Провадження № 2-5928/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання права власності на
спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права на
отримання у власність нерухомого майна
в порядку спадкування, мотивуючи свої
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
його дід ОСОБА_5. Після його смерті
відкрилась спадщина на спадкове майно.
Згідно заповіту від 16.03.2010 року все
належне на праві власності померлому
майно успадковує позивач. До складу
спадкового майна відноситься: квартира
АДРЕСА_1, земельна ділянка, загальною
площею 4, 0459 га, що знаходиться на
території Почуйківської сільської
ради у Попільнянському районі
Житомирської області, а також ? частина
домоволодіння АДРЕСА_2 В установлений
законом строк позивач звернувся до
державного нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, у зв"язку з чим було
відкрито спадкову справу. Відповідачі
звернулися до суду із позовом про
визнання заповіту недійсним, в
результаті чого рішенням
Святошинського районного суду м. Києва
від 26.11.2013 року у задоволенні позову
було відмовлено. Рішення суду набрало
законної сили. 05.09.2014 року на ім"я
позивача державним нотаріусом було
видано Свідоцтво про право на спадщину
на земельну ділянку, але у видачі
свідоцтва на інше майно було
відмовлено через відсутність
оригіналів правовстановлюючих
документів. На підставі викладеного
позивач вимушений звернутися до суду з
даним позовом, в якому просить суд
визнати за ним право на отримання у
власність спадкового майна, що
складається з квартири та ? частини
домоволодіння.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6 уточнила позовні
вимоги, просила їх задовольнити у
повному обсязі, визнати за позивачем
право власності на спадкове майно, а
саме квартиру АДРЕСА_1 та ? частину
домоволодіння АДРЕСА_2

Позивач ОСОБА_1 та представник
позивача ОСОБА_7 повністю підтримали
позовні вимоги, просили їх
задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 -
ОСОБА_8 - у судовому засіданні позовні
вимоги не визнав. Пояснив, що позивач
фактично прийняв спадщини, подавши
відповідну заяву до нотаріуса,
відповідачі не є належними
відповідачами, оскільки не оспорюють
право позивача на спадкове майно, а
також вказав про те, що позивач обрав
неіснуючий спосіб захисту свого права.
На підставі викладеного представник
відповідачки просив у задоволенні
позову відмовити повністю.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у
судове засідання не з"явилися, про день,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, в своїх
заявах просять розглядати справу у їх
відсутність, проти позову заперечують.
Суд вважає можливим розглядати справу
у відсутності відповідачів, за наявних
у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення позивача,
його представників, представника
відповідачки, вивчивши письмові
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер дід позивача ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина на наступне майно:

- квартиру АДРЕСА_1;

- земельну ділянку, загальною
площею 4, 0459 га, що знаходиться на
території Почуйківської сільської
ради Попільнянського району
Житомирської області;

- ? частину домоволодіння АДРЕСА_2

Як встановлено судом, 16.03.2010 року
померлим під час життя був складений
заповіт на ім"я позивача ОСОБА_1 на все
рухоме та нерухоме майно, де б воно не
було і з чого б воно не складалося, і
взагалі все, що йому належатиме на день
смерті і на що він за законом матиме
право (а.с. 7).

В установлений законом строк
позивач ОСОБА_1 звернувся до державного
нотаріуса П"ятнадцятої Київської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, у
зв"язку з чим була відкрита спадкова
справа.

У серпні 2010 року відповідачі по
справі звернулися до Святошинського
районного суду м. Києва із позовом про
визнання недійсним заповіту від 16.03.2010
року. Рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 26.11.2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 04.03.2014
року, у задоволенні позову відмовлено
(а.с. 8-13).

05.09.2014 року позивачу ОСОБА_1
державним нотаріусом було видано
Свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку, що
розташована на території
Почуйківської сільської ради
Попільнянського району Житомирської
області (а.с. 19).

Також листом від 29.08.2014 року
державний нотаріус повідомила
позивача про неможливість видачі йому
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на інше нерухоме майно,
зважаючи на відсутність оригіналів
правовстановлюючих документів,
позивачу було рекомендовано
звернутися до суду (а.с. 17-18).

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України визначено,
що спадкуванням є перехід прав та
обов"язків від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця) до інших осіб
(спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов"язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою або із застереженням.
Спадщина належить спадкоємцю з моменту
її відкриття незалежно від часу
прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 1 "Про судову практику у справах про
спадкування" передбачено, що за
наявності умов одержання свідоцтва про
право на спадщину у нотаріальній
конторі, вимога про визнання права на
спадщину в судовому поряду не
розглядається, однак, коли нотаріус
відмовляє в оформленні відповідного
свідоцтва на певний об"єкт спадкування,
то особа може звернутися до суду для
вирішення даного питання за правилами
позовного провадження.

З письмових матеріалів справи
вбачається, що на момент смерті ОСОБА_5
належала на праві власності квартира
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності (а.с. 20), та ? частина
домоволодіння АДРЕСА_2, що
підтверджується інформаційною
довідкою з Реєстру прав власності на
нерухоме майно (а.с.15).

Факт відсутності у позивача
оригіналів правовстановлюючих
документів знайшов своє підтвердження
у судовому засіданні і був доведений
належними письмовими доказами,
зокрема, Витягом з кримінального
провадження від 22.07.2014 року (а.с. 14).

З урахуванням вищевикладеного,
вимог діючого законодавства, суд
приходить до висновку про законність
позовних вимог ОСОБА_1, оскільки він в
передбачений законом строк звернувся
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, надав всі
необхідні документи, але через
незалежні від нього обставини не зміг
отримати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом. А тому суд
вважає, що за позивачем ОСОБА_1 повинно
бути визнано право власності на
спадкове майно, зокрема, квартиру та ?
частину домоволодіння.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 328, 1216, 1233, 1268,
1269, 1270, 1272 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на спадкове майно у порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а
саме:

- квартиру АДРЕСА_1;

- 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Головуючий: