Справа № 643/221/13- ц
УХВАЛА

"25" липня 2014 р. Московський районний суд
м.Харкова в складі:

головуючого - судді Харченко А.М.

при секретарі - Горборуковій М.О.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
матеріали цивільної справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті
особи – ПАТ «УкрСиббанк», приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, про поділ
спільного майна подружжя, визнання
права власності на ? частку квартири,
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу квартири, витребування
1/2 частки квартири, зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного
майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2, в якому просив здійснити
поділ спільного майна подружжя, а саме
виділити у власність ОСОБА_1 ? частину
квартири АДРЕСА_1, - вартістю 75750 грн.,
виділити у власність ОСОБА_2 ? частину
квартири АДРЕСА_1, - вартістю 75750 грн.

16.12.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
уточненою позовною заявою, в якій
просив здійснити поділ спільного майна
подружжя та припинити право спільної
сумісної власності та виділити у
власність ОСОБА_1 ? частину квартири
АДРЕСА_2, - вартістю 75750 грн., виділити у
власність ОСОБА_2 ? частину квартири
АДРЕСА_2, - вартістю 75750 грн.

22.01.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
уточненим позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
третя особа – приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_6, в якому просив здійснити поділ
спільного майна подружжя та припинити
право спільної сумісної власності на
квартиру, що розташована за адресою:
61112, АДРЕСА_3; визнати недійсним договір
купівлі-продажу нерухомого майна від
18.09.2013 р. № 1843 у ? частині квартири, що
розташована за адресою: 61112, АДРЕСА_3.
Договір купівлі-продажу нерухомого
майна, посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_6, внесено в
реєстр нотаріальних дій за № 1843, згідно
якого право власності на нерухоме
майно, а саме: об’єкт житлової
нерухомості квартира, що розташована
за зазначеною адресою, придбана ОСОБА_4,
у ? частині зазначеної квартири;
виділити у власність ОСОБА_1 ? частину
квартири, що розташована за адресою:
61112, АДРЕСА_3.

05.03.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
уточненим позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи – ПАТ «УкрСиббанк»,
приватний нотаріус КМНО ОСОБА_5,
приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_6, в якому
просив здійснити поділ спільного майна
подружжя та припинити право спільної
сумісної власності на квартиру, що
розташована за адресою: АДРЕСА_3;
визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частку квартири, що розташована за
адресою: АДРЕСА_3; визнати недійсним
договір купівлі-продажу квартири,
укладений 23.08.2013 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
щодо продажу квартири, що розташована
за адресою: АДРЕСА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та внесений в реєстр нотаріальних дій
за № 1245, в частині продажу ? частки
квартири; визнати недійсним договір
купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_3
та ОСОБА_4 щодо продажу квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_3,
посвідчений приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_6, та внесений в реєстр
нотаріальних дій за № 1843, в частині
продажу ? частки квартири; витребувати
у ОСОБА_4 ? частку квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_4.

04.06.2014 р. відповідачка за первісним
позовом ОСОБА_2 направила суду
уточнену зустрічну позовну заяву, в
якій просила здійснити поділ спільного
майна подружжя наступним чином:
визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу
майна, що є спільною сумісною власністю
подружжя, право особистої власності на
квартиру, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_3, в цілому, як придбана за її
особисті кошти; залишити автомобіль
марки MITSUBISHI Lancer 1,6 COMFORT, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ
СЕДАН-Б, рік випуску 2007, шасі (кузов,
рама) № JMBSNCS3A7U017432, реєстраційний номер
НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ МВ № 1
ОСОБА_7 України в Харківській області
31.03.2007 року на підставі Свідоцтва про
реєстрацію ТЗ АХС № 026678, виданим тим же
РЕВ МВ № 1, вартістю 130154 грн., у
власності ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_1
грошову компенсацію ? частини вартості
автомобіля у розмірі 65077 грн. на користь
ОСОБА_2, в рахунок розподілу майна, що є
об’єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Ухвалою суду від 05 червня 2014 року
первісний та зустрічний позови
об’єднані в одне провадження.

21.07.2014 р. представник позивача за
первісним позовом ОСОБА_1 – ОСОБА_8,
який діє на підставі виданої
довіреності, направив суду заяву про
забезпечення доказів, в якій просив
направити запит до Головного
Управління Міндоходів у Харківській
області для отримання відомостей щодо
будь-яких доходів та джерел їх
отримання ОСОБА_2 за період з грудня 2003
р. по теперішній час; направити запит
до Головного Управління Міндоходів у
Харківській області для отримання
відомостей щодо будь-яких доходів та
джерел їх отримання ОСОБА_1 за період з
грудня 2003 р. по теперішній час,
направити запит до Головного
Управління Міндоходів у Харківській
області для отримання відомостей щодо
будь-яких доходів та джерел їх
отримання ОСОБА_9 за період з січня 2003 р.
до лютого 2006 р., направити запит до
Головного Управління Міндоходів у
Харківській області для отримання
відомостей щодо будь-яких доходів та
джерел їх отримання ОСОБА_10 за період з
січня 2003 р. до лютого 2006 р. В
обґрунтування заяви посилався на ті
обставини, що 05.06.2014 р. представник
відповідача за первісним позовом
ОСОБА_11 подав уточнення до зустрічної
позовної заяви про поділ спільного
майна подружжя, де зазначено, що
квартиру № 71 в буд. № 92-Б по пр.
Тракторобудівників в м. Харкові,
загальною площею 46,7 кв.м у ОСОБА_9 (10000
доларів США, що дорівнювало 51200 грн.), а
також за кошти, які особисто запозичила
08.02.2006 р. у ОСОБА_10 (10000 доларів США, що
дорівнювало 51200 грн.). 05 червня 2014 р.
представник ОСОБА_2 – ОСОБА_11 подав
клопотання про допит свідків ОСОБА_12 та
ОСОБА_10, які нібито можуть підтвердити
обставини позичання ними коштів ОСОБА_2
Однак, у матеріалах справи відсутні
докази, які б підтверджували джерела
матеріальних надходжень ОСОБА_12 та
ОСОБА_10 та чи була взагалі у них
можливість запозичити ОСОБА_2 грошові
кошти у зазначеному розмірі без
процентів, без будь-яких гарантій та
без забезпечення наданої позики. Також
в уточненій зустрічній позовній заяві
від 04 червня 2014 р. зазначено, що ОСОБА_2
особисто запозичала грошові кошти в
сумі 20000 доларів США для купівлі
квартири АДРЕСА_2 та особисто повернула
позику, але в матеріалах справи
відсутні докази, які б підтверджували
джерела матеріальних надходжень у
ОСОБА_2 для можливості особисто
погасити заборгованість за позикою за
кредитним договором з АКІБ
«УКРСИББАНК» № 27/вал-Н-530 від 28 березня
2006 р. 04 червня 2014 р. представником
ОСОБА_1 був надісланий адвокатський
запит в.о. начальника Головного
Управління Міндоходів у Харківській
області ОСОБА_13 щодо надання
відомостей про будь-які доходи та
джерела їх отримання ОСОБА_2 та ОСОБА_1
за період з грудня 2003 р. по теперішній
час та надання відомостей про будь-які
доходи та джерела їх отримання ОСОБА_9
та ОСОБА_10 за період з січня 2003 до
березня 2006 р. Однак, на зазначений
запит була отримана відмова та
зазначено, що запитана інформація
належить до відомостей про взяття на
облік фізичних осіб-підприємців та
осіб, які проводять незалежну
професійну діяльність, зазначена
інформація становить конфіденційну
інформацію та поширення персональних
даних без згоди суб’єкта персональних
даних дозволяється у випадках,
визначених законом.

Вивчивши доводи заяви, перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що
клопотання про забезпечення доказів
підлягає задоволенню частково.

Частинами 1 та 2 ст. 133 ЦПК України
передбачено, що особи, які беруть
участь у справі і вважають, що подання
потрібних доказів є неможливим або у
них є складнощі в поданні цих доказів,
мають право заявити клопотання про
забезпечення цих доказів. До
клопотання про забезпечення доказів
додається документ про сплату судового
збору.

Способами забезпечення судом
доказів є допит свідків, призначення
експертизи, витребування та (або) огляд
доказів, у тому числі за їх
місцезнаходженням. У необхідних
випадках судом можуть бути застосовані
інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України,
у випадках, коли щодо отримання доказів
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі є складнощі, суд за їх
клопотанням зобов’язаний витребувати
такі докази.

З матеріалів справи вбачається, що
кредитні зобов’язання за Договором
про надання споживчого кредиту №
0 від 28 березня 2006 р., укладеним між
АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 виконані
станом на 11 червня 2013 р.

Тому суд вважає можливим направити
запит до Головного Управління
Міндоходів у Харківській області для
отримання відомостей щодо будь-яких
доходів та джерел їх отримання: ОСОБА_2
за період з грудня 2003 р. по 01 липня 2013 р.
та направити запит до Головного
Управління Міндоходів у Харківській
області для отримання відомостей щодо
будь-яких доходів та джерел їх
отримання ОСОБА_1 за період з грудня 2003
р. по 01 липня 2013 р.

Крім того, суд не вбачає підстав для
направлення запитів направлення
запитів до Головного Управління
Міндоходів у Харківській області для
отримання відомостей щодо будь-яких
доходів та джерел їх отримання ОСОБА_9
та ОСОБА_10 за період з січня 2003 р. до
лютого 2006 р., оскільки представник
позивача за первісним позовом ОСОБА_1 –
ОСОБА_8 в клопотанні оцінює показання
свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які до цього
часу не допитані в судовому засіданні в
якості свідків щодо обставин
запозичення ОСОБА_2 грошових коштів.
Тому в цій частині клопотання про
забезпечення доказів суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 133-135, 137 ЦПК
України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника позивача за
первісним позовом ОСОБА_1 – ОСОБА_8 про
забезпечення доказів – задовольнити
частково.

Витребувати з Головного
Управління Міндоходів у Харківській
області відомості щодо будь-яких
доходів та джерел їх отримання ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер
податкової картки платника податків –
НОМЕР_2, за період з грудня 2003 р. до 01
липня 2013 р.

Витребувати з Головного
Управління Міндоходів у Харківській
області відомості щодо будь-яких
доходів та джерел їх отримання ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер
податкової картки платника податків –
НОМЕР_3, за період з грудня 2003 р. до 01
липня 2013 р.

В іншій частині в задоволенні
клопотання про забезпечення доказів –
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвалу можуть бути
викладені в апеляційній скарзі на
рішення суду.

Суддя
Харченко
А.М.