Справа № 473/3361/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області у складі:

головуючої: - судді Висоцької
Г.А.

при секретарі - Радєва Н.В.

за участю позивача- ОСОБА_5, його
представника - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2, її
представника - ОСОБА_3

представника третьої особи -
Пілюга - Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вознесенська
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_2 про визнання неправомірною
відмову у зверненні із заявою про
надання дозволу на складання проекту
землеустрою, щодо відведення земельної
ділянки для передачі у власність та
зобов»язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14.07.2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору: Вознесенська міська
рада Миколаївської області, про
визнання неправомірною відмову у
зверненні із заявою про надання
дозволу на складання проекту
землеустрою, щодо відведення земельної
ділянки для передачі у власність та
зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивує тим, що він є
власником 33/100 частки житлового будинку
АДРЕСА_1, інші 67/100 його частки
знаходиться у власності ОСОБА_2

Тривалий час не може вирішити питання
щодо належного оформлення права
власності на земельну ділянку,
оскільки відповідач безпідставно
відмовляється звертатися до
Вознесенської міської ради
Миколаївської області з заявою про
безоплатну передачу земельної ділянки
та подальших кроків за результатами
такого звернення. Вважає, що дії
відповідача порушують його право на
приватизацію, тому він вимушений
звернутися до суду з даним позовом.

На підставі викладеного, просив суд
визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 у
зверненні до Вознесенської міської
ради Миколаївської області з заявою
про надання дозволу на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, для передачі у
власність та зобов'язати ОСОБА_2
звернутися до Вознесенської міської
ради Миколаївської області із заявою
про надання дозволу на складання
проекту землеустрою щодо відведення
вказаної земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
посилаючись на викладеній в позовній
заяві обставини справи, просив суд
позов задовольнити.

Представник позивача, який діяв на
підставі довіреності, ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав, просив суд позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнала, зазначила, що також
має намір приватизувати земельну
ділянку, але довгий час триває спір з
позивачем щодо порядку користування
земельної ділянки, так як частки
власників житлового будинку різні,
зважаючи на це її частка має бути
відповідно більшою, але ОСОБА_5 цього не
визнає, просила в задоволенні позову
відмовити.

Представник відповідача, яка діяла на
підставі договору № 21 про надання
правової допомоги від 12.08.2014 року,
ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала,
просила суд в задоволенні позову
відмовити.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору: Вознесенської міської
ради Миколаївської області, яка діяла
на підставі довіреності Пілюга Т.А. в
судовому засіданні зазначила, що
вирішити спір в позасудовому порядку
неможливо через неприязні стосунки
сторін, вирішення позову залишила на
розсуд суду,

Дослідивши письмові матеріали справи,
на підставі наданих сторонами доказів,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_5
згідно договору дарування,
посвідченого державним нотаріусом
Другої Вознесенської державної
нотаріальної контори Миколаївської
області від 23.03.2005 року за № 147 належить
33/100 ідеальних частки житлового будинку
АДРЕСА_1 (а.с. 4). Право власності ним
зареєстровано в КП «Вознесенське
міжміське бюро технічної
інвентаризації 10.10.2007 року за № 1073 (а.с.
6).

Відповідач, ОСОБА_2 є власником 67/100
частки житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами АДРЕСА_1, на
підставі договору дарування,
посвідченого приватним нотаріусом
Вознесенського міського нотаріального
округу Миколаївської області від 16.10.2008
року № 2711 (а.с. 45-46). Право власності
зареєстровано в КП «Вознесенське
міжміське бюро технічної
інвентаризації 19.10.2009 року за № 1073 ( а.с.
47 ).

Сторони є користувачами земельної
ділянки площею 0.1427 га., що розташована
за адресою АДРЕСА_1 ( а.с. 9-10, 42).

Згідно ст. 103 ЗК України власники та
землекористувачі земельних ділянок
повинні обирати такі способи
використання земельних ділянок
відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей.

Статтею 107 ЗК України встановлено, що
основою для відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації. У
разі неможливості виявлення дійсних
меж, їх встановлення здійснюється за
фактичним використанням земельної
ділянки. Якщо фактичне використання
ділянки неможливо встановити, то
кожному виділяється однакова за
розміром частина спірної ділянки.

У відповідності із ст. 120 ЗК України,
до особи, яка набула право власності на
жилий будинок, будівлю або споруду,
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у власності іншої особи,
переходить право власності на земельну
ділянку або її частину, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Статтею ст. 59 ЗУ "Про місцеве
самоврядування" визначено, що рада в
межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її
пленарному засіданні після
обговорення більшістю депутатів від
загального складу ради, крім випадків,
передбачених цим Законом. При
встановленні результатів голосування
до загального складу сільської,
селищної, міської ради включається
сільський, селищний, міський голова,
якщо він бере участь у пленарному
засіданні ради, і враховується його
голос.

Відповідно до п.36 ст. 26 ЗУ "Про місцеве
самоврядування" передбачено, що
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються питання регулювання
земельних відносин відповідно до
закону.

Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу свїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

У відповідності з нормами ст. 118 ЗК
України громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Відповідний орган місцевого
самоврядування або орган виконавчої
влади в місячний термін розглядає
клопотання і надає дозвіл
підприємствам, установам та
організаціям на розробку проекту
приватизації земель.

Позивач ОСОБА_5 зазначив, що відповідач
відмовляється від погодження меж
земельної ділянки, посилаючись на
небажання оформлювати
правовстановлюючі документи на землю
на підтвердження чого надає лист
виконавчого комітету Вознесенської
міської ради Миколаївської області від
18.09. 2014 року за № 3-91 з якого вбачається,
що для вирішення земельних спорів між
співвласниками житлового будинку
АДРЕСА_1 виконкомом утворювались
комісії, використовувались інші
можливі заходи для врегулювання спору (
а.с. 72).

Однак доводи позивача суд вважає
безпідставними, оскільки з листування
відповідачки з виконавчим комітетом
Вознесенської міської ради
Миколаївської області вбачається, що
саме ОСОБА_2 була ініціатором
оформлення правовстановлюючого
документа на земельну ділянку, між
співвласниками будинку наявний спір,
але вони мають звернутись до
ліцензованої землевпорядної
організації для виготовлення
землевпорядної документації. Що
підтверджується листами від 14.08.2014 року
за № Г-62, 04.03.2013 року Г-2, 08.02.2013 року за №
Г-6 ( а.с. 57-58, 60, 61).

З відповідей Вознесенської міської
ради ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від 19.04.2012 року
за № Г-213 та адресованої ОСОБА_2 від
08.02.2013 року за № Г-6 вбачається, що
звернення відповідачки про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на спірну земельну
ділянку, подане 16.03.2012 року було
виключено з проекту рішення міської
ради і залишено без розгляду, оскільки
з поданих документів вбачається, що
ділянки, яку мають намір приватизувати
сформована за рахунок земельної
ділянки АДРЕСА_1.

Крім того на зазначеній земельній
ділянці самовільно збудовано гараж і
сарай, тому потрібне письмове
погодження меж із суміжним
землекористувачем ( а.с. 8, 61).

Наявність спору між сторонами щодо
порядку користування земельною
ділянкою АДРЕСА_1 підтверджується
також тією обставиною, що в провадженні
Вознесенського міськрайонного суду
знаходяться цивільні справи № 473/3991/14-ц
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про
знесення самовільної побудови та
усунення перешкод у користуванні
земельної ділянки та № 473/4997/14-ц за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ в
натурі майна ё, що є спільною
частковою власністю по яким на даний
час рішення не прийняті ( а.с. 84-85).

За положеннями ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України
особа має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
права або майнового права та інтересу у
визначені цією статтею способи. Суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Вимоги позивача не підлягають
задоволенню, оскільки відповідач
ОСОБА_2, як співвласник житлового
будинку має право здійснювати своє
право відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб (
ст. 316 ЦК України), тому суд не праві
зобов»язувати останню до прийняття
того чи іншого рішення відносно її
частки майна і намірів щодо
приватизацій земельної ділянки, до
того ж серед способів захисту,
передбачених ст. 16 ЦК України, не
зазначено такого способу захисту, як
зобов'язати звернутися із заявою про
надання дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення вказаної
земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213- 215
ЦПК України, суд -

В И Р
І Ш И В:

ОСОБА_5 в задоволенні позову до
ОСОБА_2 про визнання неправомірною
відмову у зверненні із заявою про
надання дозволу на складання проекту
землеустрою, щодо відведення земельної
ділянки для передачі у власність та
зобов»язання вчинити певні дії -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів після його проголошення.

Суддя :
Висоцька Г.А.