Ухвала

іменем україни

16 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Касьяна О.П.,
Коротуна В.М,

Попович О.В., Ступак
О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» про визнання кредитного
договору частково нікчемним, визнання
дій протиправними, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 08
квітня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 11 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
указаним позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 26 червня 2006 року між
банком та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір, згідно з яким остання отримала
у кредит 5 тис. грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, за умови сплати 36 %
річних на суму залишку заборгованості,
з кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. Проте,
взятих за цим договором зобов'язань
відповідач не виконує належним чином, у
зв'язку з чим станом на 31 січня 2012 року
утворилася заборгованість у розмірі 24
276 грн 83 коп., з яких: 7 981 грн 05 коп. -
заборгованість за кредитом; 14 663 грн 55
коп. - заборгованість за процентами за
користування кредитом; штраф
(фіксована частина) у сумі 500
грн; штраф (процентна ставка) у сумі 1 132
грн 23 коп., яку позивач просив стягнути
з відповідача.

Не погоджуючись із позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк», ОСОБА_3 звернулася до
суду з зустрічним позовом, вимоги якого
під час розгляду справи змінила та
остаточно просила визнати нікчемними
положення Умов та правил надання
банківських послуг у частині надання
права банку будь-коли змінювати
кредитний ліміт без повідомлення
клієнта (п.п. 3.2, 5.3); п. 8.6 у
частині нарахування штрафу у розмірі 500
грн + 5 % від суми позову. Крім того,
просила визнати нікчемними положення,
що містяться у Тарифах про умови
кредитування з використанням
платіжної картки: встановлену
200 % плату за несвоєчасне погашення
кредитного ліміту; пеню за несвоєчасне
погашення заборгованості; штраф за
порушення строків платежів за
будь-яким грошовим зобов'язанням у
розмірі 500 грн + 5 % від суми
заборгованості за кредитним лімітом;
визнати нікчемними зміни суми
кредитного ліміту за договором з 5 тис.
грн. до 7 981 грн 05 коп.; визнати
нікчемними зміни строку дії кредитного
договору до 31 січня 2012 року; визнати
протиправним нарахування процентів за
користування кредитом, виходячи з 72 %
річних; визнати протиправним
нарахування процентів за період з 01
липня 2006 року до 31 січня 2012 року,
виходячи з 36 % річних; визнати
протиправними дії щодо нарахування
процентів на суму, більшу ніж 5 тис. грн,
виходячи з 36 % річних.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя від
08 квітня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 11 грудня 2013 року,
первісний позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено в повному обсязі. У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати ухвалу суду апеляційної
інстанції, змінити рішення суду першої
інстанції шляхом задоволення її
зустрічного позову та відмови у
задоволенні первісного позову ПАТ КБ
«ПриватБанк», обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 26 червня 2006 року ОСОБА_3
звернулася з заявою до ПАТ КБ
«ПриватБанк», згідно з якою вона
отримала кредит у вигляді
встановленого кредитного ліміту у сумі
5 тис. грн на платіжну
картку MasterCard, на строк 24 місяці, за
умови сплати процентів за користування
кредитом у розмірі 3 % у місяць із
розрахунку 360 днів у році.

Відповідно до змісту указаної заяви
ОСОБА_3 погодилася з тим, що вона
ознайомлена і згідна з Умовами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою та
Тарифами банку, а також з тим, що заява
разом з Умовами надання банківських
послуг, Правилами користування
платіжною карткою та Тарифами банку
складає між нею і банком договір про
надання банківських послуг.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 взятих
за кредитним договором зобов'язань
утворилася заборгованість, яка станом
на 31 січня 2012 року становить 24 276 грн 83
коп., з яких: 7 981 грн 05 коп. -
заборгованість за кредитом; 14 663 грн 55
коп. - заборгованість за процентами за
користування кредитом; штраф
(фіксована частина) у сумі 500 грн;
штраф (процентна ставка) у сумі 1 132 грн 23
коп., що підтверджується наданим
представником ПАТ КБ «ПриватБанк»
розрахунком.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

У силу вимог ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Згідно з ч. 2 ст. 337 ЦПК України не може
бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи первісний позов ПАТ КБ
«ПриватБанк», суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, обґрунтовано виходив
з доведеності цього позову та
наявності правових підстав для
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості, яка
утворилася у зв'язку з невиконанням нею
взятих за кредитним договором
зобов'язань.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3, суд дійшов правильного
висновку про те, що нею не доведено
підстав для задоволення її вимог про
визнання нікчемними: положення Умов та
правил надання банківських послуг у
частині надання права банку будь-коли
змінювати кредитний ліміт без
повідомлення клієнта (п.п. 3.2, 5.3);
п. 8.6 у частині нарахування штрафу у
розмірі 500 грн + 5 % від суми позову;
положення, що містяться у Тарифах про
умови кредитування з використанням
платіжної картки: встановлену 200 % плату
за несвоєчасне погашення кредитного
ліміту; пеню за несвоєчасне погашення
заборгованості; штраф за порушення
строків платежів за будь-яким грошовим
зобов'язанням у розмірі 500 грн + 5 % від
суми заборгованості за кредитним
лімітом; зміни суми кредитного ліміту
за договором з 5 тис. грн. до 7 981 грн 05
коп.; зміни строку дії кредитного
договору до 31 січня 2012 року, а
також визнання протиправним
нарахування процентів за користування
кредитом, виходячи з 72 % річних, за
період з 01 липня 2006 року до 31
січня 2012 року, виходячи з 36 % річних,
визнання протиправними дії щодо
нарахування процентів на суму, більшу
ніж 5 тис. грн, виходячи з
36 % річних.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суди повно та
всебічно дослідили наявні у справі
докази, надали їм належну оцінку в силу
вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України,
правильно визначилися з характером
спірних правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, в результаті чого
ухвалили законні й обґрунтовані судові
рішення, які відповідають вимогам ст.
ст. 213-214, 315 ЦПК України, підстави для їх
скасування відсутні, а наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують, зводяться до
переоцінки доказів.

Зокрема, не є такими, що впливають на
правильність судових рішень, доводи
касаційної скарги про те, що строк дії
платіжної картки MasterCard - червень 2009
року, оскільки з цим позовом банк
звернувся до суду у березні 2012 року,
тобто в межах строку позовної давності.

Вищенаведене дає підстави для висновку
про те, що касаційна скарга підлягає
відхиленню, а ухвалені у справі судові
рішення - залишенню без змін, з підстав,
передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
08 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 11 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. Штелик

Судді: О.П. Касьян

В.М. Коротун

О.В. Попович

О.В. Ступак