13.06.2014 Справа № 756/5087/14-ц
Справа пр.
№2/756/2780/13
№756/5087/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:
судді - Андрейчука Т.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину, -
У квітні 2014 року позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку
цивільного судочинства з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про застосування
наслідків недійсності нікчемного
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 20 травня 2011 року
між ним та ОСОБА_2 було укладено
договір, відповідно до якого ОСОБА_1
передав відповідачеві грошову суму у
розмірі 2000,00 доларів США в якості
авансового платежу в рахунок вартості
квартири, договір купівлі-продажу якої
мав бути укладений в майбутньому між
У зв'язку з невиконанням
відповідачем умов договору від 20
травня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до неї
з позовом про стягнення сплаченого
авансу. Рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 04 квітня 2012
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 було відмовлено. При цьому, як
стверджував позивач, судом було
встановлено нікчемність договору від 20
травня 2011 року, укладеного між ОСОБА_1 і
Посилаючись на ст. 216 ЦК
України, позивач просив суд
застосувати наслідки недійсності
договору від 20 травня 2011 року,
укладеного між ним та ОСОБА_2, стягнувши
еквівалентно 2000,00 доларів США, сплачені
ОСОБА_1 за договором.
Позивач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
надіслав до суду заяву, в якій просив
суд розглянути справу за його
відсутності, проти проведення заочного
розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове
засідання не з'явилася, про час та місце
розгляду справи належним чином
повідомлялася, про причини неявки в
судове засідання суд не повідомив.
За таких обставин та за
відсутності заперечень позивача, суд
ухвалив провести заочний розгляд
справи.
Дослідивши матеріали справи,
зібрані у справі докази, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
За положеннями ч. 1 ст. 546 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
Ст. 570 ЦК України визначено, що
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
Як встановлено рішенням
Оболонського районного суду від 04
квітня 2012 року №2-1763/12 та ухвалою
у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення грошових
коштів, 20 травня 2011 року між ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 укладено договір про
передачу завдатку, за умовами якого
позивач передав відповідачеві
завдаток у сумі 2000,00 доларів США на
виконання домовленості про
купівлю-продаж квартири АДРЕСА_1 за
доларів США ОСОБА_1 повинен був
доларів США - протягом 46 місяців по
500,0 доларів США) (а. с. 10-12,
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відтак, факт укладення
договору про передачу завдатку від 20
травня 2011 року встановлено судовим
рішенням, а тому ці обставини
доказуванню не підлягають.

П. 1 ч. 1 ст. 635 ЦК України
передбачено, що попереднім є договір,
сторони якого зобов'язуються протягом
певного строку (у певний термін)
укласти договір в майбутньому
(основний договір) на умовах,
встановлених попереднім договором.

У рішенні Оболонського
районного суду від 04 квітня 2012 року
№2-1763/12 було зазначено, що укладений 20
травня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
договір за своїм змістом та формою не є
попереднім договором купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 та вказано, що
попередній договір купівлі-продажу
нерухомого майна повинен
укладатись в письмовій формі та
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації (у іншому випадку
такий договір є нікчемним відповідно
до норм ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 635, ст. 657
ЦК України).

Однак ні рішенням суду першої
інстанції, ні ухвалою апеляційного
суду не було встановлено нікчемності
договору про передачу завдатку від 20
травня 2011 року, укладеного між ОСОБА_1 і
ОСОБА_2

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. ч.
1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання
такого правочину недійсним судом не
вимагається.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Позаяк договір про передачу
завдатку від 20 травня 2011 року,
укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не
визнаний судом недійсним, у рішенні
Оболонського районного суду від 04
квітня 2012 року №2-1763/12 не було
встановлено його нікчемність, правові
підстави для застосування у справі
наслідків недійсності згаданого
правочину відсутні.

Відповідно до положень ст. ст.
10 і 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
позивачем вимог та зазначених і
доведених ним обставин.

Зважаючи на викладене,
керуючись принципом диспозитивності
цивільного судочинства, суд приходить
до висновку про необхідність відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні його позову.

Водночас суд зазначає, що
позивач не позбавлений права
звернутись до суду з позовом про
повернення сплаченого завдатку з
підстав, передбачених ст. 571 ЦК України.

З огляду на вищенаведене,
відповідно до ст. ст. 15, 16, 215, 216
Цивільного кодексу України, та,
керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про застосування наслідків
недійсності нікчемного правочину -
відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення суду може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду міста Києва через
Оболонський районний суд міста Києва
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні при проголошенні судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя

Т.В. Андрейчук