У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
господарчого товариства з обмеженою
відповідальністю «Олімп» про зміну
дати звільнення з роботи за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 8 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 12 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до господарчого
товариства з обмеженою
відповідальністю «Олімп», посилаючись
на те, що вона не має інформації про
існування належно оформлених наказів
про її роботу в господарчому
товаристві та відповідно не має
можливості оскаржити дату свого
звільнення з роботи, тому просила
вважати датою звільнення її з роботи -
13 червня 2012 року.

Ухвалою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 8 квітня
2014 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 12 травня 2014 року, провадження у
справі закрито з підстав, передбачених
п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, та передати
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд дійшов до правильного
висновку про те, що рішенням
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 13 вересня 2012
року, яке набрало законної сили, у
задоволенні позову ОСОБА_4 щодо зміни
дати звільнення відмовлено. Позовні
вимоги є аналогічними та розглянуті
між тими самими сторонами, про той
самий предмет, тому суд на підставі п. 2
ч. 1 ст. 205 ЦПК України закрив
провадження у даній справі.

Ураховуючи викладене та положення ч. 1
ст. 342 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити ухвали без
змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 8 квітня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 12 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта