Справа № 159/6267/14-ц
Провадження № 2/159/1436/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
10 листопада 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням

судді

Логвинюк І.М.,

при секретарі
Щесюк Н.Й.,

з участю представника позивача -
адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ковелі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо педмета спору,
на стороні відповідача, - управління
Держземагенства у Ковельському районі
Волинської області, Ковельська міська
рада Волинської області, про визнання
права власності на частину земельної
ділянки,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з
вказаним вище позовом мотивуючи тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_9.
Після смерті останнього відкрилась
спадщина, що складається, зокрема, і із
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд пл. 0,
0880, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Крім неї, спадкоємцями є відповідачі у
справі. Вона вчасно та у встановленому
законом порядку прийняла
спадщину,отримавши на частину
спадкового майна свідоцтво про право
на спадщину від 10.07.13 р.. Діти
спадкодавця - відповідачі у справі
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - вчасно
та у встановленому законом порядку
відмовились від спадщини за законом.
Батьки спадкодавця - відповідачі у
справі - ОСОБА_7, ОСОБА_8 не прийняли
спадщину. Спірна земельна ділянка була
набута її чоловіком за його життя
шляхом укладення нотаріально
посвідченого договору купівлі -
продажу земельної ділянки від 29.07.98 р. у
спільну сумісну власність подружжя. За
рішенням виконкому Ковельської
міськради Волинської області від 12.06.14
р. № 220 «Про зміну та присвоєння
адресних номерів» адресний номер
спільної земельної ділянки було
змінено з № 11 на № 11 «А». Після смерті
чоловіка право власності на ? частину
спірної земельної ділянки перейшло до
неї як до спадкоємця першої черги за
законом. У зв»язку з відсутністю
правовстановлюючого документа на
право власності на спірну земельну
ділянку на ім»я її чоловіка, за
рішенням Ковельського міськрайсуду
Волинської області від 08.09.14 р. за нею
було визнано право власності на ?
частину земельної ділянки в порядку
спадкування за законом після смерті її
чоловіка. Оформити право власності на
іншу половину спірної земельної
ділянки їй утруднено у зв»язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на неї. Зазначає, що вона
правомірно набула право власності на
іншу половину земельної ділянки, що
придбавалась у спільну сумісну
власність подружжя. Просить позов
задовольнити та визнати за нею право
власності на ? частину спірної
земельної ділянки, набуту нею разом з
її покійним чоловіком за життя
останнього у спільну сумісну власність
подружжя за договором купівлі -
продажу.

Позивач у судове засідання не
з»явилась, хоча належно оповіщена. Про
причини неявки суду не повідомила.

Представник позивача - адвокат - у
судовому засіданні позов підтримав,
обгрунтувавши його вищенаведеними
доводами. Просить позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не
з»явились, хоча, кожен зокрема, належно
оповіщені. Про причини неявки суду не
повідомили, письмових заперечень проти
позову до суду не подали, попередньо
подали до суду заяви з проханням справу
розглядати у їх відсутності,
зазначивши, що проти позову не
заперечують та визнають його у повному
обсязі.

Представники кожної з третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні відповідача,
в судове засідання не з»явились, хоча
треті особи, кожна зокрема, належно
оповіщені, про причини неявки своїх
представників суду не повідомили,
письмового заперечення проти позову до
суду не подали. Попередньо третьою
особою - управлінням Держземагенства у
Ковельському районі Волинської
області - подано до суду заяву з
проханням справу розглядати у
відсутності її представника.

На думку суду, розгляд справи можливий
у відсутності осіб, які не з"явились.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази, зібрані у
справі, приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до повного
задоволення.

Позивачем у підтвердження факту
перебування у шлюбі зі спадкодавцем на
час придбання спірної земельної
ділянки, надано суду копію свідоцтва
про укладення шлюбу серії НОМЕР_2,
виданого 22.10. 82 р. відділом ЗАГСу
Ковельського міськвиконкому
Волинської області. Однак, суд приймає
до уваги, що у вказаному свідоцтві
прізвище подружжя «ОСОБА_2», а не
«ОСОБА_2». Разом з тим, оскільки
позивачем подано суду копію паспорта
серії НОМЕР_1, виданого 20.04.10 р.
Ковельським МВ У МВС України у
Волинській області на ім»я «ОСОБА_2»,
яка 22.10.82 р. уклала шлюб з ОСОБА_9, 56 р. н..

Із наданих позивачем копій свідоцтв
про народження відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4, слідує, що їх батьком є ОСОБА_9.

Як слідує з копії свідоцтва про
народження

Із наданих позивачем копій свідоцтв
про народження та шлюб відповідачів
ОСОБА_5, ОСОБА_6 слідує, що дошлюбні
прізвища кожної з них - ОСОБА_9, їх
батьком є ОСОБА_9.

Та обставина, що ОСОБА_9 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ковелі Волинської
області у віці 6 р., стверджується
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_3, виданого 07.09. 12 р. відділом
держреєстрації ацс по м. Ковелю
реєстраційної служби Ковельського
МРУЮ Волинської області.

Згідно із копією свідоцтва про право на
спадщину за законом від 10.07.13 р., позивач
успадкувала частину майна після смерті
спадкодавця - ОСОБА_9 - як пережиле
подружжя.

Як слідує з копії договору купівлі -
продажу земельної ділянки від 29.07.98 р.,
укладеного між ОСОБА_11 як продавцем та
ОСОБА_9 як покупцем, останній придбав
земельну ділянку пл. 880 кв. м.,
розташовану у АДРЕСА_1, передану для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель.

Та обставина, що адресний номер спірної
земельної ділянки як такої, що належна
ОСОБА_9, було змінено з №11 на №11 «А»,
стверджується копією витягу з рішення
виконкому Ковельської міськради
Волинської області від 12.06.14 р. № 220.

За рішенням Ковельського міськрайсуду
Волинської області від 08.09.14р. у справі
№ 159/4 013/14 - ц провадження № 2/159/899/14за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання права власності на 1/2 частину
земельної ділянки порядку спадкування,
за участю третьої особи на стороні
відповідача без самостійних вимог -
Управління Держземагенства у
Ковельському районі Волинської
області, за позивачем визнано право
власності на 1/2 частину спірної
земельної ділянки в порядку
спадкування за законом після смерті її
чоловіка - ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Ст. 328 ЦК України встановлено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

За змістом ст. 357 ЦК України, частки у
праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю
співвласників або законом.

Згідно з положеннями ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Як зазначено у ст. 6 ЗК України (1990 р.), що
діяла на час укладення угоди купівлі -
продажу спірної земельної ділянки,
громадяни України мають право на
одержання у власність земельних
ділянок для, зокрема, будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (присадибна
ділянка); набувають право власності на
земельні ділянки у разі, серед іншого,
купівлі - продажу.

Відповідно до положень ст. 18 ст. 6 ЗК
України (1990 р.), що діяла на час
укладення угоди купівлі - продажу
спірної земельної ділянки, придбання
земельних ділянок, що перебувають у
приватній власності, провадиться за
договором купівлі - продажу, який
посвідчується у нотаріальному порядку.
Договір купівлі - продажу земельної
ділянки і документ про оплату вартості
землі є підставою для відведення
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і видачі державного акта на
право власності.

Оскільки позивач уклала шлюб з
ОСОБА_9 у 1982 р., питання її та її чоловіка
майнових прав та обов»язків
врегульовується положеннями КЗпШС
України.

Так, відповідно до ст. ст. 22, 23
КЗпШС України, майно, нажите подружжям
за час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном. Подружжя
користується рівними правами на майно
і в тому разі, якщо один з них був
зайнятий веденням домашнього
господарства, доглядом за дітьми або з
інших поважних причин не мав
самостійного заробітку. майном,
нажитим за час шлюбу, подружжя
розпоряджається за спільною згодою.
При укладенні угод одним з подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя.

Згідно із ст. 152 ЗК України (2001 р.).
держава забезпечує громадянам та
юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю. Власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь - яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків. Захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом, зокрема, визнання
прав.

В судовому засіданні встановлено, що
спірне майно, а саме: земельна ділянка
площею 0,0 880 га, ? частина якої
успадкована позивачем за законом після
смерті ОСОБА_9, що стверджується
зібраними у справі доказми, була набута
позивачем та ОСОБА_9 у спільну сумісну
власність подружжя за договором
купівлі - продажу, укладеним 29.07.98 р. між
ОСОБА_9 та ОСОБА_11. Тому і інша - спірна -
? частина цієї земельної ділянки
належить позивачеві на законних
підставах як набута за цивільно -
правовою угодою у спільну суміну
власність подружжя у 1998 р. (договір
купівлі - продажу земельної ділянки,
укладений та нотаріально посвідчений
29.07.98 р. за № 5 597).

А тому позов слід задовольнити.

На підставі вищевказаного та
керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 357, 392 ЦК
України, ст. ст. 6, 18 ЗК України (1990 р.), ст.
ст. 78, 152 ЗК України (2001 р.) ст. ст. 22, 23
КЗпШС України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 174, 209, 212 -
215, 218, 88 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 1/2 частину земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель загальною площею 0,0880 га, що
розташована в АДРЕСА_1, як таку, що
набута ОСОБА_2 у спільну сумісну
власність подружжя шляхом купівлі за
договором купівлі - продажу земельної
ділянки, укладеним між ОСОБА_11 як
продавцем та ОСОБА_9 як покупцем, і
нотаріально посвідченим 29.07.98 р..

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення суду.

Головуючий:І. М. Логвинюк