Справа №: 164/772/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2014 року
Маневицький районний суд Волинської
області

в складі: головуючого - судді
Невара О.В.,

при секретарі
Долі О.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в смт. Маневичі справу за
позовом ОСОБА_1 до Маневицької селищної
ради Волинської області про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до Маневицької селищної ради про
визнання права власності на спадкове
майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що
вона являється спадкоємцем за законом
на спадкове майно, що залишилося після
смерті її батька ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті позивач
фактично прийняла спадщину, оскільки
постійно проживала разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Заяви про відмову від
спадщини вона не подавала. Заповіт від
імені спадкодавця ОСОБА_2 не складався
і не посвідчувався. Інших спадкоємців
за законом першої черги на дане
спадкове майно немає. Отримати
свідоцтво про право на спадщину в
позасудовому порядку позивач не має
можливості. Посилаючись на зазначені
обставини, просила суд визнати за нею в
порядку спадкування за законом право
власності на житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами, які знаходяться
по АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею
0.1500 га, вартістю 44115 гривень, що
призначена для обслуговування
житлового будинку, земельну ділянку,
площею 0.0191 га, вартістю 157 гривень 24
копійки, яка призначена для ведення
особистого селянського господарства,
що знаходяться по АДРЕСА_1, які належали
ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася, будучи завчасно у
встановленому законом порядку
повідомленою про час та місце слухання
справи, про причини неявки суд не
повідомила, подала заяву про розгляд
справи у її відсутності, позовні вимоги
підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача - Маневицької
селищної ради Турик П.О. в судове
засідання не з'явився, подавши заяву
про розгляд справи у його відсутності,
проти задоволення позову не заперечує.

Враховуючи те, що в справі є
достатньо доказів для вирішення її по
суті, суд ухвалив - розглядати справу у
відсутності позивача ОСОБА_1 та
представника Маневицької селищної
ради Турика П.О.

Проаналізувавши матеріали
справи, суд вважає, що позов підставний
і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 328 Цивільного
кодексу України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1225 Цивільного
кодексу України право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням її цільового призначення.
До спадкоємців житлового будинку,
інших будівель та споруд переходить
право власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені. До спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, яка
необхідна для їх обслуговування, якщо
інший її розмір не визначений
заповітом.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296
Цивільного кодексу України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_2 являвся власником житлового
будинку з господарськими та побутовими
будівлями і спорудами, які знаходяться
по АДРЕСА_1, земельної ділянки, площею
0.1500 га, вартістю 44115 гривень, що
призначена для обслуговування
житлового будинку, земельної ділянки,
площею 0.0191 га, вартістю 157 гривень 24
копійки, яка призначена для ведення
особистого селянського господарства,
що знаходяться по АДРЕСА_1. ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті позивач
фактично прийняла спадщину, оскільки
постійно проживала разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Заяви про відмову від
спадщини вона не подавала. Заповіт від
імені спадкодавця ОСОБА_2 не складався
і не посвідчувався. Інших спадкоємців
за законом першої черги на дане
спадкове майно немає. Отримати
свідоцтво про право на спадщину в
позасудовому порядку позивач не має
можливості. Зазначені обставини не
оспорюються сторонами, а також це
встановлено з досліджених судом
письмових доказів, а саме: свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_1 від 17.10.2011 року,
свідоцтва про народження серії НОМЕР_2
від 16.05.1980 року, довідки Маневицької
селищної ради № 2263 від 8.05.2014 року,
державних актів на право власності на
земельну ділянку серії ВЛ № 003548 від
30.07.2004 року та серії ВЛ № 003604 від 5.08.2004
року, витягів із технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки № 370/3.17 та №
371/3.17 від 13.02.2014 року, висновку від 14.05.2014
року про відповідність
будинковолодіння по АДРЕСА_1 діючим
будівельним, санітарним та пожежним
нормам, постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії № 3/02-31 від
9.01.2014 року, повідомлення Маневицької
державної нотаріальної контори № 485/01-16
від 26.06.2014 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені
в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд вважає, що позивач
ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за
законом на житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами, які знаходяться
по АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею
0.1500 га, вартістю 44115 гривень, що
призначена для обслуговування
житлового будинку, земельну ділянку,
площею 0.0191 га, вартістю 157 гривень 24
копійки, яка призначена для ведення
особистого селянського господарства,
що знаходяться по АДРЕСА_1, які належали
ОСОБА_2, фактично набула право
власності на вказане спадкове майно. На
даний час право власності на нього
ніким не оспорюється, а тому є всі
підстави для визнання права власності
на це спадкове майно за ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 328, 1216, 1225, 1261, 1268-1270, 1296 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок з господарськими
та побутовими будівлями і спорудами,
які знаходяться по АДРЕСА_1 Волинської
області, земельну ділянку, площею 0.1500
га, вартістю 44115 (сорок чотири тисячі
сто п'ятнадцять) гривень, що призначена
для обслуговування житлового будинку,
земельну ділянку, площею 0.0191 га,
вартістю 157 (сто п'ятдесят сім) гривень 24
копійки, яка призначена для ведення
особистого селянського господарства,
що знаходяться по АДРЕСА_1 Волинської
області, які належали ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Маневицький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: