АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4795/14
Справа № 2037/2-537/11
інстанції: Тордія Е.Н.
Доповідач: Коростійова В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Гуцал Л.В.,
Пшенічної Л.В.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Шевченківського районного
суду Харківської області від 28 травня
2014 року та додаткове рішення цього ж
суду від 20 серпня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
припинення права власності на частку у
спільному майні, усунення перешкод у
користуванні власністю, стягнення
суми, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про виділ майна подружжя в
натурі, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася з позовом до
ОСОБА_5 про припинення права власності
на частку у спільній частковій
власності.

В обґрунтування позову
посилалась на те, що перебувала з
ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі, який
розірвано 7 липня 2010 року. Рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 16 листопада 2011 року між нею і ОСОБА_5
розподілено їх спільне сумісне майно у
рівних частках. За кожним із них
визнано право власності по ? частині на:
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1»; нежитлову
будівлю магазину НОМЕР_1; нежитлову
будівлю комерційного центру,
розташованих у смт Шевченкове
Шевченківського району Харківської
області; житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1. Вона та ОСОБА_5 не
можуть спільно володіти і
користуватись спільною частковою
власністю. Посилаючись на вказані
обставини та ст.365 ЦК України, просила
припинити право ОСОБА_5 на ? його
частину магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»;
нежитлової будівлі магазину НОМЕР_1;
житлового будинку з надвірними
будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та
визнати за нею право власності на них в
цілому. Припинити її право на ? частину
нежитлової будівлі комерційного
центру та визнати за ОСОБА_5 право
власності на неї в цілому.

Рішенням Шевченківського
районного суду Харківської області
від 24 травня 2012 року ОСОБА_4 у позові
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 19 липня 2012 року
рішення Шевченківського районного
суду Харківської області від 24 травня
2012 року змінено. Припинено право
спільної часткової власності на
нежитлові будівлі магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» та нежитлову будівлю
магазину НОМЕР_1. Визнано право
власності за ОСОБА_4 на ? частину
магазину НОМЕР_1, розташованого за
адресою: АДРЕСА_2, передано їй право
власності на цю нежитлову будівлю в
цілому. Визнано право власності за
ОСОБА_5 на ? частину магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за
адресою: АДРЕСА_3, передано йому право
власності на цю нежитлову будівлю в
цілому. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 8351,80 грн. В іншій частині рішення
суду першої інстанції залишено без
змін. Вирішено питання про судові
витрати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України від 30 січня 2013 року
рішення Шевченківського районного
суду Харківської області від 24 травня
2012 року і рішення апеляційного суду
Харківської області від 19 липня 2012 року
скасовані, справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи ОСОБА_4
уточнила і доповнила свої позовні
вимоги. Просила усунути їй перешкоди у
користуванні житловим будинком
АДРЕСА_1, нежитловими приміщеннями
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» і магазину
НОМЕР_1, розташованих за адресою:
АДРЕСА_3 і АДРЕСА_2 - відповідно, шляхом
забезпечення доступу до них. Виселити
ОСОБА_5 із житлового будинку.
Зобов'язати ОСОБА_5 звільнити нежитлові
будівлі магазинів «ІНФОРМАЦІЯ_1» і
НОМЕР_1. Стягнути з ОСОБА_5 на її користь
8351,80 грн. компенсації, яку вона сплатила
ОСОБА_5 відповідно до рішення
апеляційного суду Харківської області
від 19 липня 2012 року і яке було скасовано
судом касаційної інстанції. Усунути
перешкоди у користуванні нею магазином
«ІНФОРМАЦІЯ_1», нежитловою будівлею
магазину НОМЕР_1, житлового будинку з
надвірними будівлями та зобов'язати
ОСОБА_5 звільнити вказані приміщення.

ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_4 про виділ частки майна в натурі.
Просив виділити йому в натурі ? частину
комерційного центру за першим
варіантом судово-технічної експертизи
від 7 квітня 2014 року інші приміщення за
першим варіантом передати ОСОБА_4

Ухвалою Шевченківського
районного суду Харківської області від
11 вересня 2013 року позови ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 об'єднані в одне провадження.

ОСОБА_4 позов ОСОБА_5 не визнала.

ОСОБА_5 позов ОСОБА_4 визнав
частково. Не заперечував проти
припинення часткової власності на
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» і нежитлову
будівлю магазину НОМЕР_1 і проти
виділення йому одного із вказаних
об'єктів, а ОСОБА_4 - іншого. В іншій
частині позов не визнав, посилаючись на
його безпідставність та
невідповідність вимогам закону,
порушення його права власності.

Рішенням Шевченківського
районного суду Харківської області від
28 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено частково.

Постановлено припинити право спільної
часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на наступне майно : магазин НОМЕР_1,
розташований в АДРЕСА_2; магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1», розташований за
адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2
частину магазину НОМЕР_1 ,
розташованого в АДРЕСА_2, передавши їй
право власності на цю нежитлову
будівлю в цілому.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2
частину магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
розташованого за адресою: АДРЕСА_3,
передавши йому право власності на цю
нежитлову будівлю в цілому.

Зобов'язати ОСОБА_5 звільнити
приміщення НОМЕР_1, розташоване в
АДРЕСА_2.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Постановлено виділити в натурі ОСОБА_5
1/2 частину нежитлової будівлі АДРЕСА_3,
яка складається з наступних приміщень:

1/2 частина коридору 1 - площею 18.9 кв.м;

приміщення 2 - площею 20,0 кв.м;

приміщення 3 - площею 30,4 кв.м;

1/2 частина сходів 101 - площею 6,85 кв.м;

приміщення 102 - площею 14,9 кв.м;

приміщення 103 - площею 51,3 кв.м;

приміщення 104 - площею 15,00 кв.м;

коридор 105 - площею 16,5 кв.м;

вбиральня 106 - площею 2,9 кв.м;

кладова 107 - площею 6,8 кв.м;

частина торговельної зали 108 - площею
104,6 кв.м;

приміщення 115 - площею 3,8 кв.м;

сходи 201 - площею 10,8 кв.м;

частина коридору 202 - площею 19,8 кв.м;

приміщення 203 - площею 69,7 кв.м;

приміщення 204 - площею 15,3 кв.м;

частина приміщення 205 - площею 19,5 кв.м;

приміщення 215 - площею 8,7 кв.м;

убиральня 216 - площею 3,2 кв.м;

приміщення 217 - площею 2,8 кв.м; що складає
441,75 кв.м.

Виділити в натурі ОСОБА_4 1/2 частину ,
нежитлової будівлі АДРЕСА_3, яка
складається в наступних приміщень:

1/2 частина коридору 1 - площею 18.9 кв.м;

приміщення 4 - площею 28,8 кв.м;

приміщення 5 - площею 29,2 кв.м;

1/2 частина сходів 101 - площею 6,85 кв.м;

частина торговельної зали 108 - площею 11,3
кв.м;

приміщення 109 - площею 18,0 кв.м;

приміщення 110 - площею 5,6 кв.м;

торговельна зала 111 - площею 61,9 кв.м;

котельні 112- площею 8,1 кв.м;

приміщення 113 - площею 7,4 кв.м;

кладова - площею 17,1 кв.м;

частина коридору 202 - площею 26,6 кв.м;

частина приміщення 205 - площею 2,7 кв.м;

приміщення 206 - площею 38,8 кв.м;

сходи 207- площею 18,0 кв.м;

приміщення 208 - площею 5,5 кв.м;

приміщення 209 - площею 6,9 кв.м;

приміщення 210 - площею 59,1 кв.м;

приміщення 211 - площею 14,8 кв.м;

приміщення 212 - площею 17,8 кв.м;

приміщення 213 - площею 14,8 кв.м;

бухгалтерія 214 - площею 15,1 кв.м;

приміщення 218- площею 4,3 кв.м;

приміщення 219 - площею 4,2 кв.м; що складає
441,75 кв.м.

Додатковим рішенням
Шевченківського районного суду
Харківської області від 20 серпня 2014
року вирішено питання про судові
витрати. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 4742,64 грн., з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 - 5608,36 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просе
рішення Шевченківського районного
суду Харківської області від 28 травня
2014 року та додаткове рішення цього ж
суду від 20 серпня 2014 року скасувати та
ухвалити нове, яким її позов
задовольнити у повному обсязі, а у
позові ОСОБА_5 - відмовити, у зв'язку з
чим вирішити питання про перерозподіл
судових витрат.

При цьому посилається на: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального і процесуального права.

ОСОБА_5 рішення суду першої
інстанції не оскаржив, письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
подав.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягаює.

Судом першої інстанції
встановлено і підтверджено наявними у
справі доказами, що сторони перебували
у шлюбі, під час якого придбали спірне
майно.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 16 листопада 2011
року, яке набрало законної сили, в
порядку поділу спільної сумісної
власності подружжя за ОСОБА_4 і ОСОБА_5
визнано право власності за кожним на ?
частину магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за
адресою: АДРЕСА_3; нежитлову будівлю
магазину НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2;
нежитлову будівлю комерційного центру
за адресою: АДРЕСА_3; житловий будинок з
надвірними будівлями за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.5-8 т.1).

Відповідно до ст.365 ЦК України
право особи на частку у спільному
майні може бути припинене за рішенням
суду на підставі позову інших
співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може
бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і
користування майном є неможливим;

4) таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про
припинення права особи на частку у
спільному майні за умови попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

Судом першої інстанції
встановлено і підтверджується
наявними у справі доказами, що магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1» площею 83,3 кв.м. і
нежитлова будівля магазину НОМЕР_1
площею 56,7 кв.м. є неподільними
внаслідок їх маломірності (а.с.11-25 т.1).

Спільне володіння і користування
зазначеним майном є неможливим.

Цей факт підтвердили у суді і
сторони.

З огляду на це, суд першої
інстанції підставно задовольнив позов
ОСОБА_4 і припинив право спільної
часткової власності на вказані
приміщення. Визнав право власності за
ОСОБА_4 на ? частину нежитлової будівлі
магазину НОМЕР_1, передавши їй право
власності на цю нежитлову будівлю в
цілому. Визнав право власності за
ОСОБА_5 на ? частину магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1», передавши йому право
власності на цей магазин в цілому.

Таке припинення права власності
не завдасть істотної шкоди інтересам
співвласників.

Ринкова вартість нежитлової
будівлі магазину НОМЕР_1 складає 58889,44
грн., звідси вартість ? частини - 29444,72
грн. Ринкова вартість магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» складає 42165,79 грн., звідси
вартість ? частини - 21082,90 грн.

При припиненні права власності на
частку ОСОБА_5 у нежитловій будівлі
магазину НОМЕР_1, він повинен отримати
від ОСОБА_4 грошову компенсацію у сумі
29444,72 грн.

При припиненні права власності на
частку ОСОБА_4 у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1»
вона повинна отримати компенсацію у
сумі 21082,90 грн.

З огляду на це, ОСОБА_5 повинен
одержати компенсацію у сумі 8361,82 грн.
(29444,72 грн. - 21082,90 грн.).

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 19 липня 2012 року
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто
компенсацію у сумі 8351,80 грн. (а.с.150-155 т.1).

За вказаним рішенням ОСОБА_4
сплатила вказану суму ОСОБА_5

У суді апеляційної інстанції
ОСОБА_5 підтвердив отримання від ОСОБА_4
компенсації у сумі 8351,80 грн. і не
наполягав на достягненні 10,02 грн.
(8361,82-8351,80).

З огляду на це, підстав для
повторного стягнення вказаної
компенсації не має, як і не має підстав
для стягнення вказаної суми на користь
ОСОБА_4

Відповідно до ч.3 ст.319 ЦК України
усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення своїх прав.

Заперечуючи проти позовних вимог,
а саме припинення права власності на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1,
ОСОБА_5 посилався на те, що будинок є
спільною частковою власністю подружжя.
Його право власності та право
власності ОСОБА_4 є рівними - кожному із
них належить по ? частині. Іншого житла
він не має. Припинення його права
власності на 1/2 частину у житловому
будинку завдасть істотної шкоди його
інтересам.

Відмовляючи ОСОБА_4 у позові про
припинення права власності ОСОБА_5 на ?
частину у житловому будинку та
виселення його із вказаного будинку,
суд першої інстанції виходив із того,
що підстави для припинення права
власності на житловий будинок,
передбачені ст.365 ЦК України, відсутні.

Судова колегія з таким висновком
погоджується, оскільки він відповідає
обставинам справи і вимогам закону.

Із висновку судової
будівельно-технічної експертизи
№6438/8719 Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса
від 24 вересня 2013 року вбачається, що
поділ двоповерхового житлового
будинку загальною площею 300 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в
рівних частках, для окремого
проживання, технічно можливий. При
цьому визначено два варіанти поділу
житлового будинку (а.с.30-74 т.3).

Оскільки ОСОБА_5 іншого житла не
має, його частка у житловому будинку є
значною - ?, житловий будинок може бути
поділений між співвласниками на два
окремі об'єкти, припинення спільної
часткової власності і позбавлення
права власності ОСОБА_5 на ? частину
житлового будинку завдасть істотної
шкоди його інтересам.

Вимог про поділ житлового будинку
в натурі сторони не заявили.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в

межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

З огляду на це, суд першої
інстанції підставно відмовив ОСОБА_4 у
позові про припинення спільної
часткової власності на спірний
житловий будинок і виселення з нього
ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги про
необхідність припинення права
спільної часткової власності на
житловий будинок і неможливість поділу
житлового будинку протирічать вимогам
ст.365 ЦК України і спростовуються
зазначеним вище висновком судової
будівельно-технічної експертизи.

Відповідно до ст.356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю. Суб'єктами права спільної
часткової власності можуть бути
фізичні особи, юридичні особи, держава,
територіальні громади.

Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.358 ЦК України
право спільної часткової
власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Частинами 1, 2 ст.364 ЦК України
передбачено, що співвласник має право
на виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності. Якщо
виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (частина
друга статті 183 цього Кодексу),
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою. Право на частку у
праві спільної часткової власності у
співвласника, який отримав таку
компенсацію, припиняється з дня її
отримання.

У разі недосягнення згоди про
спосіб і умови виділу в натурі частки
із спільного майна учасник спільної
часткової власності вправі звернутися
до суду із відповідним позовом.

Судом встановлено, що сторони є
власниками нежитлової будівлі
комерційного центру площею 883,50 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_3. Кожному із них
належить ? частина, що складає 441,75 кв.м.

Задовольняючи позов ОСОБА_5 про
виділ у натурі частки нежитлової
будівлі комерційного центру та
виділяючи кожному із співвласників на
його ? частину конкретні нежитлові
приміщення згідно І варіанту поділу,
судово-технічною експертизою №11793 від 7
квітня 2014 року, проведеною Харківським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз ім. засл. проф.М.С.Бокаріуса,
суд першої інстанції виходив із того,
що виділ із спільного майна можливий
відповідно до ідеальної частки кожного
із співвласників і не спричиняє шкоду
майну і інтересам сторін.

Судова колегія з таким висновком
погоджується, так як він відповідає
обставинам справи і вимогам закону.

Оскільки поділ нежитлової
будівлі комерційного центру можливий
без відступлення від ідеальних часток
сторін, які є рівними, вимоги ОСОБА_4 про
припинення спільної часткової
власності на цей об'єкт і отримання нею
матеріальної вартості її частки є
безпідставними.

Посилання ОСОБА_4 на порушення п.23
Інструкції про проведення поділу,
виділу та розрахунку часток об'єктів
нерухомого майна, затвердженої Наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України 18 червня 2007 року №55,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 6 липня 2007 року за №774/14041 (далі -
Інструкція) - безпідставне.

Відповідно до п.23 Інструкції не
підлягають поділу об'єкти нерухомого
майна, до складу яких входять самочинно
збудовані (реконструйовані,
переплановані) об'єкти нерухомого
майна.

Із матеріалів справи вбачається,
що рішенням виконавчого комітету
Шевченківської селищної ради
Шевченківського району Харківської
області від 23 травня 2001 року №164 ОСОБА_4
дозволено реконструкцію комерційного
центру по АДРЕСА_3. ОСОБА_4 одержала
висновок про можливість реконструкції
і оформила відповідну
проектно-технічну документацію.

З огляду на це, реконструйовані
приміщення комерційного центру не є
самочинними.

Як пояснили у суді апеляційної
інстанції сторони, реконструкція
комерційного центру завершена, за
виключенням інженерних мереж.

Сторони, кожен окремо, не
позбавлені можливості ввести в
експлуатацію присуджену їм частину
нежитлової будівлі комерційного
центру відповідно до Порядку прийняття
в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№461 від 13 квітня 2011 року.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 16 листопада 2011
року за ОСОБА_5 і ОСОБА_4 визнано право
власності на нежитлову будівлю
комерційного центру, як на об'єкт права
спільної власності подружжя, - по ?
частині за кожним.

Вимоги ОСОБА_4 про припинення
спільної часткової власності на
нежитлові будівлі магазинів
«ІНФОРМАЦІЯ_1», НОМЕР_1, житлового
будинку, нежитлової будівлі
комерційного центру і про передачу їй у
власність нежитлових будівель
магазинів «ІНФОРМАЦІЯ_1», НОМЕР_1,
житлового будинку, а ОСОБА_5 -
нежитлової будівлі комерційного
центру не відповідають вимогам закону
і порушують справедливу рівновагу
інтересів співвласників.

Рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, не порушує прав і інтересів
сторін і вирішує конфлікт, який
тривалий час існує між сторонами з
приводу користування спільною
частковою власністю.

Додатковим рішенням
Шевченківського районного суду
Харківської області від 20 серпня 2014
року питання про розподіл судових
витрат вирішено відповідно до вимог ч.1
ст.88 ЦПК України.

Оскільки судова колегія залишає
основне рішення без змін, підстав для
перерозподілу судових витрат і
скасування додаткового рішення не має.

Керуючись п.1 ст.303, ст.304, п.1 ч.1
ст.307, ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Шевченківського
районного суду Харківської області від
28 травня 2014 року та додаткове рішення
цього ж суду від 20 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: