НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

секретаря Тен І.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Губиниської селищної
ради, треті сооби - ОСОБА_6, ОСОБА_7,
Новомосковска районна державна
нотаріальна контора про виділення
частки із спадкового майна та визнання
права власності в порядку спадкування
за законом та,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Губиниської селищної ради, ОСОБА_1,
треті сооби - ОСОБА_5, ОСОБА_7,
Новомосковська районна державна
нотаріальна контора про виділення
частки із спадкового майна та визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, Губиниської
селищної ради, треті сооби - ОСОБА_5,
ОСОБА_7, Новомосковська районна
державна нотаріальна контора про
виділення частки із спадкового майна
та визнання права власності в порядку
спадкування за законом, яким в
остаточній редакції просив:

визнати за ним право власності на
обов'язкову частку у спадщині, а саме на
1/12 частину житловго будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що складається з житловго
будинку - А, сараю - Б, літньої кухні - В,
сараю - Г, сараю - Е, гаража - Ж, вбиральні
- З, сараю - И, колодязя - 1, забору - 2,
воріт - 3, калитки - 4, замощення - 5, в
порядку спадкування за законом після
смерті матері - ОСОБА_8, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4;

визнати за ним право власності на на
обов'язкову частку у спадщині, а саме на
1/12 частки земельної ділянки,
розташованої на території Губиниської
селищної ради Новомосковского району
Дніпропетровської області, в порядку
спадкування за законом після смерті
матері - ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4,
яка належала померлій на підставі
Державеного акту на право приватної
власнсоті на землю, серії ДП Нв 00122,
зареєстрованогов Книзі записів
державних актів на право приватної
власнсоті на землю за № 1221;

визнати за ним право власності на 1/2
частину житловго будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що складається з житловго
будинку - А, сараю - Б, літньої кухні - В,
сараю - Г, сараю - Е, гаража - Ж, вбиральні
- З, сараю - И, колодязя - 1, забору - 2,
воріт - 3, калитки - 4, замощення - 5, в
порядку спадкування за законом піся
смерті батька - ОСОБА_9, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_5;

визнати за ним право власності на 1/2
частку земельної ділянки, розташованої
на території Губиниської селищної ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області, в порядку
спадкування за законом піся смерті
батька - ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

В обґрунтування свого позову позивач
зазначає, що 17 листопада 1946 року, його
батьки - ОСОБА_9 та ОСОБА_8 уклали шлюб,
зареєструвавши його в Губиниській
сільській раді. У 1968 році батьки
побудували житловий будинок на
земельній ділянці, розташованій на
території Губиниської селищної ради,
Новомосковського району,
Дніпропетровської області за адресою:
АДРЕСА_1. Право власності на вказаний
житловий будинок та земельну ділянку
було оформлене на ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8, померла, після
смерті якої відкрилась спадщина у
вигляді житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, та земельної ділянки,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом після смерті
матері ОСОБА_8 є її чоловік ОСОБА_9,
дочка ОСОБА_5 та син - позивач ОСОБА_1.

У встановлений законом строк позивач
звернувся до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини за
законом після смерті матері, ОСОБА_8,
однак у видачі свідоцтва про право на
спадщину йому було відмовлено,
оскільки за життя ОСОБА_8 склала
заповіт посвідчений секретарем
Губиниської селищної ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області від 16 червня
2011 року, за реєстровим номером №73, яким
вищевказаний житловий будинок з
земельною ділянкою, заповіла своїм
онукам ОСОБА_3 та ОСОБА_7, про який
позивач не знав.

Однак, він має право на обов'язкову
частку у спадщині.

Крім того, відмова нотаріуса
вмотивована тим, що із представлених
ним документів неможливо визначити
вартість обов'язкової частки у
спадщині.

Позивач зазначає, що по закону він має
право на обов'язкову частку у спадщині
незалежно від змісту заповіту, так як
він є пенсіонером та увесь час проживав
з батьками і продовжує проживати у
спірному житловому будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_5, помер його батько, ОСОБА_9,
після смерті якого відкрилась спадщина
у вигляді ? частки житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами та земельної ділянки,
розташованих по АДРЕСА_1. Єдиним
спадкоємцем на вказане спадкове майно
є позивач, так як вважається таким, що
прийняв спадщину шляхом постійного
проживання разом із спадкодавцем.

27 серпня 2013 року позивач звернувся до
Новомосковської районної державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини за законом після
смерті батька ОСОБА_9, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_5, після чого була заведена
спадкова справа.

На його думку, арифметично поділ майна
відображається так: спадкоємцями за
законом після смерті ОСОБА_8 є він, його
сестра - ОСОБА_5, та батько ОСОБА_9, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Тобто, ідеальна частка кожного із
спадкоємців на спадкове майно ОСОБА_8 у
вигляді житлового будинку та земельної
ділянки, дорівнює 1/6. Обов'язкова частка
його, як сина померлої ОСОБА_8 складає 1/6
х ? = 1/12.

Оскільки, з наданих документів
неможливо визначити вартість
обов'язкової частки у спадщині після
померлої ОСОБА_8 для визначення
обов'язкової частки нотаріус
запропонував йому звернутися до суду
для вирішення цього питання.

В свою чергу ОСОБА_3 звернулася до
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області до
Губиниської селищної ради, ОСОБА_1,
треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_5,
Новомосковська районна державна
нотаріальна контора, в якому просить:

- визнати за нею право власності на 5/6
часток житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та складається з житлового
будинку - А, сараю - Б, літньої кухні - В,
сараю - Г, сараю - Е, гаража - Ж, вбиральні
- 3, сараю - И, колодязя - 1, забору - 2, воріт
- З, калитки - 4, замощення - 5, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
бабусі - ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4;

- визнати за нею право власності на 5/6
часток земельної ділянки, розташованої
на території Губиниської селищної
ради, Новомосковського району,
Дніпропетровської області, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
бабусі - ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4,
яка належала померлій на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю, серія ДП Нв 00122,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 1221 від 04 квітня
1995 року,

В обґрунтування свого позову позивач
посилається на ті ж обставини, які
викладені в первісному позову,
зазначивши, що їй також було відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_8, так як з наданих нею документів
неможливо визначити вартість
обов'язкової частки у спадщині, у
зв'язку з чим їй порекомендовано
звернутися до суду.

Позивачка зазначає, що ідеальна частка
кожного із спадкоємців на спадкове
майно, дорівнює 1/3 частки. Обов'язкова
частка сина померлої ОСОБА_8 ОСОБА_1
складає 1/3 х ? = 1/6, а згідно цих
розрахунків позивачка отримує
спадщину за заповітом у розмірі 5/6
частки зазначеного житлового будинку.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_10 в судовому засіданні свої
позовні вимоги підтримали у повному
обсязі, мотивуючи їх обставинами,
викладеними в позовній заяві, прсили
суд їх задовольнити. При цьому
представник позивача зазначив, що
обов'язкова частка ОСОБА_1 повинна
відраховуватись саме від ? частини
всього майна, оскільки воно є спільною
сумісною власністю подружжя, а тому
просив задовольнити первісний позов у
повному обсязі, в задоволенні
зустрічного відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 первісний позов визнала
частково, происила суд задовольнити
його в частині визнання за ОСОБА_1 права
на обов'язкову частку після смерті
ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі
1/6 частини. В іншій частині первісних
позовних вимог просила відмовити.
Зустрічний позов підтримала, просила
суд задовольнити його в повному обсязі.

Третя особа - ОСОБА_5 первісний позов
визнала частково, просила суд
задовольнити його в частині визнання
за ОСОБА_1 права на обов'язкову частку
після смерті матері - ОСОБА_8, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/6 частини. В
іншій частині первісних позовних вимог
просила відмовити. Зустрічний позов
підтримала, просила суд задовольнити
його в повному обсязі.

Третя особа - ОСОБА_11 в судове засідання
не з'явилась, надавши заяву, якою
просила розгляднути справу у свою
відсутність.

Представник відповідача - Губиниської
селищної ради Новомосковського району
Дніпропетровської області в судове
засідання не з'явився, направив до суду
листа, яким просить розглянути справу
без своєї участі (а.с.25, 69).

Представник третьої особи -
Новомосковська районної державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явилися, направили до
суду листи, якими просять розглянути
справу без своєї участі (а.с.26, 67, 80).

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4
померла ОСОБА_8, що стверджується
свідоцтвом про її смерть (а.с.8).

Після її смерті відкрилась спадщина у
вигляді житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, та земельної ділянки,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що
стверджується відповідним свідоцтвом
про право власності на будинок (а.с.33) та
Державним актом на право приватної
власності на землю, Серії ДП Нв № 001221
(а.с.45), оформленими на її ім'я.

На момент смерті ОСОБА_8 перебувала у
шлюбі з ОСОБА_9, 1915 року народження, що
стверджується відповідною відміткою в
її паспорті (ас.9-об).

Таким чином, спадкоємцями за законом
після смерті ОСОБА_8 є її чоловік
ОСОБА_9, дочка ОСОБА_5 (а.с.48, 46) та син -
позивач ОСОБА_1 (а.с.12).

У встановлений законом строк ОСОБА_1
звернувся до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини за
законом після смерті матері, ОСОБА_8
(а.с.124), однак у видачі свідоцтва про
право на спадщину йому було відмовлено
(а.с.15-16), оскільки за життя ОСОБА_8
склала заповіт посвідчений секретарем
Губиниської селищної ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області від 16 червня
2011 року, за реєстровим номером №73
(а.с.32), яким вищевказаний житловий
будинок з земельною ділянкою, заповіла
своїм онукам ОСОБА_3 (а.с.51) та ОСОБА_7
(а.с.89), які також звернулись до
нотаріальної контори із заявами:
ОСОБА_3 - про прийняття спадщини (а.с.63), а
ОСОБА_7 - про відмову від прийняття
спадщини на користь ОСОБА_3 (а.с.63).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_9, що
стверджується свідоцтвом про його
смерть (а.с.11, 102).

Спадкоємцями першої черги за законом
після смерті батька ОСОБА_9 є його дочка
ОСОБА_5 та син - позивач ОСОБА_1.

Однак, як видно з матеріалів спадкової
справи, ОСОБА_5 в установлений законом
строк до нотаріальної контори не
звернулась (а.с.108-109).

Рішенням Новомосковского
міськрайонного суду, яке набрало
чинності в установленому законом
порядку, їй було відмовлено і в надані
додаткового строку для прийняття
спадщини після смерті батька (а.с.159).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, діти
спадкодавця та той з подружжя, що його
пережив, відносяться до першої черги
спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України,
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова та непрацездатні
батьки спадкують незалежно від змісту
заповіту, половину частки, яка належала
б кожному з них у разі спадкування за
законом (обов'язкова частка). До
обов'язкової частки у спадщині
зараховується вартість речей
звичайної домашньої обстановки та
вжитку, вартість заповідального
відказу, встановленого на користь
особи, яка має право на обов'язкову
частку, а також вартість інших речей та
майнових прав, які перейшли до неї як до
спадкоємця.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12), досяг
пенсійного віку (а.с.19), і, отже має право
на обов'язкову частку у спадщині як
повнолітній непрацездатний син
незалежно від змісту заповіту.

Однак, як вважає позивач за первісним
позовм ОСОБА_1 його обов'язкова частка
повинна відраховувавтись від ? частини
всього майна, оскільки на момент смерті
ОСОБА_8, зазначене майно знаходилось у
спільній сумісній власності його
батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а, враховуючи
той факт, що спадкоємцями за законом
після смерті матері ОСОБА_8 є її чоловік
ОСОБА_9, дочка ОСОБА_5 син - позивач
ОСОБА_1 (а.с.12), то його обовязкова частка
складає 1/2 : 3 = 1/6 (частка яку б він
успадкував за законом у разі
відсутності заповіту); 1/6 : ? = 1/12
(обов'язкова частка після семрті матері
ОСОБА_8).

Однак таку позицію позивача суд вважає
помилковою, оскільки, дійсно,
відповідно до положень ст.ст. 60,70 СК
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. У разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.
Аналогічні по суті положення містили і
норми ст.ст. 22,28 КпШС України 1969 року,
який діяв в період існування
сімейно-шлюбних відносин між ОСОБА_8 та
ОСОБА_9

Судом встановлено, що майно у вигляді
житлового будинку з надвірними
будівлями та земельної ділянки за
адресою: вул. Кущьова, 16 смт. Губиниха
Новомосковського району
Дніпропетровської області, було
придбане (набуте) подружжям ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 в період шлюбу спільними
зусиллями та коштами. Вказані
обставини не оспорюються сторонами і
матеріали справи не містять доказів,
які б їх спростовували.

Однак, як видно з матеріалів спадкової
справи після смерті ОСОБА_8, її чоловік
ОСОБА_9 за життя подав нотаріусу заяву,
якою відмовився від прийняття спадщини
після смерті дружини на коритсь ОСОБА_3;
відмовися від права на одержання
свідоцтва на частку у спільному майні;
відмовився від прийняття обов'язкової
частки (а.с.124).

Представник позивача за первісним
позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_10 в судвовому
засіданні зазначив, що дана заява не
можке бути пийнята судом, оскільки
діючим законодавтсовм не передбачено
відмови від права власнсоті.

Однак судом дана позиція оцінюється
критично і не може бути покладена в
основу судововго рішення, оскільки
відповідно до ст.12 Цивільного кдексу
України, особа здійснює свої права
вільно, на власний розсуд.

Відповідно до п.п.1.1. Глави 11 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України у разі смерті одного з
подружжя, свідоцтво про право
влансості на частку в їх спільному
майні видається нотаріусом на підставі
письмової заяви другого з подружжя з
наступним повідомленням спадкоємців
померлого, які прийняли спадщину. Таке
свідоцтво може бути видане на половину
спільного майна.

Однак, як зазначалося вище, після
смерті ОСОБА_8, її чоловік ОСОБА_9 за
життя подав нотаріусу заяву, якою
відмовився від прийняття спадщини
після смерті дружини на коритсь ОСОБА_3;
відмовися від права на одержання
свідоцтва на частку у спільному майні;
відмовився від прийняття обов'язкової
частки (а.с.124).

Доводи представника позивача за
первісним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_10 про
те, що неподання ОСОБА_9 до нотаріальної
контори письмової заяви про видачу
свідоцтва про право власнотсті на
частку в спадковому майні не є
підтсавою для припинення його права
вланссоті на дану частку, є
помилковими, оскільки спадкове майно
за правовостановлюючими документами є
власністю спадкодавця ОСОБА_8, а її
чоловік ОСОБА_9 не набув права на частку
зазначеного майна і відмовився від
свого права на набуття такого права.

Таким чином, виходячи з усього
вищевикладеного, суд приходить до
висновку, що, не зважаючи на наявність
заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини
після смерті батька - ОСОБА_9, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_5, спадкування після його
смерті не здійснюється, оскільки
відсутнє майно, на яке померлий мав
право за життя.

А згідно зі ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом. До складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК
України).

Таким чином, розподіл вказаного майна
виглядає наступним чином: ідеальна
частка ОСОБА_1 в порядку спадкування
після смерті матері, ОСОБА_8, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4 складає 1/3. Отже, його
обов'язкова частка складає 1/3 х 1/2 = 1/6.

Відповідно, частка ОСОБА_3 порядку
спадкування за заповітом після смерті
бабусі, ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 (з
урахуванням заяви ОСОБА_7 про відмову
від своєї частки за заповітом на її
користь) складає 5/6.

Отже, право власності на вказаний
житловий будинок підлягає визнанню за
наступними особами в таких частках:

за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право
власності на:

1/6 частину житловго будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що складається з житловго
будинку - А, сараю - Б, літньої кухні - В,
сараю - Г, сараю - Е, гаража - Ж, вбиральні
- З, сараю - И, колодязя - 1, забору - 2,
воріт - 3, калитки - 4, замощення - 5, в
порядку спадкування на обов'язкову
частку у спадщині після смерті матері -
ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4;

за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право
власності на 5/6 частин житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, що складається з
житловго будинку - А, сараю - Б, літньої
кухні - В, сараю - Г, сараю - Е, гаража - Ж,
вбиральні - З, сараю - И, колодязя - 1,
забору - 2, воріт - 3, калитки - 4, замощення
- 5, в порядку спадкування за заповітом
після смерті бабусі - ОСОБА_8, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4;

Відповідно до ст. 1225 ЦК України та ст. 131
ЗК України, право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 належала на
праві власності земельна ділянка
площею 0,7158 га, розташована на території
Губиниської селищної ради
Новомосковського району, АДРЕСА_1,
право власності на вказану земельну
ділянку також підлягає визнанню за
вказаними вище особами і в таких же
частках.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст. ст. 3, 10, 57-60, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 3, 15, 1218, 1217, 1223, 1225, 1241, 1261
ЦК України, ст.ст. 60,70 СК України, ст. 131
ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Губиниської
селищної ради, треті сооби - ОСОБА_5,
ОСОБА_7, Новомосковська районна
державна нотаріальна контора про
виділення частки із спадкового майна
та визнання права власності в порядку
спадкування за законом - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право
власності на:

1/6 частину житловго будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що складається з житловго
будинку - А, сараю - Б, літньої кухні - В,
сараю - Г, сараю - Е, гаража - Ж, вбиральні
- З, сараю - И, колодязя - 1, забору - 2,
воріт - 3, калитки - 4, замощення - 5, в
порядку спадкування на обов'язкову
частку у спадщині після смерті матері -
ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4;

1/6 частку земельної діялнки,
розташованої на території Губиниської
селищної ради Новомосковського району
Дніпропетровської області, в порядку
спадкування на обов'язкову частку у
спадщині після смерті матері - ОСОБА_8,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, яка належала
померлій на підставі Державеного акту
на право приватної власнсоті на землю,
серії ДП Нв 00122, зареєстрованогов Книзі
записів державних актів на право
приватної власнсоті на землю за № 1221;

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Губиниської
селищної ради, ОСОБА_1, треті сооби -
ОСОБА_5, ОСОБА_7, Новомосковська районна
державна нотаріальна контора про
виділення частки із спадкового майна
та визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право
власності на 5/6 частин житловго будинку
з господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що складається з житловго
будинку - А, сараю - Б, літньої кухні - В,
сараю - Г, сараю - Е, гаража - Ж, вбиральні
- З, сараю - И, колодязя - 1, забору - 2,
воріт - 3, калитки - 4, замощення - 5, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті бабусі - ОСОБА_8, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4;

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право
власності на 5/6 часток земельної
ділянки, розташованої на території
Губиниської селищної ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
бабусі - ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4,
яка належала померлій на підставі
Державного акту на право приватної
власнсоті на землю, серії ДП Нв 00122,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власнсоті на землю за № 1221.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд в
десятиденний строк після його
проголошення. Особи, які брали участь у
судовому засіданні, але не були
присутніми під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Березюк