Справа №463/3517/14-ц
Провадження №2/463/1658/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Леньо С. І.

при секретарі
Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про виконання умов договору,
визнання права власності;

зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, просить ухвалити рішення, яким
зобов'язати відповідача виконати умови
усного договору, що стосується
виділення йому 1/5 частки
реконструйованої квартири АДРЕСА_1 та
визнати за ним право власності на 1/5
частку цієї квартири.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він
разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають у
квартирі АДРЕСА_1. Власником даної
квартири є відповідач, яка, відповідно
до договору дарування квартири від
12.11.2004 року, прийняла її у дар від гр.
ОСОБА_3 Також, відповідно до договору
купівлі-продажу квартири від 01.10.2004
року, відповідач купила у гр. ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2 яка
знаходиться в цьому будинку. Згодом,
відповідач вирішила здійснити
реконструкцію подарованої їй квартири
АДРЕСА_1, однак через фінансову
неспроможність самостійно виконати
свій намір не мала змоги. Тому, він
разом з відповідачем уклали усну
домовленість, згідно якої ОСОБА_1
займався всіма фінансовими,
документальними, технічними та іншими
питаннями, що стосуються реконструкції
вищезгаданої квартири, а відповідач, в
свою чергу, після завершення робіт по
реконструкції квартири та отримання
нею правовстановлюючих документів на
цю квартиру, виділить йому частку із
реконструйованої квартири. Всі свої
усні зобов'язання перед ОСОБА_2 він
виконав, однак відповідач відмовилася
виділяти йому 1/5 частину
реконструйованої квартири. Вважає такі
дії відповідача протиправними,
оскільки взяті на себе зобов'язання нею
не виконані. Вважає порушеним своє
право як учасника усного договору, яке
просить захистити в судовому порядку у
спосіб зобов'язання відповідача
виконати усні домовленості та
визнання за ним права власності.

ОСОБА_2 звернулась до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_1 з вимогою
про визнання за нею права власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовує
тим, що вона являється власником
квартири АДРЕСА_1 на підставі Договору
дарування квартири від 12.11.2004 року та
власником квартири АДРЕСА_2 на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
01.10.2004 року. Вона дійсно прийняла
рішення про реконструкцію квартир
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, шляхом їх
об'єднання. Протягом 2006-2013 років
збирала усі відповідні дозволи і
погодження на здійснення
реконструкції, вкладала свої власні
кошти в реконструкції та займалася
організацією процесу виконання
будівельних робіт. Ніякої усної
домовленості між нею та ОСОБА_1 не було,
та ОСОБА_1 не приймав ніякої участі в
реконструкції. Оскільки ОСОБА_1,
пред'явивши первісний позов оспорює її
право власності на реконструйовану
квартиру, просить визнати таке в
судовому порядку, що в свою чергу,
виключає можливість задоволення
первісного позову, в якому просить
відмовити.

Позивач по первісному позову, а також
його повноважний представник в судове
засідання не з'явились, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином. Від останнього
надійшла заява про підтримання
первісних позовних вимог. Такий позов
просить задовольнити в повному обсязі
з наведених в ньому мотивів. Зустрічний
позов просить залишити без
задоволення, а справу розглядати у його
відсутності та відсутності самого
позивача.

Відповідач в судове засідання також не
з'явилась, хоча про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином. Скерувала до суду заяву, в якій
справу просить розглядати у її
відсутності. Вимоги первісного позову
заперечує та просить відмовити в його
задоволенні. Зустрічний позов
підтримує та просить його
задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
в сукупності зібрані в ній докази та
ухвалюючи рішення у відповідності до
вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить
до висновку, що в задоволенні
первісного позову слід відмовити, а
зустрічний позов задовольнити в
повному обсязі виходячи з наступного.

З Договору купівлі-продажу квартири
від 01.10.2004р. (а.с.17) вбачається, що
власником квартири, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_2

З Договору дарування квартири від
12.11.2004р. (а.с.18), вбачається, що власником
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 є також ОСОБА_2

Судом встановлено, що ОСОБА_2 вирішила
здійснити реконструкцію подарованої
їй квартири АДРЕСА_1 та квартири
АДРЕСА_2, шляхом їх об'єднання.

20 березня 2006 року Личаківською
районною адміністрацією
(Розпорядження № 418) ОСОБА_2 надано
дозвіл на об'єднання двох квартир під
АДРЕСА_1 з влаштуванням додаткових
житлових приміщень в об'ємі горища,
приєднанням коридорів і сходової
клітки та встановлення
двофункціонального котла.

Розпорядженням ЛРА ЛМР від 11.06.2012р. № 258
(а.с.13) затверджено висновок
міжвідомчої комісії від 20.09.2011р. та
погоджено самовільно здійснену
реконструкцію квартир АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 з прибудовою і надбудовою та
об'єднанням їх в одну під номером 4
згідно з поданою проектною
документацією.

Судом встановлено, що після отримання
відповідного дозволу ОСОБА_2 розпочала
здійснювати реконструкцію квартир,
закупляла необхідні будівельні
матеріали, наймала працівників, які
проводили ремонтні роботи та
координувала процес виконання
будівельних робіт, а також
організовувала підготовку та розробку
проектної документації.

Згідно Акту обстеження технічного
стану будівлі (споруди), де замовником
для проведення обстеження технічного
стану реконструйованих квартир
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 виступає ОСОБА_2,
технічний стан конструйованих
елементів об'єкта - задовільний.

Відповідно до Акту приймання в
експлуатацію димових та вентиляційних
каналів в житлових будинках від 19
червня 2007 року, димові та вентиляційні
канали в кв. АДРЕСА_1 відповідають
технічним вимогам і придатні для
відводу продуктів згоряння від
побутових газових приладів.

З Проекту приведення до діючих норм
самовільно виконаної реконструкції кв.
АДРЕСА_1 від 2011 року, складеного ПП
ОСОБА_9 та Технічного паспорта на
квартиру АДРЕСА_1 від 11 квітня 2011 року
вбачається, що спірна квартира
складається з кімнати позначеної в
поверховому плані цифрою « 4-3» площею
25,7 м. кв.; кімнати позначеної в
поверховому плані цифрою « 4» площею 25,6
м. кв.; кімнати позначеної в поверховому
плані цифрою « 4-12» площею 7,0 м. кв.;
кімнати позначеної в поверховому плані
цифрою « 4-16» площею 16,3 м. кв.; кімнати
позначеної в поверховому плані цифрою
«4-17» площею 11,5 м. кв.; кімнати
позначеної в поверховому плані цифрою
« 4-13» площею 9,2 м. кв.; кухні позначеної в
технічному плані « 4-5» площею 11,4 м. кв.;
ванної кімнати та вбиральні позначеної
в технічному плані цифрою « 4-4» площею
5,0 м. кв.; ванної кімнати та вбиральні
позначеної в технічному плані цифрою «
4-11» площею 8,1 м. кв.; ванної кімнати
позначеної в технічному плані цифрою «
4-18» площею 4,0 м. кв.; ванної кімнати
позначеної в технічному плані цифрою «
4-15» площею 5,1 м. кв.; коридору
позначеного в технічному плані цифрою
«4-2» площею 5,8 м. кв.; коридору
позначеного в технічному плані цифрою
« 4-6» площею 1,9 м. кв.; коридору
позначеного в технічному плані цифрою
« 4-7» площею 4,3 м. кв.; коридору
позначеного в технічному плані цифрою
« 4-8» площею 3,6 м. кв.; тамбура
позначеного в поверховому плані цифрою
« 4-1» площею 4,1 м. кв.; тамбура
позначеного в поверховому плані цифрою
« 4-14» площею 4,4 м. кв.; балконом
позначеним в технічному плані цифрою «
4-13» площею 0,6 м. кв.; балкону позначеного
в поверховому плані цифрою « 4-10» площею
3,5 м. кв. Загальна площа квартири
становить 157,1 кв. м., житловою площею 95,3
м. кв. До квартири також відносяться
підвал площею 3,4 м. кв. та підвал площею
4,1 м. кв.

Судом встановлено, що 3 листопада 2011
року ОСОБА_2 подала заяву в управління
контролю та аудиту для проведення
повторної перевірки кошторисної
вартості самочинно виконаних робіт з
реконструкції квартир АДРЕСА_1 і
АДРЕСА_2 з об'єднанням в одну та
надбудовою і прибудовою, на що 4
листопада 2011 року отримала відповідь, у
якій зазначено, що погоджується
кошторисна вартість самочинно
виконаних робіт з реконструкції
квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, у
відповідності до вимог рішення
виконавчого комітету від 09.09.2011 року №
835 та ДБН Д.1.1-2000 (зі змінами і
доповненнями), в сумі - 112,349 тис. грн.

Судом встановлено, що після отримання
вищезазначеного висновку ОСОБА_2
укладено Угоду № 13 від 8 листопада 2011
року з Личаківською районною
адміністрацією Львівської міської
ради «Про умови погодження самочинного
будівництва».

Відповідно до даної Угоди, Львівська
міська рада зобов'язується надати
дозвіл на здійснене самочинне
будівництво та прийняти його в
експлуатацію (узаконити самовільне
будівництво) за зверненням забудовника
за умови дотримання вимог чинного
законодавства, затвердженої
проектно-кошторисної документації,
будівельних нормативів та цього
договору, а забудовник (ОСОБА_2)
перераховує кошти у сумі 11 234,90 гривень,
що становить 10% від оціночної вартості
самочинного будівництва на рахунок
Личаківської районної адміністрації.

Згідно квитанції № 1 від 29.05.2012 року
вищевказана сума перерахована ОСОБА_2
на рахунок Личаківської районної
адміністрації.

Згідно Висновку від 23 травня 2012 року
наданого Управлінням охорони
історичного середовища, реконструкція
квартири АДРЕСА_1 з надбудовою
мансардних приміщень виконана як перша
черга комплексної реконструкції
цілого будинку з системними змінами у
вистрої фасадів та подальшою
аналогічною надбудовою мансардного
поверху на всій площі горища,
опрацьованою у проектній документації
на квартири №5, №6, №7 даного будинку,
беручи до уваги висновки ГАПа ПП «Ярко
і К» щодо відповідності будівельним
нормам здійсненої самочинно
реконструкції квартири АДРЕСА_1 з
приєднанням квартири АДРЕСА_2 і
надбудовою мансардних приміщень у
будинку АДРЕСА_1, управління охорони
історичного середовища вважає надану
проектну документацію та проведені
зміни такими, що не спричиняють змін
традиційного середовища історичного
ареалу міста і не порушують
пам'яткоохоронних норм і правил.

З Розпорядження № 258 від 11 червня 2012
року «Про погодження самовільно
здійсненої реконструкції квартир
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з прибудовою та
надбудовою і об'єднанням їх в одну»,
виданого Личаківською районною
адміністрацією вбачається, що
зобов'язано ОСОБА_2 звернутись в
департамент містобудування Львівської
міської ради для одержання
архітектурно-планувальних вимог та
наказу про їх затвердження.

Судом встановлено, що 4 березня 2013 року
ОСОБА_2, звернувшись в департамент
містобудування ЛМР щодо надання
містобудівних умов та обмежень на
самочинно здійснену реконструкцію
квартир, отримала відповідь (лист №
2401-звих-250), де зазначено, що департамент
містобудування не має підстав для
надання містобудівних умов та обмежень
на самочинно здійснену реконструкцію
квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2

Стаття 47 Конституції України визначає,
що кожен має право на житло. Держава
створює умови, за яких кожний
громадянин матиме змогу побудувати
житло, придбати його у власність або
взяти в оренду. Ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше як
на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 48 Конституції
України, кожен має право на достатній
життєвий рівень для себе і своєї сім'ї,
що включає достатнє харчування, одяг,
житло.

Квартирою, в розумінні ст. 382 ЦК України,
є ізольоване помешкання в житловому
будинку, призначене та придатне для
постійного у ньому проживання.

Відповідно до статті 383 ЦК України,
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших. Власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічні
вимоги і правила експлуатації будинку.

Визнання права власності на
реконструкції квартир АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 з прибудовою та надбудовою і
об'єднанням їх в одну ніяким чином не
порушують права інших осіб, що
підтверджується заявами сусідів -
жильців цього будинку (а.с.15).

Отже, судом встановлено, що здійснена
реконструкція квартир АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 з прибудовою та надбудовою і
об'єднанням їх в одну не призвели до
порушень прав інших власників,
ремонтні роботи проведені у
відповідності до вимог ДБН та не
порушують санітарно-технічних вимог і
правил експлуатації будинку.

Стаття 331 ЦК України визначає, що право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Особа, яка виготовила
(створила) річ зі своїх матеріалів на
підставі договору, є власником цієї
речі.

Статтею 41 Конституції України
передбачено, що право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом.

Стаття 328 ЦК України визначає, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

В силу положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Стаття 57 ЦПК України визначає, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 статті 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

ОСОБА_1 в процесі розгляду справи не
надано суду належних та допустимих
доказів тих обставин, на які він
покликається в своїх позовних вимогах,
не надано доказів, які би
підтверджували факт участі його в
реконструкції спірної квартири, а тому
такі судом до уваги не приймаються, та в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

Більше того, за своєю правовою
природою, така домовленість між
позивачем та відповідачем є
правочином, сума якого у двадцять і
більше разів перевищує
неоподаткований мінімум доходів
громадян. В силу вимог п. 3 ст. 208 ЦК
України, такий правочин належить
вчиняти в письмовій формі.
Недотримання письмової форми, чого
немає в даному випадку, тягне за собою
недійсність такого правочину, а отже,
не може створювати будь-яких обов'язків
для його учасників, в тому числі,
обов'язку відповідача передати у
власність частину квартири, і як
наслідок, виключає можливість
задоволення такого позову.

В свою чергу, зібраними в ході розгляду
справи доказами встановлено, що ОСОБА_2
правомірно набула право власності на
реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 з
прибудовою та надбудовою, та оскільки
її право власності оспорюється
позивачем то зустрічний позов слід
задовольнити.

Керуючись Конституцією України, ст. ст.
10, 11, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 16,
328, 331, 376, 382, 383, 392 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зобов'язання ОСОБА_2 виконати умови
усного договору, що стосується
виділення ОСОБА_1 1/5 частки
реконструйованої квартири АДРЕСА_1 та
визнання за ним права власності на цю
частку квартири - відмовити.

Зустрічний позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 157,1
м. кв., житловою площею 95,3 м. кв.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
порядку та строки передбачені ст. ст.
294,296 ЦПК України.

Суддя:
Леньо С. І.