АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/5300/2014
інстанції - Бортницька В.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Іванеченко М.М.

при секретарі Мившук В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
27 лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства «МТС Україна» про
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом та просив зобов'язати
відповідача надати роздруківку
здійснення телефонних дзвінків за
певний період з його мобільного
телефону.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що він користується послугами
мобільного зв'язку, які надаються
оператором мобільного зв'язку ПрАТ
«МТС Україна». При перевірці стану
рахунку позивач виявив, що з його
рахунку безпідставно списуються кошти,
які він не витрачав та послуги на які не
замовляв. При зверненні до відповідача,
щодо одержання роздруківки подій за
номером телефону, позивачу було
відмовлено. Вказані обставини
порушують його права, що стало
підставою для звернення до суду.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 27.02.2014 року в задоволені
позову ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «МТС Україна»
про зобов'язання вчинити дії -
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій
просив його скасувати та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

В скарзі посилався на те, що суд першої
інстанції порушив норми ЦПК України та
інших Законів. Зазначив, що суд не взяв
до уваги його посилання в судовому
засіданні на те, що після поповнення
рахунку він нікому не телефонував і
телефон нікому не передавав, а суд
першої інстанції не надав оцінки листу
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації, в якому зазначено, що
споживачі мають право на оскарження
неправомірних дій операторів,
провайдерів телекомунікацій, зокрема
шляхом звернення до суду.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення представника відповідача,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Правовідносини між операторами,
провайдерами телекомунікацій та
абонентами врегульовані нормами
цивільного законодавства України та
нормами Закону України «Про
телекомунікації», Правилами надання та
отримання телекомунікаційних послуг.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону
України «Про телекомунікації»
оператори телекомунікацій зобов'язані:
надавати споживачам вичерпну
інформацію, необхідну для укладення
договору, а також щодо
телекомунікаційних послуг, які вони
надають.

Права на отримання іншої інформації
споживачем телекомунікаційних послуг
від оператора, провайдера
телекомунікацій, в тому числі
інформації, яку просить позивач
зобов'язати відповідача йому надати, а
також і відповідного обов'язку
оператора, провайдера телекомунікацій
даним Законом не передбачено.

Відповідно до ч.1 ст. 70 Закону України
«Про телекомунікації» право
користування номерним ресурсом
надається виключно оператору
(провайдеру) телекомунікацій на термін
дії відповідної ліцензії на
впровадження господарської діяльності
у сфері телекомунікацій без права
передачі іншим особам. Конкретна
сукупність цифрових знаків абонується
споживачем телекомунікаційних послуг
після укладання договору з оператором
та призначена для ідентифікації
кінцевого обладнання абонента, що
приєднане до телекомунікаційної
мережі саме оператора, та носить
випадковий характер в межах номерного
ресурсу, виділеного оператору на
умовах ліцензії Національною комісією
регулювання зв'язку (ст.38 Закону
України «Про телекомунікації»).

Відповідно до п. 3 Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 720 від 09 серпня 2005
року телекомунікаційна послуга -
продукт діяльності оператора та/або
провайдера телекомунікацій,
спрямований на задоволення потреб
споживачів у сфері телекомунікацій.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_1 використовує
номер передплатного зв'язку НОМЕР_1,
який обслуговується оператором
рухомого мобільного зв'язку ПрАТ «МТС
Україна».

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до відповідача щодо надання детальної
розшифровки дзвінків за вказаним
номером телефону.

Згідно листа ПрАТ «МТС Україна» від
16.12.2013 року позивачу відмовлено в
отриманні такої роздруківки.

Відмова в отриманні детальної
роздруківки подій за вказаним номером
телефону стало підставою для звернення
позивача до суду.

Судовим розглядом також беззаперечно
встановлено, що позивач використовує
номер передплатного зв'язку, що
передбачає одержання
телекомунікаційних послуг за номером
анонімно, без ідентифікації власника.

Право абонента зареєструватися в
оператора, надавши йому персональні
дані, встановлено ч. 2 ст. 32 Закону
України «Про телекомунікації».

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 32 Закону
України «Про телекомунікації»
споживачі під час замовлення та/або
отримання телекомунікаційних послуг
мають право на, зокрема безоплатне
отримання від оператора, провайдера
телекомунікацій рахунків за надані
телекомунікаційні послуги. За
особистим зверненням споживача з
урахуванням технічної можливості
обладнання телекомунікаційної мережі
нарахована до оплати сума за надані
послуги повинна бути розшифрована
тільки за той розрахунковий період, до
якого споживач має претензії, із
зазначенням номера абонента, якого
викликав споживач, виду послуги, часу
початку і закінчення кожного сеансу
зв'язку, обсягу наданих послуг, суми
коштів до сплати за кожний сеанс
зв'язку. Телекомунікаційні послуги, які
надаються знеособлено (анонімно),
розшифровці не підлягають.

Відповідно до п/п 16 п. 35 Правил надання
та отримання телекомунікаційних
послуг, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №
295, споживачі під час замовлення та/або
отримання послуг мають право на
безоплатне отримання від оператора,
провайдера рахунків за надані послуги.
За особистим зверненням споживача з
урахуванням технічної можливості
обладнання телекомунікаційної мережі
нарахована до оплати сума за надані
послуги повинна бути розшифрована
тільки за той розрахунковий період, до
якого споживач має претензії, із
зазначенням номера абонента, якого
викликав споживач, виду послуг, часу
початку і закінчення кожного сеансу
зв'язку, обсягу наданих послуг, суми
коштів до сплати за кожний сеанс
зв'язку. Послуги, які надаються
знеособлено (анонімно), не
розшифровуються.

Отже надання інформації із зазначенням
номерів інших абонентів, що викликали
споживача, який звертається до
оператора за розшифруванням наданих
йому послуг, чинними нормативними
актами не передбачено.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволені позову, суд першої
інстанції, виходив з того, що Закон
України «Про телекомунікацію» не
передбачає обов'язку відповідача
надавати інформацію, яку запитував
ОСОБА_1, а відмова в наданні такої
інформації була правомірною.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України
«Про телекомунікації», абонент, який
отримує телекомунікаційні послуги
без укладення договору в письмовій
формі, може зареєструватися в
оператора, надавши йому персональні
дані відповідно до закону в порядку
встановленому національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері зв'язку та інформатизації.

Пунктом 2.1 розділу 2 Порядку реєстрації
абонентів, які отримують
телекомунікаційні послуги без
укладання договору в письмовій формі,
затверджений рішенням Національної
комісії з питань регулювання зв'язку
№393 встановлено, що абонент, який
отримує телекомунікаційні послуги без
укладення договору в письмовій формі,
в тому числі знеособлено, має право
зареєструватись в оператора,
провайдера телекомунікацій.

Як визначено пунктом 2.2 розділу 2
Порядку для реєстрації споживач
особисто подає оператору, провайдеру
телекомунікацій письмову заяву про
реєстрацію, яка повинна містити такі
дані: для фізичних осіб - прізвище, ім'я,
по батькові, місце проживання абонента,
серію та номер паспорта, а також
абонентський номер чи інший мережевий
ідентифікатор кінцевого обладнання за
яким отримуються послуги; для
юридичних осіб - найменування,
місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ,
абонентський номер чи мережевий
ідентифікатор кінцевого обладнання, за
яким отримуються послуги. Крім цього,
фізична особа повинна пред'явити
паспорт, а представник юридичної особи
- надати копію довідки з ЄДРПОУ та
пред'явити оригінали документів, що
підтверджують право представляти
інтереси відповідної юридичної особи.
При поданні заяви абонент повинен
пред'явити ідентифікаційну
телекомунікаційну картку (SІМ- картка,
USІМ- картка, R USM - картка тощо), за якою
він отримує або отримував відповідні
послуги. У разі якщо телекомунікаційні
послуги надаються без використання
ідентифікаційної телекомунікаційної
картки, пред'являється кінцеве
обладнання, за допомогою якого він
отримує або отримував відповідні
послуги.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 вказаного
Порядку, абонент після надання згоди на
обробку його даних має право на
отримання від оператора інформації
щодо облікових даних про себе та про
надані йому телекомунікаційні послуги
(виключно з дати, коли така реєстрація
була проведена), інші передбачені
законодавством права.

Як встановлено судом першої інстанції
та не заперечувалось позивачем, номер
використовувався анонімно, тобто
позивачем не була здійснена реєстрація
абонента у відповідності до приписів
діючого законодавства.

Як вбачається з листа ПрАТ «МТС
Україна» від 16.12.2013 року у період
07-29.11.2013 року кошти з номеру позивача
утримувалися за такі послуги:

дзвінки абонентам інших мобільних
операторів (0,53 грн./хв.) на суму 4,25 грн.;

дзвінки на міські номери по Україні - 7,97
грн.;

дзвінок на спеціальний номер 855
тривалістю 3 хв. 16 сек. та вартістю 50,58
грн.;

активація послуги «Безлімітний Новий
рік» - 5,31 грн.;

дзвінок на спеціальний номер 755 (13,38
грн.).

Також, у листі відповідач зазначив про
неможливість надання детальної
роздруківки подій за номером на
підставі п. 16 ч. 1 ст. 32 Закону України
«Про телекомунікації».

Тобто дії відповідача, щодо ненадання
позивачу детальної роздруківки по
номеру відповідають вимогам Закону
України «Про телекомунікації».

Крім того, дані обставини також
підтвердженні листом Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації від 29.01.2014 року, в якому
також зазначено, що відповідач
правомірно відмовив позивачу у наданні
останньому детальної інформації по
номеру, оскільки абонент в письмовій
формі не зареєструвався у оператора та
не надав йому персональних даних
відповідно до встановленого законом
порядку.

За таких обставин суд першої інстанції
обґрунтовано визнав, що посилання
ОСОБА_1 на порушення його прав, як
споживача та абонента
телекомунікаційних послуг, є
безпідставними. Надання оператором,
провайдером будь-якої інформації про
телекомунікаційні послуги щодо
обслуговування будь-якого телефонного
номеру є правомірним виключно на
вимогу абонента, що уклав з оператором
правочин у встановленій
законодавством письмовій формі, або
абоненту, що отримує послуги без
укладання договору у письмовій формі
тільки після реєстрації в порядок та в
спосіб встановлений законодавством.
Обставини, викладені в позовній заяві
не знайшли свого підтвердження під час
судового засідання, а тому в
задоволенні позовних вимог відмовлено
обґрунтовано.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду першої інстанції не спростовують.

Суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін зібраними у справі
доказами, яким дав належну правову
оцінку.

Рішення суду першої інстанції ухвалене
без порушення норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 27 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом 20 днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: