Справа № 369/2239/14 Головуючий у І
інстанції Волчко А.Я.Провадження №
22-ц/780/4418/14 Доповідач у 2
інстанції Гуль В.В.Категорія 58
УХВАЛА

Іменем України

22 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Гуль В.В.,

суддів Лащенка В.Д.,
Матвієнко Ю.О.,

при секретарі Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Зараз» на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 19 травня 2014 року
у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Зараз» до
ОСОБА_2 про усунення порушень та
повернення майна в попередній стан,-

встановила:

у березні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, посилаючись на те, що
ТОВ «Зараз» є виконавцем
житлово-комунальних послуг в с. Чайки
Києво-Святошинського району Київської
області, що підтверджується рішенням
виконавчого комітету
Петропавлівсько-Борщагівської ради
Київської області № 484/4 від 27.11.2009 року.

Оскільки власником квартири АДРЕСА_1
здійснено скління лоджії в межах
однієї квартири без отримання
відповідних положень і дозволів, про що
останньому було направлено припис з
вимогою про демонтування та повернення
майна у попередній стан від 20.12.2013 року
№ 26, тому ТОВ «Зараз» просило
зобов'язати відповідача вчинити дії, а
саме демонтувати засклення лоджії в
даній квартирі та повернути фасад
будинку у попередній стан, а також
стягнути на свою користь судові
витрати.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
травня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Зараз»
просить скасувати рішення суду з
підстав неповного з'ясування обставин,
що мають суттєве значення для справи, а
також порушення норм матеріального та
процесуального права, та постановити
нове рішення про задоволення позовних
вимог.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив із того, що позивач
не довів тих обставин на які посилався
як на підставу своїх позовних вимог і
не надав докази в їх обґрунтування, не
спростував тих обставин на які
посилалася представник відповідача в
обґрунтування своїх заперечень.

Такий висновок відповідає обставинам
справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що позивач є
виконавцем житлово-комунальних послуг
в с. Чайки Києво-Святошинського району
Київської області, що підтверджується
рішенням виконавчого комітету
Петропавлівсько-Борщагівської ради
Київської області № 484/4 від 27.11.2009 року.

Відповідач є власником квартири
АДРЕСА_2, тому між ним та ТОВ «Зараз»
було укладено договір від 02.06.2012 року №
709 при управління будинком, надання
комунальних послуг та послуг з
утримання будинком, споруд та при
будинкової території.

В грудні 2013 року власником квартири
АДРЕСА_1 здійснено скління лоджії в
межах однієї квартири.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ
«Зараз» зазначило, що пунктом 1.4.4
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій передбачено,
що переобладнання і перепланування
жилих будинків і нежилих у жилих
будинках приміщень, що призводять до
порушень тривкості або руйнації
несучих конструкцій будинку,
погіршення цілісності і зовнішнього
вигляду фасадів, порушення вимог
протипожежної безпеки та засобів
протипожежного захисту, не
допускається.

Перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень, що
погіршує умови експлуатації і
проживання всіх або окремих громадян у
будинку або квартирі, не допускається.

П. 4.10, ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки.
Основні положення» передбачено, що з
третього поверху і вище таких будинків
слід передбачити другий евакуаційний
вихід, за який може бути прийнятий -
вихід з кожної квартири на площадку,
площадками можуть слугувати частини
балконів, лоджій, терас без засклення.

Відповідно до п. 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові
будинки. Реконструкція та капітальний
ремонт» при проектуванні
реконструкцій житлових будинків
допускається зміна їх фасадів, яка
повинна носити системний характер,
єдиний для всього будинку.

Проте такі вимоги не можуть бути
оскаржуваними, оскільки згідно зі ст. 383
ЦК України власник квартири може на
свій розсуд здійснювати ремонт і зміни
у квартирі, наданій йому для
використання як єдиного цілого, - за
умови, що ці зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир
у багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Так, відповідно до Правил утримання
жилих будинків та при будинкових
територій, переобладнання -
улаштування в окремих квартирах
багатоквартирних будинків
індивідуального опалення та іншого
інженерного обладнання, перенесення
нагрівальних, сантехнічних і газових
приладів; влаштування і
переустаткування туалетів, ванних
кімнат, вентиляційних каналів.
Перепланування - до елементів
перепланування жилих приміщень
належать: перенесення і розбирання
перегородок, перенесення і влаштування
дверних прорізів, улаштування і
переустаткування тамбурів, прибудова
балконів на рівні перших поверхів
багатоповерхових будинків.

Вбачається, що відповідач встановив
безкольорове скло, яке знаходиться у
межах (не виступає на ззовні) його
балкону (лоджії), який належить йому на
праві приватної власності.

При встановленні скла не були
пошкоджені бетонні конструкції, не
було змінено розміру балконної плити,
не відбулись зміни або відхилення від
першочергового плану квартири.

Оскільки, відповідно до умов
укладеного між позивачем та
відповідачем договору №705 п.8.2. власник
несе відповідальність та йому
заборонено здійснювати без погодження
перепланування, так як встановлення
безкольорового скла не порушило прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку,
санітарно технічні вимоги і правила
експлуатації будинку, судова колегія
приходить до висновку, що суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку відмовивши в задоволенні
позовних вимог.

Доводи про те що, що відповідачем
здійснено перепланування та
переобладнання з порушенням вимог
діючого законодавства не відповідає
обставинам справи, тому що
безкольорове скло встановлено у якості
декору та захисту від брухту.

Крім того, при встановленні скла не
були пошкодженні бетонні конструкції,
не було змінено розміру балконної
плити, не відбулись зміни або
відхилення від першочергового плану
квартири.

А також не надано позивачем і доказів
про порушення пожежних або санітарних
норм.

Посилання на ст. 382 ЦК України, що стіна
як конструктивний елемент будинку - це
спільна сумісна власність усіх
власників квартир у багатоповерховому
будинку, а отже на засклення лоджії
потрібна згода усіх власників квартир
не може прийматися до уваги, оскільки
відповідач у справі не співвласник
будинку, тому не може бути належним
позивачем у цій частині. Крім цього від
співвласників будинків позивач
заявляти вимоги не уповноважений.

Посилання на ст. 97 Кодексу України про
адміністративні правопорушення є
безпідставним, тому що з позовом ТОВ
«Зараз» звернулося в березні 2014 року, а
дана норма закону втратила чинність 22
листопада 2012 року.

Інших доводів, які спростовували б
законність і обґрунтованість
постановленого судом рішення
апеляційна скарга в собі не містить.

Враховуючи те, що судом першої
інстанції повно і всебічно з'ясовані
всі обставини справи, доказам дана
належна правова оцінка, а постановлене
рішення відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Зараз»
відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: