У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2014 року
м. Київ Суддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Парінова І.К., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на
рішення Івано-Франківської області від
17 січня 2013 року, рішення
Івано-Франківської області від 13
червня 2013 року та рішення апеляційного
суду Івано-Франківської області від 12
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до міського голови м.
Івано-Франківська, Івано-Франківської
міської ради, виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради,
Івано-Франківського обласного бюро
технічної інвентаризації, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання недійсним
реєстраційного посвідчення, визнання
частково протиправним розпорядження
та його скасування, визнання недійсним
договору дарування, визнання
незаконним та скасування свідоцтва про
право власності, зобов'язання не чинити
перешкод у здійсненні права власності
та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3
до Івано-Франківської міської ради,
управління Державного комітету
України із земельних ресурсів в м.
Івано-Франківську, ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору дарування,
зобов'язання не чинити перешкод у
здійсненні права власності,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 17
січня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено.
Визнано недійсним реєстраційне
посвідчення (дублікат)
Івано-Франківського ОБТІ від 06
листопада 2000 року, що посвідчує право
власності ОСОБА_2 на будинковолодіння
АДРЕСА_1. Визнано протиправним та
скасовано розпорядження міського
голови м. Івано-Франківська від 03
листопада 2006 року № 615-р в частині
оформлення права власності на
домоволодіння по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2
Визнано протиправним та скасовано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно домоволодіння по
АДРЕСА_1 від 06 листопада 2006 року, видане
виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради на ім'я
ОСОБА_2 Визнано недійсним договір
дарування частки домоволодіння від 16
листопада 2006 року, укладений між ОСОБА_2
та ОСОБА_3, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_5, реєстровий номер 5165.
Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод
ОСОБА_4 у користуванні
будинковолодінням АДРЕСА_1. У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 13
червня 2013 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_2 в частині
вимог до ОСОБА_6 про зобов'язання не
чинити перешкод у здійсненні права.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 12
травня 2014 року рішення
Івано-Франківського міського суду від
17 січня 2013 року та додаткове рішення
Івано-Франківського міського суду від
05 грудня 2013 року залишено без змін.
Додаткове рішення Івано-Франківської
області від 13 червня 2013 року скасовано,
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким відмовлено в задоволенні позову
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Івано-Франківської
міської ради, управління Державного
комітету України із земельних ресурсів
в м. Івано-Франківську, ОСОБА_4 про
визнання недійсним п. 3.1 рішення
Івано-Франківської міської ради від 06
липня 2007 року в частині передачі ОСОБА_4
у приватну власність земельної ділянки
для садівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд площею 0,0902 га по
АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 і ОСОБА_3
просять скасувати рішення судів
попередніх інстанцій, мотивуючи свої
вимоги порушенням норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права, та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити їхні
позовні вимоги, а в задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовити.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з таких підстав.

За змістом ст. 335 ЦПК України, під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні судів
першої та апеляційної інстанції чи
відкинуті ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Із оскаржуваних рішень вбачається, що
вони відповідають вимогам
матеріального й процесуального права,
а викладені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи, у зв'язку з чим у
відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_4 до міського
голови м. Івано-Франківська,
Івано-Франківської міської ради,
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради,
Івано-Франківського обласного бюро
технічної інвентаризації, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання недійсним
реєстраційного посвідчення, визнання
частково протиправним розпорядження
та його скасування, визнання недійсним
договору дарування, визнання
незаконним та скасування свідоцтва про
право власності, зобов'язання не чинити
перешкод у здійсненні права власності
та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3
до Івано-Франківської міської ради,
управління Державного комітету
України із земельних ресурсів в м.
Івано-Франківську, ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору дарування,
зобов'язання не чинити перешкод у
здійсненні права власності, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на
рішення Івано-Франківської області від
17 січня 2013 року, рішення
Івано-Франківської області від 13
червня 2013 року та рішення апеляційного
суду Івано-Франківської області від 12
травня 2014 року відмовити.

Додані до скарг матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ І.К.
Парінова