Справа №587/919/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - Черних О.М.Номер
провадження 22-ц/788/1387/14 Суддя-доповідач -
Маслов В. О. Категорія - 59
УХВАЛА

05 серпня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Маслова В. О.,

суддів - Криворотенка В. І. , Шевченка В.
А.

при секретарі судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду у м. Суми цивільну справу за
апеляційною скаргою Відділу державної
виконавчої служби Сумського районного
управління юстиції,

на ухвалу Сумського районного суду
Сумської області від 30 травня 2014 року

у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Сумського
районного управління юстиції про
повернення виконавчого документа
стягувачу,

в с т а н
о в и л а :

Ухвалою Сумського районного суду
Сумської області від 30 травня 2014 року
скаргу ОСОБА_3 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Сумського районного
управління юстиції задоволено. Визнано
неправомірною та скасовано постанову
серії ВП № 30460175 від 25 лютого 2013 року про
повернення виконавчого документа
ОСОБА_3, винесену старшим державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Сумського районного
управління юстиції, у межах
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2 - 1179 від
12 грудня 2011 року.

В апеляційній скарзі відділ ДВС
Сумського районного управління
юстиції вважає ухвалу суду такою, що не
відповідає обставинам справи, просить
її скасувати та відмовити скаржнику у
задоволенні скарги. Вважає, що держаним
виконавцем в межах зведеного
виконавчого провадження здійснено всі
заходи щодо виявлення рухомого та
нерухомого майна боржника. Вказує, що
права сторін не порушено, оскільки
стягувач має право повторно пред'явити
виконавчий документ до виконання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4, яка
підтримала доводи апеляційної скарги,
пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5,
який вважав ухвалу місцевого суду
правильною, розглянувши матеріали
справи в межах заявленої скарги,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, на виконанні у
відділі ДВС Сумського районного
управління юстиції перебуває зведене
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчих документів,
зокрема і про стягнення з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_3 боргу в сумі 320003 грн., що
підтверджується постановами про
відкриття виконавчого провадження від
21 грудня 2011 року та про приєднання
виконавчого провадження до зведеного
виконавчого провадження від 29 грудня
2011 року (а.с. 77, 79).

В процесі виконання примусового
виконання виконавчих листів державним
виконавцем було надіслано ряд запитів
до електронних баз автоматизованої
інформаційно - пошукової системи
«Автомобіль», Сумського міського бюро
технічної інвентаризації. Перевіркою
встановлено, що за боржником ОСОБА_6
зареєстровані автомобіль марки ВАЗ 2101,
1980 року випуску, нерухоме майно по
АДРЕСА_1, що вбачається з відповідних
довідок (а.с. 97 - 98).

Постановою державного виконавця від 03
листопада 2011 року оголошено розшук
автомобіля ВАЗ 2101, 1980 року випуску (а.с.
103).

Постановою державного виконавця від 25
лютого 2013 року виконавчий лист № 2 - 1179
про стягнення з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_3 боргу в сумі 320003 грн. повернений
у зв'язку з тим, що майно на яке можливо
звернути стягнення відсутнє (а.с. 5).

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення (далі - виконавчий
документ), у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом. Державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право з метою захисту
інтересів стягувача одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін
та учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну.
Аналогічне правило міститься у п. 2.1
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року № 512/5.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України
"Про виконавче провадження" виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Суд першої інстанції, задовольняючи
скаргу ОСОБА_3, вважав, що державним
виконавцем не в повній мірі виконані
вимоги Закону України «Про виконавче
провадження», не вжито всіх заходів
щодо розшуку майна, на яке може бути
звернуто стягнення, вказував на
передчасність постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачу. Колегія суддів погоджується
з такими висновками суду, а доводи
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Хоча в апеляційній скарзі відділ ДВС
вказує, що в процесі примусового
виконання рішень державним виконавцем
було здійснено ряд виконавчих дій, а
саме, приєднання виконавчого
провадження до зведеного виконавчого
провадження, опис та арешт житлового
будинку і земельної ділянки,
оголошення розшуку транспортного
засобу, надіслання ряду запитів до
відповідних органів з метою виявлення
майна чи доходів боржника і т. ін., але,
на думку колегії суддів, цього не
достатньо для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення суду, на
підставі якого виданий виконавчий
лист.

Зокрема, з матеріалів справи
вбачається, що державний виконавець не
надсилав запитів до Пенсійного фонду
України, біржі цінних паперів, що б дало
змогу додатково виявити майно або
доходи боржника, також не звертався до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника за
межі України до виконання зобов'язань
за рішенням.

Твердження апелянта, що права ОСОБА_3 не
порушені, оскільки вона має право
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання, не можуть бути
підставою для скасування рішення суду,
оскільки як вбачається з матеріалів
справи по повернутому виконавчому
листу не в повній мірі виконано вимоги
Закону України «Про виконавче
провадження» в частині вжиття усіх
передбачених законом заходів для
виявлення майна боржника та виконання
рішення суду.

Таким чином, перевіривши ухвалу в межах
доводів скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що місцевий суд
ухвалив її з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому відсутні підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби Відділу державної
виконавчої служби Сумського районного
управління юстиції відхилити, а ухвалу
Сумського районного суду Сумської
області від 30 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набрала
законної сили, але може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -