АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у І інстанції - Шереметьєва
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Осмолович
В.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 04 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа -
Орган опіки та піклування
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації, про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною,
визначення способів участі у
спілкуванні з дитиною та зобов'язання
надавати інформацію про призначення
дієтичного харчування та лікування
дитини,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив
зобов'язати відповідачку не чинити
йому перешкод у спілкуванні з сином
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановити йому
наступний графік для зустрічей з сином:

-кожної середи з 17.00 год. до 20.00 год. без
присутності матері;

-кожної суботи з 10.00 год. до 10.00 год.
неділі без присутності матері;

-щорічно з 10.00 год. 30 травня до 10.00 год. 31
травня без присутності матері;

-щорічно другий день Пасхи з 10.00 год. до
20.00 год. без присутності матері;

- щорічно 30 днів у період з 01 червня до 31
серпня без присутності матері;

-щорічно 1/2 частину зимових шкільних
канікул без присутності матері.

Крім того, просив зобов'язати
відповідачку надавати йому інформацію
щодо призначеного лікарями дієтичного
харчування та лікування дитини в
письмовому вигляді протягом трьох днів
з дати призначення лікарем.

Позовні вимоги ОСОБА_3 мотивував тим, що
перебував у шлюбі з відповідачкою, в
якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син
ОСОБА_4. Не дивлячись на те, що він
постійно надавав матеріальну допомогу
на утримання дитини та приймав участь у
вихованні сина, відповідачка вчиняла
йому перешкоди у спілкуванні з ним.
Позивач зазначив, що має бажання та
можливість приймати участь у житті
свого сина, спілкуватись з ним,
приймати участь в його навчанні,
вихованні, оздоровленні. Він працює,
матеріально та житлом забезпечений, у
його квартирі створені умови і для
проживання (перебування) його
малолітнього сина.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 04 вересня 2014 року позов
задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у
спілкуванні з сином ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначити способи участі
ОСОБА_3 у спілкуванні з сином ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення
зустрічей з дитиною: кожної середи з 17.00
до 20.00 години, кожної суботи з 12.00 години
до 10.00 години неділі та три тижні влітку
для сумісного відпочинку з дитиною за
попередньою домовленістю з матір'ю
дитини. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач
просить змінити рішення суду, другу
частину резолютивної частини рішення
виключити, третю частину резолютивної
частини рішення викласти в наступній
редакції: «Встановити способи участі
ОСОБА_3 у спілкуванні з сином ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення
зустрічей з дитиною: кожної середи з 17.00
до 20.00 години, кожної суботи з 14.00 години
до 20.00 години», посилаючись на те, що
суд неповно з'ясував обставини справи,
зібраним доказам не дав належної
оцінки та допустив порушення норм
матеріального і процесуального закону
.

Апелянт та представник апелянта
підтримали апеляційну скаргу , просили
рішення суду першої інстанції
скасувати, в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Позивач та його представник
просили відхилити апеляційну скаргу , а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обгрунтованість постановленого
рішення в цій частині, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 14.07.2007
року до 10.11.2009 року перебували в шлюбі, в
якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син
ОСОБА_4.

Після розірвання шлюбу позивач залишив
квартиру, в якій проживала сім'я, та
став проживати окремо.

Розпорядженням Солом'янської районної
в м. Києві державної адміністрації № 809
від 20.08.2010 року був встановлений
регламент побачень позивача з сином з
урахуванням віку дитини щомісяця
кожної середи з 18.00 до 20.00 год. та кожної
суботи з 09.00 до 13.00 год. (а.с. 7-9).

Орган опіки та піклування
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації у своєму
висновку № 108-8217/01 від 17.07.2014 року з
врахуванням думки відповідачки, як
матері дитини, рекомендує встановити
регламент зустрічей позивача з сином
кожної середи з 17.00 до 20.00 години, кожної
суботи з 12.00 години до 10.00 години неділі
та три тижні влітку для сумісного
відпочинку з дитиною за попередньою
домовленістю з матір'ю дитини (а.с. 101-103).

Відповідно до ст.. 157 ч.2, ч.3 СК України
той із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина,
не має права перешкоджати тому з
батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджає нормальному розвитку
дитини.

Відповідно до ст.. 159 ч.1 СК України якщо
той із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Ч.2 суд визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини ( періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення.

Задовольняючи позовні вимоги про
усунення перешкод в участі у вихованні
дитини та вільного спілкування з
дитиною батька, який проживає окремо,
суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що батько
не лише має право, а й зобов'язаний
брати участь у вихованні дитини, а мати
не повинна створювати перешкоди у
такому спілкуванні та вихованні
дитини.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання апелянта на те, що вона не
чинить перешкоди батьку у спілкуванні
з сином, оскільки вона не надала
доказів на спростування пояснень
позивача про те, що вона часто не
дозволяла бачитися позивачу із
дитиною, супроводжувала дитину під час
зустрічей з батьком, не дозволяла
відвідувати різні заклади як то цирк,
кінотеатр, зоопарк.

Єдиною обставиною, яку законодавець
визначив як перепону для спілкування
батьків зі своїми неповнолітніми
дітьми, є таке спілкування , що
перешкоджає нормальному розвитку
дитини.

Відповідач не надала суду доказів того,
що спілкування позивача із сином
перешкоджає нормальному розвитку
дитини.

Разом з тим, відповідно до ст.. 155
ч.1,2 СК України здійснення батьками
своїх прав та виконання обов'язків
мають ґрунтуватися на повазі до прав
дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Апелянт в своїй апеляційній
скарзі посилається на те, що їх
спільному з позивачем сину лише 6 років,
його психіка ще дуже нестабільна,
психологами рекомендовано не
збільшувати кількість зустрічей
дитини з батьком до зміни конфліктної
внутрішньосімейної ситуації.

Однак, колегія суддів не приймає
такі доводи апелянта, оскільки в
судовому засіданні апелянт не змогла
пояснити в чому полягає негативний
вплив батька на сина та яким чином їх
зустрічі перешкоджають нормальному
розвитку дитини.

За таких обставин колегія суддів
прийшла до висновку, що суд першої
інстанції повно і всебічно з ясував
обставини справи, зібраним доказам дав
належну оцінку та прийшов до
правильного висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав,що наведені в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Солом'янського районного
суду м.Києва від 4 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подання до
цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :