РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/5416/13-ц

2/643/158/14

15.10.2014 р.
м.Харків

Московський районний суд
м.Харкова під головуванням судді
Горбунової Я.М., при секретарі
Маріновій О.Ю., розглянув у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
м.Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи
Московський РВ у м.Харкові ГУ ДМС
України в Харківській області, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням,

в с т а н
о в и в:

Позивачі звернулися до суду із позовом,
в якому просили визнати відповідача
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_1, з тих підстав, що він, як
колишній член сім'ї власника житла не
проживає в ньому без поважних на то
причин понад один рік, тобто з підстав,
передбачених ст. 405 ЦК України та
просили зняти його з реєстрації і
визнати за ними право на звернення до
сектора у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в
Харківській області про зняття
відповідача з реєстрації.

Заявою від 12.09.2013 р. позивач ОСОБА_1
змінили підстави позову та просить
визнати відповідача таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням з підстав, передбачених
ст.ст. 71, 72 ЖК України, через відсутність
відповідача в спірному житлі понад
шість місяців без поважних на то причин
(а.с.75).

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 позовні
вимоги за зміненими підставами
підтримав та надав пояснення,
відповідно до обставин, викладених у
позові.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, надав заяву від 13.08.2013 р., в
якій зазначив, що свої позовні вимоги
підтримує і просив розглядати справу
за його відсутності (а.с.43)

Відповідач та його представник
ОСОБА_7 в судовому засіданні проти
позовних вимог заперечували та
пояснили, що відповідач не проживає в
спірній квартирі з травня 2012 р., з
поважних причин, коли його перестали
пускати до квартири через наявність у
нього іншої жінки, і з цього часу він
став проживати за іншою адресою :
АДРЕСА_2 разом із своєю на той час
співмешканкою, а на даний час дружиною.
Крім того, вважають, що позов не
підлягає задоволенню, оскільки
заявлений з підстав, передбачених ст. 71,
72 ЖК України, а до спірних
правовідносин повинні застосовуватися
положення ст. 405 ЦК України, так як
відповідач був членом сім'ї власника
житла і доказуванню підлягає факт
відсутності його понад один рік без
поважних причин в спірному житловому
приміщенні, застосування строку,
передбаченого ст.71 ЖК України в даному
випадку є невірним.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази, представлені в
матеріалах справи, встановив наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2
належить на праві власності квартира
АДРЕСА_1 в порядку приватизації, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності (а.с.9).

В квартирі на час розгляду спору
разом з позивачами зареєстровані
відповідач ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_8,
ОСОБА_5 та двоє неповнолітніх онуків
ОСОБА_1 (ОСОБА_9, ОСОБА_10), що
підтверджується довідкою з місця
проживання (а.с.10).

Відповідач ОСОБА_3 був вселений та
зареєстрований в спірному житловому
приміщенні з 26.09.2007 року на правах члена
сім'ї, так як був одружений з дочкою
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5

13.04.2012 р. шлюб між подружжям
ОСОБА_12 був розірваний на підставі
рішення Московського районного суду
м.Харкова (а.с.11).

На даний час відповідач уклав
шлюб з іншою жінкою ОСОБА_12 за адресою
мешкання якої він і проживає на даний
час: АДРЕСА_2, зазначені обставини в
судовому засіданні визнав сам
відповідач.

Крім того, відповідач зазначив в
судовому засіданні, що з травня 2012 р.
він переїхав проживати до ОСОБА_12, з
якою почав жити у цивільному шлюбі.

Цей факт підтверджується також
даними, викладеними у позові ОСОБА_3 про
усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною, який він подавав у жовтні 2012 р.
до суду, де зазначено, що в червні 2012 р.
він почав жити цивільним шлюбом з
ОСОБА_12 і переїхав до неї жити (а.с.76-77).

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач фактично вибрав інше місце
проживання за адресою: АДРЕСА_2, а за
адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_1 він
не проживає більше року без поважних на
то причин.

Доводи відповідача про те, що він
вимушено покинув спірне житлове
приміщення не підтверджуються
належними доказами, в зв'язку з чим, не
спростовують висновків суду.

Так, відповідач, заявив, що він вимушено
переїхав до іншого помешкання, так як
його перестали пускати в квартиру, але
ніякими доказами ці пояснення
відповідача не підтверджені.

Жодного доказу того, що відповідач
намагався захистити своє порушене
право суду не представлено, захищати
своє право відповідач почав тільки з
часу подання позивачами позову про
визнання його втративши права
користування житлом, шляхом своїх
заперечень.

Суд вважає, що факт шлюбу з іншою
жінкою, навпаки, свідчить про
відсутність наміру у відповідача
проживати в квартирі, де проживає його
колишня дружина та її сім'я. А доводи
позивача про те, що він має намір
зберегти за собою право на житло, щоб
там мати можливість зустрічатися із
своєю дочкою ОСОБА_12, є
необгрунтованими, так як місце
зустрічей з дочкою рішенням
Московського районного суду м.Харкова
від 13.02.2013 р. (а.с.57) не визначено, підстав
для зустрічей батька з дитиною саме за
цією адресою не вбачається, і
збереження права на житло з цих підстав
законом не передбачене.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» громадяни України
зобов'язані протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання, а відповідач в порушення
вимог цього закону своє нове місце
проживання не зареєстрував.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги, заявлені позивачем ОСОБА_2 про
визнання відповідача втративши права
користування житловим приміщенням з
підстав, передбачених ст.405 ЦК України,
а саме, не проживання колишнього члена
сім'ї власника житла в житловому
приміщенні понад рік без поважних
причини, цілком обґрунтовані, доведені
та підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що не
підлягають задоволенню позовні вимоги
ОСОБА_2 в частині визнання за ним права
на звернення до сектору у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Московського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
про зняття з реєстрації місця
проживання ОСОБА_3, оскільки, позивачем
не доведено, що таке право даним
органом порушене або не визнається.

Також суд вважає, що не підлягають
задоволенню вимоги позивача ОСОБА_1 про
визнання відповідача таким, що втратив
право користування житлом з підстав,
передбачених ст. 71 ЖК України, оскільки,
дані вимоги заявлені не з тих підстав.
Позивач ОСОБА_1 після зміни підстав
позову доводила факт відсутності
відповідача в спірному житловому
приміщенні понад шість місяців без
поважних на то причин, але в даних
правовідносинах, де йдеться річ про
колишнього члена сім'ї власника житла
спір підлягає вирішенню відповідно до
ст. 405 ЦК України.

На підставі викладенного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І
Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1
відмовити.

Позов ОСОБА_2 задовольнити
частково, визнати ОСОБА_3 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, а в
іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через районний суд до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -
Я.М.Горбунова