстанції до апеляційної скарги та в
судовому засіданні, що позивачем не
надавалися житлово-комунальні послуги
відповідачці або надавалися
неналежної якості.

Також судова колегія не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги з
приводу неукладення між
сторонами договору на надання
житлово-комунальних послуг та те, що
відсутність договору звільняє
відповідачку від оплати послуг.

Оскільки, відсутність договору, не
звільняє споживача від оплати фактично
спожитих послуг.

В судовому засіданні встановлено та не
спростовується матеріалами справи, що
відповідачка споживала послуги, які
надавалися позивачем, частково
здійснюючи за них оплату, що
підтверджується матеріалами справи та
самою відповідачкою, як в запереченні
на позов (а. с. 13-16) так і в апеляційній
скарзі (а. с. 187-188).

Судова колегія також не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги
стосовно тарифів встановлених
відповідачем та оплати відповідачкою
за послуги опалення.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що згідно договору
№ 3296 від 01.11.2006 року на постачання
теплової енергії (а. с. 161-164) тариф за
опалення встановлено за використання
Г-калорій по загальному лічильнику з
подальшим розподілом між власниками
квартир відповідно до площі квартири.
Відповідачка в судовому засіданні в
суді апеляційної інстанції пояснила,
що за опалення сплачує за кількість
квадратних метрів, яка відповідає
площі її квартири.

Тарифи на господарські витрати,
затверджені на загальних зборах членів
ЖБК «Київський - 2» (а. с. 145-147) складають
із розрахунку 1 м. кв. - 1,10 грн., що, як
встановлено судом першої інстанції та
пояснили в судовому засіданні
представники позивача нижче
рекомендованого тарифу, затвердженого
рішенням № 42 від 25.02.2010 року виконавчим
комітетом Одеської міської ради, що
складає 1,916 грн., рішення загальних
зборів позивача, яким затверджено
тарифи, є чинним, докази протилежного в
матеріалах справи відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги судова
колегія також не приймає до уваги,
оскільки вони не спростовують висновки
суду першої інстанції, з якими
погодилася судова колегія.

Таким чином, на підставі наведеного,
судова колегія частково погоджується з
доводами апеляційної скарги і вважає,
що рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 23.04.2014 року підлягає
зміні, в частині розміру стягнутої
заборгованості за житлово-комунальні
послуги та розміру стягнутого судового
збору, а з відповідачки на користь
позивача підлягає стягненню
заборгованість за житлово-комунальні
послуги з 20.02.2011 року по липень 2013 року в
розмірі 2 923 грн. 14 коп. і судовий збір в
сумі 187 грн. 57 коп. та скасуванню, в
частині стягнення з відповідачки на
користь позивача витрат на правову
допомогу в розмірі 1 200 грн. з
ухваленням нового рішення, в цій
частині, про відмову в задоволенні цих
вимог позивача. В іншій частині
рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 23.04.2014 року по справі
за позовом ЖБК «Київський-2» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги змінити, в
частині розміру стягнутої
заборгованості за житлово-комунальні
послуги та розміру стягнутого судового
збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ЖБК
«Київський-2» заборгованість за
житлово-комунальні послуги з 20.02.2011
року по липень 2013 року в розмірі 2 923
грн. 14 коп. та судовий збір в сумі 187 грн.
57 коп.

Рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 23.04.2014 року скасувати,
в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь
ЖБК «Київський-2» витрат на правову
допомогу в розмірі 1 200 грн. Ухвалити
нове рішення, в цій частині, яким
відмовити в задоволенні цих вимог ЖБК
«Київський-2».

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області О.Д.
Варикаша

О.А. Ступаков

В.А. Станкевич