Справа № 381/377/14 Головуючий у І
інстанції Ковалевська Л.М.Провадження
№ 22-ц/780/2831/14 Доповідач у 2
інстанції ТаргонійКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

04 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді: Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Голуб С.А.,

за участю секретаря: Черепинець
А.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Києві апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Український
Професійний Банк» на рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 12 березня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа: публічне акціонерне
товариство «Український Професійний
Банк» про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом про поділ майна
подружжя.

Свої вимоги мотивувала тим, що під час
перебування в шлюбі з відповідачем
ними побудовано житловий будинок по
АДРЕСА_1, право власності на який було
оформлено на відповідача.

У 2007 році відповідач, як майновий
поручитель ОСОБА_4, передав спірний
будинок на підставі договору іпотеки
ПАТ «Український Професійний Банк».

На даний час ОСОБА_5 не виплатив кошти
за кредитним договором і банк звертає
стягнення на предмет іпотеки - спірний
житловий будинок, тому вважала, що її
право як співвласника порушується, у
зв'язку з чим просила визначити за
сторонами право власності на житловий
будинок по ? частині за кожним із
подружжя.

Рішенням Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 12 березня 2014
року позов задоволено. Поділено
будинок по АДРЕСА_1, виділено ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 по ? частині вказаного будинку.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на ?
частину житлового будинку по АДРЕСА_1.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на ?
частину житлового будинку по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням, ПАТ
«Український Професійний Банк»
звернувся з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить змінити
рішення, поділити будинок між
сторонами та визнати за кожним із них
право власності на ? частину спірного
будинку, при цьому визнати ОСОБА_2
іпотекодавцем за іпотечним договором
від 16.08.2007 року,

Зокрема, обґрунтовуючи апеляційну
скаргу, ПАТ «Український Професійний
Банк» посилається на те, що суд першої
інстанції дійшов хибного висновку, що
поділ майна, шляхом визнання права
власності на нього не тягне за собою
право зацікавленої особи вільно
розпоряджатися своїм майном після
державної реєстрації наданого їй права
в судовому порядку. Також суд не
з'ясував умови, підстави та наслідки
укладення іпотечного договору між ПАТ
«Український Професійний Банк» та
ОСОБА_3

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом встановлено, що сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
07.08.1977 року. За період сімейного життя
подружжя побудувало житловий будинок
по АДРЕСА_1, право власності на який
зареєстровано відповідно до свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
за ОСОБА_3 (а.с.4).

16.08.2007 року ОСОБА_3, як іпотекодавець,
виступив майновим поручителем ОСОБА_5
перед ПАТ «Український професійний
банк» відповідно до іпотечного
договору (а.с.22).

В п.12.7 цього договору зазначено, що
згода другого з подружжя на передачу
житлового будинку в іпотеку отримана у
встановленому чинним законодавством
України порядку.

Відповідно до копії нотаріально
посвідченої заяву ОСОБА_2, вона дає свою
згоду на передачу в іпотеку ОСОБА_6,
майна, яке відповідно до ст. 60 СК
України є спільною сумісною власністю
подружжя - а саме житлового будинку в
забезпечення зобов'язань ОСОБА_5 перед
ВАТ «УПБ».

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 65 СК України дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.
При укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина,
чоловік має право на звернення до суду
з позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

Згідно роз'яснень п. 23 та п. 24 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
21.12.2007 року № 11 "Про практику
застосування судами законодавства про
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. Спільною сумісною власністю
подружжя, що підлягає поділу (статті 60,
69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин
2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види
майна, за винятком тих, які згідно із
законом не можуть їм належати
(виключені з цивільного обороту),
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи внесені
грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

До складу майна, що підлягає поділу,
включається загальне майно подружжя,
наявне у нього на час розгляду справи,
та те, що знаходиться у третіх осіб. При
поділі майна враховуються також борги
подружжя та правовідносини за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї (ч.4 ст. 65 СК).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції вірно застосував
положення ст. ст. 70, 71 Сімейного кодексу
України, та зробив висновок про те, що
поділ майна між подружжям шляхом
визнання права власності на нього, не є
розпорядженням майном, а отже права
банка, як іпотекодержателя, нічим не
порушено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і не може бути скасовано з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Український
Професійний Банк» - відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 12 березня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: