РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2027/13079/12

2/643/49/14

31.07.2014року Московський районний суд м.
Харкова в складі головуючого судді
Майстренко А.Н. при секретарі Постульга
О.Г., Росликовій Н.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з
позовом та просить стягнути з
відповідача на її користь 350000 гр.
передплату за договором про надання
послуг.

В подальшому позивач уточнила
позовні вимоги та просить розірвати
договір про надання послуг, укладений
між нею та відповідачем 27.01.2008 року та
просить стягнути з відповідача на її
користь 350000 гр. передплату за договором
про надання послуг.

В обґрунтування посилається на
те, що 27.01.2008р. між нею -ОСОБА_1 та ОСОБА_2
був укладений договір про надання
послуг, відповідно до умов якого
відповідач повинен був надати послуги
відповідно до умов договору, за які
отримав гроші у розмірі 350000,00грн., у
якості передплати згідно умов
договору. Строки надання послуг за
умовами договору визначені до 31.07.2012р.
До теперішнього часу послуги,
визначені договором, позивачу не
надані, про що свідчить відсутність
відповідних документів, визначених
договором, які відповідач повинен
надати позивачу.

Таким чином, на теперішній час
умови договору відповідачем не
виконано.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 Цивільного
кодексу України правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 629 ЦКУ передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦКУ
закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору,

Згідно ст. 610 ЦКУ порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частинами 1,2 ст. 612 ЦКУ
передбачено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливість виконання, що
випадково настала після прострочення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 614 ЦК
України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання
зобов'язання. Відсутність своєї вини
доводить особа, яка порушила
зобов'язання.

На підставі викладеного, позивач
просить вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав в повному
обсязі.

Відповідач та його представник
позов не визнали, пояснивши при цьому,
що договір не укладався, підпис на
договорі не належить ОСОБА_2, грошові
кошти від позивача вона не отримувала.

Суд, вислухавши сторони,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
задоволенню не підлягає по наступним
підставам.

Згідно ст.. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст.. 61 цього
Кодексу.

Як вбачається з позовних вимог, з
уточненнями ОСОБА_1, просить розірвати
договір про надання послуг, укладений
із ОСОБА_2 27.01.2008 року та стягнути з
останньої грошові кошти в розмірі 350000
гривень, на тій підставі, що між ними
27.01.2008 року був укладений договір про
надання послуг, та вона сплатила
відповідачу за даним договором 350000 гр.,
однак остання умови договору не
виконала, та добровільно не повернула
сплачені грошові кошти.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем надано в якості доказу
ксерокопія договору про надання послуг
від 27.01.2008 року, з підписами сторін
угоди, а також договір про надання
послуг від 27.01.2008 року, з підписом
ОСОБА_2

Відповідно до висновку
комплексної судово-почеркознавчої
експертизи № 3888/3927 від 03.06.2014 року,
підпис від імені ОСОБА_2 виконаний
шляхом копіювання підпису ( або
зображення підпису) з попередньою
технічною підготовкою.

Таким чином доказів, які б
підтверджували укладення між
сторонами договору про надання послуг,
та доказів, які б підтверджували про
отримання по цьому договору грошових
коштів у розмірі 350000 гр. по справі не
мається та позивачем суду не надано.

Згідно ст.. 208 ЦК України, у
письмовій формі належить вчиняти
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподаткованого
мінімуму громадян, крім правочинів,
передбачених частиною першою статті 206
цього Кодексу.

При таких обставинах позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 203,610,612,614,629,631 ЦК
України, керуючись ч. 1 ст. 88, п. 7 ч. 6 ст.
130, ч. 1, 3 ст. 151, п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору про надання послуг
та стягнення 350000 гр. відмовити.

Сплачений содовий збір звернути
на користь держави.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга в Харківський
апеляційний суд через районний суд
протягом 10 днів.

Суддя: