Справа № 373/554/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючої судді Колодко
Л.В.

при секретарі
Тітровій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, завданої внаслідок вчинення
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з названим позовом в
суд. Свої вимоги обгрунтовує тим, що
відповідач ОСОБА_2 притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП за те, що він керуючи
автомобілем FORD TRANSIT, номерний знак
НОМЕР_2, на 59 км автодороги
Бориспіль-Дніпропетровськ, порушуючи
правила дорожнього руху, здійснив
зіткнення з належним йому автомобілем
CHEVROLET NIVA, номерний знак НОМЕР_1,
внаслідок чого його автомобіль
пошкоджений, вартість
відновлювального ремонту складає 8906,59
гривень. Він отримав тілесні
ушкодження у виді гострої
черепно-мозкової травми. В зв'язку з
цим, він перебував під наглядом лікарів
25.03.2013 року, 07.04.2013 року, 12.06.2013 року,
05.12.2013 року і на лікуванні з 19.12.2013 року
по 28.12.2013 року, вартість якого складає
2044,08 гривень. Йому заподіяно моральну
шкоду, розмір якої складає 4000,00 гривень,
оскільки він тривалий період
хвилювався через пошкодження
автомобіля та страждав із-за
ушкодження здоров'я. Крім того, він
поніс витрати, в зв'язку з проведенням
експертного автотоварознавчого
дослідження. Просив стягнути з
відповідача на його користь 15451,00
гривень, понесені ним судові витрати та
на оплату юридичних послуг.

Позивач в судове засідання не з'явився.
про день та час розгляду справи
повідомлений належним чином. В адресу
суду направив заяву про розгляд справи
у його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3,
яка діє за довіреністю від 27.02.2014 року,
посвідченою приватним нотаріусом
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрованою за №405, в
судовому засіданні просила
задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Його представник ОСОБА_5
згідно журналу судового засідання
Свалявського районного суду
Закарпатської області від 30.04.2014 року,
просив проводити розгляд справи у
відсутності відповідача та просив
врахувати письмове заперечення проти
позову, згідно якого позов не визнає.

Заслухавши представника позивача
ОСОБА_3, дослідивши письмові докази, суд
встановив наступне.

Відповідач ОСОБА_2 згідно постанови
Свалявського районного суду
Закарпатської області від 30.04.2013 року
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП за те,
що він 22.03.2013 року, о 16 годині 20 хвилин на
59 км. автодороги
Бориспіль-Дніпропетровськ , керуючи
автомобілем FORD TRANSIT, номерний знак
НОМЕР_2, на 59 км автодороги
Бориспіль-Дніпропетровськ, не вибрав
безпечну швидкість руху, не врахував
дорожню обстановку, внаслідок чого
виїхав на зустрічну смугу руху, де
допустив зіткнення з автомобілем марки
CHEVROLET NIVA, номерний знак НОМЕР_1, що
рухався в попутному напрямку та
здійснював маневр обгону. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Позивачу внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди 22.03.2013
року заподіяно матеріальну шкоду, як
власнику автомобіля CHEVROLET NIVA, номерний
знак НОМЕР_1, розмір якої складає 6819,00
гривень, що підтверджується висновком
№36 експертного автотоварознавчого
дослідження, свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу CHEVROLET NIVA, номерний
знак НОМЕР_1, на ім'я ОСОБА_1.

Позивачу після дорожньо-транспортної
пригоди, 22.03.2013 року, встановлено
діагноз гостра черепно-мозкова травма,
внаслідок чого він перебував під
наглядом лікарів 25.03.2013 року, 07.04.2013
року, 12.06.2013 року, 05.10.2013 року і перебував
на лікуванні в період з 19.12.2013 року до
28.12.2013 року.

Позивач поніс витрати на лікування в
сумі 2044,08 гривень.

Ці обставини підтверджуються даними
медичної картки амбулаторного хворого
СМ №924062 ОСОБА_1, дослідженої в судовому
засіданні, виписним епікризом №12213 з
КНП „Перша Черкаська міська лікарня"
ЧМР", висновком ЛКК №1157 від 06.11.2013 року з
КНП „Перша Черкаська міська лікарня"
ЧМР", квитанціями №0148 від 19.12.2013 року,
№0144 від 24.12.2013 року про оплату коштів за
лікування ТОВ „Ваша аптека аптечний
пункт №1".

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідач в добровільному порядку не
відшкодував позивачу матеріальну
шкоду, про що свідчать вимоги,
направлені в адресу відповідача 08.11.2013
року, 02.12.2013 року, заява адвокату ОСОБА_5
від 22.05.2014 року про отримання копії
документу.

З огляду на вищевстановлені обставини,
позов про відшкодування матеріальних
збитків підлягає частковому
задоволенню на суму 8863,08 гривень (6819,00
гривень + 2044,08 гривень).

В силу ч.ч.1. 4 ст. 60 ЦПК України Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не навів належного доказу щодо
оплати експерту 500,00 гривень за
проведення експертного
автотоварозначного дослідження. Тому
зазначена сума не підлягає стягненню з
відповідача.

Відповідач заперечує вимогам позивача
щодо відшкодування матеріальних
витрат за період лікування позивача
через відсутність причинного зв'язку
порушення Правил дорожнього руху
України ним (відповідачем) та
наслідками, що настали у позивача
ОСОБА_1, але допустимих, належних
доказів не надав суду.

Відповідач ОСОБА_2, посилаючись на
можливість позивача ОСОБА_1 звернутись
до відповідної страхової компанії про
відшкодування витрат, пов'язаних з
відновленням пошкодженого
транспортного засобу, оскільки при
оформленні дорожньо-транспортної
пригоди надавав копію „зеленої карти"
страхового полісу автомобіля FORD TRANSIT,
номерний знак НОМЕР_2, що належить йому,
але на вимогу позивача, направлену в
адресу його представника ОСОБА_5 про
отримання копії такого документу,
відповідних доказів не представив для
вирішення спору в страховій компанії.

Тому, доводи представника відповідача,
зазначені в письмових запереченнях
проти позову, необґрунтовані доказами.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного
суду України №4 від 31.03.1995 року „Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди" розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін
у його життєвих і виробничих
стосунках, ступінь зниження престижу,
ділової репутації, час та зусилля,
необхідні для відновлення
попереднього стану, добровільне - за
власною ініціативою чи за зверненням
потерпілого - спростування інформації
редакцією засобу масової інформації.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

З вини відповідача позивач тривалий
період не міг користуватися
автомобілем, хвилювався через
пошкодження автомобіля та стресу,
пережитому під час
дорожньо-транспортної пригоди,
страждав щодо ушкодження його здоров'я.

Тому, позивачу відповідачем заподіяно
моральну шкоду.

При вирішенні спору щодо відшкодування
відповідачем моральної шкоди позивачу,
суд враховує характер та ступінь вини
відповідача, обсяг та період страждань
позивача та зважає на вимоги
розумності і справедливості, як
зазначено в ст. 23 ЦК України і прийшов
до висновку про визначення розміру
морального відшкодування у розмірі
1000,00 гривень.

Тобто, позов про стягнення моральної
шкоди підлягає частковому задоволенню.

В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати
в сумі 243,60 гривень понесені позивачем
підлягають стягненню з відповідача.

Вирішуючи питання про відшкодування
витрат на правову допомогу, суд вважає
за необхідне у задоволенні цих вимог
відмовити з огляду на наступне.

Згідно вимог ч.1 ст. 56 ЦПК України
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Згідно зазначеної норми склад та
розмір витрат пов'язаних з оплатою
правової допомоги входять до предмету
доказування по справі. На
підтвердження цих обставин суду
повинні бути надані договір про
надання правової допомоги (договір
доручення, договір про надання
юридичних послуг), документи, що
свідчать про оплату гонорару та інших
витрат, пов'язаних з наданням правової
допомоги, оформлені у встановленому
законом порядку (квитанція до
прибуткового касового ордеру,
платіжного доручення з відміткою банку
або інший банківський документ, касові
чеки). Недопустимими є документи, які не
відповідають встановленим вимогам. До
складу витрат включаються лише
фактично сплачені стороною витрати.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.04.2006 року №590 „Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації, витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних та
адміністративних справ, порядок їх
компенсації за рахунок держави".

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвала суду про допуск ОСОБА_3 до участі
у справі, як особи, яка надає правову
допомогу, відсутня.

Представництво інтересів ОСОБА_3
здійснювала на підставі довіреності
(а.с. 35).

Диплом спеціаліста на ім'я ОСОБА_3 не
свідчить, що остання є фахівцем у
галузі права і за законом має право на
надання правової допомоги.

Квитанція №17 до прибуткового касового
ордеру про оплату за юридичні послуги
ПП „Еліт Партнер" в сумі 3375,00 гривень
відповідно до договору від 17.02.2014 року,
акту прийому-передачі платних
юридичних послуг, представництво
інтересів у Переяслав-Хмельницькому
міськрайонному суді Київської області,
укладених між ОСОБА_1 і ПП „Еліт
Партнер" є недопустимими документами,
оскільки не відповідають встановленим
вимогам для оплати правової допомоги
представнику ОСОБА_3, яка діяла в
судовому засіданні за довіреністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 16, 22, 23, 1167, 1187 ЦК України ст.ст.10, 57 -
60, 88, 209, 212 - 215ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
задовольнити частково.

Стягнути, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
8863,08 ( вісім тисяч вісімсот шістдесят
три) гривень матеріальних збитків, 1000
(одна тисяча) моральної шкоди, 243,60
судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Київської області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий:
Л.В. Колодко

Складання рішення в повному обсязі
виконано 20.06.2014 року.