У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2014 року
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів - Бисаги Т. Ю., Куцина М. М.

при секретарі - Чучка Н. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Хустського районного суду від
10 лютого 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ "Кредобанк", ОСОБА_2, треті
особи - приватний нотаріус Хустського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
та відділ ДВС Хустського районного
управління юстиції, про визнання
договору іпотеки та виконавчого напису
нотаріуса недійсними і виключення
майна з акту опису та арешту, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 пред'явив позов до ПАТ
«Кредобанк», ОСОБА_2 про визнання
договору іпотеки та виконавчого напису
нотаріуса недійсним і виключення майна
з акту опису та арешту.

Рішенням Хустського районного суду від
10 лютого 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1
просить це рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити. Як на підставу своїх
вимог посилається на те, що рішення
суду першої інстанції ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Апелянт вважає,
що спірний будинок є спільною сумісною
власністю і відповідачка ОСОБА_2 не
вправі була його передавати в іпотеку
без згоди позивача, яку останній
насправді не надавав. Апелянт вказує на
те, що у матеріалах справи є два
висновки почеркознавчої експертизи:
суд врахував лише один з них, а на інший
уваги не звернув.

Дослідивши зібрані у справі матеріали,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до статті 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування
(стаття 58 ЦПК України).

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях (ч. 3, 4 ст. 60
ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 пред'явив позов до ПАТ
«Кредобанк», ОСОБА_2 про визнання
договору іпотеки та виконавчого напису
нотаріуса недійсним і виключення майна
з акту опису та арешту.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 3
серпня 2007 року між ПАТ «Кредобанк» та
ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки.

За умовами цього договору в рахунок
забезпечення виконання зобов'язань
приватним підприємством «Катрін» за
договором кредитної лінії від 3 серпня
2007 року № 08-15-653/2007 відповідачкою ОСОБА_2
передано банку в іпотеку
двохповерховий житловий будинок по
АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що цей договір було
укладено з порушенням вимог закону,
оскільки житловий будинок є спільною
сумісною власністю позивача ОСОБА_1 та
відповідачки ОСОБА_2, і остання, у
відповідності до статті 65 СК України,
не вправі була розпоряджатися цим
будинком без його згоди.

Однак, своїх вимог належними та
допустимими доказами позивач не довів.
Навпаки, в матеріалах справи є
нотаріально засвідчена заява (а.с.171), з
якої слідує, що позивач ОСОБА_1 надав
згоду своїй жінці ОСОБА_2 на передачу
будинку по АДРЕСА_1 в іпотеку за
зобов'язаннями ПП «Катрін».

Посилання скаржника на те, що ця заява
підписана іншою особою, до уваги не
приймається, оскільки такі твердження
спростовуються висновком комісійної
судово-почеркознавчої експертизи від 2
липня 2013 року № 1868 (а.с.219-221). Зокрема, у
висновку вказано, що підпис від імені
ОСОБА_1 в заяві про згоду на укладення
договору іпотеки, виконаний самим
ОСОБА_1

При цьому, висновок експерта
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
УМВС України в Закарпатській області
від 15 грудня 2012 року № 15/392, судом першої
інстанції обґрунтовано не взято до
уваги як доказ, оскільки під час
проведення цієї експертизи було
допущено ряд порушень, в тому числі
було взято до уваги зразки підписів
станом на 2012 рік і не взято зразки
підписів станом на 2007 рік, коли договір
іпотеки було укладено.

Ухвалою місцевого суду від 21 березня 2013
року по справі було призначено
повторну судову почеркознавчу
експертизу (а.с.209-210). Цю ухвалу апелянт
не оспорив, лише вказав в апеляційній
скарзі на рішення суду, що йому
незрозуміло, на якій підставі було
призначено цю експертизу.

Експертиза від 2 липня 2013 року № 1868 є
комісійною, проведеною двома
експертами з дотриманням усіх
рекомендацій вирішення
судово-почеркознавчих діагностичних
задач та загальної методики
дослідження почерку при ідентифікації
виконавця.

За цих обставин, колегія вважає, що
висновки місцевого суду відповідають
фактичним обставинам справи,
підтверджені наявними у справі
доказами, доводи апеляційної скарги
цих висновків не спростовують, підстав
для скасування рішення місцевого суду
немає.

Враховуючи наведене, керуючись статтею
307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний суд, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Хустського районного суду від
10 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
____________

Судді
____________

____________