АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3275/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2014/4923/2012
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 10» червня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Кривошеіної
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на повторне
заочне рішення Зміївського районного
суду Харківської області від 18 березня
2014 року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_1, третя особа - приватний
нотаріус Зміївського районного
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

в с т
а н о в и л а:

У листопаді 2008 року Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»
звернувся до суду з зазначеним та у
подальшому уточненим позовом до
ОСОБА_1. В обґрунтування своїх вимог
посилався на те, що 29.09.2006 року між
банком та ОСОБА_1 укладено кредитний
договір № 817/4-27/29/6-014, згідно якого банк
надав останньому у тимчасове
користування на умовах строковості,
платності та цільового характеру
використання грошові кошти у сумі 20000,00
доларів США зі сплатою 13,0 % річних з
щомісячним погашенням основної
заборгованості по 238,00 доларів США та
кінцевим терміном погашення основної
заборгованості до 10.09.2013 року. В
забезпечення кредитних зобов'язань
29.09.2006 року між банком та ОСОБА_1
укладено іпотечний договір №
817/8-27/29/6-050, згідно з яким відповідач
передав банку в іпотеку трикімнатну
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Зазначив, що відповідно до
умов кредитного договору відповідач
взяв на себе зобов'язання
забезпечувати повернення кредиту,
відсотків за його користування, а також
сплати штрафних санкцій у разі
невиконання кредитних зобов'язань у
визначений термін, однак відповідач з
10.10.2007 року почав порушувати взяті на
себе зобов'язання, у зв'язку з чим
станом на 14.04.2011 року утворилася
заборгованість в розмірі 249452,83 грн., а
саме: заборгованість за кредитом - 136471,39
грн., заборгованість за відсотками -
60665,26 грн., пеня - 37971,44 грн., штраф - 14344,74
грн. Просив стягнути з ОСОБА_1 на
користь банку заборгованість в розмірі
249452,83 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Зміївського
районного суду Харківської області від
01 жовтня 2012 року позов Публічного
Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» -
задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на
користь Публічного Акціонерного
Товариства «Укрсоцбанк»
заборгованість за договором кредиту у
розмірі 249452,83 грн., судові витрати в
розмірі 1330,00 грн. та на користь держави
судовий збір у розмірі 1194,52 грн.

Ухвалою Зміївського районного суду
Харківської області від 02 листопада 2012
року за заявою ОСОБА_1 заочне рішення -
скасовано.

Повторним заочним рішенням
Зміївського районного суду
Харківської області від 18 березня 2014
року позов Публічного Акціонерного
Товариства «Укрсоцбанк» - задоволено,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
«Укрсоцбанк» заборгованість за
договором кредиту у розмірі 249452,83 грн.,
судові витрати в розмірі 1330,00 грн. та на
користь держави судовий збір у розмірі
1194,52 грн.

Ухвалою Змїівського районного суду
Харківської області від 18 квітня 2014
року позов банку в частині вимог щодо
розірвання договору кредиту та
звернення стягнення на предмет іпотеки
- залишено без розгляду.

Додатковим рішенням Змїівського
районного суду Харківської області від
18 квітня 2014 року у задоволенні позову
банку в частині виселення з квартири
АДРЕСА_1 усіх мешканців без надання
іншого жилого приміщення та зняття з
реєстраційного обліку з квартири
АДРЕСА_1 усіх зареєстрованих осіб -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду - скасувати, ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог. При цьому посилався на неповне
з`ясування судом обставин справи, що
мають значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає за необхідне апеляційну
скаргу - відхилити, повторне заочне
рішення суду - залишити без змін з
наступних підстав.

Стягуючи з ОСОБА_1 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
«Укрсоцбанк» заборгованість за
договором кредиту у розмірі 249452,83 грн.,
суд першої інстанції, з висновком якого
погоджується судова колегія,
обгрунтовано виходив з того, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України
передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишалася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 29.09.2006 року між
банком та ОСОБА_1 укладено кредитний
договір № 817/4-27/29/6-014 на поточні потреби
на суму 20000,00 доларів США зі сплатою 13%
річних строком до 10.09.2013 року та сплатою
щомісячних платежів не пізніше 10 числа
кожного місяця по 238,00 доларів США. В
забезпечення виконання зобов'язання
29.09.2006 року між банком та ОСОБА_1
укладено іпотечний договір №
817/8-27/29/6-050, згідно з яким відповідач
передав банку в іпотеку трикімнатну
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Із наданого графіку погашення
заборгованості вбачається, що ОСОБА_1
припинив погашати заборгованість з
10.10.2007 року, у зв'язку з чим станом на
14.04.2011 року заборгованість за кредитним
договором склала 249452,83 грн., а саме:
заборгованість за кредитом - 136471,39 грн.,
заборгованість за відсотками - 60665,26
грн., пеня відповідно до ст. 258 ЦК
України - 37971,44 грн., штраф - 14344,74 грн. До
теперішнього часу заборгованість за
кредитним договором не погашено.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1
пояснив, що він припинив погашати
кредит у зв'язку з неможливістю
виконання ним грошового зобов'язання,
про що неодноразово повідомляв банк.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Оскільки заборгованість за кредитним
договором ОСОБА_1 не погашено, суд
першої інстанції, правильно
встановивши обставини справи, надавши
належну оцінку наявним у справі
доказам, врахувавши норми
матеріального та процесуального права,
які регулюють спірні правовідносини,
дійшов обґрунтованого висновку щодо
задоволення позову банку. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Питання щодо стягнення судових витрат
вирішено відповідно до ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308,
ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Повторне заочне рішення Зміївського
районного суду Харківської області від
18 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя

Судді