Провадження №2/263/1194/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 серпня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Маріуполя Донецької області у складі
головуючого судді Турченка О.В., при
секретарі Тихій О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду в м. Маріуполі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідачки суми боргу за
договором позики, в якому зазначив, що
між ним та відповідачкою був укладений
договір позики від 29.02.2008 року, згідно
якого ОСОБА_2 отримала грошові кошти у
розмірі 8000 гривень терміном повернення
до 29.09.2008 року. Згідно рішення
Жовтневого районного суду від 26.04.2014
року з відповідачки було стягнуто суму
боргу за вказаним договором за період з
29.09.2008 року по 26.04.2012 року. Проте борг за
вказаним рішенням суду було погашено
відповідачкою лише 11.02.2014 року, у
зв'язку з чим просить суд за період з
27.04.2012 року по 10.02.2014 року стягнути з
відповідачки за прострочення
повернення богу 39852 грн., з яких 13140 грн. -
відсотки за позикою, 432 грн. - 3% річних,
26280 грн. - пеня.

В судове засідання позивач не з'явився,
до суду подав заяву, в якій просив
розглянути позов у його відсутність,
стягнути борг та не заперечував проти
заочного розгляду справи у разі неявки
в судове засідання відповідача.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, про час та місце слухання
справи повідомлялася у встановленому
законом порядку.

Визнаючи наявні матеріали про права та
взаємини сторін достатніми, суд
розглянув справу у відсутності
відповідача на підставі ст.224 ЦПК
України, заочно.

Суд, дослідивши надані у справі докази,
вважає, що позов є обґрунтованим і
таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 29.02.2008 року між
позивачем та відповідачкою укладено
договір позики, згідно якого
відповідачка взяла в борг у позивача 8000
гривень, які зобов'язалася повернути
позивачу в строк не пізніше 29.09.2008 року.

Згідно рішенню Жовтневого районного
суду м. Маріуполя від 26.04.2012 року з
відповідачки було стягнуто суму боргу
за вказаним договором за період з 29.09.2008
року по 26.04.2012 року.

Факт повернення суми боргу
відповідачкою 11.02.1014 року сторонами не
оспорюється, а тому в силу ст. 61 ЦПК
України вважається доведеним.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і
порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Договором позики від 29.02.2008 року
передбачені проценти в розмірі 0,25 % за
кожний день користування позикою.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
зобов'язальних правовідносин сторін
договору, не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання та у разі прострочення
його виконання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до зазначених положень суд
стягує з відповідача проценти за
користування позикою у розмірі 13140
гривень та 3% річних у розмірі 432 гривні
за період з 27.04.2012 року по 10.02.2014 року
згідно поданого позивачем розрахунку,
який відповідає дійсності.

Згідно вимог ст.549 ЦК України у разі
порушення зобов'язання боржник повинен
сплатити кредитору неустойку (штраф,
пеню), яка може бути встановлена
договором.

Договором позики від 29.02.2008 року
передбачена пеня за несвоєчасне
повернення грошей в розмірі 0,5 % від
суми позики за кожний день
прострочення, тож суд стягує з
відповідача пеню 26280 грн. за період з
27.04.2012 року по 10.02.2014 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог. На підставі зазначеного з
відповідачки підлягає стягненню в
дохід держави судовий збір у розмірі 398
грн. 52 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.8, 10, 11, 58-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
проценти за користування позикою у
розмірі 13140 грн., 3% річних від
простроченої суми в розмірі 432 грн.,
пеню за прострочення виконання
зобов'язання в розмірі 26289 грн., а всього
- 39852 (тридцять дев'ять тисяч вісімсот
п'ятдесят дві) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 398 (триста
дев'яносто вісім) гривень 52 копійки.

Відповідач може подати до Жовтневого
районного суду м. Маріуполя заяву про
перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

На заочне рішення позивачем може бути
подано апеляційну скаргу до
апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя

О.В. Турченко