У Х В А Л А

іменем України

Справа №377/314/13-ц

Провадження №4-с/377/8/14

08 серпня 2014 року Славутицький
міський суд Київської області у складі
головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при
секретарях: Прядко Н.М., Прокопенко
Р.О.,

з участю:

представника заявниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Славутичі
скаргу ОСОБА_2 на рішення та
бездіяльність державного виконавця,-

УСТАНОВИВ:

22 липня 2014 року до суду надійшла
скарга від ОСОБА_2, в якій вона
посилалася на те, що 28.08.2013 року
Славутицьким міським судом Київської
області їй було видано виконавчий лист
у цивільній справі № 377/314/14-ц, 2/377/142/13 за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпро-сервіс 2006» про стягнення
заборгованості з заробітної плати та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні. Відповідно
до вищезазначеного виконавчого листа з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпро-сервіс 2006»
стягнуто на користь ОСОБА_2 компенсацію
за невикористану відпустку у розмірі
2546,28 гривень, середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні за
період з 02.10.2012 року по 04.06.2013 року у сумі
18827,48 гривень, всього 21373,76 гривень. На
підставі даного виконавчого листа
постановою старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Власюка А.В. від 23
вересня 2013 року було відкрито
виконавче провадження. 28 березня 2014
року державний виконавець ВДВС
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Павелько С.П. виніс
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачу, незважаючи на
невиконане рішення суду про стягнення
на її користь грошових коштів з
боржника. Заявниця вважає постанову
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Павелько С.П.
передчасною та такою, що постановлена з
порушенням вимог Закону України «Про
виконавче провадження», без
використання всіх повноважень у межах
прав та обов'язків, якими наділений
державний виконавець відповідно до
цього Закону.

Вважаючи зазначене рішення
неправомірним, уточнивши заявлені
вимоги в скарзі, заявниця просила:

- скасувати постанову від 28.03.2014
року відділу державної виконавчої
служби Києва-Святошинського районного
управління юстиції у ВП,
зареєстрованому в ЄДРВП за № 40288668 про
повернення ОСОБА_2 виконавчого листа №
377/314/14-ц про стягнення з ТОВ
«Дніпро-сервіс 2006» на користь ОСОБА_2
боргу в розмірі 21373,76 гривень, виданого
28.08.2013 року Славутицьким міським судом
Київської області, як незаконну;

- зобов'язати ВДВС
Києво-Святошинського районного
управління юстиції зробити в
Управління соціального захисту
населення Києво-Святошинської
районної державної адміністрації
запит про надання інформації про
кількість працюючих на підприємстві
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дніпро-сервіс 2006», в
період часу з вересня 2013 року по
теперішній час;

- зобов'язати ВДВС
Києво-Святошинського районного
управління юстиції зробити запит в
Державну податкову інспекцію у
Києво-Святошинському районі про
надання копії декларації на прибуток
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпро-сервіс 2006»,
за період часу з 3 кварталу 2013 року по 2
квартал 2014 року;

- зобов'язати ВДВС
Києво-Святошинського районного
управління юстиції звернути стягнення
на користь ОСОБА_2 по виконавчому листу
у справі № 377/314/13-ц, 2/377/142/13, виданого 28
серпня 2013 року Славутицьким міським
судом Київської області на кошти
боржника - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпро-сервіс 2006»,
що перебувають у банках або інших
фінансових установах у межах суми
звернення стягнення 21373 гривні;

- зобов'язати ВДВС
Києво-Святошинського районного
управління юстиції накласти арешт на
майно боржника - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Дніпро-сервіс 2006» у межах суми
звернення стягнення 21373 гривні;

- зобов'язати ВДВС
Києво-Святошинського районного
управління юстиції звернути стягнення
на майно, належне боржникові
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Дніпро-сервіс 2006» у
межах суми стягнення 21373 гривні;

У судовому засіданні представник
заявниці просив задовольнити скаргу,
обґрунтовуючи порушенням державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Павелько С.П. вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» та передчасне винесення
постанови від 28 березня 2014 року про
повернення виконавчого документа
стягувачу за виконавчим листом у
цивільній справі № 377/314/14-ц, 2/377/142/13 за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпро-сервіс 2006» про стягнення
заборгованості з заробітної плати та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні. ТОВ
«Дніпро-сервіс 2006» на даний час працює
в зоні відчуження ЧАЕС в сфері
громадського харчування, постійно
розширює свою підприємницьку
діяльність. На підприємстві працює
більше двохсот працівників, серед яких
є працівники м. Славутича і які
одержують заробітну плату на цьому
підприємстві. На балансі знаходяться
декілька автомобілів, які його
обслуговують. В травні 2014 року прибуток
підприємства був задекларований в ДПІ
більше ніж 500000 гривень, але до цього
часу рішення суду невиконане.

Представник ВДВС Києво-Святошинського
районного управління юстиції
Київської області та представник ТОВ
«Дніпро-сервіс 2006» в судове засідання
не з'явилися. Про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином,
заперечення та пояснення на скаргу не
надіслали.

Вислухавши пояснення представника
заявниці, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним
рішенням Славутицького міського суду
Київської області від 24 липня 2013 року
(справа № 377/314/13-ц), яке набрало законної
сили 4 серпня 2013 року, у справі за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпро-сервіс 2006», стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпро-сервіс 2006»
на користь ОСОБА_2 компенсацію за
невикористану відпустку у розмірі 2546,28
гривень, середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні за
період з 02.10.2012 року по 04.06.2013 року у сумі
18827,48 гривень, всього 21373,76 гривень.

28 серпня 2013 року на підставі
зазначеного рішення суду ОСОБА_2 було
видано виконавчий лист № 377/314/13-ц,
2-377/142/13.

До Києво-Святошинського районного
управління юстиції із заявою про
відкриття виконавчого провадження на
підставі вказаного виконавчого листа
ОСОБА_2 звернулась 12 вересня 2013 року.

На підставі поданої заяви і
зазначеного виконавчого листа
постановою старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Власюка А.В. від 23
вересня 2013 року було відкрито
виконавче провадження, зареєстроване в
ЄДРВП за № 40288668. 28 березня 2014 року була
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження на підставі
п.п.2,5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження».

Як вбачається із зазначеної постанови,
підставою для винесення даної
постанови були відповідь центру
надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів з обслуговування
Києво-Святошинського району при УДАІ
ГУ МВС України в Київській області про
те, що рухоме майно за боржником не
зареєстроване, згідно інформаційної
довідки з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно відомості щодо
реєстрації права власності на нерухоме
майно відсутні, згідно відповіді ГУ
Держкомземагенства у Київській
області за боржником земельні ділянки
не обліковуються, згідно повідомлень з
фінансових установ кошти на рахунках
боржника відсутні, згідно акту
державного виконавця майна боржника,
на яке можливо звернути стягнення в
рахунок погашення боргу, не виявлено.

Частиною 4 ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено,
що рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

На запит суду виконавче провадження
відділом ДВС Києво-Святошинського
районного управління юстиції
Київської області на час розгляду
скарги не надіслано.

Відповідно до Інформації про виконавче
провадження з Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень від
14.07.2014 року, яка долучена до матеріалів
скарги, державними виконавцями ВДВС
Києво-Святошинського районного
управління юстиції були здійснені
наступні виконавчі дії: 23.09.2013 року
відкрито виконавче провадження,
приєднано виконавче провадження до
зведеного виконавчого провадження,
28.03.2014 року винесено постанову про
повернення виконавчого листа
стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження».

Пунктом 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Як вбачається з матеріалів, долучених
до скарги, заявниця ОСОБА_2
неодноразово зверталась до ВДВС
Києво-Святошинського районного
управління юстиції та до вищестоящих
органів із скаргами та просила
перевірити інформацію про те, що ТОВ
«Дніпро-сервіс 2006» займається
підприємницькою діяльністю в зоні
відчуження, має значний прибуток, проте
виконавчих дій з цього приводу
здійснено не було.

Одним із принципів цивільного
судочинства є виконуваність рішення
суду, а у статті 14 ЦПК України визначені
ознаки обов'язковості судових рішень.
Крім того, виконання рішення суду є
елементом справедливого судового
розгляду, передбаченого статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод.

Виходячи з наведеного, оскаржувана
постанова державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Павелька С.П. від 28
березня 2014 року про повернення
виконавчого документу стягувачу у ВП,
зареєстрованому в ЄДРВП за № 40288668
згідно виконавчого листа, виданого
Славутицьким міським судом Київської
області 28 серпня 2013 року у цивільній
справі № 377/314/14-ц, 2/377/142/13 за позовом
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпро-сервіс 2006»
про стягнення заборгованості з
заробітної плати та середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, була прийнята з
порушенням вимог Закону України «Про
виконавче провадження», чим права
заявниці були порушені, оскільки
державний виконавець своєчасно не
здійснив усіх передбачених законом дій
щодо примусового виконання рішення
суду.

Як зазначено у ч.1 ст. 385 ЦПК України,
скаргу може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

З пояснень представника заявниці
вбачається, що 14 липня 2014 року заявниця
зайшла до Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень та отримала
інформацію про те, що 28.03.2014 року була
прийнята постанова державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Павелька С.П. про
повернення виконавчого документа, але
до цього часу їй постанова не надіслана
та не надісланий виконавчий лист.

Враховуючи, що заявниця подала скаргу
до канцелярії суду 22 липня 2014 року,
дізналася про винесення оскаржуваної
постанови 14 липня 2014 року, даних про
отримання нею раніше вказаної
постанови в матеріалах, доданих до
скарги, немає, то суд приходить до
висновку, що вона не пропустила строк,
визначений ч.1 ст. 385 ЦПК України, для
подачі такої скарги.

За встановлених обставин скаргу
стягувачки ОСОБА_2 необхідно
задовольнити частково, скасувати
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Павелька С.П. від 28
березня 2014 року про повернення
виконавчого документу стягувачу у ВП,
зареєстрованому у ЄДРВП за № 40288668,
зобов'язати відділ державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
прийняти виконавчий лист до виконання
та невідкладно вчинити виконавчі дії
у виконавчому провадженні,
зареєстрованому у ЄДРВП за № 40288668
щодо стягнення з боржника ТОВ
«Дніпро-сервіс 2006» на користь
стягувачки ОСОБА_2 заборгованості з
заробітної плати та середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні в сумі 21373,76 гривень.

Керуючись ст. ст. 383- 387 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
Павелька С.П. від 28 березня 2014 року про
повернення виконавчого документу
стягувачу у ВП, зареєстрованому у ЄДРВП
за № 40288668, зобов'язати відділ
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
прийняти виконавчий лист до виконання
та невідкладно вчинити виконавчі дії
у виконавчому провадженні,
зареєстрованому у ЄДРВП за № 40288668
щодо стягнення з боржника ТОВ
«Дніпро-сервіс 2006» на користь
стягувачки ОСОБА_2 заборгованості з
заробітної плати та середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні в сумі 21373,76 гривень.

В іншій частині скаргу залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути
подана до апеляційного суду Київської
області через Славутицький міський суд
протягом п'яти днів з дня її
оголошення.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Уразі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
Н. Ф.
Теремецька