Справа № 466/1231/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" червня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Львова у складі:

головуючої - судді
ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретаря
ДУДИНСЬКОЇ З.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові справу за позовом
Кредитна спілка "Аккорд" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

в с т
а н о в и в :

Позивач кредитна спілка "Аккорд" 26.02.2014
року звернулась до суду із позовною
заявою до відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що 12.02.2008 року між
відповідачем, як членом кредитної
спілки, та Кредитною спілкою "Аккорд"
було укладено кредитний договір №
2019льв. Згідно даного договору
відповідачу надано кредит в сумі
2638,90грн. строком до 12 лютого 2009 року .
Проте умови кредитного договору
відповідачем систематично
порушувались. Останній платіж
відповідачем було проведено 23.10.2008
року. Сторонами у договорі визначено
позовну давність 5 років. У зв'язку із
порушенням зобов'язання з відповідача
просять стягнути суму заборгованості
по кредиту 2638,90грн., заборгованість по
відсотках 3312,17грн., пеню в розмірі
2638,90грн., 3% річних та інфляційні втрати
в сумі 4179,78грн., а всього 12769,75грн.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи. Позивачем була подана
заява про розгляд справи без його
участі.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав в
частині стягнення тіла кредиту. Проти
нарахованих відсотків, пені, 3% річних
та інфляційних втрат заперечив
повністю.

Заслухавши пояснення відповідача,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
права та обов'язки сторін, дослідивши
зібрані по справі докази, суд дійшов
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення.

Судом встановлено, що 12.02.2008 року між
ОСОБА_1, як членом кредитної спілки, та
Кредитною спілкою "Аккорд" було
укладено договір № 2019льв. Згідно п.1.1
даного Договору відповідачу було
надано кредит в сумі 2638,90грн. на строк 12
місяців.

Згідно до п.3.2 Договору позичальник
зобов'язався щомісячно сплачувати
спілці нараховані проценти та частину
кредиту в терміни та розмірах не менше,
ніж вказано у рекомендованому графіку
платежів. Проценти за користування
кредитом нараховуються спілкою на
фактичний залишок суми кредиту,
виходячи з розрахунку 0,13151% за кожний
день користування кредитом. Сторони
визначили позовну давність за
вимогами, що виникають з цього
договору, у п'ять років.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Позивач свої обов'язки перед
позичальником виконав. Однак
відповідач неналежно виконує умови
укладеного договору. Останній платіж
відповідачем за кредитним договором
був проведений 23.10.2008 року. Всупереч
договірним зобов'язанням
позичальником не повернуто належні
грошові кошти в установлені графіком
терміни.

Ст. 525 ЦК України забороняє
односторонню відмову від зобов'язання
або односторонню зміну його умов.

Відповідач в односторонньому порядку
відмовився від виконання договірних
зобов'язань та в установлені строки
суми заборгованості не повернув, а,
отже, зобов'язання не виконано належним
чином.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язань або не виконав його у строк,
встановлений договором.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

У рекомендованому графіку платежів, що
є додатком №1 до цього договору і
невід'ємною його частиною, зазначено,
що останній платіж повинен бути
здійснений позичальником 15.02.2009р. На
час закінчення строку договору -
15.02.2009р. заборгованість відповідача по
основному боргу становила 2638,90грн.
Заборгованість по відсотках, з
рахуванням проплат, становила 400,56грн.,
що стверджується відомостями,
вказаними у розрахунку суми
заборгованості

Після закінчення строку Договору
підстав для продовження нарахування
позивачем процентів за користування
кредитом у визначеному Договором
розмірі немає. Після закінчення строку
дії Договору кредитор вправі вимагати
у боржника сплати грошової суми,
нарахованої відповідно до ч.2 ст.625 ЦК
України.

Отже, суд вважає нарахування відсотків
за користування кредитом за період з
16.02.2009р. по лютий 2014 року -
неправомірним, а вимогу про їх
стягнення - безпідставною.

За ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Відповідальність за
порушення зобов'язання передбачена
главою 51 ЦК України.

Станом на 16.02.2009р. загальна
заборгованість відповідача за
кредитом становила 3039,46грн. Три
відсотки від суми простроченого
зобов'язання за 5 років становить
455грн.92коп.

Відповідно до п.5.1. договору при
порушенні строків сплати кредиту
нараховується пеня в розмірі 0,5 від
суми остаточної заборгованості за
кожний день прострочення.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права.

Позикодавцю (позивачу) про порушення
відповідачем умов кредитного договору,
зокрема, прострочення термінів
повернення боргу, стало відомо з квітня
2008р., коли відповідач почав порушувати
графік повернення кредиту. У зв'язку з
цим позивач почав нараховувати
відповідачеві пеню. Як зазначалося
судом, сторони у договорі погодити
позовну давність 5 років. Відповідно до
розрахунку заборгованості позивач
просить стягнути з відповідача 2638,90грн.
пені, з яких 2602,12грн. пені нараховано за
період з 15.04.2008р. по 15.02.2009р. З даним
позовом Банк звернувся в суд 26.02.2014р.
Отже, в межах п'ятирічного терміну з
відповідача підлягає стягнення лише
36,78грн. пені.

Таким чином, вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача 2638,90грн.
основному боргу, 400,56грн.
заборгованості по відсотках та 455,92грн.
- 3% річних, 36,78грн. пені, а всього
3532грн.16коп., є підставними.

Оскільки в порушення норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за Договором не виконав,
заборгованість у визначеному судом
розмірі підлягає стягненню з нього в
примусовому порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги,
такими, що підлягають до часткового
задоволення.

У зв'язку із частковим задоволенням
позову із відповідача слід стягнути на
користь позивача судові витрати по
справі.

Керуючись ст.ст.8,10,11,57,58,60,88,209,212,213,215 ЦПК
України, суд, -

В
И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН - НОМЕР_1, в
користь Кредитної спілки "Аккорд"
заборгованість за Договором №2019льв
від 12.02.2008 року в розмірі 2638,90грн.
основного боргу, 400,56грн.
заборгованості по відсотках та 455,92грн.
- 3% річних, 36,78грн. пені, а всього
3532грн.16коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН - НОМЕР_1, в
користь Кредитної спілки "Аккорд"
243,60грн. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м.Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя: Н. Л. Луців-Шумська