Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/2295/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Миніч Т.І.,

суддів:
Трояновської Г.С.,

Микитюк
О.Ю.,

при секретарі судового

засідання
Крижанівській М.М.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Корольовського районного
суду м.Житомира від 06 травня 2014 року

за матеріалами позовної заяви ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про усунення перешкод у
вихованні дитини, -

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом. Просив
зобов'язати відповідачку не
перешкоджати йому брати участь у
вихованні та вільному спілкуванні з
дитиною, встановити час та дні для
зустрічей з донькою та визначити дні, в
які він буде забирати дитину до себе
додому. В обгрунтування заявлених
вимог зазначав, що від шлюбу з
відповідачкою має доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлучення
відповідачка не дозволяє йому
спілкуватись з дитиною.

Ухвалою Корольовського районного
суду від 06 травня 2014 року відмовлено у
відкритті провадження за матеріалами
позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод у вихованні дитини.

У поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_3 просить зазначену ухвалу
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції. На
думку апелянта, ухвала суду першої
інстанції є незаконною, суд позбавив
його права судового захисту відповідно
до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження
в даній справі, суд виходив з того, що за
відсутності рішення органу опіки та
піклування суд не повноважний
встановлювати спосіб участі батька у
вихованні дитини.

Проте з такими висновками суду
погодитись неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Обраний позивачем спосіб захисту
порушеного права узгоджується з
положеннями ст.16 ЦК, яка визначає
загальні способи захисту цивільних
прав та інтересів.

Крім того, повноваження суду щодо
вирішення спору про участь у вихованні
дитини того з батьків, хто проживає
окремо від неї, передбачені і
спеціальною нормою - ст.159 СК. Із змісту
зазначеного закону випливає, що
подання позову до суду не обумовлене
необхідністю попереднього звернення
до органу опіки та піклування.

В даному випадку в ході підготовки
справи до розгляду суд не позбавлений
можливості витребувати висновок
органу опіки та піклування по суті
заявлених позивачем вимог.

За наведених обставин підстав для
відмови у відкритті провадження у
справі не було.

Тому, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 ЦПК
оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню з направленням позовної
заяви до того ж суду для вирішення
питання про її прийняття.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,311-315 ЦПК України,
суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задоволити.

Ухвалу Корольовського районного
суду м.Житомира від 06 травня 2014 року
скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про усунення перешкод у вихованні
дитини з доданими до неї матеріалами
направити до того ж суду для вирішення
питання про її прийняття.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: