Справа №479/16/14-ц 17.07.2014 17.07.2014 17.07.2014
Провадження №22-ц/784/1942/14
Провадження №22-ц/784/1942/14
Головуючий суду 1-й інстанції -
Доповідач апеляційного
суду - Локтіонова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Локтіонової О.В., Самчишиної
Н.В.,

із секретарем судового засідання -
Бакутою В.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідачки - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за

за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Кривоозерського районного
суду Миколаївської області

від 27 травня 2014 року, ухвалене

за позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, - відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Кривоозерського
районного управління юстиції у
Миколаївській області, про виключення
відомостей про батьківство з актового
запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

10 січня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_6, який
обґрунтував наступним.

У актовому записі про народження
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, його - ОСОБА_5
зазначено його батьком.

Посилаючись на те, що він не може бути
батьком сина відповідачки,
ОСОБА_5 просив виключити відомості про
нього як батька з актового запису про
народження ОСОБА_7.

Рішенням Кривоозерського районного
суду Миколаївської області від 27
травня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просив його скасувати.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з
того, що він є безпідставним.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, з огляду на таке.

При ухваленні судового рішення воно
повинно відповідати положенням ст.213
ЦПК України, тобто бути законним і
обґрунтованим.

Рішення визнається законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд оцінює
докази з урахуванням вимог статей 58 і 59
ЦПК України про їх належність та
допустимість. Обставини, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
вважатися встановленими в цивільній
справі, якщо такі засоби доказування
відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При цьому, згідно із статтею 60 ЦПК
України, обов'язок доказування певних
обставин лежить на стороні, яка
посилається на них як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Недоведеність позову є підставою для
відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.128 СК України
батьківство щодо дитини може бути
визнане за рішенням суду.

Стаття 134 цього ж Кодексу передбачає, що
на підставі рішення суду орган
державної реєстрації актів цивільного
стану вносить відповідні зміни до
актового запису про народження,
складеного органами державної
реєстрації актів цивільного стану
України, та видає нове Свідоцтво про
народження.

Згідно з ст.136 СК України особа, яка
записана батьком дитини відповідно до
статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має
право оспорити своє батьківство,
пред'явивши позов про виключення
запису про нього як батька з актового
запису про народження дитини. У разі
доведення відсутності кровного
споріднення між особою, яка записана
батьком, та дитиною суд постановляє
рішення про виключення відомостей про
особу як батька дитини з актового
запису про її народження.

Пункт 11 постанови Пленуму Верховного
Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснює, що
відповідно до ст.136 СК України
оспорювання батьківства можливе
тільки після реєстрації народження
дитини і до досягнення нею повноліття,
а в разі її смерті не допускається.
Оспорити батьківство має право особа,
яка записана батьком дитини в Книзі
реєстрації народжень (ст.136 СК України),
- шляхом пред'явлення позову про
виключення відомостей про неї як
батька з актового запису про
народження дитини. Предметом
доказування в таких справах є
відсутність кровного споріднення між
особою, записаною батьком, і дитиною. У
разі доведеності цієї обставини суд
постановляє рішення про виключення
оспорених відомостей з актового запису
про народження дитини.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що у актовому записі
№06 від 04 жовтня 2010 року про народження
ОСОБА_7, здійсненого Ленінською
сільською радою Кривоозерського
району Миколаївської області, позивача
зазначено батьком (а.с.68-70).

Його батьківство було визнано заочним
рішенням Кривоозерського районного
суду Миколаївської області від 21
грудня 2011 року, яке ніким не
оскаржувалося, і є чинним (а.с.64-66).

Відповідно до висновку судово-медичної
експертизи №55 від 12.05.2014 р.
молекулярно-генетичним аналізом ДНК
було встановлено, що позивач може
являтися біологічним батьком ОСОБА_7,
народженого відповідачкою ОСОБА_6, з
ймовірністю 99,99999%, а тому його
батьківство практично доведене
(а.с.28-34).

Проаналізувавши викладене, колегія
суддів вважає, що висновок районного
суду про безпідставність позову ОСОБА_5
є правильним, оскільки відомості про
нього як батька дитини були внесені до
актового запису на підставі рішення
суду, яке є чинним і ніким не скасовано.

До того ж, у судовому засіданні було
доведено наявність кровної
спорідненості між позивачем та ОСОБА_7.

За такого, колегія суддів не вбачає
підстав для зміни або скасування
рішення суду, оскільки воно є законним
та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Посилання апелянта на порушення судом
норм процесуального права при розгляді
справи, що призвели до неправильного
вирішення справи, колегія суддів
вважає необґрунтованими, оскільки
зазначене спростовується записом
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Кривоозерського районного
суду Миколаївської області від 27
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді