Справа №592/6191/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Литовченко О. В.Номер
провадження 22-ц/788/1413/14 Суддя-доповідач -
Попруга С. В. Категорія - 59
УХВАЛА

06 серпня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на ухвалу Ковпаківського районного
суду м.Суми від 23 червня 2014 року

за заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4
про розстрочку виконання рішення
Ковпаківського районного суду м.Суми
від 16 травня 2012 року,

у цивільній справі за позовом
Інституту прикладної фізики
Національної академії наук України до
ОСОБА_3 про відшкодування вартості
навчання,-

в с т а н о в
и л а:

Ухвалою Ковпаківського районного суду
м.Суми від 23 червня 2014 року відмовлено у
задоволенні заяви представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 про розстрочку виконання
рішення Ковпаківського районного суду
м.Суми від 16 травня 2012 року.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
процесуального права, просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
постановити нову ухвалу про розстрочку
виконання рішення Ковпаківського
районного суду м.Суми від 16 травня 2012
року для ОСОБА_3 рівними частинами по
3336,10 грн., щомісячно, періодом з дня
постановлення судом відповідної
ухвали і по 17 липня 2015 року та
зобов'язати відділ ДВС Сумського МУЮ
зняти арешт з наявних рахунків ОСОБА_3 у
банківських установах.

Всі доводи апеляційної скарги, по суті
зводяться до того, що суд першої
інстанції не повно з'ясував обставини
справи та не встановив поважності
причин не подання доказів, а саме
довідки №49 від 04 липня 2014 року виданої
ТОВ «Віноградар сервіс», відповідно
якої заборгованість у виплаті
заробітної плати ОСОБА_3 за останні
дев'ять місяців становить 27000 грн.
Вказує, що вищевказана заборгованість
по заробітній платі та арешт рахунків
ОСОБА_3 є винятковим випадком, що
ускладнює або виключає можливість
виконання рішення суду, та позбавляє
фінансових засобів для існування та
проживання ОСОБА_3

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав
доводи апеляційної скарги, та пояснив,
що він не повернув Інституту
прикладної фізики НАН України жодної
гривні, а державний виконавець
арештував його кошти в банківських
установах на суму близько 40000 грн.

Інші особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Суд першої інстанції постановляючи
оскаржувану ухвалу виходив з того, що
рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 16 травня 2012 року у
цивільній справі № 1806/2-4615/2011р. за
позовом Інституту прикладної фізики
НАН України до ОСОБА_3 про
відшкодування вартості навчання, позов
задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на
користь Інституту прикладної фізики
НАН України 39636,50 грн. відшкодування
вартості навчання та сплачений судовий
збір у сумі 396,37 грн. Дане рішення суду
першої інстанції набрало законної
сили, а отже, відповідно до ст.14 ЦПК
України, підлягає обов'язковому
виконанню.

У заяві про розстрочку виконання
рішення суду поважною обставиною, що
ускладнює виконання рішення зазначена
фактична відсутність коштів у ОСОБА_3
Жодних доказів на підтвердження даної
обставини суду не надано.

Закон пов'язує можливість відстрочки
або розстрочки виконання, зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення лише з об'єктивними,
тобто такими, що не залежать від волі
боржника, обставинами, які утруднюють
виконання рішення суду у строк чи у
встановлений судом спосіб.

При вирішенні питання про розстрочку
виконання рішення суду, суд враховує
інтереси як стягувача так і боржника, а
також наявність та поважність
обставин, які дають підстави для
розстрочки.

Врахувавши положення ст. 373 ЦПК України,
ст. 36 Закону України «Про виконавче
провадження» та п.10 постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 26
грудня 2003 року «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» суд першої інстанції
дійшов висновку, що поважних обставин
для розстрочення виконання рішення
немає.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Так, відповідно ч. 5 ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Частинами 1-2 ст. 14 ЦПК України
передбачено, що судові рішення, що
набрали законної сили, обов'язкові для
всіх органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Як убачається з матеріалів справи
вищевказане рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 16 травня 2012
року, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Інституту прикладної фізики НАН
України 39636,50 грн. відшкодування
вартості навчання та сплачений судовий
збір у сумі 396,37 грн. набрало законної
сили (а.с. 103-106), тому воно є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

ОСОБА_3 визнає, що не виконує
добровільно вищеназване рішення суду,
має грошові кошти в установах банків,
які арештовані державним виконавцем.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 26
грудня 2003 року «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» при вирішенні заяв
державного виконавця чи сторони про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, встановлення або зміну
способу й порядку його виконання
суду потрібно мати на увазі, що
відповідно до ст. 351 ЦПК України їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення (хвороба боржника або членів
його сім'ї, відсутність у нього майна,
яке за рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

У матеріалах справи відсутні належні,
допустимі та достовірні докази про
наявність у ОСОБА_3 обставин, які б
відповідно вищевказаних положень
закону були б визнані як такі, що
утруднюють виконання рішення.

Статтею 2 КЗпП України, зокрема,
передбачено, що право громадян України
на працю, - тобто на одержання роботи з
оплатою праці не нижче встановленого
державою мінімального розміру, -
включаючи право на вільний вибір
професії, роду занять і роботи,
забезпечується державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про
оплату праці» працівник має право на
оплату своєї праці відповідно до актів
законодавства і колективного договору
на підставі укладеного трудового
договору.

Доводи апеляційної скарги з приводу
того, що заборгованість роботодавця
ТОВ «Віноградар сервіс» по виплаті
заробітної платі ОСОБА_3, яка за останні
дев'ять місяців становить 27000 грн. (а.с.
162), є обставиною, що утруднює виконання
рішення не заслуговують на увагу,
оскільки ОСОБА_3 відповідно
вищеназваних положень закону не
позбавлений права у вільному виборі
професії, роді занять та роботі, а також
він не позбавлений можливості
захистити свої порушені трудові права
у встановленому законом порядку, в тому
числі і судовому.

Інші доводи апеляційної скарги не
мають юридичного значення, а тому не
впливають на висновки суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст.ст. 219, 291, 303, 304, 307, 308, п. 1 ч. 1
ст.312, ст. ст. 315, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду
м.Суми від 23 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -