Справа №: 398/2295/14-цРІШЕННЯ
Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді
при секретарі - Соловйовій Л.Є.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Олександрії цивільну
справу за позовом ОСОБА_1
до Новопразької селищної ради
Олександрійського району
Кіровоградської області
про визнання прав забудовника та
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування, -
позивач звернувся до суду з позовною
заявою до відповідача, де просить:
визнати за нею, права забудовника на
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після ОСОБА_2, померлої
визнати за нею право власності на
земельну ділянку НОМЕР_1, площею 4,06 га
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
знаходиться на території Новопразької
селищної ради, в порядку спадкування
після ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
Після її смерті відкрилась спадщина,
яка складається з житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1, який
збудовано її матір'ю відповідно до
свідоцтва на забудову від 15.08.1973 р. та
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, площею 4,06 га, яка
знаходиться на території Новопразької
селищної ради та належить спадкодавцю
на підставі Державного акту КР №021961,
виданого Олександрійською
райдержадміністрацією 02.12.2008 року.
Вона є спадкоємцем першої черги
законом та за заповітом. Спадщину
прийняла, так як на момент смерті
матері постійно проживала разом з нею,
що встановлено судовим рішення. Інших
Постановами Олександрійської
районної державної нотаріальної
контори від 25.03.2014 року їй відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку та житловий
будинок, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів, що
підтверджують належність спадкового
майна спадкодавцю.

Спірний будинок був збудований
матір'ю на місці старого, придбаного
нею на підставі договору купівлі -
продажу від 01.09.1972 року. Будівництво
нового будинку здійснювалось на
підставі свідоцтва на забудову садиби
від 07.02.1973 року, дозволу №8 на виконання
будівельних робіт на даній земельній
ділянці та генплану.

Після зведення будинку, матір не
здала його в експлуатацію. Земельна
ділянка під будинком, матір'ю не
приватизована.

На момент смерті у спадкодавця було
право забудовника відносно жилого
будинку, яке і входить до складу
спадщини.

Крім прав забудовника щодо будинку,
до складу спадщини входить також право
власності її матері на земельну
ділянку НОМЕР_1, площею 4,06 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
кадастровий номер 0:02:003:0108, яка
знаходиться на території Новопразької
селищної ради та належить спадкодавцю
на підставі Державного акту КР № 021961,
виданого Олександрійською
райдержадміністрацією 08.12.2008 року. У
зв'язку з втратою оригіналу Державного
акту, оформити спадщину в нотаріальній
конторі виявилось неможливим.

Посилається на ст., ст..392, ч.1 ст.1216, ст..
1218, ч.. ч.1, 2 ст.1225 ЦК України та просить
її вимоги задовольнити.

Сторони подали заяви про розгляд
справи у їх відсутності. Відповідач
позов визнає. Суд ухвалив провести
розгляд справи у відсутності сторін.

Суд відповідно до діючого
законодавства розглядає справу в межах
заявлених вимог і ч., ч.1, 4 ст.60 ЦПК
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Згідно ч.2 ст.124 Конституції України
юрисдикція суду поширюється на всі
правовідносини, які виникають у
державі. Стаття 55 Конституції України
гарантує судовий захист прав і свобод
людини і громадянина. Тобто, будь-які
цивільні права та інтереси, які
охороняються законом, можуть
заслуговувати на судовий захист.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Частинами 1, 3 ст.1268, частиною 1 ст.1269,
частиною 1 ст.1270 ЦК України передбачено,
що спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Судом встановлено, що на підставі
рішення зборів уповноважених колгоспу
ім. Леніна від 07 лютого 1973
року ОСОБА_3 було відведено під
індивідуальне будівництво земельну
ділянку площею 0,15 га по АДРЕСА_1, однак
житловий будинок з надвірними
будівлями, технічний паспорт на який
виданий в 2009 році, в експлуатацію не
введений, право власності в органах
архітектури та БТІ не зареєстровано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що
підтверджується витягом з державного
реєстру актів цивільного стану
громадян щодо актового запису про
смерть.

Після її смерті відкрилась
спадщина, яка складається з:

- житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1;

- земельної ділянки НОМЕР_1, площею 4,06 га
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
кадастровий номер 0:02:003:0108, яка
знаходиться на території Новопразької
селищної ради Олександрійського
району;

- земельної ділянки НОМЕР_2, кадастровий
номер :02:003:0116, яка розташована на
території Новопразької селищної ради
Олександрійського району
Кіровоградської області, площею 4,0632
гектарів.

Рішенням суду від 04.02.2014 року було
встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
постійно проживала із ОСОБА_2 на час
відкриття спадщини, тобто на
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1,
так як за життя 21.10.2010 року її матір -
ОСОБА_2 заповіла їй все своє рухоме і
нерухоме майно, що підтверджується
заповітом (а.с.8).

З свідоцтва на забудову садиби в
сільських населених пунктах УРСР,
вбачається, що ОСОБА_3 рішенням
виконкому Олександрійської районної
ради від 15 серпня 1973 року № 8 дозволено
будівництво житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1 на
виділеній за рішенням зборів
уповноважених колгоспу ім. Леніна від
07 лютого 1973 року земельній ділянці
площею 0.15 га. Визначено термін
будівництва - до 1975 року (а.с. 9 - 11).

Про завершення будівництва свідчать
дані технічного паспорта, виданого на
ім'я забудовника - ОСОБА_2 (а.с.17 - 22).

За правилами ч., ч. 2, 3 ст. 331 ЦК
України право власності на житловий
будинок як новостворене нерухоме майно
виникає після завершення будівництва і
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, з моменту його державної
реєстрації.

Відповідно до переліку
правовстановлюючих документів, на
підставі яких проводиться реєстрація
прав власності на об'єкти нерухомого
майна, що додається до Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України 7 лютого 2002 року №7/5 з
наступними змінами, договори про
надання земельної ділянки для
будівництва (договори забудови) не
відносяться до документів, на підставі
яких можна зареєструвати право
власності на нерухоме майно.

У зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу про
належність будинку спадкодавцю та
витягу з Реєстру прав власності на
нерухоме майно державний нотаріус
Олександрійської міської державної
нотаріальної контори відмовив
позивачці у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом на вищевказане
нерухоме майно (а.с. 6 ).

Оскільки спадкодавець за життя не
оформила право власності та не
забезпечила його державної реєстрації,
вирішити питання визнання права
власності на зазначений будинок у
встановленому законом позасудовому
порядку, визначеному главою 89 ЦК
України, неможливо, тому воно підлягає
судовому розгляду.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом 8 Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» встановлено, якщо
будівництво здійснювалося згідно із
законом, то у разі смерті забудовника
до завершення будівництва його права
та обов'язки входять до складу
спадщини. Законодавством передбачено
порядок прийняття в експлуатацію
будівель інспекцією
архітектурно-будівельного контролю за
місцем їх розташування, який не може
підмінятися судовим рішенням.

Визнання права власності в порядку
спадкування на недобудований будинок
відповідно до чинного законодавства
України неможливе. Потрібно визнати
правильною практику судів щодо
визнання за спадкоємцем майнових прав
забудовника, як таких, що входять до
складу спадщини.

За наявності зазначеного вище
свідоцтва про забудову, технічної
документації на спірне нерухоме майно,
суд вважає, що є підстави для визнання
за позивачкою прав і обов'язків
забудовника в порядку спадкування за
заповітом.

Суд вважає, що позивачка прийняла
спадщини за заповітом і як
спадкоємець за заповітом має право на
спадкування прав та обов'язків
спадкодавця як забудовника, що
включають право здачі та введення
житлового будинку в експлуатацію,
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, отримання свідоцтва про право
власності.

Крім того, 30.04.2014 року позивачкою
отримано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, згідно якого,
спадщина, на яку видано це свідоцтво
складається з земельної ділянки
НОМЕР_2, кадастровий номер :02:003:0116,
яка розташована на території
Новопразької селищної ради
Олександрійського району
Кіровоградської області, площею 4,0632
гектарів в межах згідно з планом,
переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала спадкодавцю на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії КР № ,
виданого Новопразькою селищною радою
04 травня 2000 року і зареєстрованого в
книзі записів державних актів на
право приватної власності на землю №
1957.

Постановою державного нотаріуса Ліб
В.В. також відмовлено позивачці у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на земельну ділянку
розташовану на території Новопразької
селищної ради, оскільки позивачка
правовстановлюючий документ на
земельну ділянку, а саме державний акт
на ім'я ОСОБА_2 не надала (а.с. 7).

Факт виготовлення і реєстрації
державного акту на право власності на
земельну ділянку НОМЕР_1, площею 4,06 га
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
кадастровий номер :02:003:0108, на ім'я
ОСОБА_2 підтверджується повідомленням
управління Держземагенства у
Олександрійському районі (а.с. 23 - 24), а
також копією втраченого Державного
акту серії КР № 021961.

До складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті (ст.
1218 ЦК України).

Оскільки позивачка в іншій спосіб,
крім звернутися з позовом до суду про
визнання права власності в порядку
спадкування, захистити своє порушене
право не може, то суд вважає, що її
вимоги в частині щодо визнання за нею
право власності на земельну ділянку
також підлягають задоволенню.

Керуючись ст., ст. 11, 59, 60, 61, 88, 209, 212 -
215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - право
забудовника щодо житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1 з правом
здачі та введення його в експлуатацію
та отриманням нею документів, що
посвідчують право власності.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за заповітом на
земельну ділянку НОМЕР_1, кадастровий
номер :02:003:0108, яка розташована на
території Новопразької селищної ради
Олександрійського району
Кіровоградської області, площею 4,06 га в
межах згідно з планом, переданої для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала спадкодавцю ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії КР № 021961,
виданого 08.12.2008 року управлінням
Держкомзему у Олександрійському
районі Кіровоградської області і
зареєстрованого в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 89.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Олександрійський міськрайонний суд, а
особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: