АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/8254/14
Головуючий 1-ї інстанції -
Справа № 637/878/14-ц
Категорія - відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого -
судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії -
Піддубного Р.М., Малінської С.М.,

при секретарі -
Доля О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Шевченківського районного
суду Харківської області від 14 жовтня
2014 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Куйбишево» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року позивач
звернувся до суду з дійсним позовом, у
якому просив стягнути з СГТОВ
«Куйбишево» грошові кошти у сумі 6 961
грн. 41 коп. в якості матеріальної шкоди,
5 000 грн. моральної шкоди та понесені
ним судові витрати. Обґрунтовуючи
позов посилався на те, що його матері,
ОСОБА_4, на праві власності належали
земельні ділянки, розташовані на
території Семенівської сільської
ради, які вона за життя передада в
оренду відповідачу. Після її смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 отримав
відповідне свідоцтво про право на
спадщину і, як спадкоємець, звернувся
до СГТОВ «Куйбишево» із пропозицією
повернути належні йому земельні
ділянки, оскільки на час смерті
матері договори оренди землі не були
зареєстровані відповідно до діючого
законодавства.

СГТОВ «Куйбишево» відмовилось
повертати земельні ділянки, у зв'язку з
чим він був вимушений звертатися до
різних установ за правовою допомогою
та захистом своїх порушених прав.

Рішенням Шевченківського районного
суду Харківської області від 07 травня
2014 року його вимоги були задоволенні,
земельні ділянки повернуті у його
володіння. За наслідками його
численних скарг та звернень за
правовою допомогою він витратив 307 грн.
24 коп. Окрім того, при зверненні до суду
він сплатив судовий збір в сумі 230 грн.
Також у зв'язку з необхідністю участі
у розгляді справи у Шевченківському
районному суді він змушений був
неодноразово приїжджати з м.Харкова до
с.м.т. Шевченково , у зв'язку з чим
витратив на бензин 1 512 грн. 25 коп. В
ході судової тяганини погіршився стан
його здоров'я, він зазнав моральних
страждань, внаслідок чого на лікування
було витрачено 4 911 грн. 82 коп. Також йому
була завдана моральна шкода, яку
позивач оцінив у 5 000 гривень.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_3
заперечувала, посилаючись на те, що
спірна земельна ділянка позивачу у
дійсній справі вже повернута, орендна
плата йому виплачувалась до 2013 року,
поки він не відмовився її приймати.
Вважала, що позивач не довів факт
завдання йому винними діями СГТОВ
"Куйбишево" матеріальної або моральної
шкоди, наявності цієї шкоди та
причинного зв'язку між діями СГТОВ
«Куйбишево» та погіршенням здоров'я
ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського
районного суду Харківської області від
14 жовтня 2014 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 було відмолвено.

В апеляційній скарзі позивач
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.
Обґрунтовуючи скаргу посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги та
перевіривши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні його
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач у порушення
вимог ст. 60 ЦПК України не довів
причинного зв'язку між неправомірними
діями відповідача та настанням
матеріальної та моральної шкоди у
позивача.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, рішенням
Шевченківського районного суду
Харківської області від 10 вересня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 31 жовтня 2013 року, у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 до СГТОВ
«Куйбишево» про витребування
земельних ділянок з чужого незаконного
володіння було відмовлено (а.с. 145-147).

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 березня 2014 року вказані
судові рішення були скасовані, а справа
направлена на новий розгляд до суду
першої інстанції (а.с. 148-152).

Рішенням Шевченківського районного
суду Харківської області від 07 травня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 02 липня 2014 року, позовні вимоги
ОСОБА_3 були задоволені та зобов'язано
СГТОВ «Куйбишево» повернути земельні
ділянки позивачу, стягнуто з
відповідача судовий збір (а.с. 153-158).

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 жовтня 2014 року вказані
судові рішення були скасовані, а справа
передана на новий розгляд до суду
першої інстанції (а.с. 159-162).

На час розгляду дійсної справи, розгляд
справи за позовом ОСОБА_3 про
витребування земельних ділянок з
чужого незаконного володіння
завершено не було. При цьому сторонами
не заперечувалось, що СГТОВ
«Куйбишево» вже повернуло ОСОБА_3
належні йому земельні ділянки.

Частина перша статті 1166 ЦК України
встановлює, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 1 статті 1167 ЦК України
передбачає, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

При цьому в жодному із судових рішень,
що були перелічені вище, не
встановлено, що СГТОВ «Куйбишево»
неправомірно користувалося земельними
ділянками ОСОБА_3 та неправомірно їх не
повертало.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позовних вимог про відшкодування
витрат на лікування та моральної шкоди,
оскільки у порушення вимог ст.ст.10, 60
ЦПК України ОСОБА_3 не довів, що СГТОВ
«Куйбишево» вчинило щодо нього
неправомірні дії; загострення наявних
в нього захворювань сталося у зв'язку з
такими діями відповідача та при цьому
зазначеними діями йому було завдано
моральної шкоди.

Щодо відшкодування розміру судового
збору, витрат на правову допомогу та на
проїзд до суду за місцем розгляду
справи, які ОСОБА_3 також відніс до
матеріальної шкоди, то згідно ч.1, п.п.2,3
ч.3 статті 79 ЦПК України вказані суми
належать до судових витрат. Відповідно
до вимог ст. 214 ЦПК України питання про
розподіл судових витрат вирішує суд
під час ухвалення рішення у справі, з
розгляду якої ці витрати понесені. Не
вирішення судом, що ухвалив судове
рішення у справі, питання про розподіл
судових витрат є підставою для
ухвалення додаткового рішення (ст. 220
ЦПК України). У зв'язку з чим ОСОБА_3 не
позбавлений права звернутися до суду,
що ухвалив рішення у справі, за якою ним
понесені судові витрати, з заявою про
ухвалення додаткового рішення.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
висновки, викладені у рішенні суду
першої інстанції, не спростовують.
Підстави для скасування рішення
відсутні.

Судовий збір, сплачений ОСОБА_3 при
розгляді дійсної справи у суді першої
та апеляційної інстанцій, не підлягає
стягненню з відповідача, оскільки суд
присуджує до стягнення понесені та
документально підтверджені судові
витрати тій стороні, на користь якої
ухвалено рішення (ч.1 ст. 88 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314,
ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду Харківської області від 14 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :