справа № 462/5151/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року Залізничний
районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення
розміру аліментів, звільнення від
сплати заборгованості за аліментами та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про індексацію розміру аліментів,
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів,

встановив:

Рішенням Галицького районного суду
м.Львова від 15 січня 2013 р. змінено
розмір аліментів, що стягувалися із
ОСОБА_1 на підставі рішення Галицького
районного суду м. Львова від 07.02.2012 р. та
стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2
аліменти на утримання дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
твердій грошовій сумі у розмірі по 2000
грн. щомісячно на кожну дитину.

Позивач ОСОБА_1 у липні 2014 р. звернувся у
суд з позовом до ОСОБА_2, збільшивши в
подальшому позовні вимоги, про
зменшення розміру аліментів та
звільнення від сплати заборгованості
за аліментами, покликаючись на те, що у
лютому 2012 року ОСОБА_1 виїхав у Канаду,
де 28 липня 2012 р. одружився, а
ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього народився син
ОСОБА_5. Між тим, у Канаді ОСОБА_1
перебуває на гостьовій візі, власним
житлом не забезпечений, не має права
влаштуватися на роботу чи навчання і
знаходиться на матеріальному
утриманні дружини ОСОБА_6. Таким чином,
у ОСОБА_1 змінився матеріальний та
сімейний стан, що, відповідно до ст. 192
СК України, є підставою для зменшення
розміру аліментів. Виходячи із
встановленого законом розміру
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, з урахуванням того,
що утримувати дітей зобов'язані обоє
батьків, просить зменшити розмір
аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання двох дітей
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до 1200 грн. щомісячно.
Згідно розрахунку заборгованості по
аліментах станом на 01.09.2014р.,
заборгованість по сплаті аліментів
становить 12999,97 грн. Однак, ані
сплачувати аліменти у розмірі по 2000
грн. на кожну дитину, ані погашати
заборгованість у ОСОБА_1 на даний час не
має можливості. На підставі ч.2 ст.197 СК
України, у зв'язку із зміною
матеріального та сімейного стану
ОСОБА_1, відсутністю права на
працевлаштування, не влаштованістю
життя в іноземній державі, просить
звільнити ОСОБА_1 від сплати
заборгованості за аліментами за період
з квітня 2014р. до часу винесення
рішення.

ОСОБА_2 у жовтні 2014 року звернулася з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
індексацію розміру аліментів,
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів,
покликаючись на те, що рішенням
Галицького районного суду м.Львова від
15 січня 2013 р. з ОСОБА_1 стягнуто
аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій
сумі у розмірі по 2000 грн. щомісячно на
кожну дитину. У відповідності до ч.2
ст.184 СК України, розмір аліментів,
визначений судом у твердій грошовій
сумі, підлягає індексації відповідно
до закону. Відтак, розмір аліментів з
врахуванням індексації становить
2207грн. 05 коп. /1268 грн.х1,161+714/ на кожну
дитину, а тому просить провести
індексацію аліментів та в подальшому
стягувати із ОСОБА_1 на її користь
аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у
розмірі по 2207 грн. 05 коп. щомісячно на
кожну дитину. Крім того, ОСОБА_1 сплачує
аліменти не вчасно і не в повному
обсязі, в зв'язку з чим станом на
01.09.2014р. утворилась заборгованість по
сплаті аліментів у розмірі 12999 грн. 97
коп. На підставі ст.196 СК України,
просить стягнути з ОСОБА_1 пеню у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення за період з 01.05.2014 року по
30.09.20114р., що становить 10679 грн. 95 коп.

В судовому засіданні представники
ОСОБА_1 первісний позов підтримали,
покликаючись на мотиви такого, проти
зустрічного позову заперечили та
зазначили, що ОСОБА_1 з лютого 2012 року
проживає в Канаді, не працює, так як
дозволу на працевлаштування немає,
повністю знаходиться на утриманні
своєї дружини і не спроможний
сплачувати аліменти на утримання двох
дітей у розмірі 4000 грн. щомісячно.
Незважаючи на важкий матеріальний
стан, він все ж таки сплачує аліменти на
утримання дітей у розмірі 1000 грн.
щомісячно. Вважають, що заборгованість
за аліментами виникла не з вини ОСОБА_1,
а тому відсутні правові підстави для
стягнення з нього неустойки у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів. Щодо вимог ОСОБА_2 про
проведення індексації розміру
аліментів та стягнення в подальшому з
ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі
у розмірі по 2207 грн. 05 коп. щомісячно на
кожну дитину, то вважають дані вимоги
такими, що не ґрунтуються на законі.
Просять первісний позов задовольнити,
а в зустрічному позові відмовити за
безпідставністю.

ОСОБА_2 та її представник проти
первісного позову заперечили,
зустрічний позов підтримали,
покликаючись на мотиви такого, та
зазначили, покликання ОСОБА_1 та його
представників, як на підстави для
зменшення розміру аліментів, на те, що
ОСОБА_1, перебуваючи в Канаді, власним
житлом не забезпечений, не має права на
працевлаштування, перебуває на
утриманні дружини, враховувалися судом
при розгляді справи за позовом ОСОБА_2
про зміну розміру аліментів, стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі.
Вважають, що матеріальний стан ОСОБА_1
не змінився і жодних підстав для
зменшення розміру аліментів та
звільнення від сплати заборгованості
за аліментами не має. Постановою
державного виконавця від 18.06.2014 року
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліментів на утримання доньок ОСОБА_2
та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у
розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну
дитину, проте ОСОБА_1 не виконує рішення
суду добровільно і станом на 30.11.2014р.
утворилась заборгованість по сплаті
аліментів у розмірі 21999 грн. 97 коп.
Просять первісний позов задовольнити,
а в зустрічному позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників
позивача, відповідачки та її
представника, вивчивши матеріали
справи, оглянувши матеріали справи
№1304/8788/12, суд прийшов до висновку, що
первісний та зустрічний позови
підлягають до задоволення частково.

У відповідності до ст.51 Конституції
України та ст.180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення повноліття.

Рішенням Галицького районного суду
м.Львова від 15.01.2013р., яке набрало
законної сили 02.04.2014р., змінено розмір
аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на
підставі рішення Галицького районного
суду м.Львова від 07.02.2012р. Стягнуто з
ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій
сумі у розмірі по 2000 грн. щомісячно на
кожну дитину.

Як вбачається з даного рішення,
представник відповідача ОСОБА_1 проти
позову заперечувала з тих підстав, що
ОСОБА_1 на даний час не має можливості
виплачувати аліменти у визначеній
позивачкою сумі, так як дозволу на
постійне місце проживання в Канаді не
має, не працює, перебуває на утриманні
своєї майбутньої дружини.

Згідно зі ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до положень ст.192 СК
України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

З аналізу даної норми слідує, що зміна
матеріального або сімейного стану
платника аліментів може бути підставою
для зменшення розміру аліментів у разі,
якщо така зміна відбулася після
ухвалення рішення про стягнення
аліментів.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 у
лютому 2012 року виїхав у Канаду, де 28
липня 2012 р. одружився з ОСОБА_6 /а.с.8/ і
ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_5
/а.с.9-10/. ОСОБА_1 спонсорується дружиною
ОСОБА_6 в питання постійного проживання
в Канаді /а.с.7/, доходу у 2013 році в
Канаді не мав /а.с.107-108/.

Як на підстави вимоги про зменшення
розміру аліментів представники ОСОБА_1
покликаються на те, що змінився
матеріальний та сімейний стан ОСОБА_7
Обставини, на які посилаються
представники позивача, зокрема:
проживання ОСОБА_1 в Канаді та
відсутність роботи вже існували на
момент винесення рішення Галицьким
районним судом м.Львова від 15.01.2013р.

Отже, судом встановлено, що з часу
прийняття судом рішення змінився
сімейний стан ОСОБА_1, він має на
утриманні малолітнього сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

З наданих суду документів вбачається,
що неповнолітня ОСОБА_4 займається
художньою гімнастикою в Львівській
обласній громадській організації
„Обласний молодіжний клуб „Галичина з
2006 року, їздить на міжнародні конкурси
за кошти ОСОБА_2, а неповнолітня ОСОБА_3
перебуває на посаді курсанта 1-го курсу
факультету з підготовки фахівців для
підрозділів слідства Львівського
університету внутрішніх справ за
спеціальністю «Правознавства» (денна
форма навчання).

Беручи до уваги встановлені фактичні
обставини справи та вимоги закону, про
які зазначено вище, враховуючи, що обоє
батьків зобов'язані утримувати дітей, а
ОСОБА_2 є працездатною, суд позовні
вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру
щомісячних аліментів, які підлягають
стягненню з нього на користь ОСОБА_2 на
утримання їх дочок, рахує частково
обґрунтованими та вважає за можливе
розмір присуджених раніше з позивача
судом аліментів зменшити з 2000 грн. до 1300
грн. на кожну дитину щомісячно.

На виконання зазначеного рішення суду
23.05.2014р. Галицьким районним судом
м.Львова видано виконавчий лист
№1304/8788/12 про стягнення з ОСОБА_1 в
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у
розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну
дитину. 18.06.2014р. державним виконавцем
Галицького ВДВС винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа №1304/8788/12,
виданого 23.05.2014р. Галицьким районним
судом м.Львова.

Згідно розрахунку заборгованості
за аліментами, заборгованість ОСОБА_1
по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2
на утримання дочок ОСОБА_9 та ОСОБА_10
за період з квітня 2014 року по
листопад 2014 р. складає 21999
грн. 97 грн. За вказаний період ОСОБА_1
сплачено 10000 грн. Сторонами
даний розрахунок не
оспорюється.

Частина 2 ст. 197 СК України
передбачає, що за позовом платника
аліментів суд може повністю або
частково звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами, якщо
вона виникла у зв'язку з його тяжкою
хворобою або іншою обставиною, що має
істотне значення.

Врахування матеріального та
сімейного стану платника аліментів
згідно ч.1 ст. 197 СК України не є
підставою для його повного звільнення
від їх сплати.

Обставин, які б мали істотне значення,
представники позивача суду не надали,
а тому суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про
звільнення його від сплати
заборгованості за аліментами до
задоволення не підлягають.

Стаття 184 СК України передбачає
можливість визначення розміру
аліментів на утримання дитини у
твердій грошові сумі.

Це відповідна (фіксована) сума коштів
на утримання дитини, яка не є
одноразовим платежем, а твердою
грошовою сумою, визначеною судом на
утримання дитини до її повноліття.

Частина друга ст. 184 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений судом у твердій грошовій
сумі, підлягає індексації відповідно
до закону.

Порядок виконання рішень про стягнення
аліментів визначений ст. 74 Закону
України «Про виконавче провадження», а
також п. 7.5 Інструкції про проведення
виконавчих дій, яка затверджена
наказом Міністерства юстиції України
від 15 грудня 1999 року № 74/5.

Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України
«Про виконавче провадження» порядок
стягнення аліментів визначається
законом.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» передбачено, що за
наявності підстав, визначених цим
законом, право населення на реалізацію
зазначених гарантій не залежить від
прийняття рішень відповідними
органами.

Таким чином обов'язок проведення
індексації розміру аліментів,
визначений судом у твердій грошовій
сумі, прямо передбачений законом, а
саме, положеннями ст. 184 СК України, що
зобов'язує державного виконавця
проводити таку індексацію автоматично,
тобто без додаткового судового
рішення, керуючись при цьому Законом
України «Про індексацію грошових
доходів населення» та Порядком
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року за № 1078, з
наступними змінами та доповненнями.

З огляду на наведне, суд не вбачає
підстав для задоволення вимог ОСОБА_2
про індексацію розміру аліментів,
стягнення з ОСОБА_1 аліментів на
утримання двох дітей у твердій
грошовій сумі у розмірі 2207 грн. 05 коп. з
урахуванням індексації.

Крім того, суд роз'яснює, що відповідно
до ст.ст. 80, 192 СКУкраїни розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Частиною 1 ст. 196 СК України
передбачено, що при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Станом на 01.11.2014 року у ОСОБА_1
утворилась заборгованість по сплаті
аліментів в розмірі 17999 грн. 97 коп. і
така виникла за період з квітня 2014 по
жовтень 2014р.

З пояснень представників позивача
встановлено, що постанову про
відкриття виконавчого провадження від
18.06.2014 р. представник ОСОБА_1 - ОСОБА_11
отримала 17.07.2014р., а тому підстав для
нарахування пені за період з 01.05.2014р. до
17.07.2014р. суд не вбачає.

Представники ОСОБА_1 не надали суду
доказів, що заборгованість за
аліментами утворилася не з вини
ОСОБА_1 та є наслідком тяжкої
хвороби чи іншої незалежної від
нього причини.

Покликання представників ОСОБА_1 на те,
що заборгованість по сплаті аліментів
виникла в зв'язку з тим, що ОСОБА_1
проживає в Канаді, не працює, суд оцінює
критично.

Розмір неустойки за період з 17.07.2014р. по
30 вересня 2014 року складає 8460 грн. 59 коп.
(липень - 7934, 97 х0,01х76д.=6030,58 грн., серпень -
3000х0,01х61д.=1830 грн., вересень -
2000х0,01х30д.=600).

Відповідно ч.2 ст.196 СК України, розмір
неустойки може бути зменшений судом з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за
необхідне з врахуванням матеріального
та сімейного стану відповідача, який не
працює, має на утриманні малолітню
дитину, зменшити розмір неустойки та
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2310
грн. неустойки (пені) за прострочення
сплати аліментів за період з 17 липня 2014
року по 30 вересня 2014 року.

За наведеного, суд приходить до
висновку, що первісний та зустрічний
позови підлягають до задоволення
частково.

На підставі ст.ст. 10,60, 212, 215 ЦПК України,
ст.ст. 180-184, 192, 196, 197 СК України, суд -

вирішив:

Первісний позов задовольнити
частково.

Змінити розмір аліментів, що
стягуються з ОСОБА_1 на підставі
рішення Галицького районного суду
м.Львова від 15.01.2013 року.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця м.Львова, громадянина
України, не працюючого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, в
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_8, у твердій грошовій сумі у
розмірі по 1300 грн. щомісячно на кожну
дитину до досягнення дітьми
повноліття.

В решті позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів за період з 17 липня 2014 року по
30 вересня 2014 року у розмірі 2310 /дві
тисячі триста десять/ грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_2
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 243 грн. 60 коп.судового
збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя: