УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ситнік О.М., суддів:
Євграфової Є.П., Касьяна О.П.,Журавель
В.І., Іваненко Ю.Г.,розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про спонукання до
укладення мирової угоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_7 на рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 19 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому просив
спонукати ОСОБА_7 до виконання мирової
угоди, що визнана ухвалою
Перечинського районного суду від 30
листопада 2011 року, стягнути з
відповідачки 12 950 доларів США, що
еквівалентно 103 470,5 грн.

На обґрунтування своїх позовних вимог
посилався на ті обставини, що 30
листопада 2011 року між сторонами
укладено мирову угоду, яка визнана
судом, за якою відповідачка
зобов'язалася виплатити позивачу
вартість 1/3 частини будинку АДРЕСА_1, що
становить 12 950 доларів США у гривневому
еквіваленті, а позивач після сплати цих
коштів зобов'язався звільнити займаний
ним будинок та передати право
власності своєї частки у будинку
відповідачці у термін два місяці з
моменту повної сплати нею коштів.

Однак відповідачка не виконала умови
укладеної мирової угоди та взяті на
себе зобов'язання, позивач просив
задовольнити позов.

23 грудня 2013 року рішенням
Перечинського районного суду
Закарпатської області у задоволенні
позову відмовлено.

19 лютого 2014 року рішенням колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської області рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нове, яким позов задоволено.
Зобов'язано відповідачку до виконання
мирової угоди, що визнана ухвалою
Перечинського районного суду
Закарпатської області від 30 листопада
2011 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь позивача 12
950 доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 112 406 грн та 1 552
грн 50 коп. судових витрат

У касаційній скарзі відповідачка
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
ухвалене згідно з законом, мотивуючи
свою вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що у
мировій угоді не встановлено строку
виконання відповідачкою зобов'язання,
а позивач не надав суду доказів, які б
свідчили про те, що він належним чином
пред'явив свою вимогу щодо його
виконання, але відповідачка її не
виконує.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
задоволення позову, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що
відповідачка зобов'язана виконати
умови мирової угоди, укладеної між
сторонами, та сплатити вартість
частини будинку, однак вона не виконує
взятих на себе зобов'язань, чим порушує
права позивача, що є підставою для
задоволення позову.

Проте погодитися з таким рішенням суду
апеляційної інстанції не можна на
таких підставах.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим з виконанням
усіх вимог цивільного судочинства,
згідно із законом, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржувані судові рішення
не відповідають.

Судами встановлено, що 30 листопада 2011
року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладено
мирову угоду, яка визнана ухвалою
Перечинського районного суду
Закарпатської області від 30 листопада
2011 року.

За умовами мирової
угоди сторони домовились: визнати
право власності на 1/3 частини будинку
АДРЕСА_1, за ОСОБА_6, а на 2/3 частини
цього будинку - за відповідачкою, яка
зобов'язалася виплатити позивачу
вартість 1/3 частини цього будинку у
грошовій одиниці України
еквівалентній 12 950 доларів США, а
позивач після виплати цієї грошової
суми зобов'язався звільнити займаний
ним будинок та передати право
власності своєї частки відповідачці у
термін два місяці з моменту повної
виплати; витрати, пов'язані з передачею
права власності частки будинку, несе
відповідачка; визнати за кожним із них
право власності по Ѕ частини земельної
ділянки, розташованої в урочищі
«Чонкаш» с. Сторожниця Ужгородського
району Закарпатської області,
розміром 0,125 га. Також сторони
зобов'язалися у подальшому не висувати
один одному претензії щодо розподілу
майна.

Відповідачка не
виконала своїх зобов'язань зі сплати
вартості частини будинку та не
виконала мирову угоду, тому позивач
звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд апеляційної
інстанції не виконав вимоги
процесуального права щодо повного та
всебічного розгляду справи, не
перевірив умови мирової угоди щодо
обов'язків сторін, строку та порядку її
виконання, не правильно визначився з
нормами матеріального права, що
регулюють ці відносини, зробив
передчасний висновок про задоволення
позову, при цьому не з'ясував, чим саме
порушені права позивача та який
порядок їх захисту визначений чинним
законодавством.

Ураховуючи, що такі порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права унеможливлюють
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, рішення суду
апеляційної інстанції потрібно
скасувати, а справу передати на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції,
як передбачено ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу
ОСОБА_7 потрібно задовольнити
частково, рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 19 лютого
2014 року скасувати, а справу направити
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити
частково, рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 19 лютого 2014
року скасувати, а справу передати на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. СитнікСудді: Є.П.
Євграфова І.В. Журавель О.П. Касьян Ю.Г.
Іваненко