Справа № 136/1480/13-ц Провадження №
22-ц/772/2156/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Кривенко Д. Т.Категорія: 48
Доповідач: Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2014 р. м. Вінниця
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Міхасішина І.В.,
Денишенко Т.О.,

при секретарі: Куленко О.В.

за участю: апелянта ОСОБА_2

представника апелянта ОСОБА_3

відповідача: ОСОБА_4

представник відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6
на рішення Липовецького районного суду
Вінницької області від 05.06.2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про поділ спільного майна
подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

18.07.2013 року ОСОБА_2 звернулася в
Липовецький районний суд Вінницької
області з позовом до ОСОБА_4 про поділ
спільного майна подружжя.

В ході розгляду справи позивачка
неодноразово уточняла свої позовні
вимоги, виклавши їх у кінцевому
варіанті в заяві про зміну позовних
вимог від 22.05.2014 року у якій просила
розділити в натурі спільне майно
подружжя її та ОСОБА_4, що є їхньою
спільною сумісною власністю, зокрема
незавершене будівництвом
домоволодіння, господарські будівлі і
споруди та земельну ділянку, площею 0,1552
га, що розташовані в АДРЕСА_1, виділивши
по ? частки зазначеного нерухомого
майна кожному з подружжя. Визнати за
нею право власності 52/100 частин (1/2
частки)у незавершеному будівництвом
домоволодінні, з належною частиною
господарських будівель і споруд та
визнати за нею право власності на ?
частки земельної ділянки, площею 0,1552
га, з врахуванням варіанту розподілу
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, а саме :1/2 частки
ділянки, загальною площею відповідно
до часки - 776,0 м2, в т.ч.121,8 м2 під
будівлями, 374,7 м2 під городом та 279,5 м2- у
загальне користування. Залишити у
власності ОСОБА_4 право власності на
48/100 частин(1/2 частка будинку)- у
незавершеному будівництвом
домоволодінні з належною частиною
господарських будівель і споруд та ?
частки земельної ділянки, площею 0,1552 га
з врахуванням варіантів розподілу
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, а саме: ? частки
земельної ділянки, загальною площею -
776,0 м2, в т.ч. 119,2 м2- під будівлями, 377,3
м2-під городом,279,5 м2- у загальне
користування. Здійснити розподіл
судових витрат.

Рішенням Липовецького районного
суду Вінницької області від 05.06.2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені
частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності
на 1/2 (одну другу) частку земельної
ділянки (кадастровий номер
:01:003:0398), площею 0.1552 га, що
розташована по АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 в відшкодування судових витрат -
676 (шістсот сімдесят шість) грн. 76
(сімдесят шість) коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Частково не погоджуючись з
рішенням суду першої інстанції,
представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6
подала апеляційну скаргу, в якій
просить змінити рішення міського суду
в частині часткового задоволення її
позовних вимог, шляхом визнання за нею
права власності на 1/2 (одну другу)
частку земельної ділянки, площею 0.1552
га, що розташована у АДРЕСА_1, з
врахуванням варіанту розподілу
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, а саме: 1/2 частки
ділянки, загальною площею відповідно
до частки - 776,0 м2, в т.ч. 121,8 м2 - під
будівлями, 374,7 м2 - під городом та 279,5 м2 -
у загальне користування.

Залишити у власності ОСОБА_4 1/2 частки
земельної ділянки, площею 0,1552 га, що
розташована у АДРЕСА_1, з врахуванням
варіантів розподілу житлового будинку,
господарських будівель і споруд, а
саме: 1/2 частки земельної ділянки,
загальною площею - 776,0 м2 в т.ч. 119,2 м2 під
будівлями, 377,3 м2 - під городом, 279,5 м2 - у
загальне користування.

Крім того, не погоджуючись з рішенням
районного суду в частині відмови в
задоволенні позовних вимог
представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6
просила в цій частині скасувати
рішення Липовецького районного суду
Вінницької області від 05 червня 2014 року
та прийняти нове рішення, яким
відповідну частину позовних вимог
задовольнити повністю.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 309 ЦПК України передбачає
вичерпний перелік підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення.

Частина 1 статті 303 ЦПК України
передбачає, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Підставами для скасування рішення суду
першої інстанції є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та неправильне застосування
норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
04.11.2007 року виконкомом Турбівської
селищної ради Липовецького району
Вінницької області було зареєстровано
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Як убачається із Договору купівлі -
продажу серія ВКК №536809 укладеного
16.04.2008 року між ОСОБА_7 та відповідачем
у справі ОСОБА_4, останній придбав
незакінчений будівництвом будинок з
господарськими спорудами, готовністю
6%, за номером АДРЕСА_1 та земельну
ділянку площею 0,1552 га, що розташований
за вищевказаною адресою. Будівництво
будинку розпочате продавцем ОСОБА_7 на
підставі будівельного паспорта на
забудову земельної ділянки, виділеної
індивідуальному забудовнику. Вказаний
Договір купівлі - продажу був
посвідчений приватним нотаріусом
Липовецького районного нотаріального
округу Вінницької області 16.04.2008 року
та зареєстрований в реєстрі за №701.
Право власності на незавершений
будівництвом об'єкт нерухомості з
господарськими спорудами готовністю 6%,
що розташований по АДРЕСА_1 був
зареєстрований органами державної
реєстрації, за відповідачем ОСОБА_4, на
підставі Договору купівлі - продажу від
16.04.2008 року, на що вказує Реєстраційне
посвідчення видане 09.10.2008 року КП
"ВООБТІ". Відповідні зміни було внесено
й до технічної документації про
належність об'єкта нерухомості, де
прізвище власника зазначено після
переходу права власності на покупця -
ОСОБА_4 (а.с.99, 114-117 т.1).

09 грудня 2009 року на ім'я ОСОБА_4 було
видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯИ
№057743, на підставі наведеного вище
Договору купівлі - продажу земельної
ділянки реєстр №170 від 16.04.2008 року ВКК
№536809 приватним нотаріусом ОСОБА_8, який
був зареєстрований в Книзі реєстрації
державних актів на право власності на
землю за №65, площа земельної
ділянки 0,1552 га, місце розташування:
АДРЕСА_1, цільове призначення - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд. /а.с.21 т.1/.

13 травня 2013 року шлюб між сторонами
було припинено за рішенням
Липовецького районного суду
Вінницької області, яке набуло
законної сили.

Висновком експерта за результатами
проведення судової
будівельно-технічної та
земельно-технічної експертизи від
31.03.2014 року № 1748-1751/13-21 встановлена
ступінь будівельної готовності
об'єктів нерухомого майна спірного
домоволодіння, яка вірогідно становить
87 %, визначено ринкову вартість об'єкта
та надано можливі варіанти розподілу у
співвідношенні наближеному до ? та ?
частки домоволодіння та земельної
ділянки. /т.1 а.с.157-172/

Вірно надавши оцінку доказам
зібраним під час розгляду справи, суд
першої інстанції прийшов правильного
висновку, що згідно до положень ст.60,69
СК України ст. 368 ЦК України земельна
ділянка площею 0,1552 га та незакінчений
будівництвом будинок, за адресою:
АДРЕСА_1 є майном, яке спільно нажите
подружжям за кошти сімейного бюджету
та було наявним на час припинення ними
спільного ведення господарства, а
відтак є спільним сумісним майном
сторін спору.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог позивачки про розподіл в натурі
незавершеного будівництвом будинку
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачкою не були заявлені вимоги про
визнання об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя
будівництво недобудованого будинку
готовністю 87 %, яке було розпочате за
час шлюбу, та не заявлено вимоги про
визнання її власником матеріалів ,
обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва( створення
майна).

З даними висновками районного суду
колегія суддів не погоджується з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 ЦК України
об'єктами цивільних прав є речі, у тому
числі гроші та цінні папери, інше
майно, майнові права, результати робіт,
послуги, результати інтелектуальної,
творчої діяльності, інформація, а
також інші матеріальні і нематеріальні
блага.

Річчю, за положеннями ст. 179 ЦК
України є предмет матеріального
світу, щодо якого можуть виникати
цивільні права та обов'язки.

Відповідно до положень частини
першої статті 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", частини
першої статті 181 Цивільного кодексу
України об'єкт незавершеного
будівництва перестає існувати як
будівельний матеріал і набуває ознак
нерухомої речі з часу, тісного зв'язку
із землею і коли його переміщення стає
неможливим без знецінення та зміни
призначення.

Відповідно, будівельний матеріал
перестає існувати як такий з моменту,
коли його відділення від об'єкта
незавершеного будівництва неможливе
без непропорційної шкоди його
призначенню.

Поза увагою суду залишилась також та
обставина, що об'єкт незавершеного
будівництва, який є предметом спору є
об'єктом нерухомості, оскільки
відповідно до вимог ч.3 ст.331 ЦК України
відповідає такому юридичному критерію,
як реєстрації права власності на нього.
/ т.1 а.с.116/

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить висновку, що оскільки
спірний недобудований будинок з
моменту його державної реєстрації є
об'єктом нерухомості, а тому окремого
визнання його об'єктом спільної
сумісної власності законом не
вимагається.

Крім того, в порушення вимог ст.1 ЦПК
України та норм ст.3 ЦК України суд
першої інстанції не захистив права та
інтереси позивача, тим самим позбавив
її можливості повторного звернення до
суду з даними вимогами.

Враховуючи норми ст. 372 ЦК України,
ступінь готовності незакінченого
будівництвом будинку, який відповідно
до висновку експерта № 1748-1751/13-21 від
31.03.2014 року дозволяє визначити окремі
частини, що підлягають виділу та надає
технічну можливість довести до кінця
будівництво обома співвласниками,
колегія судів приходить висновку про
задоволення вимог ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя, якими є
незавершене будівництвом
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та
земельна ділянка за тією ж адресою
площею 0,1552 га.

Здійснюючи поділ незавершеного
будівництвом домоволодіння колегія
суддів обирає варіант 2 висновку
експерта від 31.03.2014 року та враховує
пояснення апелянта про те, що маючи на
утриманні малолітню дитину ОСОБА_2
потребує більшої площі у будинку. На
відміну від першого варіанту другий
варіант експертизи передбачає відступ
по вартості від частки в житловому
будинку першого співвласника на 1 554,07
грн. меншу, а також містить меншу
кількість споруд, які перебуватимуть у
спільному користуванні сторін.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991
року «Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» роз'яснено, що у спорах про
поділ будинку в натурі учасникам
спільної часткової власності на
будинок може бути виділено
відокремлену частину будинку, яка
відповідає розміру їх часток у праві
власності.

Якщо виділ технічно неможливий,
але з відхиленням від розміру часток
кожного власника, суд з урахуванням
конкретних обставин може провести його
зі зміною у зв'язку з цим ідеальних
часток і присудженням грошової
компенсації учаснику спільної
власності, частка якого зменшилась.

Колегія суддів не вважає виходом за
межі позовних вимог вирішення питання
про стягнення з позивача на користь
відповідача компенсації за відступ від
? його частки в праві власності на
домоволодіння, оскільки відповідно ст.
4 ЦПК України здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Розмір грошової компенсації
визначається за угодою сторін, а у разі
відсутності такої угоди - судом за
дійсною вартістю будинку на час
розгляду справи.( Постанова Пленуму ВСУ
№ 11 від 21.12.2007року).

Згідно ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу
майна між співвласниками право
спільної сумісної власності на нього
припиняється.

Здійснюючи розподіл незавершеного
будівництвом домоволодіння колегія
суддів приходить висновку про
допустимість та доцільність поділу
земельної ділянки відповідно до
варіанту 1,2 висновку експерта від 31.03.2014
року № 1748-1751/13-21, який є єдиним із
допустимих.

За таких обставин, рішення суду не може
залишатись в силі , оскільки в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 про поділ незавершеного
будівництвом домоволодіння та
земельної ділянки, площею 0,1552 га
постановлене з порушенням норм
матеріального права та при неповному
з»ясуванні обставин справи , а тому
підлягає скасуванню.

Зважаючи на встановлені факти, колегія
суддів приходить висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

ОСОБА_2 понесені та документально
підтверджені судові витрати при
сплаті судового збору на загальну суму
2 129 грн.38 коп. / т.1 а.с.1,т.2 а.с.121/

Витрати, пов'язані з проведенням
судової експертизи в сумі 3 672 грн.
позивачем належним доказом (
оригіналом квитанції) не доведено, а
тому в стягнення цих судових витрат
колегія суддів відмовляє,
задовольняючи таким чином вимоги
позивача частково.

На підставі ст.ст.3,177,179,181,331,368,372 ЦК
України, с60,69 СК України, керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Скасувати рішення Липовецького
районного суду Вінницької області від
05.06.2014 року.

Постановити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Розділити в натурі спільне майно
подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що є їхньою
спільною сумісною власністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
52/100 частин у незавершеному
будівництвом домоволодінні за АДРЕСА_1
з належною частиною господарських
будівель і споруд, а саме:

а) приміщення в житловому будинку:

- Сходи (позначення 1-4) площею 11,6 м2;

- Частину коридору (позначення 1-5)
площею 10,85 м2;

- Житлову кімнату (позначення 1-7)
площею 36,6 м2;

У тому числі:

- Гараж (позначення І);

- Підвал (позначення п/А).

Всього площа-59,05 м2

б) господарські будівлі:

- Частину сараю (Позначення III)
площею 18,9 м2;

Залишивши у загальному користуванні -
Огорожу( 1-4).

Визнати за ОСОБА_4 право власності на
48/100 частин у незавершеному
будівництвом домоволодінні за АДРЕСА_1
з належною частиною господарських
будівель і споруд, а саме:

а) приміщення в житловому будинку:

- Прихожу (позначення 1-1) площею 10,6
м2;

- Кухню (позначення 1-2) площею 20,8 м2;

- Ванну (позначення 1-3) площею 5,2 м2;

- Частину коридору (позначенняі-5)
площею 6,75 м2;

- Житлову кімнату ( позначення 1-6)
площею 16,1 м2;

У тому числі:

- Ганок.

Всього площа-59,45 м2

б) господарські будівлі

- Частину сараю (позначення II)
площею 24,3 м2;

- Погріб (позначення п/Б);

- Криницю (позначення 5).

Залишивши у загальному користуванні -
Огорожу( 1-4).

Схематичний розподіл незакінченого
будівництвом домоволодінням
відповідає зображенню варіанта № 2
висновку експерта № 1748-1751/13-21 від 31.03.2014
року де ОСОБА_2 визначена як другий
співвласник, а ОСОБА_4 - перший
співвласник.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
компенсацію за відступ від ? частки в
праві власності на домоволодіння в
сумі 3 724 грн.21 коп. ( три тисячі сімсот
двадцять чотири гривні 21 коп.)

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частку земельної ділянки, площею 0,1552
га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1
та виділити їй ? частки земельної
ділянки, загальною площею відповідно
до частки - 776,0 кв.м., в тому числі 121, 8
кв.м. - під будівлями, 374,7 кв. м. під
городом та 279,5 кв. м. у загальне
користування.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ?
частку земельної ділянки, площею 0,1552
га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1
та виділити йому ? частки земельної
ділянки, загальною площею відповідно
до частки - 776,0 м.2, в тому числі 119,2 кв.м
під будівлями, 377, 3 кв.м. під городом, 279, 5
кв.м. у загальне користування.

Схематичний розподіл земельної
ділянки відповідає зображенню
варіанта № 1,2 висновку експерта №
1748-1751/13-21 від 31.03.2014 року де ОСОБА_2
визначена як другий співвласник, а
ОСОБА_4 - перший співвласник.

Припинити право спільної сумісної
власності на незавершене будівництвом
домоволодіння , господарські будівлі
та споруди та земельну ділянку, площею
0,1552 га, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
витрати понесені нею при сплаті
судового збору в сумі 2 129 грн.38 коп.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Голота Л.О.

Судді:
Міхасішина І.В.

Денишенко Т.О.

/ПІДПИСИ/

З ОРИГІНАЛОМ ВІРНО: