Справа № 177/2689/14-ц
Провадження № 2/177/1143/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 жовтня 2014 року

Криворізький районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г.
Г.

за участі: секретаря
Дзиговської Т. Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Кривому Розі
позовну заяву ОСОБА_1 до Глеюватської
сільської ради Криворізького району
Дніпропетровської області, третя особа
ОСОБА_2, про встановлення факту, що має
юридичне значення та визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
відповідною заявою, в якій просила
встановити факт належності її чоловіку
дублікату, який має силу оригіналу,
свідоцтва про право приватної
власності на житловий будинок від 15
травня 1989 року, виданого виконавчим
комітетом Криворізької районної ради
народних депутатів на ім'я ОСОБА_3,
визначити частки у праві спільної
сумісної власності на будинок за нею та
її померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року чоловіком
- ОСОБА_3, визнати за нею право власності
на частину будинку, що становить
подружню частку у праві спільної
сумісної власності подружжя та на
частину будинку в порядку спадкування
після чоловіка - ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 26
червня 1961 року між нею та її чоловіком
був укладений шлюб. Після укладення
шлюбу їм, як подружжю присвоєно
прізвище - ОСОБА_3.

В період шлюбу, а саме 15 травня 1989 року
її чоловіку видано свідоцтво про право
приватної власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 Криворізького району
Дніпропетровської області на ім'я
ОСОБА_3, замість вірного - ОСОБА_3.

Житловий будинок АДРЕСА_1
Криворізького району
Дніпропетровської області був набутий
в період шлюбу, а тому є об'єктом
спільної сумісної власності у них, як у
подружжя ОСОБА_3.

За життя ОСОБА_3, їх частки, як
співвласників у праві спільної
сумісної власності на будинок не були
виділені, між ними не було жодних
домовленостей з приводу зміни рівності
часток у праві спільної сумісної
власності, також принцип рівності їх
часток, як співвласників у праві
спільної сумісної власності не
змінений законом чи рішенням суду, тому
частки кожного із них, як співвласників
будинку є рівними, і кожному окремо, на
праві приватної власності належить по
1/2 частині нерухомого майна.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після
його смерті відкрилася спадщина на
належну йому за життя частку будинку
АДРЕСА_1 Криворізького району
Дніпропетровської області.

Будучи спадкоємцем першої черги за
законом як дружина померлого, вона
звернулася до нотаріальної контори для
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
однак нотаріусом було відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з
тим, що є розбіжності в написанні
прізвища спадкодавця у його свідоцтві
про смерть та у правовстановлюючому
документів на житловий будинок. Крім
того, оскільки нерухоме майно
придбавалося у шлюбі, частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності не виділені та
враховуючи той факт, що реєстрація
нерухомого майна в державних органах
реєстрації нерухомого майна здійснена
за іншим, ніж у спадкодавця прізвищем,
нотаріус оформити спадщину у
нотаріальній конторі не має
можливості.

В судове засідання позивач та його
представник не з'явилися. Представник
позивача подав заяву про розгляд
справи за його та позивача відсутності.
Заявлені вимоги підтримав та наполягав
на їх задоволенні.

Представник відповідача та третя
особа, будучи належним чином
повідомленими про час та місце
розгляду справи по суті, в зал судового
засіданні не з'явилися, надали суду
заяви, в якій просили розглядати справу
без їх присутності. Заявлені вимоги
визнали та не заперечували проти їх
задоволення.

В зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, приходить до висновку, що
подана заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та письмовими
матеріалами підтверджено, що 26 червня
1961 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_4, який
був посвідчений Глеюватською
сільською радою Дніпропетровської
області, актовий запис № 26, що
підтверджується ксерокопією свідоцтва
про одруження серії НОМЕР_1 (а.с. 7). Після
укладення шлюбу подружжю присвоєно
прізвище - ОСОБА_3. Свідоцтво про
одруження складено російською мовою,
прізвище подружжя російською мовою
вказано - «ОСОБА_3».

Згідно ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява
фізичної особи про встановлення факту,
що має юридичне значення, подається до
суду за місцем її проживання.

Позивач проживає на території
Глеюватської сільської ради
Криворізького району
Дніпропетровської області, що
підтверджується відповідною відміткою
в її паспорті (а.с. 5).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не
збігаються з ім'ям, по батькові,
прізвищем, місцем і часом народження
цієї особи, зазначеним у свідоцтві про
народження або в паспорті.

В період шлюбу, а саме 15 травня 1989 року
чоловікові позивача видано свідоцтво
про право приватної власності на
житловий будинок АДРЕСА_1
Криворізького району
Дніпропетровської області на ім'я
ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією
дублікату свідоцтва про право
приватної власності на житловий
будинок (а.с. 13). Реєстрація в КП
«Криворізьке міське бюро технічної
інвентаризації» також здійснено за
прізвищем - «ОСОБА_3».

Суд, оцінивши надані письмові
матеріали, вважає, що при заповненні
бланку свідоцтва про право приватної
власності на житловий будинок
відповідальною особою було допущена
помилка в написанні прізвища чоловіка
позивача, вказавши його як «ОСОБА_3»,
замість вірного ОСОБА_3. На даний момент
внести виправлення до вказаного
свідоцтва на право приватної власності
на житловий будинок не має змоги.

Вірне написання прізвища спадкодавця
підтверджується ксерокопією свідоцтва
про одруження, ксерокопією свідоцтва
про його смерть, ксерокопією його
паспорту (а.с.7,12,17).

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю
України майно, нажите подружжям за час
шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1
Криворізького району
Дніпропетровської області був набутий
в період шлюбу, тому вказане нерухоме
майно є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та
сім'ю України, в разі поділу майна, яке є
спільною сумісною власністю подружжя,
їх частки визнаються рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України
спільна власність двох або більше
осіб без визначення часток кожного з
них у праві власності є спільною
сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві
спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

Оскільки за життя ОСОБА_3, його та його
дружини частки, як співвласників у
праві спільної сумісної власності на
будинок не були виділені, між ними не
було жодних домовленостей з приводу
зміни рівності часток у праві спільної
сумісної власності, також принцип
рівності їх часток, як співвласників у
праві спільної сумісної власності не
змінений законом чи рішенням суду, тому
частки кожного із них, як співвласників
будинку є рівними, і кожному окремо, на
праві приватної власності належить по
1/2 частці нерухомого майна.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
підтверджується ксерокопією свідоцтва
про його смерть серії НОМЕР_2 (а.с.17).

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року відкрилася спадщина
на належну йому за життя частку будинку
АДРЕСА_1 Криворізького району
Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Оскільки ОСОБА_3 за життя розпорядження
своїм майном на випадок смерті не
здійснив, тому його спадкоємці
спадкують належне йому майно за
законом (а.с. 38).

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач є спадкоємцем першої черги за
законом як дружина померлого, що
підтверджується ксерокопією свідоцтва
про їх одруження.

Інший спадкоємець першої черги за
законом - ОСОБА_5, син ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 11) від спадщини
відмовився, про що подав відповідну
заяву до нотаріальної контори.

При зверненні позивача до нотаріальної
контори для отримання свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року, нотаріусом було відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з
тим, що є розбіжності в написанні
прізвища спадкодавця у його свідоцтві
про смерть та у правовстановлюючому
документів на житловий будинок. Крім
того, оскільки нерухоме майно
придбавалося у шлюбі, частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності не виділені та
враховуючи той факт, що реєстрація
нерухомого майна в державних органах
реєстрації нерухомого майна здійснена
за іншим, ніж у спадкодавця прізвищем,
нотаріус оформити спадщину у
нотаріальній конторі не має можливості
(а.с. 18).

У зв'язку з тим, що позивач позбавлена
можливості оформити спадщину, що
залишилась після смерті її чоловіка,
суд вважає за необхідне позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

На підставі викладеного й відповідно
до ст. ст. 368, 372, 1217, 1218, 1220, 1221, 1261
Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 60,
209, 212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України:

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Глеюватської
сільської ради Криворізького району
Дніпропетровської області про
встановлення факту, що має юридичне
значення та визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
дублікату, який має силу оригіналу,
свідоцтва про право приватної
власності на житловий будинок,
виданого 15 травня 1989 року виконавчим
комітетом Криворізької районної ради
народних депутатів на ім'я ОСОБА_3.

Визначити, що ОСОБА_1 належить, а ОСОБА_3,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року за життя
належало, кожному окремо, по 1/2 частці
житлового будинку з господарчими
побудовами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, який складається: з житлового
будинку літ. А-1, загальною площею 62,8
кв.м., житловою площею 35,1 кв.м., літньої
кухні літ. Б, Ж, гаражу літ. В, Е, сараю
літ. Г, душу літ. К, погрібу літ. Д,
вбиральні літ. З, огорожі № 1-3,
водоколонки І, замощення ІІ.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину житлового будинку з
господарчими побудовами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
складається: з житлового будинку літ.
А-1, загальною площею 62,8 кв.м., житловою
площею 35,1 кв.м., літньої кухні літ. Б, Ж,
гаражу літ. В, Е, сараю літ. Г, душу літ. К,
погрібу літ. Д, вбиральні літ. З,
огорожі № 1-3, водоколонки І, замощення
ІІ, що становить 1/2 подружньої частки у
праві спільної сумісної власності
подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину житлового будинку з
господарчими побудовами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
складається: з житлового будинку літ.
А-1, загальною площею 62,8 кв.м., житловою
площею 35,1 кв.м., літньої кухні літ. Б, Ж,
гаражу літ. В, Е, сараю літ. Г, душу літ. К,
погрібу літ. Д, вбиральні літ. З,
огорожі № 1-3, водоколонки І, замощення
ІІ в порядку спадкування за законом
після ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом того ж строку з дня отримання
копії рішення.

Суддя: