Номер провадження: 22-ц/785/7352/14
Головуючий у першій інстанції Буран
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючої
судді Процик М.В.,

суддів Гірняк Л.А., Заїкіна А.П.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган
опіки та піклування Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради, Орган опіки та піклування
Татарбунарської районної державної
адміністрації Одеської області, про
визначення місця проживання
малолітньої дитини, стягнення
аліментів, за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у
справах дітей Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради,
орган опіки та піклування і служба у
справах дітей Татарбунарської
районної державної адміністрації,
Служба у справах дітей Одеської
міської ради, про надання права на
участь у вихованні дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 17 червня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_3 Уточнивши
свої позовні вимоги в процесі розгляду
справи, позивач просила визначити
місце проживання малолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю -
ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_3 аліменти на
її користь на утримання малолітнього
сина ОСОБА_4 у розмірі ? частки з усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня пред'явлення позову до суду і до
досягнення дитиною повноліття, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_3 року; допустити негайне
виконання рішення суду. Позивач
посилалась на виникнення спору з
відповідачем з приводу місця
проживання дитини, та на ненадання
відповідачем матеріальної допомоги на
утримання сина.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на створення позивачем
перешкод в спілкуванні з сином, та на
неможливість сплачувати аліменти у
розмірі, в якому просить позивач,
погоджуючись сплачувати аліменти у
розмірі 1/6 частини заробітку. В свою
чергу відповідач звернувся до суду із
зустрічною позовною заявою. Уточнивши
свої зустрічні позовні вимоги в
процесі розгляду справи, відповідач
просив зобов'язати ОСОБА_2 надавати
йому сина ОСОБА_4 для участі у
вихованні, щонеділі з 10:00 год. до 19:00
год., без присутності матері, щорічно в
дні народження сина, бабусі з дідусем,
його дня народження, дня народження
сестри, а також у світкові дні щорічно
за попередньою домовленістю з матір'ю;
після досягнення дитиною трьох років
передбачити довге спілкування з 18 год.
п'ятниці до 18 год. неділі за місцями
його мешкання, після досягнення
шкільного віку щорічно передбачити
спільне (без присутності матері)
проведення частини шкільних канікул та
відпустки з дитиною.

Позивач та її представник проти
зустрічного позову заперечували,
посилаючись на інтереси дитини, на вік
дитини, на те, що дитина не розмовляє, і
не зможе пояснити батькові свої
потреби.

Представник Органу опіки та піклування
Малиновської райадміністрації
Одеської міської ради просив вирішити
справу згідно з вимогами чинного
законодавства, з урахуванням рішення
Комісії з питань захисту прав дитини
Татарбунарської райдержадміністрації
від 26.03.2014 року.

Представник Служби у справах дітей
Одеської міської ради у судовому
засіданні просив вирішити справу,
згідно вимог чинного законодавства, з
урахуванням інтересів малолітньої
дитини.

Представник Служби у справах дітей
Татарбунарської районної державної
адміністрації Одеської області просив
розглядати справу без його участі,
відповідно до чинного законодавства.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 17 червня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволені.
Визначено місце проживання
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом із матір'ю ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь
ОСОБА_2 на утримання сина: ОСОБА_4.,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., у розмірі ? частини
заробітку (доходу) відповідача,
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
пред'явлення позову, а саме з 27.09.2013 року
до досягнення сином повноліття, а саме
до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Стягнуто з ОСОБА_3
в дохід держави судовий збір у розмірі
243,6 грн. Визначено, що рішення в частині
стягнення аліментів у межах суми
платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 задоволено частково.
Встановлено години спілкування батька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н. з сином ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. - щотижня в неділю з 09:00
год. до 13:00год. та з 16:00 год. до 19:00 год. У
задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_3- відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення суду від 17 червня 2014
року скасувати і ухвалити нове рішення
про відмову у позові ОСОБА_2 та про
задоволення зустрічного позову у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Проти апеляційної скарги
заперечували позивач та її
представник.

Представник органу опіки та
піклування, а також служби у справах
дітей Татарбунарської
райдержадміністрації Одеської області
просила справу розглянути за
відсутності представника.

Заслухавши доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
і матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду зміні, з наступних
підстав.

За правилами ст.309 ч.1 п.1, 4 ЦПК України
підставами для зміни рішення суду
першої інстанції є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення або неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Ухвалюючи рішення про визначення
місця проживання дитини з матір'ю та
про визначення розміру аліментів на
утримання дитини, суд першої інстанції
виходив із інтересів та віку дитини, із
обов'язку обох батьків забезпечувати
потреби дитини.

Задовольняючи зустрічний позов
частково, суд першої інстанції виходив
із ставлення батьків до своїх
обов'язків, із віку та інтересів
малолітньої дитини, та з рішення
комісії по захисту прав дитини.

Із висновками суду першої інстанції
колегія суддів погоджується частково.

За змістом ст.161 СК України, якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися судом; при
вирішенні спору щодо місця проживання
дитини суд бере до уваги ставлення
батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особисту
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Із матеріалів справи вбачається,
що сторони перебували у шлюбі з 03
червня 2011 року до 24 березня 2014
року.(а.с.5,153) Від шлюбу сторони мають
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
(а.с.6) Дитина здорова, розвивається
відповідно віку (а.с.168), мешкає і
зареєстрована разом з матір'ю у
АДРЕСА_1.(а.с.149) Згідно з актом
обстеження умов проживання від 25.03.2014р.
матір'ю створені для дитини усі належні
умови проживання. (а.с.154) Мати дитини
ОСОБА_2 працює, за місцем проживання та
за місцем роботи характеризується
позитивно. (а.с.157) За наданим
апеляційному суду висновком органу
опіки та піклування Татарбунарської
районної державної адміністрації
Одеської області місце проживання
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
доцільно визначити з матір'ю ОСОБА_2
(а.с.238)

Враховуючи вищенаведене, та
оскільки згідно з принципом 6
Декларації прав дитини від 20.11.1959р.
малолітня дитина не повинна, крім тих
випадків коли є виключні обставини,
бути розлучена з матір'ю, колегія
суддів погоджується з рішенням суду
щодо визначення місця проживання
малолітнього ОСОБА_4 з матір'ю.

За змістом ст. 8 Закону України
«Про охорону дитинства», ст.ст. 180,181-182
СК України кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального.. розвитку.
Батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. За
рішенням суду кошти на утримання
дитини(аліменти) присуджуються у
частці від доходу батька або у твердій
грошовій сумі. При визначенні розміру
аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають значення для справи.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку…

Із матеріалів справи вбачається,
що позивач ОСОБА_2 працює оператором
комп'ютерного набору у виконкомі
Татарбунарської міської ради, і її
місячна заробітна плата складає 1218
грн.. (а.с.148) За наданою апеляційному
суду довідкою відповідач працює
дільничним інспектором Приморського
РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській
області, і нарахована йому заробітна
плата у травні і червні 2014 року
складала відповідно 1649,54 грн. і 2553,72
грн.(а.с.231) Разом з тим вбачається, що у
відповідача є також інші діти. Зокрема
є донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, на
утримання якої за виконавчим листом
він щомісячно сплачує аліменти ОСОБА_6
у розмірі 1/3 частини від його
заробітку(доходу).(а.с.87,231) Згідно з
довідкою про нарахування грошового
забезпечення від 26.08.2014р. відповідач
також сплачує борг по аліментам. На
момент ухвалення судом рішення
загальний розмір відрахувань із його
заробітної плати уже перевищував 50%.

Виходячи із встановленого,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при визначенні розміру
аліментів не врахував усі обставини,
наведені в ст. 182 СК України, зокрема не
було з'ясовано і належно враховано
судом матеріальне становище платника
аліментів, та наявність у нього ще
однієї дитини, на утримання якої він
сплачує аліменти.

З огляду на те, що обов'язок по
утриманню дитини покладається на обох
батьків, в межах заявлених сторонами
позовних вимог, колегія суддів вважає
за необхідне рішення суду 1-ої
інстанції в частині стягнення
аліментів змінити, і визначити розмір
аліментів з відповідача на користь
позивача на утримання сина ОСОБА_4 у
розмірі 1/6 частини від усіх видів його
заробітку.

У відповідності зі ст.ст.11-12,15 Закону
України «Про охорону дитинства» батько
і мати мають рівні права та обов'язки
щодо своїх дітей; предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини;
на кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини;
дитина, яка проживає окремо від батьків
або одного з них, має право на
підтримання з ними регулярних
особистих стосунків і прямих
контактів; у разі коли батьки не можуть
дійти згоди щодо участі одного з
батьків, який проживає окремо, у
вихованні дитини, порядок такої участі
визначається органами опіки та
піклування за участю батьків виходячи
з інтересів дитини.

За змістом ст. 159 СК України, якщо той із
батьків, з ким проживає дитина чинить
перешкоди тому з батьків, хто проживає
окремо, у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий з батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод; суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини ( періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення; в окремих випадках, якщо це
викликано інтересами дитини, суд може
обумовити побачення з дитиною
присутністю іншої особи.

Із матеріалів справи вбачається, що
батько має належні умови проживання,
бажає приймати участь у вихованні сина,
наркологічних протипоказань немає,
проявів психічних розладів у нього не
спостерігається.(а.с.83,85-86) Сторони не
досягли згоди щодо часу і способів
участі батька у вихованні сина ОСОБА_4
та спілкування з ним.(а.с.67-72) З цього
приводу ОСОБА_3 (а.с.62) звертався до
комісії з питань захисту прав дитини
Татарбунарської районної державної
адміністрації, яка своїм рішенням № 2
від 26.03.2014р. встановила години
спілкування батька з сином: щотижня в
неділю з 09 год. до 13 год. та з 16 год. до 19
год. (а.с.146) Однак, за поясненням ОСОБА_3,
рішення вказаної комісії не
виконується, він і надалі має перешкоди
у зустрічах та у спілкуванні з дитиною.
Вбачається, що відповідач мешкає і
працює в м. Одесі. (а.с.8,83,119) Згідно з
внутрішнім розпорядком дня
працівників апарату ОМУ УМВС України в
Одеській області та підпорядкованих
йому органів і підрозділів робочий
день ОСОБА_3 починається о 9 год., а
закінчується о 18 год. 15 хв., у п'ятницю о
17 год., вихідні дні - субота і неділя.
(а.с.118) За наданим апеляційному суду
розпорядженням № 331/л-2014 від 14.11.2014р.
Татарбунарська районна державна
адміністрація, як орган опіки та
піклування, вважала за можливе
встановити години спілкування ОСОБА_3 з
сином ОСОБА_4 щотижня: у суботу та
неділю з 9 год. до 17 год. з обов'язковим
вчасним поверненням дитини матері
ОСОБА_2.(а.с.237)

Встановлюючи години спілкування
батька з сином, судом першої інстанції
не було враховано рівність прав та
обов'язків батьків щодо своїх дітей, не
було з'ясовано позицію Татарбунарської
районної державної адміністрації, як
органу опіки та піклування, з приводу
вирішення спору між сторонами. А тому,
виходячи із вищевстановлених обставин,
відповідно до змісту заявленого
зустрічного позову, та висновку і
розпорядження Татарбунарської
районної державної адміністрації, як
органу опіки та піклування, колегія
суддів вважає за необхідне змінити
рішення суду першої інстанції в
зазначеній частині. Слід зобов'язати
ОСОБА_2 надавати ОСОБА_3, для
спілкування та участі у вихованні, сина
ОСОБА_4, щотижня в суботу та неділю з 09:00
год. до 17:00 год., та в день народження
дитини, 06 липня, щорічно, з 09 год. до 13
год., без участі матері, з обов'язковим
своєчасним поверненням дитини матері.

Враховуючи вік та інтереси саме дитини,
а не інших осіб, про дні народження яких
йдеться у позовній заяві, рівень
розуміння та сприйняття нею оточуючого
світу на теперішній час, у решті
зустрічні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не
підлягають. Окрім того, колегія суддів
зауважує, що суд уповноважений
розглядати спір між сторонами на
момент його виникнення, і не може,
ґрунтуючись на припущенні, вирішувати
можливий спір між сторонами на
майбутнє. А тому вимоги відповідача,
які стосуються періоду досягнення
дитиною шкільного віку, на теперішній
час задоволенню не підлягають.

За таких обставин, апеляційну скаргу
ОСОБА_3 слід задовольнити частково,
рішення суду першої інстанції належить
змінити, виклавши резолютивну частину
у новій редакції.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-316,317,319
ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 17 червня 2014 року
змінити, виклавши резолютивну частину
рішення в новій редакції.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3
задовольнити частково.

Визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом з матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2..

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., у
розмірі 1/6 частини від усіх видів
заробітку (доходу), щомісячно, але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
27.09.2013 року і до досягнення дитиною
повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
допустити до негайного виконання.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 надавати ОСОБА_3, для
спілкування та участі у вихованні, сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., - щотижня в суботу
та неділю з 09:00 год. до 17:00 год. та в день
народження сина, 06 липня, щорічно з 09
год. до 13 год., без участі матері, з
обов'язковим своєчасним поверненням
дитини.

У решті позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:
М.В. Процик

Судді:
Л.А. Гірняк

А.П. Заїкін