Справа № 1326/8202/2012
Провадження № 2/465/858/14
РІШЕННЯ

Іменем України

06.06.2014 року
м. Львів

Франківський районний суд міста Львова
у складі

головуючого судді- Мартинишин М.О.

при секретарі- Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за первісним позовом ОСОБА_1

до голови ЖБК «Світовид-93» Шіверіної
Лідії Володимирівни, членів правління
ЖБК «Світовид-93», за участю третіх осіб:
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради, Прокуратури
Франківського району м. Львова

про скасування незаконно нарахованого
боргу та стягнення моральної шкоди

та зустрічним ЖБК «Світовид-93»

до ОСОБА_1

про стягнення боргу за надані
комунальні послуги та судових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
голови ЖБК «Світовид-93» Шіверіної
Лідії Володимирівни, членів правління
ЖБК «Світовид-93», за участю третіх осіб:
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради, Прокуратури
Франківського району м. Львова про
скасування незаконно нарахованого
боргу та стягнення моральної шкоди, в
якому після надання заяви про
збільшення позовних вимог, просила суд
скасувати борг за житлово-комунальні
послуги в сумі 2822,54 грн., як такий, що
незаконно нарахований для квартири
АДРЕСА_1, стягнути моральну шкоду у
розмірі 10000 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона
проживає у квартирі АДРЕСА_1.
Відповідачі голова правління ЖБК
«Світовид-93» Шіверіна Л.В. та члени
правління такого, ніхто не обирав і не
переобирав на загальних зборах членів
ЖБК «Світовид-93». Відповідачі
протиправно, з порушенням вимог
чинного законодавства; взагалі не
проводять загальних зборів членів
кооперативу; самовільно призначають і
затверджують тарифи на кооперативні
послуги; не надають звітів щодо
фінансово-господарської діяльності;
самовільно й безконтрольно витрачають
кошти кооперативу; відмовляються
приймати заяви від членів кооперативу;
не падають жодної відповіді на
звернення членів кооперативу;
вимагають оплати неіснуючого боргу за
комунальні послуги; розголошують
інформацію про неіснуючу
заборгованість та оприлюднюють на
дошці оголошень будинку персональні
дані. З приводу чого вона змушена була
звертатись до органів державної влади
та правооохороних органів. З ЖБК
«Світовид-93», жодних договірних
стосунків в рамках діючого
законодавства не має. Вимоги
відповідача до неї є безпідставні та
необґрунтовані. Договору про надання
послуг з мешканцями квартири АДРЕСА_1
не були укладені та відповідачі не
зверталися до них з такою пропозицією
для укладення вказаного договору. В
порушення чинного законодавства
тарифи в кооперативі формуються не
прозоро, з порушенням Закону і Статуту,
порушується право позивача, як
споживача, на необхідну, доступну,
достовірну та своєчасну інформацію про
послуги, їх кількість та якість. Без
законно встановлених тарифів на
житлово-комунальні послуги
нараховують її незаконний борг. Також
відповідачі перевищуючи свої
повноваження, витрачають не за
призначенням кошти, кошториси не
затверджені загальними зборами,
оскільки не проводяться загальні збори
членів кооперативу та витрачаючи кошти
на ремонтні роботи, вартість яких
членам кооперативу не відома. При цьому
відповідачів немає законних підстав
вимагати оплату послуг, оскільки
послуги нав'язані внаслідок вчинення
одностороннього правочину, а тому
вважає, що борг за житлово-комунальні
послуги в сумі 2822,54 грн., є такий, що
незаконно нарахований для квартири
АДРЕСА_1, а тому його вважає слід
скасувати. Оскільки відповідачі
незаконно нараховує фіктивну
заборгованість, оприлюднює
недостовірну інформацію щодо
наявності у мешканців квартири АДРЕСА_1
заборгованості, що спричиняє її
моральні страждання. Моральну шкоду
оцінила в 10000 грн. А тому для захисту
свого права та інтересу змушений
звернутись до суду. Просить позов
задоволити.

Голова ЖБК «Світовид-93» Шіверіна Л.В.
звернулась до суду з зустрічний
позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу
за надані комунальні послуги та
судових витрат, в якому після надання
заяви про збільшення позовних вимог,
просила суд стягнути з ОСОБА_1 борг за
надані кооперативні послуги в розмірі
3627,66 грн., суму судового збору за
розгляд справи в розмірі 230 грн. та суму
судового збору за подання до суду заяви
про забезпечення зустрічного позову у
розмірі 115 грн., а всього разом 3972,66
гривень.

Зустрічний позов обґрунтовує тим, що
ОСОБА_1, власник квартири АДРЕСА_1, є
членом ЖБК «Світовид-93». Кооператив є
не прибутковою організацією, створений
виключно для обслуговування , ремонту
житлового будинку та утримання
прибудинкової території, коштом членів
вказаного кооперативу. Формування та
застосування тарифів на кооперативні
послуги в т.ч. розмір внесків на
експлуатацію житлового будинку та
утримання прибудинкової території,
проводяться ЖБК «Світовид-93», щорічно
на підставі фактичних витрат за
попередній рік та пропорційно
загальній площі квартир будинку
(заробітна плата обслуговуючого
персоналу, витрати на банківське
обслуговування, плата за
обслуговування ліфтів, за вивіз сміття,
за електроенергію місяць загального
користування і ліфтів, за
обслуговування аварійною службою,
дератизацію, земельний податок, а також
за користування та технічне
обслуговування системи контролю та
обмеження доступу (домофоном) - на
підставі договірних відносин з фірмою
виконавцем, тощо, які встановлюються,
обговорюються і приймаються зборами
правління і стверджуються загальними
зборами кооперативу, відповідно до
положень Статуту ЖБК «Світовид-93» та
Постанови Ради Міністрів УРСР від
30.04.1985 року № 186У. ОСОБА_1 не виконує
обов'язки члена кооперативу ЖБК
«Світовид-93», блокує нормальну
діяльність кооперативу, звертаючись із
різними роду скаргами, що призводить до
додаткових непередбачених кошторисом
кооперативу витрат. При цьому
відповідач систематично порушує
строки сплати за надані послуги, має
заборгованість за надані послуги.
Внаслідок цього, станом на 01.05.2014 року
збільшилась сума заборгованості за
наданні кооперативні послуги і
становить 3627,66 грн., а тому для захисту
майнових прав мешканців будинку, ЖБК
«Світовид-93», змушено звернутись до
суду. Просить позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засіданні не
з'явилася, однак подавала заяви з яких
видно, що вона просить справу слухати у
її відсутності, свій позов підтримує
повністю, в зустрічному позові просить
відмовити, а тому суд вважає, що справу
слід слухати у їх відсутності на
підставі наявних у справі даних чи
доказів, достатніх для постановлення
рішення, проти чого і не заперечили
голова правління ЖБК «Світовид-93»
Шіверіна Л.В. та представник ЖБК
«Світовид-93».

У судовому засіданні голова правління
ЖБК «Світовид-93» Шіверіна Л.В. та
представник ЖБК «Світовид-93»
зустрічний позов підтримали та дали
аналогічні пояснення викладеним у
зустрічному позові . Просить
зустрічний позов задовольнити.
Первісний позов не визнали,
заперечували проти його задоволення,
посилаючись докази які містяться в
матеріалах справи та з підстав, які
зазначені в письмових запереченнях та
поясненнях, які містяться в матеріалах
справи. Просять відмовити позивачу
ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог
за недоведеністю.

Членів правління ЖБК «Світовид-93», та
представники третіх осіб: Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради, Прокуратури
Франківського району м. Львова у судове
засідання не з'явилися, про причини
своєї неявки суд не повідомили, хоча
належним чином були повідомленні про
день, час та місце слухання справи, а
тому суд вважає, що справу слід слухати
у їх відсутності на підставі наявних у
справі даних чи доказів, достатніх для
постановлення рішення, проти чого і не
заперечили голова правління ЖБК
«Світовид-93» Шіверіна Л.В. та
представник ЖБК «Світовид-93».

Заслухавши пояснення голови правління
ЖБК «Світовид-93» Шіверіної Л.В. та
представника ЖБК «Світовид-93»,
розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтується позови,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спорів по суті, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
первісного позову ОСОБА_1 слід
відмовити, а зустрічний позов ЖБК
«Світовид-93» слід задоволити повністю,
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду
може звернутись кожна особа за
захистом своїх порушених прав, а також
інтересах інших осіб у випадках
встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України
способами захисту цивільного права та
інтересів є визнання права, припинення
дії, яка порушували право. Суд може
захистити цивільне право і інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених цим кодексом. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проживає в
квартирі АДРЕСА_1, обслуговування та
утримання мешканців у вказаному
будинку здійснює ЖБК «Світовид-93», що
не заперечувалось сторонами по справі.

Статтею 17 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку»
передбачено, що для забезпечення
виконання власниками приміщень своїх
обов'язків об'єднання має право
вимагати своєчасного та у повному
обсязі сплати всіх встановлених цим
Законом та статутом об'єднання
платежів, зборів і внесків від
власників приміщень, а також
відрахувань до резервного і ремонтного
фондів, а також звертатися до суду з
позовом про звернення стягнення на
майно власників приміщень, які
відмовляються відшкодовувати
заподіяні збитки, своєчасно та у
повному обсязі сплачувати всі
встановлені цим Законом та статутом
об'єднання платежі, збори і внески.

Власники несуть відповідальність за
своєчасність здійснення платежів на
рахунок управителя незалежно від
використання приміщень особисто чи
надання належних їм приміщень в оренду,
якщо інше не передбачено договором.

Згідно ст. 13 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» у разі
відмови власника приміщення укладати
договір або сплачувати обов'язкові
платежі на утримання та ремонт
неподільного майна та відповідної
частки загального майна об'єднання має
право звернутися до суду для стягнення
нарахованих платежів у судовому
порядку.

Відповідно до ч. 8 ст. 22 Закону України
«Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку»відмова від
укладення договору, від оплати
рахунків або несплата рахунків не
допускається. Такі дії є порушенням
прав інших членів об'єднання і
підставою для звернення до суду про
стягнення заборгованості із плати по
відповідних рахунках у примусовому
порядку.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» послуги з утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій
(прибирання внутрішньо будинкових
приміщень та прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньо будинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо) відносяться до
житлово-комунальних послуг за
функціональним призначенням.

Положення ст.ст.66-68 ЖК України, ст.20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» і положення підзаконних актів
у сфері житлово-комунальних послуг
покладають на користувачів житла
(власників) обов'язок щомісяця вносити
плату за житлово-комунальні послуги
(теплопостачання, газ, водопостачання,
каналізація тощо) та витрати на
утримання будинку (житла) та
прибудинкової території пропорційно
до займаної площі.

Відповідно до п. 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 572 від
08.10.1992 року, власник та наймач квартири
зобов'язаний оплачувати надані
житлово-комунальні послуги у строки,
визначені законом або договором.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку»
передбачено, що укладення договору між
власником окремого приміщення у
житловому комплексі та управителем є
обов'язковим і не залежить від членства
в об'єднанні, за винятком випадку, коли
власник і управитель є однією особою.

Форма і зміст типового договору
затверджені наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
27.08.2003 р. № 141 (із змінами і доповненнями,
внесеними наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 06.09.2011 р. № 180) та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12 грудня 2003 року за №
1155/8476.

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК
України, ст. ст. 13, 17 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», наказу
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
27.08.2003 р. № 141 вбачається, що умови
типового договору, що набули юридично
обов'язкового значення в силу актів
цивільного законодавства, є
обов'язковими для сторін договору.

На ці обставини звертає увагу в ухвалі
Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ (справа № 6-6651 св 12), де зазначено,
що відсутність письмового договору не
може бути підставою для звільнення від
сплати вартості отриманих
відповідачем послуг з обслуговування
будинку та прибудинкової території.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.5, 4.6, 4.14, 5.2
Типового договору відносин власників
житлових і нежитлових приміщень та
управителя, затвердженого Наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства
«Про затвердження Типового статуту
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку та Типового
договору відносин власників житлових і
нежитлових приміщень та управителя»
від 27 серпня 2003 року №141, управитель
зобов'язується надавати послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території. Плата за утримання будинку
встановлюється згідно з рішенням
загальних зборів членів об'єднання.

Відповідно до Закону України "Про
захист прав споживачів" договір - це
усний чи письмовий правочин між
споживачем і продавцем (виконавцем) про
якість, терміни, ціну та інші умови, за
яких реалізується продукція.

Підтвердження дії усної угоди
оформляється квитанцією
(розрахунковим документом).

За період проживання у квартирі
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 надавались
житлово-комунальні послуги, які
останньою споживались. ОСОБА_1 щомісяця
отримували від ЖБК «Світовид-93»
рахунки на оплату квартирної плати та
комунальні послуги із зазначенням
суми, однак платежі здійснювалися на
власний розсуд, що призвело до
утворення заборгованості, яка станом
на 01.05.2014 року становить 3627 грн. 66 коп. за
надані кооперативні послуги.

ЖБК «Світовид-93» було ОСОБА_1
направлено, або надано на руки
попередження, вимоги про сплату
заборгованості у 10-ти денний строк та
розрахунки наданих послуг, однак
останньою залишено без уваги.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 382 ЦК
України власникам квартир в дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві загальної спільної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне і інше устаткування за
межами або усередині квартири,
обслуговуюче більш за одну квартиру, а
також споруди, будівлі, призначені для
забезпечення потреб всіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, розташованих в житловому
будинку.

Мешканці будинку приймають участь на
правах спільної власності в оплаті
вартості виконаних робіт пропорційно
своєї частки площі житлового
приміщення в загальній площі будинку
по діючим затвердженим тарифам.

Послуга по утриманню житлових
будинків, споруд та прибудинкових
територій надається всім споживачам
житлового будинку, а не одній квартирі
та незалежно від того в ній мешкає.

Ст. 360 ЦК України визначено, що
співвласник відповідно до своєї долі в
праві загальної спільної власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, вміст і збереження
загального майна, в сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами по зобов'язаннях, пов'язаних із
загальним майном. Таким чином, мешканці
будинку несуть витрати в загальних
витратах, пов'язаних з вмістом будинку
і прибудинкової території, тобто
виконують свої зобов'язання щодо
надання житлово-комунальних послуг.

Проте, ОСОБА_1 всупереч діючого
законодавства ухиляється від участі в
утриманні місць загального
користування будинку та прибудинкової
території, шляхом не оплати за надані
послуги.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами. Строки внесення квартирної
плати і плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(стаття 526 ЦК України).

Позовні вимоги первісного позову
ОСОБА_1 не підлягають задоволенню за їх
недоведеністю. Так, належних та
допустимих доказів нелегітимного
проведення. зборів членів кооперативу
ЖБК «Світовид-93», непроведення зборів
членів кооперативу взагалі,
незаконного нарахування
заборгованості за житлово-комунальні
послуги та, як наслідок, спричинення
моральної шкоди позивачам за
зустрічним позовом, до суду надано не
було.

При цьому, судом досліджувались
письмові докази згідно яких, ОСОБА_1
зверталась із скаргами на порушення в
роботі ЖБК «Світовид-93», однак, як
вбачається із листа прокуратури
Франківського районного суду м. Львова
від 13.04.2011 р. за № 100/3/11(а.с.16),
прокуратурою проводилась перевірка
діяльності ЖБК «Світовид-93», у квітні
2011 р., за результатами перевірки
встановлено, що з приводу встановлення
тарифів на обслуговування будинку,
такі тарифи формуються відповідно до
затвердженого кошторису надходжень та
витрат, що затверджуються на загальних
зборах ЖБК, які складають 1,77 грн., а не
2,12 грн., як зазначено у зверненні
ОСОБА_1.

У червні 2011 р. діяльність ЖБК
«Світовид-93», перевіряла державна
інспекція з контролю за цінами у
Львівській області, за результатами
перевірки було складено акт №00362 від
07.06.20111 року(а.с.58-64), яким не виявлено
порушень та встановлено, що тарифи на
кооперативні послуги розраховуються
та встановлюється відповідно до
положень Статуту ЖБК «Світовид-93», та
Постанови Ради Міністрів УРСР від
30.04.1985 року №186 У та плата за послуги
теплопостачання нараховуються в
розмірах, згідно з встановленими
розрахунками ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Окрім цього, Львівською об'єднанню
державною фінансовою інспекцією було
проведено 14.11.2012 року зустрічну звірку
ЖБК «Світовид-93», щодо документального
підтвердження виду, обсягів і якості
операцій та розрахунків, їх реальності
та повноти відображення в обліку з
Франківським ВСЗН УСЗ ДГП ЛМР за період
з 01.08.2010 року по 30.09.2012 р., в ході якої
було видано довідку №310 від 14.11.2012 рок, в
якій зазначено, що в ході проведення
зустрічної звірки, жодних розбіжностей
не встановлено(а.с.66-68)

Протоколом №2/09 загальних зборів від
31.01.2009 року та довідки по рифах
нарахування кв. №4 згідно кошторису в
ЖБК «Світовид-93» за 2010р., 2011р., 2012р.(104-105),
складових тарифу на послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території в ЖБК «Світовид-93» на
рахованих кв.№4 згідно кошторису на 2014
рік(а.с.182-183), підтверджується
встановлення тарифів на
обслуговування будинку, такі тарифи
формуються відповідно до
затвердженого кошторису надходжень та
витрат, що затверджуються на загальних
зборах ЖБК

Із письмових пояснень членів
кооперативу ЖБК «Світовид-93» від 25.03.2013
року(а.с.69-72) та листа членів
кооперативу ЖБК «Світовид-93» №13/08 від
13.08.2008 року (а.с.73-74)снує конфліктність,
неодноразові безпідставні звернення
ОСОБА_1 та те, що остання постійно не
виконує обов'язки кооперативу належним
чином, блокує нормальну діяльність
кооперативу, що призводить до
додаткових витрат ЖБК «Світовид-93».
Вважають, що вимоги, які викладені у
позовній заяві не підлягають
задоволенню, оскільки ЖБК «Світовид-93»
в особі голови, членів правління,
законно нараховували та нараховують
суму за житлово-комунальні
послуги(кооперативні) послуги та
жодним чином не завдали моральної
шкоди ОСОБА_1.

Суд не приймає до уваги та не вважає за
належні докази численні листування,
вимоги та скарги ОСОБА_1 на дії голови
правління ЖБК«Світовид-93» - Шіверіної
Л.В. до контролюючих та правоохоронних
органів, оскільки з матеріалів справи
вбачається, що цивільний спір між
сторонами супроводжується
міжособистим конфліктом та взаємною
неприязню.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 3
ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України
засобами доказування в цивільній
справі є пояснення сторін і третіх
осіб, показання свідків, письмові
докази, речові докази і висновки
експертів. Суд приймає до розгляду лише
ті докази, які мають значення для
справи. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона
має довести ті обставини, на які
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до принципу
диспозитивності цивільного процесу
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст.ст. 27-30 ЦПК України
засобами доказування в цивільній
справі є пояснення сторін і третіх
осіб, показання свідків, письмові
докази, речові докази і висновки
експертів. Суд приймає до розгляду лише
ті докази, які мають значення для
справи. Обставини, які за законом
повинні бути підтвердженні певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона
має довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до ст. 23 ЦК України
відшкодування моральної шкоди,
передбачено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи

Моральна шкода відшкодовується
грошима, іншим майном або в інший
спосіб. Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості. Моральна
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування. Моральна
шкода відшкодовується одноразово, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди, визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

При визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» встановлено, що розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Під час розгляду справи, ОСОБА_1 не було
доведений факт заподіяння її моральних
чи фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, у зв'язку з
протиправними діями членів правління
ЖБК «Світовид-93», в тому числі голови
правління ЖБК«Світовид-93» - Шіверіної
Л.В.

За положенням ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України
відповідач має право пред'явити
зустрічний позов до початку розгляду
справи по суті. Зустрічний позов
приймається до спільного розгляду з
первісним позовом , якщо обидва позови
взаємопов'язані і спільний їх розгляд є
доцільним , зокрема, коли вони
виникають з одних правовідносин, або
коли вимоги за позовами можуть
зараховуватися, або коли задоволення
зустрічного позову може виключити
повністю або частково задоволення
первісного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

На основі з'ясованих обставин справи,
на які посилалася ОСОБА_1 як на підставу
своїх вимог, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги за позовом
ОСОБА_1 не підлягають задоволенню,
оскільки не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

Із відомостей про нарахування та
оплату за кооперативні послуги
власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1.,
видно, що станом на 01.05.2014 року загальна
заборгованість ОСОБА_1 перед ЖБК
«Світовид-93». становить 3627,66 грн.

Оскільки ОСОБА_1 такий розрахунок
заборгованості не спростований, не
надано власного розрахунку, тощо, суд
погоджується з розрахунком
заборгованості, наданим ЖБК
«Світовид-93».

Таким чином, невиконання відповідачем
обов'язку щодо проведення оплати за
наданні кооперативні послуги, порушує
право ЖБК «Світовид-93» на своєчасне та
повне отримання плати за надані
послуги, а тому вимоги ЖБК «Світовид-93»
про стягнення заборгованості з ОСОБА_1
у сумі 3627,66 грн. доведені та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1
на користь ЖБК «Світовид-93» підлягає
стягненню сума судового збору за
розгляд справи в розмірі 230 грн. та суму
судового збору за подання до суду заяви
про забезпечення зустрічного позову у
розмірі 115 грн.

Керуючись ст.ст.
3,4,10-11,27-30,57-60,88,95-96,118,123,169,209,213-215,218,294 ЦПК
України, ст.ст. 1,3,16,23,257,322,382,360,526,625,630,1167
ЦК України, ст.ст. 66-68,162 ЖК України,
Законом України «Про
житлово-комунальні послуги», Законом
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», -

В И Р І Ш И В :

У первісному позові ОСОБА_1 до голови
ЖБК «Світовид-93» Шіверіної Лідії
Володимирівни, членів правління ЖБК
«Світовид-93», за участю третіх осіб:
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради, Прокуратури
Франківського району м. Львова про
скасування незаконно нарахованого
боргу та стягнення моральної шкоди -
відмовити.

Зустрічний позов ЖБК «Світовид-93» до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані
комунальні послуги та судових витрат -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ЖБК
«Світовид-93» заборгованість за
кооперативні послуги у розмірі 3627,66
грн. та судові витрати у розмірі 230 грн.
судового збору, що було сплачено при
поданні зустрічної позовної заяви та
суму судового збору за подання до суду
заяви про забезпечення зустрічного
позову у розмірі 115 грн., а всього разом
3972,66 гривень(три тисячі дев'ятсот
сімдесят дві гривень шістдесят шість
копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Мартинишин М.О.