Справа № 2/326/351/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 р.
м.
Приморськ

Приморський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Сичовій Г.В.,

за участю представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача Браілко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» в
особі структурного підрозділу
Приморський район електричних мереж
про порушення прав споживача та
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
на його користь 3311,38 грн. матеріальної
шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали
повністю, просили їх задовольнити.
Позовні вимоги обгрунтовують тим, що
починаючи з січня 2012 р. по теперішній
час квартира, в якій мешкає позивач,
опалюється електроприладами, та
позивач був змушений платити за
користування електроенергією за
підвищеними тарифами порівняно з
тарифом, який встановлено для
населення, квартира яких обладнана
електроопалювальними пристроями.
Позивач неодноразово, починаючи з
червня 2011 р., звертався до ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в особі
структурного підрозділу Приморський
РЕМ для надання дозволу на
застосування тарифу на електричну
енергію для населення, яке проживає в
квартирах, обладнаних у встановленому
порядку електроопалювальними
установками, однак кожного разу
отримував відмову. Внаслідок численних
перевірок встановлено, вважає позивач
та його представники, що відповідач
незаконно та безпідставно відмовляв
йому у внесенні змін до діючого
договору від 01.12.2011 р., в результаті чого
та з вини енергопостачальника внесено
зміни до договору з величезним
запізненням, з 07.03.2014 р., хоча всі
необхідні документи були зібрані та
надані позивачем на початку 2012 р. В
зв'язку з чим позивач надлишково
сплатив грошові кошти за
електроенергію в розмірі 3 311,38 грн., що
порушує його права як споживача та
поставило його в скрутне матеріальне
становище.

Представник відповідача Браілко Ю.В.
проти задоволення позовних вимог
заперечує в повному обсязі (письмові
заперечення від 02.09.2014р., а.с.58-61, від
22.09.2014р. 76-77) та зазначає, що права
позивача як споживача електричної
енергії не були порушені відповідачем,
який здійснював свої повноваження на
підставі Закону України «Про
електроенергетику», Правил
користування електричною енергією для
населення, Правил технічної
експлуатації електроустановок
споживачів та листів Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики (далі по
тексту - НКРЕ).

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно з'ясувавши обставини справи,
розглянувши надані докази, оцінивши їх
належність, допустимість та
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у сукупності, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про
електроенергетику» визначено, що
постачання електричної енергії - це
господарська діяльність, пов'язана з
наданням електричної енергії
споживачеві за допомогою технічних
засобів передачі та розподілу
електричної енергії на підставі
договору; споживачі енергії - суб'єкти
господарської діяльності та фізичні
особи, що використовують енергію для
власних потреб на підставі договору
про її продаж та купівлю.

Електропередавальні організації
зобов'язані забезпечувати належний
технічний стан та організацію
експлуатації об'єктів
електроенергетики відповідно до вимог
нормативно-правових актів,
нормативно-технічних документів,
нормативних документів з питань
технічної експлуатації електричних
станцій і мереж та енергетичного
обладнання, надійне та якісне
постачання (транспортування) енергії
згідно з умовами ліцензій та договорів
(ст. 24 Закону України «Про
електроенергетику»).

Споживачі електричної енергії згідно
ст. 25 Закону України «Про
електроенергетику» мають право, крім
іншого, на відшкодування збитків,
заподіяних внаслідок порушення його
прав, згідно з законодавством. Захист
прав споживачів електричної енергії, а
також механізм реалізації захисту цих
прав регулюються цим Законом, законами
України «Про захист прав споживачів»,
«Про захист економічної конкуренції»,
«Про енергозбереження», іншими
нормативно-правовими актами.

Так, згідно ч. 1 ст. 24 1 Закону України
«Про електроенергетику»
відповідальність за збитки, завдані
внаслідок переривання процесу
виробництва, передачі, розподілу та
постачання електричної енергії та/або
внаслідок виробництва, передачі,
розподілу та постачання електричної
енергії, параметри якості якої
виходять за межі показників,
визначених державними стандартами
України, несе суб'єкт
електроенергетики, в
електроустановках якого сталися події,
що призвели до таких збитків.

Позивач вважає, що відповідач мав би ще
з 21.01.2012 р., часу встановлення ним нового
приладу обліку та вибором іншого виду
тарифу, розраховувати суми для сплати
ним за іншим тарифом, тобто який
встановлений для населення, квартира
якого обладнана електроопалювальним
пристроєм.

Відповідно до статті 26 Закону України
«Про електроенергетику» споживання
енергії можливе лише на підставі
договору з енергопостачальником.
Споживач енергії зобов'язаний
додержуватися вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії.

Між позивачем та відповідачем укладено
договір про користування електричною
енергією № 1307327 від 01.12.2011 р. (далі по
тексту - Договір) (а.с.6-7).

За договором постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання (ч. 1 ст. 714 ЦК
України).

Виходячи з положень ст. ст. 6, 526, 626 - 631 ЦК
України укладений договір є
обов'язковим для належного виконання
сторонами відповідно до його умов,
вимог ЦК України та інших актів
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі
порушення зобов'язань настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Статтею 22 ЦК України визначено, що
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Пунктом 4 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999 р. №
1357, передбачено, що у договорі
обов'язково зазначається величина
потужності, яка визначається виходячи
з потужності наявних у споживача
струмоприймачів. При цьому загальна
потужність не може бути вищою за
потужність, передбачену технічними
умовами чи технічними
характеристиками електромережі
споживача. Споживач може внести
пропозиції щодо зміни зазначеної у
договорі величини електричної
потужності. У разі відмови
енергопостачальник надає споживачеві
обґрунтовану письмову відповідь.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до відповідача
29.07.2013р. із заявою про виділення з
договірної величини потужності 2,5 кВт -
2 кВт на електроопалення в опалювальний
період (а.с.82). Листом від 12.08.13 № 1003
позивачу було направлено листа НКРЕ №
3100/13/47 від 07.04.2013р. з роз'ясненнями та
переліком документів, які необхідно
було надати до Приморського РЕМ для
внесення змін до договору та надання
іншого виду тарифів (а.с.83, 64-65).

30.10.2013р. відповідач отримав від
позивача заяву про надання дозволу на
застосування тарифу з
електроопалювальними установками на
підставі копії технічного паспорту на
квартиру (паспорт - БТІ). На що в листі №
71/01/1407 від 11.11.2013р. Приморський РЕМ
рекомендував ОСОБА_4 звернутись до
Єдиного вікна ВАТ
«Запоріжжяобленерго» за адресою: м.
Запоріжжя вул. Кіяшко, б.7 (а.с.85).

ВАТ «Запоріжжяобленерго» надало
відповідь від 20.12.2013 №24037/006-81, що
причиною не застосування тарифу на
електроенергію для населення, яке
проживає в квартирах, обладнаних в
установленому порядку
електроопалювальними установками, є
відсутність підтвердження факту
обладнання електроопалювальними
установками будинку або квартири гр.
ОСОБА_4 Позивачем до ВАТ
«Запоріжжяобленерго» не була надана
проектна документація житлового
будинку, що будинок в цілому або його
частина (окрема квартира) обладнаний
електроопалювальними установками.
Застосування тарифу на електроенергію,
як для населення, яке проживає в
житлових будинках готельного типу та
гуртожитках, обладнаних у
встановленому порядку
електроопалювальними установками,
можливе у разі надання ОСОБА_4 до ВАТ
«Запоріжжяобленерго» всіх необхідних
підтверджуючих документів щодо
обладнання квартири
електроопалювальною установкою та
внесення змін до договору про
користування електроенергію (а.с.27).

Відповідно до листа НКРЕ від 07.04.2013 р. №
3100/13/47-13 (а.с.24-25) підставою для внесення
змін у договір про користування є
підтвердження проектною документацією
закінченого будівництва або
реконструкції та уведення в
експлуатацію в установленому порядку
того, що житловий будинок в цілому або
його частина (окрема квартира)
обладнаний кухонними електроплитами
та/або електроопалювальними
установками.

При цьому, у разі відсутності в
проектній документації підтвердження
факту обладнання житлового будинку
кухонними електроплитами та/або
електроопалювальними установкам,
споживачу для внесення змін у договір
щодо зміни тарифної групи необхідно
належним чином внести зміни до проекту
будинку (квартири), виконати
переобладнанні (реконструкцію) з
подальшим уведенням в експлуатацію,
після чого звернутись до
енергопостачальника щодо необхідності
внесення змін до договору про
користування електричною енергією.

Проведення розрахунків за електричну
енергію за відповідним тарифом
застосовується відповідні до договору
про користування (або відповідних
договорів).

Також в цьому листі позивачу роз'яснено
процедуру обладнання об'єкта споживача
електроплитами та/або
електроопалювальними установками.

Крім того, НКРЕ на адресу представника
позивача направлявся лист з
роз'ясненнями від 10.12.2013р. № 3086/26/27
(а.с.62), що у зв'язку із встановленням
додаткового електрообладнання та
вибору споживачем іншого виду тарифу
на електричну енергію, споживач має
звернутись до енергопостачальника
щодо необхідності внесення змін до
договору про користування електричною
енергією в частині змін тарифної групи,
переліку електроустановок, якими
обладнано об'єкт споживача. Підставою
для внесення змін у договір про
користування є підтвердження
проектною документацією житлового
будинку того, що будинок в цілому або
його частина (окрема квартира)
обладнаний електроопалювальними
установками та кухонними
електроплитами. За наявності такої
проектної документації, даний будинок
або його частину (окрему квартиру) слід
вважати обладнаними зазначеними
електроустановками в установленому
порядку. При цьому, у разі відсутності в
проектній документації підтвердження
факту обладнання будинку
елекроопалювальними установками та
кухонними електроплитами, на думку
НКРЕ, гр. ОСОБА_1 необхідно внести зміни
до проекту будинку, після чого
звернутись до енергопостачальника (ВАТ
«Запоріжжяобленерго») щодо
необхідності внесення змін до договору
про користування електричною енергією
у частині визначення тарифної групи.

ВАТ «Запоріжжяобленерго» листом від
20.12.2013 р. №24037/006-81 (а.с.27) роз'яснило гр.
ОСОБА_1 (сину позивача) процедуру
погодження енергопостачальником
встановлення додаткового
електрообладнання для застосування
відповідного тарифу на електричну
енергію.

Листом від 27.02.2014р. № сз007-45/3719 ВАТ
«Запоріжжяобленерго» рекомендувало
Приморському РЕМ та споживачу ОСОБА_4
виконати заходи щодо встановлення
опломбування ввідного автомату
номіналом 16А та переукласти договір
про користування електричною енергією
з урахуванням зміни тарифної групи з
позивачем (а.с.87).

07.03.2014 р. між позивачем та відповідачем
було укладено новий договір про
користування електричною енергією,
таким чином, саме з цього часу позивачу
надано нову тарифну групу (а.с.33-34).

Таким чином, позивачем не доведено
спричинення йому матеріальної шкоди
внаслідок неперерахування різниці у
тарифах, оскільки з вищенаведеного не
вбачається вини відповідача в
порушенні прав позивача як споживача.

Щодо стягнення моральної шкоди суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31
березня 1995 р. «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (надалі Постанова)
під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Вказаною Постановою визначено, що
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Згідно до п. 4 Постанови у позовній
заяві про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди має бути зазначено, в
чому полягає ця шкода, якими
неправомірними діями чи бездіяльністю
її заподіяно позивачеві, з яких
міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди, та якими доказами це
підтверджується.

Проте, позивачем не наведені належні
обґрунтування позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди, не
наведено доказів, які підтверджують
позовні вимоги в цій частині, не
вказано з яких саме міркувань він
виходив, визначаючи розмір суми
відшкодування моральної шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

Також позивач не зазначив чим саме
підтверджується факт завдання йому
моральної шкоди та не довів
причинно-наслідкового зв'язку між
моральною шкодою та діями відповідача.

За наведених обставин, суд приходить до
висновку, що в задоволенні вимог
позивача про відшкодування моральної
шкоди слід відмовити.

На підставі ст. ст. 6, 16, 22, 526, 611, 626-631, 714,
1167 ЦК України, ст. ст. 1, 24-26 ЗУ «Про
електроенергетику», постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31
березня 1995 р. «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», керуючись ст. ст. 3,
7, 8, 10, 11, 16, 197, 209, 213-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
Відкритого акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» в особі
структурного підрозділу Приморський
район електричних мереж про порушення
прав споживача та відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
протягом 10 днів.

Повний текст виготовлено 31.10.2014 року.

Суддя:
підпис Д.О.
Каряка

З оригіналом згідно: суддя
Д.О.
Каряка

31.10.2014