Справа №784/97/14 02.07.2014 02.07.2014 02.07.2014
Провадження №22-ц/784/1772/14
Провадження №22-ц/784/1772/14
Суддя суду 1-ї інстанції -
Доповідач апеляційного
суду - Локтіонова О.В.
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:
головуючого - Галущенка О.І.,
суддів: Самчишиної Н.В., Локтіонової
із секретарем судового засідання -
відповідачки - ОСОБА_3,
представника відповідачки - ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою
на рішення Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
від 06 травня 2014 року
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, - Управління
Держземагентства в Первомайському
районі Миколаївської області, про
визнання права власності на земельну
В С Т А Н О В И Л А:
8 січня 2014 року позивач пред'явила
зазначений позов, який обґрунтувала
Відповідно до свідоцтв про право на
спадщину за законом ОСОБА_5 належить 13/20
частки житлового будинку по АДРЕСА_1. 7/20
частки вказаного будинку належить
Вказаний будинок розташований на
земельній ділянці площею 0,0608 га, яка
знаходилась у власності спадкодавців
Позивачка зазначала, що оскільки вона є
власником частки будинку, то їй на
підставі ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК
України повинна належати відповідна
частка земельної ділянки, на якій він
Бажаючи отримати в порядку спадкування
вказану частку земельної ділянки,
позивачка зверталася із відповідною
заявою до нотаріуса. Однак, їй була
надана відповідь про неможливість
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом, у зв'язку з відсутністю
оригінала державного акту на вказану
Посилаючись на вказані обставини, та на
неможливість отримання оригіналу та
дублікату державного акту, позивачка
просила визнати за нею право власності
на 13/20 частки земельної ділянки по
Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 06 травня 2014 року позов
ОСОБА_5 задоволено. Розподілено судові
витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просила його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5,
суд першої інстанції керувався тим, що
оригінали документів, що підтверджують
право власності спадкодавців на
земельну ділянку, відсутні і позивачка
не має можливості їх отримати, оскільки
в управлінні Держземагентства у
Первомайському районі Миколаївської
області їй відмовлено у видачі
дубліката державного акту на право
власності на земельну ділянку, а
державним нотаріусом відмовлено у
вчиненні нотаріальних дій - видачі
свідоцтв про право на спадщину на
вказану земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, з огляду на таке.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що житловий будинок
по АДРЕСА_1 з 17 вересня 1980 року належав
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у рівних частках.

Відповідно до фотокопії державного
акту на право приватної власності на
землю від 18.11.1993 р. та рішення виконкому
Первомайської міської ради
Миколаївської області №240 від 21.09.1993 р.
їм же належала земельна ділянка площею
0,0608 га, надана для обслуговування
вищезазначеного будинку.

17 грудня 2005 року ОСОБА_6 подарував свою
частку будинку своєму синові ОСОБА_8,
який відповідно до ст.377 ЦК України
отримав у власність і земельну ділянку,
на якій розміщена частка будинку з
належними до нього господарськими
будівлями та спорудами та на частину
земельної ділянки, яка необхідна для
його обслуговування. А це є половиною
земельної ділянки, оскільки вся
земельна ділянка була надана для
обслуговування жилого будинку (а.с.62).

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_8 помер.

Після його смерті його частку у будинку
успадкували мати - ОСОБА_7, батько -
ОСОБА_6 та дочка - позивачка по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_7 померла, а
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6

ОСОБА_5 на підставі свідоцтв про право
на спадщину за законом є спадкоємицею
13/20 частки вищевказаного житлового
будинку, які вона успадкувала після
смерті батька - ОСОБА_8, бабусі - ОСОБА_7,
та дідуся - ОСОБА_6

У жовтні 2013 року та 18 березня 2014 року
ОСОБА_5 зверталася до Першої
Первомайської державної нотаріальної
контори Миколаївської області для
отримання свідоцтв на право на
спадщину на земельну ділянку після
смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Постановою зазначеної нотаріальної
контори від 21 березня 2014 року ОСОБА_9.,
яка діяла в інтересах позивачки, було
відмовлено у видачі свідоцтв на право
на спадщину за законом на земельну
ділянку, у зв'язку з тим, що відсутні
оригінали документів, що підтверджують
право власності спадкодавців на них.

Згідно з повідомленням №746 від 21.03.2014
року управління Держземагентства у
Первомайському районі Миколаївської
області, ОСОБА_5 відмовлено у
видачі дубліката державного акту на
ім'я померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_6,
оскільки на даний час зазначене не
передбачено законодавством.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за життя мали у
власності спірну земельну ділянку,
право власності на яку підтверджено
державним актом на право власності на
землю, рішенням виконкому міської ради,
договором дарування.

Доказів того, що вказана фотокопія
державного акту, договір дарування не
відповідають дійсності, скасовані чи
визнані недійсними, матеріали
цивільної справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.131 ЗК України та ч.1
ст.1225 ЦК України громадяни України
можуть набувати у власність земельні
ділянки на підставі успадкування на
загальних підставах.

Матеріали цивільної справи містять
докази того, що позивачка є
спадкоємицею після смерті ОСОБА_8,
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та не має оригіналу
вказаного державного акту на право
приватної власності на землю, оскільки
його не було надано до нотаріальної
контори, а органом Держземагентства
відмовлено у видачі його дублікату.

Оскільки нотаріусом винесено
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальних дій, ОСОБА_5 дотрималася
вимог ч.1 ст.1297 ЦК України, то суд першої
інстанції обґрунтовано вирішив про
необхідність визнання її права, яке не
може бути визнане іншим способом.

За такого, колегія суддів не вбачає
підстав для зміни або скасування
рішення районного суду, оскільки воно є
законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Первомайського міськрайонного
суду Миколаївської області від 06
травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді