Провадження № 2/127/7041/14
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 грудня 2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі:
головуючого -судді Прокопчук А.В.,

при
секретарі - Поливаній Ю.В.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Вінниці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.06.2007
року між позивачем та відповідачем був
зареєстрований шлюб.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які постійно проживають
разом із позивачем.

Спільне життя з відповідачем не
склалось через відсутність
взаємопорозуміння та кохання між ними,
тому перебування у шлюбі немає жодного
сенсу та порушує право позивача на
особисте приватне життя, тому вважає за
необхідне його розірвати.

Крім того, позивач зазначила, що на
даний час відповідач зовсім не бере
участі у вихованні їх спільних дітей,
не надає жодної матеріальної допомоги
на їх утримання, тому вона змушена
звернутися до суду з даним позовом про
стягнення аліментів. У зв'язку з тим, що
ОСОБА_1 офіційно неді не працює, однак
має заробіток від різного роду
підробітків (ремонту пошкоджених
автомобілів), тому позивач просить
стягнути з нього на її користь аліменти
в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000
грн. на кожну дитину.

Під час розгляду справи по суті
позивачем було уточнено позовні
вимоги, в якій вона просить залишити їй
дівоче прізвище - ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 01.12.2014 року закрито
провадженням в частині позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання доньки ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві. Просила
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Відповідач позов визнав частково.
Зазначив, що на даний час він не працює,
а також підтвердив факт, що діти
проживають разом із позивачем.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб
НОМЕР_2 від 01.06.2007 року, виданого
відділом РАЦС Вінницького міського
управління юстиції Вінницької області
судом встановлено, що 01.06.2007 року між
сторонами зареєстровано шлюб, про що
зроблено актовий запис № 961. Після
одруження ОСОБА_1 прийняла прізвище
чоловіка - "ОСОБА_1" (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвами про їх народження (а.с. 7, 8).

В ході судового розгляду судом
встановлено, що сім`я позивача та
відповідача фактично розпалася:
сторони спільного господарства не
ведуть, подружні відносини не
підтримують, ведуть різний спосіб
життя, їх інтереси не відповідають один
одному.

Відповідно до ст. 112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя.

Враховуючи викладені вище обставини та
виходячи з положень ст. 24 СК України про
добровільність шлюбу, суд вважає, що
вжиття заходів щодо збереження сім'ї не
може дати позитивного результату та
буде суперечити інтересам сторін, а
тому шлюб слід розірвати.

За змістом ст. 113 СК України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що позивач виявила бажання
відновити своє дошлюбне прізвище, суд
відновлює їй дошлюбне прізвище -
"ОСОБА_1".

Підлягає, на думку суду, частковому
задоволенню і вимога позивача про
стягнення з відповідача аліментів на
утримання неповнолітнього сина.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей до
досягнення ними повноліття.

Виходячи з положень вищевказаної
статті утримання дитини є рівною мірою
обов'язком як матері, так і батька. А
тому суд вважає, що з відповідача на
користь позивача слід стягнути
аліменти на утримання неповнолітнього
сина.

Визначаючи розмір аліментів, які
слід стягнути з відповідача на
утримання неповнолітнього сина, суд
виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина
та інші обставини, що мають істотне
значення.

Так, судом враховується, що дитина
проживає разом із позивачем ОСОБА_1,
відповідач ОСОБА_1 є працездатною
особою молодого віку, на даний час не
працює, постійного заробітку та інших
утриманців не має.

Виходячи із вищевикладеного,
засад розумності і справедливості, а
також забезпечення інтересів
неповнолітнього ОСОБА_3, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
сина в твердій грошовій сумі в розмірі
500 грн. щомісячно, починаючи з 06.10.2014
року до повноліття сина.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору
(а.с. 1-2) та з відповідача в дохід держави
підлягає стягненню 243,60 грн. судового
збору.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України
суд допускає рішення в частині
стягнення аліментів до негайного
виконання у межах суми платежу за один
місяць.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 110, 112, 180, 181, 182, 183, 184 СК
України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 212-215, 367 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И
В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів -
задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 01 червня 2007 року у
відділі РАЦС Вінницького міського
управління юстиції Вінницької області,
актовий запис № 961, - розірвати.

Відновити ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище -
"ОСОБА_1".

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Вінниці, офіційно не
працюючого, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, проживаючого та
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 500 (п'ятсот) грн.,
щомісячно до його повноліття,
починаючи з 06.10.2014 року.

Решту позовних вимог залишити без
задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. судового
збору та в дохід держави 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць
допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя: