інстанції Бондаренко О.В.Провадження №
22-ц/780/5683/14 Доповідач у 2
інстанції МатвієнкоКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

09 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді :
Матвієнко Ю.О.,

суддів
Верланова С.М., Мельника Я.С.,

при секретарі
Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 12 серпня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Дочірній банк Сбербанку Росії» в
особі Білоцерківського відділення № 1
про стягнення коштів за договором,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом, в якому просив
зобов'язати ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» погасити Ощадні
(депозитні) сертифікати на пред'явника
серії СР 000626 від 24.03.2014 року на суму 100 000
доларів США та серії СР 000625 від 24.03.2014
року на суму 100 000 доларів США - шляхом
видачі йому готівкою через касу ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії» в
доларах США одноразовою операцією суму
вкладу в розмірі 200 000 доларів США та
нараховані проценти в розмірі 2 543,02
долари США, а всього видати 202 543,02 дол.
США.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував
тим, що 24.03.2014 року між ним та ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії» в
особі Білоцерківського відділення № 1
було укладено Договори банківських
вкладів з видачею безкупонних ощадних
(депозитних) сертифікатів на
пред'явника, на загальну суму 200 000
доларів США строком на 3 місяці.

Відповідач згідно умов договорів
зобов'язався повернути позивачу
вклади, нарахувати і сплатити 5,1% річних
від суми вкладів 24.06.2014 року, однак
умови договорів не виконав та належні
позивачу грошові кошти не повернув.

Згідно довідки Банку від 26.06.2014 року
заборгованість за договорами складає
202 543,02 доларів США.

З метою повернення належних йому
грошових коштів ОСОБА_1 звернувся до
Білоцерківського відділення № 1 ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії» про
виплату належних йому коштів, на що
отримав листа про відмову у їх виплаті
в зв'язку з тим, що згідно Постанови НБУ
від 30.05.2014 року за № 328 банківські
установи було зобов'язано обмежити
видачу готівкових коштів в іноземній
валюті з поточних та депозитних
рахунків клієнтів через каси та
банкомати в межах до 15 000 грн. на добу на
одного клієнта в еквіваленті за
офіційним курсом НБУ, тобто Банк на
даний час не може виконати своїх
зобов'язань за договором.

Позивач вважає, що такі дії Банку є
протиправними та не відповідають
вимогам Закону України «Про захист
прав споживачів», ст.ст. 1059, 1065 ЦК
України, а постанова НБУ від 30.05.2014 року
за № 328 не є підзаконним актом, не
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України, тому не повинна братись до
уваги при здійсненні діяльності і
носить лише рекомендаційний характер.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 12 серпня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» на користь ОСОБА_1
грошові кошти за Ощадними (депозитними)
сертифікатами на пред'явника серії СР
000626 від 24.03.2014 року та серії СР 000625 від
24.03.2014 року в сумі 202 543,02 дол. США.

Стягнуто з ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» в дохід держави
судовий збір в розмірі 3 654 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії»,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити по справі нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді
доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено,
що 24.03.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії» в
особі Білоцерківського відділення № 1
було укладено Договори банківських
вкладів з видачею Ощадних (депозитних)
сертифікатів на пред'явника, на
загальну суму 200 000 доларів США строком
на 3 місяці (а.с.8, 9).

Позивач передав, а відповідач
отримав, згідно Договорів банківського
вкладу (депозиту) № 3320/054/592912 та №
3320/054/592926 від 24.03.2014 року, актів прийому
передачі від 24.03.2014 року та прибуткових
позабалансових ордерів № 32781773 та №
32783003 від 24.03.2014 року, грошові кошти на
загальну суму 200 000 доларів США (а.с.13-22).

Згідно виписки по особовим рахункам
(а.с.10, 11, 23, 24) та довідки
Білоцерківського відділення № 1
Публічного акціонерного товариства
«Дочірній банк Сбербанку Росії» за №
89/7/50-35 від 26.06.2014 року (а.с.25), в ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії» на
відповідальному зберіганні
знаходяться депозитні сертифікати,
передані ОСОБА_1, на загальну суму з
відсотками 202 543,02 дол. США.

Згідно п. 1.8 Договорів банківського
вкладу (депозиту) від 24.03.2014 року,
погашення Сертифікату (сплата
номінальної вартості такого
Сертифікату) та сплата процентів за ним
відбувається у валюті, в якій
Сертифікат було випущено, якщо інше не
передбачено чинним законодавством
України. При цьому погашений
Сертифікат вилучається Банком.

Відповідно до п. 2.2. Договорів Банк в
строк не пізніше 3 (трьох) робочих днів
від дня пред'явлення Сертифікату для
погашення (в разі, якщо Пред'явником
Сертифікату було подано заяву, якою він
доручає Банку здійснити перевірку
(встановити факт) справжності
пред'явленого Сертифікату/ в разі
невідповідності даних, зазначених в
Сертифікаті, даним, зазначеним в цьому
Договорі) перераховує суму номінальної
вартості Сертифіката та нарахованих
процентів по ньому на поточний рахунок
Пред'явника Сертифіката, відкритий в
Банку, або через касу Банку (на вибір
Клієнта), якщо Пред'явником Сертифікату
є резидент України, або сплачує суму
номінальної вартості Сертифіката та
нарахованих процентів по ньому
готівкою через касу банку, якщо
Пред'явником Сертифікату є нерезидент
України. Сплата процентів, нарахованих
за Сертифікатом, згідно п. 3.3. Договорів,
відбувається одноразово при
погашенні/достроковому погашенні
Сертифікату.

24.06.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Білоцерківського відділення №1 ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії» з
заявою про повернення йому суми
вкладів за депозитними сертифікатами в
повному обсязі та в валюті вкладів
(а.с.7).

26.06.2014 року листом № 88/7/50-35 (а.с.6)
Білоцерківське відділення №1 ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії»
повідомило ОСОБА_1 про неможливість
виконати його вимоги, а саме виплатити
суму вкладів за депозитними
Сертифікатами в повному обсязі та у
валюті вкладів, посилаючись на
постанову НБУ № 328 від 30.05.2014 року «Про
врегулювання діяльності фінансових
установ та проведення валютних
операцій».

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач безпідставно не
виконує розпорядження позивача про
видачу йому повної грошової суми,
належної на праві власності, за
Ощадними (депозитними) сертифікатами
на пред'явника серії СР 000626 від 24.03.2014
року та серії СР 000625 від 24.03.2014 року в
сумі 202 543,02 дол. США, з чим погоджується
і колегія суддів, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст. 2 Закону України "Про
банки і банківську діяльність", вклад
(депозит) - це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Як зазначено у ст. 1058 ЦК України, за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.
Договір банківського вкладу, в якому
вкладником є фізична особа, є публічним
договором (стаття 633 цього Кодексу). До
відносин банку та вкладника за
рахунком, на який внесений вклад,
застосовуються положення про договір
банківського рахунка (глава 72 цього
Кодексу), якщо інше не встановлено цією
главою або не випливає із суті договору
банківського вкладу.

Згідно ст. 1060 ЦК України договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад). За договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов"язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника,
крім вкладів, зроблених юридичними
особами на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1065 ЦК України
ощадний (депозитний) сертифікат
підтверджує суму вкладу, внесеного у
банк, і права вкладника (володільця
сертифіката) на одержання зі спливом
встановленого строку суми вкладу та
процентів, встановлених сертифікатом,
у банку, який його видав.

Згідно ст. 13 Закону України "Про цінні
папери та фондовий ринок", ощадний
(депозитний) сертифікат - цінний папір,
який підтверджує суму вкладу,
внесеного у банк, і права вкладника
(власника сертифіката) на одержання зі
спливом встановленого строку суми
вкладу та процентів, встановлених
сертифікатом, у банку, який його видав.

Згідно п. 5.3 Положення про порядок
здійснення банками України вкладних
(депозитних) операцій з юридичними і
фізичними особами, затвердженого
постановою Правління НБУ № 516 від 03.12.2013
року, за умови настання строку вимоги
вкладу (депозиту) банк здійснює платіж
проти пред'явлення ощадного
(депозитного) сертифіката. Погашення
ощадних (депозитних) сертифікатів, які
номіновані в національній валюті, та
виплата процентів за ними здійснюються
банками лише в національній валюті.
Погашення ощадних (депозитних)
сертифікатів, які номіновані в
іноземній валюті, та виплата процентів
за ними здійснюються банками в
іноземній валюті, а за письмовою заявою
вкладника або особи, уповноваженої на
здійснення цієї операції, - у
національній валюті за курсом
Національного банку України на дату
закінчення строку, що зазначений в
ощадному (депозитному) сертифікаті, або
на дату дострокового викупу
сертифіката.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 56 Закону України "Про
Національний банк України"
Національний банк видає
нормативно-правові акти з питань,
віднесених до його повноважень, які є
обов'язковими для органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, банків, підприємств,
організацій та установ незалежно від
форм власності, а також для фізичних
осіб. Нормативно-правові акти
Національного банку видаються у формі
постанов Правління Національного
банку, а також інструкцій, положень,
правил, що затверджуються постановами
Правління Національного банку. Вони не
можуть суперечити законам України та
іншим законодавчим актам України і не
мають зворотної сили, крім випадків,
коли вони згідно з законом пом'якшують
або скасовують відповідальність.
Нормативно-правові акти Національного
банку підлягають обов'язковій
державній реєстрації в Міністерстві
юстиції України та набирають чинності
відповідно до законодавства України.

Пункти 1, 3 Указу Президента України
"Про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади" №
493/92 від 03.10.1992 року встановлюють, що
нормативно-правові акти, які видаються
міністерствами, іншими органами
виконавчої влади, органами
господарського управління та контролю
і які зачіпають права, свободи й
законні інтереси громадян або мають
міжвідомчий характер, підлягають
державній реєстрації.
Нормативно-правові акти набувають
чинності через 10 днів після їх
реєстрації, якщо в них не встановлено
пізнішого строку надання їм чинності.

Пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів
України "Про затвердження Положення
про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади" № 731
від 28.12.1992 року зобов'язує міністерства,
інші органи виконавчої влади, органи
господарського управління та контролю
своєчасно подавати на державну
реєстрацію нормативно-правові акти, що
зачіпають права, свободи й законні
інтереси громадян або мають
міжвідомчий характер; не допускати
випадків направлення на виконання
нормативно-правових актів, що не
пройшли державну реєстрацію та не
опубліковані в установленому
законодавством порядку.

Пункт 4а Положення про державну
реєстрацію нормативно-правових актів
міністерств, інших органів виконавчої
влади, органів господарського
управління та контролю, що зачіпають
права, свободи та інтереси громадян або
мають міжвідомчий характер,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 731 від 28.12.1992 року,
вказує, що державній реєстрації
підлягають нормативно-правові акти
будь-якого виду (постанови, накази,
інструкції тощо), якщо в них є одна або
більше норм, що зачіпають соціально -
економічні, політичні, особисті та інші
права, свободи й законні інтереси
громадян, проголошені й гарантовані
Конституцією та законами України.

Пунктом 15 цього ж Положення
встановлено, що міністерства, інші
центральні органи виконавчої влади,
органи господарського управління і
контролю направляють для виконання
нормативно-правові акти лише після їх
державної реєстрації та офіційного
опублікування. При направленні на
виконання та опублікуванні
нормативно-правового акта посилання на
дату і номер державної реєстрації акта
є обов'язковим.

При цьому Постанова Правління
Національного банку України № 328 від
30.05.2014 року, на яку посилається ПАТ
"Дочірній банк Сбербанку Росії" у листі
від 26.06.2014 року, в Міністерстві юстиції
України не зареєстрована.

Відповідно до статті 57 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти, що визначають
права і обов'язки громадян, не доведені
до відома населення у порядку,
встановленому законом, є не чинними.

Враховуючи викладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що Постанова
Правління Національного Банку України
№ 328 від 30.05.2014 року, на яку посилається
відповідач у листі від 26.06.2014 року, не
може застосовуватись в зв»язку з
порушенням порядку її реєстрації.

Таким чином, оскільки відповідачем
порушено умови укладених між ним та
позивачем договорів, вимоги позивача
про повернення належних йому грошових
коштів відповідають діючому
законодавству та обґрунтовано були
задоволені судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, як підставу для
скасування рішення суду, законності та
обґрунтованості рішення суду не
спростовують, оскільки відповідно до ч.
3 ст. 309 ЦПК України порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування рішення суду
лише, якщо ці порушення призвели до
неправильного вирішення справи,
натомість справа судом вирішена
правильно, відповідно до норм
матеріального права та з дотриманням
норм процесуального права.

Інших доводів, які б спростували
законність та обґрунтованість
ухваленого судом першої інстанції
рішення, апеляційна скарга відповідача
не містить.

Оскільки судом першої інстанції
повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи, дана належна правова
оцінка доказам, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи, а ухвалене рішення відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» - відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 12 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: