АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4780/14
Головуючий1 інстанції -
Доповідач - Овсяннікова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко
І.С.

при секретарі - Нестерцової І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційні
скарги Харківської міської ради та
ОСОБА_3 на рішення Київського
районного суду міста Харкова від 26
травня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Харківської міської
ради, третя особи Восьма Харківська
державна нотаріальна контора, Перша
Харківська державна нотаріальна
контора про встановлення факту
постійного сумісного проживання та
визнання права власності на спадкове
майно за заповітом, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, Харківської
міської ради, за участю третіх осіб:
Восьма Харківська державна
нотаріальна контора, Перша Харківська
державна нотаріальна контора про
встановлення факту постійного
сумісного проживання та визнання права
власності на спадкове майно за
заповітом.

В обґрунтування позову вказала, що
ОСОБА_5 на праві приватної власності
належала квартира АДРЕСА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 06 березня
1997 року та договору купівлі-продажу від
03.07.2003 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина,
в тому числі і на дану квартиру АДРЕСА_2.

Єдиним спадкоємцем на майно померлого
ОСОБА_5 був його батько ОСОБА_6, який
фактично проживав з померлим та
прийняв спадщину відповідно до ст.1268 ЦК
України. Але він зареєстрований за
іншою адресою та належним чином не
оформив свої спадкові права на
спадщину після смерті свого сина.

ОСОБА_6 25 червня 2012 року залишив на її
ім'я заповіт на квартиру АДРЕСА_2.

Просить встановити факт постійного
проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на момент
смерті останнього.

Крім того, посилається на те, що вона
прийняла спадщину, що відкрилася після
смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
шляхом звернення до Першої Харківської
державної нотаріальної контори з
відповідною заявою. Але нотаріусом їй
було роз'яснено, що право власності на
квартиру в порядку спадкування за
заповітом може бути вирішено лише у
судовому порядку через відсутність
правоустановчих документів на
спадкову квартиру у спадкодавця. Тому,
на вимогу нотаріуса, в заяві, яку
вважала заявою про прийняття спадщини
зазначила про те, що питання про право
власності буде вирішуватися в судовому
порядку.

У шестимісячний термін - 23 липня 2012 року
вона звернулась з позовом до суду про
визнання права власності на спадщину
через неможливість одержання
свідоцтва у нотаріуса.

В судовому засіданні представник
позивача уточнені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив їх
задовольнити та пояснив, що ОСОБА_5 на
час своєї смерті був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1.

Його батько ОСОБА_6 був зареєстрований
у спірній квартирі АДРЕСА_2, власником
якої являвся ОСОБА_5

ОСОБА_5 тяжко хворів, тому батько ОСОБА_6
проживав разом сином однією сім'єю за
адресою: АДРЕСА_1 у м. Харкові і після
смерті спадкодавця продовжував
користуватися спадковим майном -
квартирою АДРЕСА_2 та виконувати
стосовно нього всі права та обов'язки
власника квартири.

Після смерті єдиного сина стан його
здоров'я погіршився і він не міг
самостійно оформити спадкові права на
квартиру АДРЕСА_2. Він був єдиним
спадкоємцем за законом та прийняв
спаідщину як особа, що проживала із
спадкодавцем однією сім'єю на час
смерті.

25 травня 2012 року був складений
нотаріально посвідчений попередній
договір купівлі - продажу цієї
квартири, за умовами якого вона
повністю сплатила ОСОБА_6 ціну за
спірну квартиру, після чого він склав
заповіт на її ім'я.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
в судовому засіданні проти позову
заперечували, пояснивши, що ОСОБА_3 є
єдиним спадкоємцем після смерті
племінника ОСОБА_5 та свого брата
ОСОБА_6 і як спадкоємець другої черги в
установленому законом порядку прийняв
спадщину, звернувшись з відповідними
заявами до Першої Харківської
Державної нотаріальної контори. Всі
доводи, викладені в позовній заяві
вважали необгрунтованими та такими, що
вже були предметом судового розгляду.

Представник відповідача Харківської
міської ради проти позову заперечував.
Вважає, що позивачем не надано жодного
належного доказу щодо реєстрації та
місця проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6; щодо
прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті
сина, також відсутні докази на
підтвердження факту сумісного їх
проживання на час відкриття спадщини.

Вважав, що Харківська міська рада має
всі підстави для звернення до суду із
заявою про визнання квартири АДРЕСА_2
відумерлою спадщиною та передачі її до
комунальної власності територіальної
громади м. Харкова.

Представники третіх осіб - Восьмої
Харківської державної нотаріальної
контори та ПершоїХарківської
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з'явились.

Рішенням Київського районного суду
міста Харкова від 26 травня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4. задоволено.

Визнано факт постійного спільного
проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за адресою:
АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) право
власності на квартиру АДРЕСА_2 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В апеляційній скарзі Харківська міська
рада просить скасувати рішення суду та
постановити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, оскільки
судом порушені норми матеріального та
процесуального права, судом не взяті до
уваги усі обставини по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду та постановити
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, оскільки судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, судом не взяті до
уваги усі обставини по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційних скарг
вважає, що скарги не підлягають
задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи ОСОБА_5 на праві
власності належали квартира АДРЕСА_2 та
квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Єдиним спадкоємцем після смерті є його
батько ОСОБА_6

ОСОБА_5 був зареєстрований в квартирі
АДРЕСА_1; ОСОБА_6 - в квартирі АДРЕСА_2.

Відповідно до вимог ст. ст. 1268 ,1270 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи
за законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270
цього Кодексу, він не заявив про
відмову від неї.

Для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та
встановлюючи факт сумісного
проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на час
смерті останнього та прийняття
спадщини ОСОБА_6 після смерті сина суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з тих обставин, що позивачем надано
цьому докази.

Допитані у якості свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили, що знали
ОСОБА_6 значний час.

ОСОБА_6 тривалий час проживав разом з
сином на Салтівці - в квартирі АДРЕСА_1,
куди вони приходили до нього у гості;
проживав і до смерті сина і після.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що була
співмешканкою ОСОБА_6 та неодноразово
викликала йому лікарів на квартиру на
Салтівці.

З довідки поліклініки № 6 , яка
обслуговує вулицю Гвардійців
Широнінців , вбачається, що з 15 червня
2012 року ОСОБА_6 став на облік у лікаря -
онколога цієї поліклініки ;
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер; номер довідки про
смерть № 458.

Заперечення відповідачів, що дана
довідка не є належним доказом, оскільки
підписана лікарем та завідуючим
відділенням, а не головним лікарем,
судовою колегією не приймається.

Той факт, що довідка не підписана
головним лікарем не свідчить про те, що
обставини, зазначені в ній, не
відповідають дійсності.

25 травня 2012 року ОСОБА_6 посвідчені
нотаріально заповіт на ім'я ОСОБА_4 та
попередній договір купівлі - продажу
спірної квартири, згідно якого ОСОБА_4
сплатила ОСОБА_6 50 000 доларів США за
купівлю цієї квартири.

В тексті цих документів також
зазначено, що вони посвідчені
нотаріусом в квартирі АДРЕСА_1 у зв'язку
з хворобою ОСОБА_6

За таких обставин вважати, що не надано
доказів сумісного проживання ОСОБА_6,
та ОСОБА_5 не можна.

Що стосується питання звернення ОСОБА_4
до нотаріуса з заявою про прийняття
спадщини , то колегія виходить з
наступного.

В матеріалах справи знаходяться копії
спадкових справ після смерті ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, які прошиті , пронумеровані та
скріплені печаткою нотаріальної
контори.

До обох цих справ приєднана заява
ОСОБА_4, в якій вона зазначає про своє
звернення до суду з питання визнання за
нею права власності на спірну квартиру
згідно заповіту.

Діючою Інструкцією по вчиненню
нотаріальних дій не передбачено
визначеної форми заяви про прийняття
спадщини. Тобто, кожна особа у зручній
для неї формі повідомляє про свої права
на спадщину, що і було зроблено ОСОБА_4

При цьому в заяві ОСОБА_4 повідомляє, що
ОСОБА_6 залишив на її ім'я заповіт на
спірну квартиру, яка належить його сину
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і що
вона буде звертатися до суду, а на даний
час просить нікому не видавати
свідоцтва про право власності на цю
квартиру.

Вже у липні 2012 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом про захист своїх
спадкових прав (т.1 а.с.18).

Отже, дані обставини свідчать про те, що
ОСОБА_4 у шестимісячний строку
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини.

Заперечення відповідачів з цього
приводу не приймаються.

Як зазначає відповідач ОСОБА_3 судом
при розгляді іншої справи вже
встановлено, що ОСОБА_4 з заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контор не зверталася.

В матеріалах справи знаходиться
рішення Київського районного суду
міста Харкова від 02 липня 2013 року , яким
позов ОСОБА_4 про визнання за нею права
власності на спірну квартиру
задоволено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 18 вересня 2013
року дане рішення скасовано і в
задоволенні позову відмовлено.

При цьому суд апеляційної інстанції
виходив з тих обставин, що відповідачем
по справі зазначено неналежного
відповідача - Харківську міську раду,
тоді як належний відповідач -
спадкоємець другої черги ОСОБА_3
залучений у якості третьої особи.

За таких обставин вважати, що судом
встановлені певні факти, які не
підлягають доказуванню при розгляді
іншої справи - не можна.

З цих же обставин не можна вважати, що є
рішення суду постановлене по спору між
тими ж сторонами з тих же обставин.

На даний час ОСОБА_3 залучений до участі
у справі як належний відповідач.

Отже, рішення ухвалено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
справа.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Харківської міської
ради та ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Київського районного суду
міста Харкова від 26 травня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення , однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: