Справа № 405/4944/14-ц
07.08.2014 Ленінський районний суд м.
Кіровограда в складі :
головуючої судді: Шевченко І.М.
при секретарі: Фришко А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості , -
Позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, мотивуючи свій
позов тим, що відповідно до укладеного
договору № б/н від 16.03.2011 року остання
отримала кредит в розмірі 10 000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.
Щодо зміни кредитного ліміту банк
керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та
Правил надання банківських послуг, в
яких визначено, що клієнт дає згоду, що
кредитний ліміт встановлюється за
рішенням банку і клієнт дає право банку
в будь-який момент змінити (збільшити
або зменшити) кредитний ліміт.
Підписання даного договору є прямою та
безумовною згодою позичальника щодо
прийняття будь-якого розміру
кредитного ліміту, встановленого
банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та
правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між нею та банком договір, що
підтверджується підписом у заяві.

При укладенні договору сторони
керувались ч.1 ст. 634 ЦК України
відповідно до норм якої договором
приєднання є договір, умови якого
встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Позивач повністю виконав взяті на себе
зобов»язання, передбачені даним
договором. В порушення умов договору
відповідач від своєчасного виконання
зобов'язань ухиляється, в зв'язку з чим,
станом на 31.01.2014 року має
заборгованість в сумі 17 115,43 грн., із них:
заборгованість за кредитом - 9 966,66 грн.;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 4 759,21
грн.,заборгованість по комісії за
користування кредитом - 1 098,35 грн., а
також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов
та правил надання банківських послуг:
500,00 грн. (фіксована частина) та 791,21 грн.
(процентна складова).

Посилаючись на викладене, умови
договору та норми діючого
законодавства просить задовольнити
позов та стягнути з відповідачки
зазначену вище суму заборгованості і
судові витрати по справі.

Представник позивача в судове
засідання не з»явилась, про час та
місце слухання справи повідомлена,
надала суду заяву, в якій позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з"явилась, про час та місце слухання
справи повідомлялась, причини неявки
суду не сповістила, заяви про розгляд
справи у її відсутності суду не
подавала.

Суд визнав за можливе розглянути
справу за відсутністю відповідачки та
ухвалив розглядати справу заочно, про
що представник позивача в своїй заяві
не заперечувала і що відповідає
вимогам статті 224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи,
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що 16.03.2011 року між
позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 був
укладений договір № б/н, відповідно до
умов якого остання отримала кредит в
розмірі 10 000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Щодо зміни кредитного ліміту банк
керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та
правил надання банківських послуг, в
яких визначено, що клієнт дає згоду, що
кредитний ліміт встановлюється за
рішенням банку і клієнт дає право банку
в будь-який момент змінити (збільшити
або зменшити) кредитний ліміт.
Підписання даного договору є прямою та
безумовною згодою позичальника щодо
прийняття будь-якого розміру
кредитного ліміту, встановленого
банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та
правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява разом з «Умовами
надання банківських послуг»,
«Правилами користування платіжною
карткою», затверджених наказом №
СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами
Банку», які викладені на банківському
сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між
нею та банком договір, що
підтверджується підписом у заяві.

При укладенні договору сторони
керувались ч.1 ст. 634 ЦК України
відповідно до норм якої договором
приєднання є договір, умови якого
встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за
користування кредитом в розмірі,
встановленому «Тарифами Банку», які
викладені на банківському сайті
http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360
календарних днів на рік, що
підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил
користування платіжною карткою».

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання
банківських послуг визначено, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна із сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов»язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов»язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Факт отримання відповідачкою
зазначених коштів підтверджується в
суді наданим розрахунком
заборгованості, в якому відображено
рух коштів по рахунку.

За статтями 526, 612 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов Договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов»язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Пунктом 2.1.1.5.5 Умов надання банківських
послуг визначено, що позичальник
зобов»язаний погашати заборгованість
за кредитом, відсотки за його
використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених
договором.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості за кредитним договором
станом на31.01.2014 року має заборгованість
в сумі 17 115,43 грн., із них:
заборгованість за кредитом - 9 966,66 грн.;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 4 759,21
грн.,заборгованість по комісії за
користування кредитом - 1 098,35 грн.

Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі
порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені Договором або
Законом.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил
надання банківських послуг при
порушенні клієнтом строків платежів по
якомусь з грошових зобов»язань,
передбачених даним договором більше
ніж на 30 днів, клієнт зобов»язаний
сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.
та 5% від суми позову. Відповідачці
нараховані штрафні санкції: 500 грн.
(фіксована частина) та 791,12 грн.
(процентна складова).

Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов»язання
та боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити борг, а
також відсотки.

Судом встановлено, що відповідач
прострочила виконання грошового
зобов'язання, а тому позивач має право
вимагати від боржника погашення боргу,
процентів та стягнення штрафних
санкцій.

За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник
зобов»язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позичкодавцем) у строк та
у порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент
передання позичкодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалась на його банківський
рахунок.

Таким чином, суд встановив, що позов
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
доведений в суді, вимоги базуються на
нормах чинного законодавства і
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Стягненню з відповідачки підлягають і
судові витрати, понесені позивачем при
розгляді даної справи та підтверджені
наданою суду квитанцією про сплату
судового збору в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного і ст.ст. 526, 554,
611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 224-226 ЦПК
України, суд ,-

В и р і ш
и в:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" ( рахунок №
3111) заборгованість по кредитному
договору № б/н від 16.03.2011 року в сумі 17
115,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" ( рахунок №
0001) судові витрати в сумі 243,60 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії до
Ленінського районного суду м.
Кіровограда.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Ленінський районний суд
м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Шевченко