Справа № 357/5465/13-ц Головуючий у І
інстанції Шовкопляс О.П.Провадження №
22-ц/780/1473/14 Доповідач у 2 інстанції
СухановаКатегорія 23
РІШЕННЯ

Іменем України

17 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого: Суханової Є.М.,

Суддів: Данілова О.М., Мережко М.В.,

при секретарі : Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою Житлово-будівельного
кооперативу «Учитель» на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 17
грудня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«АЕС Київобленерго» до ОСОБА_1,
Житлово-будівельного кооперативу
«Учитель» про стягнення боргу за
електроенергію, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "Київобленерго" звернулось в
суд із зазначеним позовом, в якому
просило стягнути із ОСОБА_1, житлово -
будівельного кооперативу "Учитель" про
стягненим боргу за електроенергію в
сумі 5 628,53 грн.

Зазначена вимога ПАТ
«Київобленерго» обгрунтовуються
посиланням на те, що 26 серпня 2011 року
працівниками Білоцерківського РП ПАТ
«Київобленерго» у побутового
споживача електроенергії ОСОБА_1
виявлено порушення п. 48 правил
користування електричною енергією для
населення, розкрадання електричної
енергії шляхом самовільного
підключення до електромереж і
споживання електричної енергії без
приладів обліку, а саме: змонтована
розетка зі схованою електропроводкою.

На підставі акту № К 017173 від
26.08.2011 року та згідно методики

обчислення розміру відшкодування
збитків, завданих
електропостачальнику внаслідок
порушення споживачем Правил
користування електричною енергією
для населення, відповідачу здійснено
нарахування на суму5 628,53 грн.
Нарахування проведено за період з
26.08.2010 року по 26.08,2011 року

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 17 грудня 2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з Житлово-будівельного
кооперативу «Учитель» на користь
Публічного акціонерного товариства
«АЕС Київобленерго» суму коштів в
розмірі 5628,53 грн.

В решті позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з висновками
наведеними в рішенні суду, апелянт
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити по справі нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів вислухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги вважає, що
вона обґрунтована та підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 22 березня 2000 року ДАЕК
«Київобленерго» (надалі -
енергопостачальник) та ОСОБА_1 (надалі -
споживач) як власника квартири АДРЕСА_1
було укладено договір № 402008 про
користування електричною енергією
споживачем (надалі-договір), що
підтверджується також копією договору.

Відповідно до умов договору
ОСОБА_1 зобов'ялась користуватися
електричною енергією виключно на
підставі договору.

10 червня 2004 року
ЗАТ «Київобленерго» та ЖБК
«Учитель» в особі голови правління
Горячого І.І., що діє на підставі
статуту, було укладено договір № 1371
про користування електричною
енергією споживачем, що
підтверджується також копією договору.

Відповідно до п.п. 4.2,п.п. 4.2, умов
договору ЖБК «Учитель»,
відповідальність споживача за сплату
постачальнику електричної енергії
вартості електроенергії, розраховано
виходячи із приєднаної потужності
струмоприймачів та кількості годин їх
використаним , у разі таких дій
споживача самовільного внесення змін у
схеми обліку електроенергії,
пошкодження засобів електроенергії,
втручання в їх роботу, зняття пломб з
засобів обліку, споживання
електроенергії поза засобами обліку,
інших умов визначених методичними
рекомендаціями НКРЕ.

На підставі акту №№ К 017173 від
26.08.2011 року та згідно методики
обчислення розміру відшкодування
збитків, завданих
електропостачальнику внаслідок
порушення споживачем правил
користування електричною
електроенергією для населеним,
відповідачу здійснено нарахування на
суму 5 628,53 грн. Нарахування
проведено за період з 26.08.2010 року по
26.08.2011 року.

Також встановлено, що 26.08.2011 року
працівниками Білолцерківського
районного підрозділу ЗАТ «АЕС
Київобленерго» у відповідача за місцем
його проживання було виявлено
порушення правил користування
електричною енергією для населення ,
затверджених Постановою КМ України №
1357 від 26.07.1999р. - самовільне підключення
електроустановок, струмоприймачів,
електропроводки до електричної мережі.

За підсумками перевірки
складено акт № К 017173 від 26.08.2011 року
іОСОБА_1 було нараховано суму вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення а розмірі 5 628,53 грн.

ОСОБА_1 та представник ЖБК
«Учитель» в суді першої інстанції
підтвердили, що дійсно, зазначені
порушення мали місце і складалися
відповідні акти, про що їм було відомо.
Проте відповідно до вимог ст.11 Правил
споживання електричної енергії
населенням, відповідальність за
збереження по квартирних приладів
обліку, встановлених на сходових
клітках та пломб несе власник будинку
або організація, у віданні якої
перебуває будинок. Згідно даних,
будинок перебуває у віданні ЖБК
«Учитель» і не є власністю
відповідачки.

Так, відповідно до п.3.1 методика
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією застосовується на підставі
акта про порушення, складеного з
урахуванням вимог ПКЕЕН та вразі
виявлення таких порушень ПКЕЕН:
пошкодження або відсутність на
приладах пломб з відбитками таврування
про повірку приладів обліку,
самовільного підключення
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки до електричної мережі
енергопостачальника або іншого
споживача з порушенням схеми обліку,
самовільного підключення
електроустановок до електромережі, що
не є власністю електропостачальника.
Згідно п.3.2 Методики, вартість не
облікованої електричної енергії
розраховується на підставі акта про
порушення, який складається відповідно
до ПКЕЕН процедури. А згідно п. 3.3 цієїж
методики розрахунок вартості не
облікованої електричної енергії
здійснюється за добовою величиною
розрахункового споживання електричної
енергії; за

тарифами (цінами) для населення, що
діяли в період, за який
розраховується розмір вартості
необлікованої електричної енергії та
за кількістю днів.

Відповідно до п.3 правил
споживання електричної енергії
здійснюється на підставі договору про
користування електричною енергією між
споживачем і енергопостачальником, що
розробляються енергопостачальником
згідно з типовим договором про
користування електричною енергією і
укладається на три роки.

Відповідно до ст. 11 правил
відповідальність, за збереження
приладів обліку, встановлених у
квартирі, на інших об'єктах споживача,
та пломб на них несе споживач.

Відповідальність за збереження
поквартирних приладів обліку.,
встановлених па сходових клітках, та
пломб на них несе власник будинку або
організація у віданні якої перебуває
будинок.

Встановивши зазначені
обставини, суд першої інстанції не
встановив доказів того, що саме
відповідач-2 є винним в утворенні
заборгованості за використання
електричної енергії та зробив висновки
по справі, які нічим не підтверджені та
зроблені з порушенням норм
процесуального та матеріального права.

Ст. 213 ЦПК України, передбачає, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Ст. 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають з
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Так, 26 серпня 2011 року
працівниками Білоцерківською ЗАТ « АЕС
Київобленерго» у побутового споживача
електроенергії ОСОБА_1 виявлено
порушення п.48 правил користування
електричною енергією для населення,
розкрадання електричної енергії
шляхом самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку, а саме:
змонтована розетка зі схованою
електропроводкою.

На підставі акту № К 017173 від
26.08.2011 року та згідно методики
обчислення розміру відшкодування
збитків, завданих
електропостачальнику внаслідок
порушення споживачем правил
користування електричною енергією для
населення, відповідачу здійснено
нарахування на суму 5 628, 53 грн.

В основу оскаржуваного рішення
суд першої інстанції поклав висновок,
що відповідальність за збереження по
квартирних приладів обліку,
встановлених на сходових клітках та
пломб несе власник будинку або
організація, у віданні якої перебуває
будинок; згідно даних будинок
перебуває у віданні ЖБК «Учитель».
Однак, суд першої інстанції не надає
належної правової оцінки і тому факту,
що самовільне підключення до об'єкту
електроенергетики було здійснено до
приватної квартири АДРЕСА_1, власником
якої є саме Відповідач 1 - ОСОБА_1.

Крім того, дане твердження не
стосується даної справи, оскільки у
віданні ЖБК можуть перебувати лише
внутрішньо будинкові мережі, місця
загального користування, а квартира в
якій знаходився виявлений дріт та
розетка належать на праві приватної
власності саме відповідачці ОСОБА_1 і
при дійсному розкраденні
електроенергії саме вона б
використовувала дане світло.

Натомість, доказів того, що саме
відповідач-1 використовувала
електроенергію, яка не обліковувалась,
в матеріалах справи, не має.

Крім того, судом першої
інстанції не з'ясовано на підставі якої
норми права саме кооператив повинен
нести відповідальність за розкрадання
фізичними особами приватними
власниками квартир (кінцевими
споживачами) електричної енергії для
задоволення своїх власних потреб.

Разом з тим, суд першої
інстанції повинен був звернути увагу
на те, що сам позивач, у своєму позові,
не зміг встановити, хто конкретно, є
відповідачем по справі (або
відповідач-1-ОСОБА_1 або ЖБК «Учитель»),
таким чином, суд першої інстанції
повинен був уточнити в позивача цю
обставину.

Визначення судом першої
інстанції належного відповідача, під
час розгляду справи по суті позову, є
порушенням норм процесуального права
та порушенням норм ст. 10,11,15,15-1 ЦПК
України.

Крім того, суд першої інстанції
повинен був звернути увагу на те, що
позивач просив стягнути
заборгованість за спожиту енергію в
розмірі 5628 грн. 53 коп., натомість жодних
розрахунків, що підтверджують цю
обставину не зробив та суду першої
інстанції не надав. З чого складається
заборгованість, з кого її стягнути та
за який період часу вона утворилась не
доведено.

Таким чином, суд першої
інстанції повинен був вірно встановити
предмет спору бо зі змісту позовної
заяви вбачається спір про інші
правовідносини, а не про
заборгованість відповідачів перед
позивачем.

Білоцерківський міськрайонний
суд в оскаржуваному рішенні зазначає,
що цивільна відповідальність
споживача електричної енергії настає
лише у випадку вчинення ним таких дій
умисно. Позивачем зовсім не доведено
та судом першої інстанції не
встановлено ні наявність умислу (вини)
житлово-будівельного кооперативу
«Учитель» у розкраданні електричної
енергії, а позивачем взагалі не
доведено та не надано жодного
належного доказу про порушення ЖБК
«Учитель» будь-яких норм Правил
користування електричною енергією.

Також, як на підставу винесення
рішення суд першої інстанції послався
на акт Державної інспекції з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії в Київській області
Білоцерківське відділення №08/21-27-167 від
12.10.2011 року та припис №08/21-27-167 від 12.10.2011
року, згідно яких ЖБК «Учитель» нібито
порушило п. 10.1 підпункт правил
користування електричною енергією,
який є неналежним доказом по справі.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Дійсно, п. 10 правил
користування електричною енергією
встановлює права, обов'язки та
відповідальність споживачів
(субспоживачів) електричної енергії.
Проте п.10.1 має назву «Споживачі
електричної енергії мають право на:» та
підпункту 27 не містить. В зазначених
правилах є п. 10.2 «Споживач електричної
енергії зобов'язаний» який містить
підпункт 27, однак судом не з'ясовано
чому дане порушення застосовано саме
до споживача ЖБК «Учитель», а не
застосовано до споживача «ОСОБА_1», з
якою у позивача укладено договір №402008
про користування електричною енергією
споживачем від 22.03.2000 року, оскільки
будь-яких виключень чи уточнень він не
містить.

Ще однією підставою для
визнання рішення незаконним та
неогрунтованим є не встановлення судом
першої інстанції цільового
призначення електричної енергії, яка
надається кооперативу. Так, предметом
укладеного між товариством «АЕС
Київобленерго» та житлово-будівельним
кооперативом «Учитель» договору є
електроенергія, яка використовується
для забезпечення функціонування місць
загального користування ( освітлення
сходових кліток, роботи ліфтів, насосів
тощо).

Також в оскаржуваному рішенні
суду першої інстанції взагалі не
обгрунтовані мотиви часткового
задоволення позову шляхом накладення
стягнення саме на відповідача 2 та
відмови у частині позовних вимог щодо
стягнення коштів з відповідача-1, як і
не надано правової оцінки факту
вчинення порушення саме Відповідачем
ОСОБА_1. Крім того, суд при винесенні
рішення не з'ясував на підставі якої
правової норми відповідач 2 має нести
відповідальність за зазначене
порушення ПКЕЕН.

Таким чином, зазначені
обставини свідчать про неповне
з'ясування Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
обставин справи, що мають вирішальне
значення для справи, та про
невідповідність висновків суду
обставинам справи щодо вчинення
порушення ПКЕЕ саме ЖБК «Учитель».

До того ж, при винесенні
рішення судом першої інстанції
процесуальних норм права. Так, при
відмові у задоволення позовних вимог
пред'явлених до фізичної особи - ОСОБА_1,
фактично судом було розглянуто та
вирішено справу між юридичними
особами. ПАТ «АЕС Київобленерго» та
житлово-будівельним кооперативом
«Учитель». Відповідно до ст .12 ГПК
України, дана справа підлягає розгляду
в порядку господарського судочинства.

Згідно з вимогами ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права; неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими.

Тому на підставі викладеного
та керуючись ст.ст. 292, 295, 307, 309,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу
Житлово-будівельного кооперативу
«Учитель» задовольнити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 17 грудня 2013 року в
частині стягнення з
Житлово-будівельного кооперативу
«Учитель» на користь Публічного
акціонерного товариства «АЕС
Київобленерго» суми коштів в розмірі
5628 гривень 53 копійки, скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«АЕС Київобленерго» до
Житлово-будівельного кооперативу
«Учитель» щодо стягнення з
Житлово-будівельного кооперативу
«Учитель» на користь Публічного
акціонерного товариства «АЕС
Київобленерго» суми коштів в розмірі
5628 гривень 53 копійки - відмовити.

В решті рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 17 грудня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів до
касаційної інстанції.

Головуючий

Судді