У х в а л а

іменем україни

03 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дьоміної
О.О.,

Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за заявою ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк», зацікавлена особа -
ОСОБА_3, про скасування рішення
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі його
представника ОСОБА_4 на ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 23 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 24
вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою до
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк», зацікавлена особа -
ОСОБА_3, про скасування рішення
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 23 квітня 2014 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
24 вересня 2014 року, в задоволенні заяви
ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_4 просить
скасувати ухвали судів першої та
апеляційної інстанцій, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права й неправильним
застосуванням норм матеріального
права, та постановити нову ухвалу, якою
задовольнити його заяву.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Згідно зі ст. 51 Закон України «Про
третейські суди» Рішення третейського
суду є остаточним і оскарженню не
підлягає, крім випадків, передбачених
цим Законом. Рішення третейського
суду може бути оскаржене сторонами,
третіми особами, а також особами, які
не брали участь у справі, у разі якщо
третейський суд вирішив питання про
їх права і обов'язки, у випадках,
передбачених цим Законом, до
компетентного суду відповідно до
встановлених законом підвідомчості
та підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути
скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону;

2) рішення третейського суду
прийнято у спорі, не передбаченому
третейською угодою, або цим рішенням
вирішені питання, які виходять за межі
третейської угоди. Якщо рішенням
третейського суду вирішені питання,
які виходять за межі третейської
угоди, то скасовано може бути лише ту
частину рішення, що стосується питань,
які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною
компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким
прийнято рішення, не відповідав
вимогам статей 16-19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання
про права і обов'язки осіб, які не
брали участь у справі (ст. 51Закону
України «Про третейські суди», ст..398-5
ЦПК України).

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що ухвала
Дніпровського районного суду м. Києва
від 23 квітня 2014 року та ухвала
апеляційного суду м. Києва від 24
вересня 2014 року постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права при їх
постановленні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі його
представника ОСОБА_4 відхилити, ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 23 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 24
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
М.В.
Дем'яносов

Судді:
О.О.
Дьоміна

В.М. Коротун