Справа № 744/1321/14
Провадження № 4-с/744/3/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року Семенівський районний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого – судді Гнипа О. І.,

при секретарі Бородіній В. В.,

за участю:

заявника (боржника) ОСОБА_1,

старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Семенівського районного управління
юстиції Чернігівської області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Семенівка
Чернігівської області справу за
скаргою ОСОБА_1 на постанову старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Семенівського районного управління
юстиції Чернігівської області ОСОБА_2
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 05
листопада 2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Семенівського районного суду
Чернігівської області надійшла скарга
боржника ОСОБА_1 на постанову старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Семенівського районного управління
юстиції Чернігівської області ОСОБА_2,
у якій заявник (боржник) просить: 1.
визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Семенівського районного управління
юстиції Чернігівської області ОСОБА_2
стосовно арешту автомобіля «DAEWOO LANOS»,
номерний знак СВ 2594АЕ, та причепу ПВА 1,
номерний знак НОМЕР_1, які належать йому
на праві приватної власності; 2.
зобов’язати старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Семенівського
районного управління юстиції
Чернігівської області ОСОБА_2 усунути
допущені порушення шляхом скасування
постанови № 30196710 від 05 листопада 2014
року про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження. В обґрунтування зазначених
вимог у скарзі ОСОБА_1 зазначено про те,
що 06 листопада 2014 року ним було
отримано постанову № 30196710 від 05
листопада 2014 року про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження. Цією постановою
старший державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Семенівського районного управління
юстиції Чернігівської області ОСОБА_2
наклала арешт на автомобіль «DAEWOO LANOS»,
номерний знак СВ 2594АЕ, та на причеп ПВА
1, номерний знак НОМЕР_1, які належать
йому на праві приватної власності. Як
убачається з постанови, підставою
накладення даного арешту є примусове
виконання старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Семенівського
районного управління юстиції
Чернігівської області ОСОБА_2 судового
наказу № 2-н-92/2011, виданого Семенівським
районним судом Чернігівської області 21
листопада 2011 року, про стягнення з
боржника на користь ОСОБА_3 аліментів
на утримання дитини та наявність у
нього автомобіля «DAEWOO LANOS», номерний
знак СВ 2594АЕ, та причепа ПВА 1, номерний
знак НОМЕР_1, які належать йому на праві
приватної власності. ОСОБА_1 вважає, що
оскаржувана постанова старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Семенівського районного управління
юстиції Чернігівської області № 30196710
від 05 листопада 2014 року про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження винесена без
додержання вимог Закону України «Про
виконавче провадження» та інших актів
законодавства, які регулюють питання
випадків, підстав та умов накладання
арешту на майно під час примусового
виконання виконавчого документа.
Основою для накладення державним
виконавцем арешту на його майно та
заборони на його відчуження повинно
бути наявність у нього заборгованості
із сплати аліментів понад три місяці, а
не наявність у нього речей, на які можна
накласти арешт. Натомість боржник
працює у комунальному підприємстві
«Ревна» і у нього із заробітної плати
регулярно щомісяця стягуються
аліменти у розмірі, зазначеному у
судовому наказі №2-н-922011, виданого
Семенівським районним судом
Чернігівської області 21 листопада 2011
року, і ні якої заборгованості із
сплати аліментів понад три місяці у
нього не існує, що підтверджується
довідкою з місця роботи. Тому підстав
накладення арешту на його майно у
державного виконавця не було. Крім
того, ч. 3 ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» визначає, що
постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення. Однак, у постанові № 30196710
від 05 листопада 2014 року про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження не зазначено розміру
суми стягнення.

У судовому засіданні боржник (заявник)
ОСОБА_1 скаргу підтримав повністю та
пояснив, що оскаржувану ним постанову
державного виконавця він вважає
неправомірною по суті за обставин, які
викладені у скарзі. Чинний розрахунок
заборгованості з аліментів державного
виконавця у судовому порядку він не
оскаржував, однак 02 грудня 2014 року
подав до відділу державної виконавчої
служби Семенівського районного
управління юстиції Чернігівської
області заяву про проведення
уточненого розрахунку. На даний час
його заява не розглянута.

Старший державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Семенівського районного управління
юстиції Чернігівської області ОСОБА_2 у
судовому засіданні скаргу не визнала
повністю та пояснила суду про те, що, на
її погляд, оскаржувана ОСОБА_1
постанова є справедливою, адже її
винесенню передував розрахунок
заборгованості ОСОБА_1 з аліментів,
який увібрав у себе дані стосовно
доходу боржника не тільки за основним
місцем роботи у комунальному
підприємстві «Ревна» як це стверджує
боржник, але і суми його доходу як
діючого суб’єкта підприємницької
діяльності – фізичної особи. Тому
твердження ОСОБА_1 про відсутність
заборгованості з аліментів вона вважає
такими, що не відповідають дійсності,
бо за ним рахується борг із
нарахуваннями понад три місяці. У разі
задоволення заяви боржника від 02
грудня 2014 року щодо нового розрахунку
рішення стосовно арешту майна боржника
буде приведене до відомостей нового
розрахунку заборгованості з аліментів,
а у разі з’ясування відсутності
заборгованості – арешт буде скасовано.

Суд, вислухавши боржника (заявника),
вивчивши матеріали справи за скаргою
та матеріали виконавчого провадження,
вважає за необхідне скаргу
задовольнити частково за наступних
обставин.

У справі з’ясовано, що доводи
заявника (боржника), наведені у скарзі,
знайшли своє часткове підтвердження,
адже у оскаржуваній постанові, на
порушення приписів ч. 3 ст. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»,
дійсно не зазначено конкретну суму у
грошовому еквіваленті, на яку
накладено арешт на майно боржника.

Разом з тим, доводи скарги боржника
ОСОБА_1 із приводу решти нібито
порушень чинного законодавства не
заслуговують на увагу, позаяк
державним виконавцем, як слідує з її
пояснення у судовому засіданні, що не
спростовано боржником, було виведено
чинний розрахунок заборгованості з
аліментів, котрий у визначеному ч. 4 ст.
195 Сімейного кодексу України порядку у
судовому порядку сторонами
виконавчого провадження не
оскаржувався. Цей розрахунок і
слугував основою для накладення арешту
на майно боржника. Інший розрахунок на
даний час відсутній, а тому аргументи
боржника про незаконність арешту його
майна суд вважає не переконливими та
передчасними.

Таким чином, суд убачає за потрібне
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково за
виключенням не сприйняття судом
мотивації скарги боржника у частині
безпідставності накладення арешту на
майно боржника.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 11, 57 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. ст. 383-387
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Семенівського районного управління
юстиції Чернігівської області ОСОБА_2
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 05
листопада 2014 року – задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Семенівського районного управління
юстиції Чернігівської області ОСОБА_2 у
частині накладення арешту на
автомобіль «DAEWOO LANOS», номерний знак СВ
2594АЕ, та на причеп ПВА 1, номерний знак
НОМЕР_1, які належать ОСОБА_1 на праві
приватної власності без зазначення
конкретної суми стягнення.

Зобов’язати старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Семенівського
районного управління юстиції
Чернігівської області ОСОБА_2 привести
постанову № 30196710 від 05 листопада 2014
року про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
у відповідність до вимог ч. 3 ст. 57
Закону України «Про виконавче
провадження» щодо необхідності
визначення розміру арешту майна у
межах суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов’язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів.

В решті скарги – відмовити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Семенівський районний
суд Чернігівської області шляхом
подачі в п’ятиденний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги. При постановленні ухвали без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: О. І. Гнип