Справа № 303/2744/14-ц
№ 2/303/1756/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 червня 2014 року
м.
Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі
головуючої судді Гутій О.В., при
секретарі Фозекош І.І., з участю
представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Мукачево цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовною
заявою до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди.

Позов мотивує тим, що 15 жовтня 2013 року о
15 годині ОСОБА_2, знаходячись в с.
Кузьмино Мукачівського району і
керуючи трактором ЮМЗ, державний
номерний знак НОМЕР_1, на грунті
неприязних відносин, навмисно, з метою
заподіяння матеріальної шкоди,
здійснив наїзд на паркан
дворогосподарства позивача будинку
АДРЕСА_1 в результаті чого знищив:

- 30 метрів сітки - рабиця 50х50 мм., по ціні
215 гривень за 10 метрів на суму 645
гривень;

- 1,4 метра сітки - рабиця 40х40 мм., по ціні
175 гривень;

- 15 бетонних стовпчиків, по ціні 45
гривень, на суму 675 гривень, чим завдав
матеріальної шкоди на загальну суму 1495
гривень.

Крім того, до завданих прямих
матеріальних збитків позивач
відносить будівельні та інші матеріали
необхідні для відновлення
пошкодженого паркану та оплату за
виконані роботи, а саме:

для бетонування стовпчиків:

- 50 кг цементу М-400, по ціні 58,2 гривень;

- 150 кг піску по ціні 18 гривень за 50 кг,
на суму 54 гривні;

- 500 кг щебня по ціні 18 гривень за 50 кг, на
суму 180 гривень;

- вартість робіт з бетонування стовпів,
17,05 гривень за 1 проліт, на суму 255,75
гривень всього на загальну суму 547,95
гривень.

Всього, як зазначає позивач, своїми
навмисними діями ОСОБА_2 завдав їй
матеріальну шкоду на загальну суму 2042,95
гривень, яку просить стягнути з
відповідача на її користь.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав з наведених
вище підстав, просив його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, у його задоволенні просив
відмовити, пояснив суду, що ним було
здійснено наїзд на огорожу між
дворогосподарством позивача та
дорогою, за що його було притягнуто до
адміністративної відповідальності.
Однак, вказана огорожа була
встановлена з порушенням
законодавства, позивач самовільно
захопила частину дороги. Крім того,
зазначив, що не зрозуміло, чим
керувалася позивач при визначенні
розміру шкоди.

Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до постанови Мукачівського
міськрайонного суду від 28 листопада 2013
року відповідача ОСОБА_2 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 15.10.2013 року
о 15 годині 00 хвилин у АДРЕСА_1 , керуючи
транспортним засобом марки ЮМЗ,
номерний знак НОМЕР_1, здійснив
зіткнення з огорожею по вищевказаній
адресі, після ДТП самовільно залишив
місце пригоди; в результаті ДТП
потерпілих немає, огорожу пошкоджено
(а.с. 17).

Згідно із довідкою, виданою
Кальницькою сільською радою від 16.04.2014
року № 262 позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
дійсно зареєстрована та проживає в
АДРЕСА_1. Інвентаризацію та право
власності на будинок в АДРЕСА_1 не
виготовляла та не реєструвала (а.с.6).

Крім того, як показав представник
позивача право власності на земельну
ділянку за вищевказаною адресою
позивачем не оформлено. Також
позивачем не надано суду доказів, що
вона є належним землекористувачем цієї
земельної ділянки.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а також на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

За замістом ст. 22 ЦК України особа має
право на відшкодування збитків,
завданих у результаті порушення її
цивільного права.

Також ст. 386 ЦК України передбачено
право власника, права якого порушені,
на відшкодування йому майнової та
моральної шкоди, а ст. 1166 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди за вказаними
нормами права доказуванню підлягають:
факт спричинення шкоди, протиправність
дій заподіювача і його вина, причинний
зв'язок між протиправною дію і
негативними наслідками.

Натомість позивач всупереч вимогам
ст.ст. 10,11,59,60 ЦПК України, згідно яких
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі; кожна з сторін зобов'язана
довесті ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; доказування не може
грунтуватися на припущеннях, а
обставини справи, які мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування, не довела, що діями
відповідача було порушено її права чи
законні інтереси, а також цими діями
було завдано шкоду її майну .

Подані позивачем докази, в тому числі і
довідки Кальницької сільської ради
(а.с. 6,7), і акт огляду від 16.10.2013 року (а.с.
18) не підтверджують тих обставин, які
повинні були бути доведені.

Таким чином вимоги позивача є
безпідставними і не підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 208, 209,
212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 22, 386, 1166
Цивільного кодексу України, суд,-

Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної шкоди
відмовити.

На рішення може бути подана
апеляція до апеляційного суду
Закарпатської області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 223 ЦПК
України.

Головуюча

О.В.Гутій