АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/1385/2014
Головуючий в І інстанції Францішко Ю.В.
Доповідач: Фурман Т.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 20 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Фурман
Т.Г.Суддів:Пузанової Л.В. Чиркової
К.Г.При секретарі:Бараш Ю.М. за участю
прокурора

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Голопристанського
районного суду Херсонської області від
19 червня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_5, Круглоозерської
сільської ради Голопристанського
району Херсонської області про
визнання частково незаконним та
скасування рішення виконкому
Круглоозерської сільської ради
Голопристанського району Херсонської
області, визнання свідоцтва про право
власності частково недійсним та за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6
про визнання права власності на
частину у спільному майні, поділ майна
в натурі та припинення права спільної
сумісної власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2011 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5,
Круглоозерської сільської ради
Голопристанського району Херсонської
області, посилаючись на те, що в травні
2002 року між ним та колективним
виробничо-комерційним підприємством
«Побутсервіс» було укладено договір
про надання йому земельної ділянки в с.
Більшовик Голопристанського району
Херсонської області на базі відпочинку
«Каштан» на строк до 31 грудня 2004 року.

30 червня 2004 року між ним та
Круглоозерською сільською радою
Голопристанського району Херсонської
області укладено договір оренди
земельної ділянки площею 0,7354 га із
земель запасу сільської ради с.
Більшовик строком на 5 років під
розміщення бази відпочинку малої
архітектурної форми. На зазначеній
земельній ділянці ним розміщено
шістнадцять придбаних у 2002 році
збірно-щитових будиночків. 4 грудня 2006
року Круглоозерською сільською радою,
на підставі рішення № 48 від 30 серпня 2006
року про надання дозволу на оформлення
права власності на базу відпочинку,
видано свідоцтво про право власності
на нерухоме майно - базу відпочинку
«Бриз» по АДРЕСА_1, в якому в якості
співвласника без визначення часток
зазначено ОСОБА_5

Указуючи на те, що заяви про реєстрацію
свого майна на ім'я ОСОБА_5 не подавав,
заява від його імені про реєстрацію за
ним та ОСОБА_5 права власності на
нерухоме майно та його підпис в ній є
підробленими, та вважаючи свідоцтво в
частині права власності ОСОБА_5
незаконним внаслідок відсутності
правових підстав набуття нею такого
права, позивач з урахування уточнень,
просив суд поновити строк позовної
давності на звернення до суду, визнати
недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно базу
відпочинку «Бриз», видане
Круглоозерською сільською радою
Голопристанського району Херсонської
області від 4 грудня 2006 року в частині
права власності ОСОБА_5; визнати
незаконним та скасувати рішення
виконкому Круглоозерської сільської
ради №48 від 30 серпня 2006 року в частині
надання дозволу на видачу документів
про право власності на єдиний майновий
комплекс - базу відпочинку «Бриз» на
ім'я ОСОБА_5

У квітні 2011 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_6,
посилаючись на те, що їй з ОСОБА_6 на
праві спільної сумісної власності,
згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 4 грудня 2006 року
належить база відпочинку «Бриз».
Оскільки на протязі 2006-2010 років вона
разом з ОСОБА_6 спільно користувалися
базою, але у вересні 2010 року у них
виникли суперечки стосовно
використання та користування базою,
ОСОБА_5 з урахування уточнень, просила
суд визнати за нею право власності на
частину спільного майна та поділити в
натурі між нею та ОСОБА_6 це майно, а
саме базу відпочинку «Бриз»,
припинивши право спільної сумісної
власності на це майно.

Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 19 червня
2013 року поновлено ОСОБА_6 строк
позовної давності на звернення до суду.
Позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано
незаконним та скасовано рішення
виконавчого комітету Круглоозерської
сільської ради Голопристанського
району Херсонської області №48 від 30
серпня 2006 року «Про надання дозволу на
оформлення права власності на цілісний
майновий комплекс бази відпочинку» в
частині надання дозволу на оформлення
права власності на цілісний майновий
комплекс бази відпочинку «Бриз", яка
знаходиться по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5
Визнано недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно - базу
відпочинку «Бриз», видане
Круглоозерською сільською радою
Голопристанського району Херсонської
області 04.12.2006 року в частині права
власності ОСОБА_5 Вирішено питання про
розподіл судових витрат. У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове,
яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6 відмовити, а її зустрічні
позовні вимоги задовольнити,
здійснивши поділ нерухомого майна бази
- відпочинку «Бриз» у відповідності до
першого варіанту розподілу висновку
судової будівельно-технічної
експертизи №099 від 04 травня 2012 року,
пославшись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

Рішення суду першої інстанції
переглядається в апеляційному порядку
вдруге.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та із матеріалів
справи вбачається, що 30 травня 2002 року
між колективним виробничо-комерційним
підприємством «Побутсервіс» та ОСОБА_6
укладено договір про надання
останньому земельної ділянки в с.
Більшовик Голопристанського району
Херсонської області на базі відпочинку
«Каштан» строком до 31 грудня 2004 року .

Вказана земельна ділянка була
використана ОСОБА_6 для розміщення та
обладнання тимчасових будинків, які
він придбав у ОСОБА_7 згідно накладної
від 11 червня 2002 року.

Рішенням Круглоозерської сільської
ради Голопристанського району №62 від 28
лютого 2003 року ПП ОСОБА_6 надано дозвіл
на розробку проекту відведення
земельної ділянки для передачі її в
оренду під розміщення діючої бази
відпочинку малих архітектурних форм
орієнтовною площею - 0,73 га із земель
запасу рекреаційного призначення
населеного пункту Більшовик згідно
викопіювання.

Рішенням цієї ж сільської ради №152 від
19 травня 2004 року ПП ОСОБА_6 надано в
оренду земельну ділянку під розміщення
бази відпочинку малої архітектурної
форми площею 0,7354 га із земель запасу
сільської ради населеного пункту с.
Більшовик строком на 5 років.

30 червня 2004 року між Круглоозерською
сільською радою та фізичною особою
ОСОБА_6 укладено договір оренди
земельної ділянки із земель
рекреаційного призначення площею 0,7354
га строком на 5 років під розміщення
бази відпочинку малої архітектурної
форми. Зазначений договір
зареєстровано у Голопристанському
відділі Херсонської регіональної
філії Державного земельного кадастру 16
липня 2004 року. Додатковою угодою від
23.07.2009 року строк дії зазначеного
договору оренди земельної ділянки
пролонговано на 10 років.

Зазначені обставини свідчать про те, що
ОСОБА_6 одноосібно забезпечував
діяльність даного об'єкту, без участі
співвласника ОСОБА_5 ніс витрати по
його утриманню та отримував доходи від
його функціонування.

Згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, виданого 4 грудня 2006
року, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є власниками
бази відпочинку «Бриз» по АДРЕСА_1.

Підставою видачі вказаного свідоцтва
зазначене рішення виконкому
Круглоозерської сільської ради
Голопристанського району Херсонської
області №48 від 30 серпня 2006 року.

Рішення виконкому Круглоозерської
сільської ради Голопристанського
району Херсонської області №48 від 30
серпня 2006 року прийнято на підставі
заяви, поданої ПП ОСОБА_6 від 28 серпня 2006
року про визнання права власності на
цілий майновий комплекс бази
відпочинку «Бриз» за ПП ОСОБА_6 та ПП
ОСОБА_5 в рівних долях по 50%.

ОСОБА_6 заперечував подання даної заяви
до виконкому сільської ради та свій
підпис на ній.

Висновком судово-почеркознавчої
експертизи від 29 жовтня 2012 року
підтверджено, що рукописний текст
заяви до виконкому Круглоозерської
сільської ради від 28 серпня 2006 року про
визнання права власності на цілісний
майновий комплекс бази відпочинку
«Бриз» за ПП ОСОБА_6 та ПП ОСОБА_5 в
рівних долях по 50%, а також підпис від
імені ОСОБА_6 в указаній заяві виконані
не ОСОБА_6, а іншою особою.

Належними і допустимим доказами
зазначені обставини не спростовані.

Таким чином волевиявлення ОСОБА_6 на
визнання права власності на вказаний у
заяві об'єкт за ОСОБА_5 не підтверджене,
будь-які правочини з приводу
відчуження частини спірного майна між
сторонами не укладалися.

Крім того із пояснень ОСОБА_5
вбачається, що заяви про визнання чи
реєстрацію за нею права власності на
спірний об'єкт вона не подавала, на
подання даної заяви ОСОБА_6 не
уповноважувала.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не забороно законом,
зокрема із правочинів, і вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України визначено,
що правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до вимог ст. 393 ЦК
України, правовий акт органу державної
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування, який
не відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується.

Частиною 1 статті 16 ЦК України
передбачено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способи захисту
цивільних прав та інтересів визначено
частиною 2 цієї статті.

Враховуючи, що рішення виконкому
Круглоозерської сільської ради
Голопристанського району Херсонської
області №48 від 30 серпня 2006 року
прийняте на підставі заяви про
визнання права власності , в якій текст
та підписи виконані не ОСОБА_6, а іншою
особою, що свідчить про відсутність
волевиявлення власника майна на
настання наслідків зазначених у заяві,
та зважаючи на те, що ОСОБА_5 у порушення
вимог ст. 10,60 ЦПК України не надала
доказів існування передбачених
законом підстав набуття нею права
власності на частку в спірному майні та
при цьому заяви про реєстрацію за нею
права власності не подавала, колегія
суддів погоджується з висновком суду
про те, що вказане рішення не
ґрунтується на законі та підлягає
скасуванню в оскарженій частині і як
наслідок підлягає визнанню недійсним
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно в частині права
власності ОСОБА_5

Враховуючи суть заявлених вимог за
первісним позовом та положення п.4 ч.1
ст.268 ЦК України (в редакції, що діяла до
14 січня 2012 року) про те, що позовна
давність не поширюється на вимогу
власника або іншої особи про визнання
незаконним правового акта органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, яким
порушено його право власності або інше
речове право, колегія суддів вважає, що
позовна давність до спірних
правовідносин не може бути
застосована.

Оскільки позивачка за зустрічним
позовом правомірності своїх вимог не
довела, суд першої інстанції
правомірно відмовив у задоволенні
зустрічного позову.

Висновки суду підтверджені належними,
дослідженими в судовому засіданні
доказами, яким суд дав оцінку
відповідно до ЦПК України та
відповідають нормам матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини.

Інші доводи апеляційної скарги
висновки суду не спростовують і не
містять посилання на нові факти чи
засоби доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого в справі
рішення, а тому підлягають відхиленню.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і підстав для
його скасування та ухвалення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 19 червня
2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: