Справа № 235/175/14-ц
Провадження № 2/235/437/14
РІШЕННЯ

IМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 березня 2014 року
м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого-судді Коваленко
В.О.,

при секретарі Лемзікова В.С.,

учасники цивільного процесу:

позивач ОСОБА_1 (не
з'явилася),

представник позивача ОСОБА_2 (не
з'явилася),

відповідач ОСОБА_3 (не
з'явився)

представник 3 особи Ляшенко
Г.В. (не з'явився)

розглянувши у відкритому
судовому засiданнi в місті
Красноармійську Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_5, третя особа Публічне
акціонерне товариство «Всеукраїнський
банк розвитку» про поділ майна
подружжя та визнання права власності,
суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_5, третя особа
Публічне акціонерне товариство
«Всеукраїнський банк розвитку» про
поділ майна подружжя та визнання права
власності і в обґрунтування своїх
вимог зазначила, що 29.07.2006 року вона з
відповідачем уклала шлюб та
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син
ОСОБА_7. Фактичні шлюбні відносини з
відповідачем припинені з 10.09.2012 року і
відповідач з цього часу мешкає окремо.
Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду від 26.10.2012 року
шлюб з відповідачем розірвано. Під час
шлюбу сторони придбали двокімнатну
квартиру вартістю 126000 грн. за особисті
кошти позивача та кредитних коштів
наданого ПАТ «Всеукраїнський Банк
Розвитку» за договором № IKIPG3.18482.001 від
08.07.2011 року, укладеному між
відповідачем та третьої особою.
Придбана квартира АДРЕСА_1 перебуває в
іпотеці на підставі договору від 08.12.2011
та договору про внесення змін до
договору іпотеки № ZXR019521.18482.002 від
23.07.2012 року. За договором купівлі -
продажу 37800 грн. було сплачено власних
коштів, а 88200 за рахунок кредитних
коштів. 37800 грн. позивачу в дарунок дав
її дід ОСОБА_8 та бабуся ОСОБА_9, які
11.02.2009 року продали свою квартиру, тобто
ці кошти є особистою власністю і не є
спільною сумісною власністю подружжя.
В рахунок погашення кредиту з 01.01.2012
року до 10.09.2012 року за рахунок спільних
коштів сплачено 9 платежів по 1600 грн., на
суму 14400 грн., відповідна частка кожного
подружжя складає по 7200 грн., тобто
частка відповідача у спільному майні
складає 5,7%. Після розірвання шлюбу
позивач разом із дитиною проживає у
даній квартирі та за свої кошти сплачує
платежі за кредитним договором №
IKIPG3.18482.001 від 08.07.2011 року за квитанціями.
За період з 01.10.2012 року по 14.01.2014 року
позивач за власні кошти сплатила 16
платежів по 1600 грн. на суму 25600 грн.
Відповідач відмовився від сплати
кредиту, відмовився від квартири,
згоден перевести борг за кредитом на
позивача. Позивач зацікавлена у
володінні, користуванні та
розпорядженні квартирою після сплати
кредиту, вже сплачує кредитні кошти на
рахунок банку, згодна на переведення
боргу за кредитом на неї. Позивач
просила суд визнати за нею право
власності на двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 42,4 кв.м.;
припинити право власності відповідача
на зазначену квартиру; стягнути з
позивача на користь відповідача
вартість частки у праві спільної
сумісної власності у спірній квартирі
у розмірі 7200 грн, яку внесено на
депозитний рахунок Красноармійського
міськрайонного суду; за погодженням з
третьою особою зобов'язати відповідача
укласти договір з позивачем про
переведення боргу за кредитним
договором № IKIPG3.18482.001 від 08.07.2011 року;
покласти на позивача обов'язок по
сплаті боргу в порядку та на умовах,
визначених кредитним договором №
IKIPG3.18482.001 від 08.07.2011 року, укладеним між
відповідачем та банком.

У судове засідання позивач та
його представник не з'явилися,
відповідач надала заяву про розгляд
справи без її участі, просила
задовольнити позовні вимоги.

У судове засідання відповідач не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи без його участі, визнав позовні
вимоги в повному обсязі.

Представник третьої особи у
судове засідання не з'явився, надав
заяву про перенесення судового
розгляду у зв'язку через зайнятість в
інших процесах, але до заяви не додано
жодного підтверджуючого документу.

Судом встановлено, що 29.07.2006 року
ОСОБА_3 одружився із ОСОБА_1, прізвище
після шлюбу ОСОБА_3 /а.с. 6/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сторін
народився син ОСОБА_7 /а.с. 7/.

8 грудня 2011 року ОСОБА_5 купив
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,1
кв.м. за 126000 грн., з яких 37800 грн. сплачено
покупцем за рахунок власних коштів, а
88200 грн. будуть сплачені за рахунок
кредитних коштів ПАТ «Всеукраїнського
Банку Розвитку», договір посвідчено
приватним нотаріусом
Красноармійського нотаріального
округу ОСОБА_11, зареєстровано у реєстрі
за № 5771 /а.с. 14 - 16/.

Відповідно кредитного договору №
IKIPG3.18482.001 від 08.07.2011 року третя особа ПАТ
«Всеукраїнський Банк Розвитку» надав
відповідачу ОСОБА_3 кредит у сумі 88200
грн. до 7 грудня 2021 року під 18% річних на
придбання житлової нерухомості за
згодою позивача ОСОБА_1. Встановлений
графік погашення кредиту /а.с. 17 - 23/.

8.12.2011 року третя особа ПАТ
«Всеукраїнський Банк Розвитку» уклала
з відповідачем ОСОБА_3 іпотечний
договір для забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором №
IKIPG3.18482.001 від 08.07.2011 року. За договором
про внесення змін до договору іпотеки
квартири від 23.07.2012 року № ZXR019521.18482.002 в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором іпотекодавець
надав в іпотеку нерухоме майно:
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 /а.с. 24 - 26/.

Позивачем надані квитанції про
сплату кредиту та виписку з рахунку у
ПАТ «ПриватБанк» із отримання
аліментів /а.с. 28 - 31/.

Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду від 26 жовтня 2012
року, яке набрало законної сили 06.11.2012
року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
розірвано. Шлюбні стосунки сторони не
підтримують з 10.09.2012 року, мешкають
окремо, спільне господарство не ведуть
/а.с. 13/.

11.02.2009 року ОСОБА_8 склав заповіт
на користь позивача ОСОБА_1 на квартиру
АДРЕСА_2 /а.с. 12/.

6.08.2011 року ОСОБА_8 продав квартиру
АДРЕСА_2 за 55000 грн. /а.с. 10 - 11/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_8
/а.с. 9/.

Дослідивши докази, надані суду,
у їх сукупності, заслухавши сторін суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

За змістом положень статей 10, 11 та 60
Цивільного процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд
розглядає справу на підставі доказів,
поданих сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі і які мають
відповідати критеріям належності та
допустимості.

Відповідно до частини 4 статті 174
Цивільного процесуального кодексу
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 60
ЦПК України обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

За правилами частини третьої статті 61
Цивільного процесуального кодексу
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 26 жовтня 2012 року, яке набрало
законної сили 06.11.2012 року, встановлено,
що сторони шлюбні стосунки не
підтримують з 10.09.2012 року, мешкають
окремо, спільне господарство не ведуть.

Згідно положень частини першої статті
60 Сімейного кодексу України та
частиною третьою статті 368 Цивільного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності і кожний
із подружжя на підставі статті 63
Сімейного кодексу України має рівні
права володіння, користування та
розпорядження цим майном. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, на підставі
частини другої статті 370 Цивільного
кодексу України та частини першої
статті 70 Сімейного кодексу України,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

У судовому засіданні встановлено і це
визнано сторонами по справі, що 37800
гривень сплачені за власні кошти
сторонами по справі при придбанні
квартири отримана позивачем в
подарунок, за період спільного
проживання з 01.012012 рок до 10.09.2012 року за
рахунок спільних коштів погашено 14400
гривень банківського кредиту на
купівлю квартири, з 01.10.2012 року по 14.01.2014
року позивачем сплачено по кредиту на
купівлю квартири 25600 гривень, тобто
частка відповідача у вартості спільної
квартири складає 5,7% (7200х100/126000).

Відповідно статті 365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду
на підставі позову інших
співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування
майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть
істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

2. Суд постановляє рішення про
припинення права особи на частку у
спільному майні за умови попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

Враховуючи частку відповідача у
вартості спільної квартири складає 5,7%,
тобто є незначною, не може бути
виділена в натурі, спільне володіння і
користування квартирою після
розлучення є неможливим, не завдасть
істотної шкоди інтересам відповідача,
оскільки він проживає не у спірній
квартирі, позивач вніс на депозит суду
7200 гривень, відповідач визнав позов у
повному обсязі, суд вважає, що позовні
вимоги позивача про визнання за нею
права власності, припинення права
власності відповідача та стягнення з
позивача на користь відповідача
вартості частки квартири АДРЕСА_1
підлягають задоволенню.

Згідно статті 520 ЦК України
боржник у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою (переведення
боргу) лише за згодою кредитора, якщо
інше не передбачено законом.

До суду не надано згоди третьої особи
ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» на
переведення боргу з відповідача на
позивача по справі, у зв'язку з чим
позовна вимога позивача про
зобов'язання відповідача укласти
договір з позивачем про переведення
боргу за кредитним договором №
IKIPG3.18482.001 від 08.07.2011 року не підлягає
задоволенню.

Відповідно статті 23 Закону України
«Про іпотеку» від 5 червня 2003 року N 898-IV
у разі переходу права власності
(права господарського відання) на
предмет іпотеки від іпотекодавця до
іншої особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою. Особа, до якої перейшло
право власності на предмет іпотеки,
набуває статус іпотекодавця і має всі
його права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існували до набуття ним
права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи, що до позивача переходить
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
яка перебуває в іпотеці третьої особи
ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку»,
суд вважає, що підлягає задоволенню
позовна вимога позивача про покладення
на неї обов'язків сплати кредиту за
кредитним договором № IKIPG3.18482.001 від
08.07.2011 року.

На підставі ст.ст. 365, 368, 370, 520 ЦК України,
60, 63, 70 Сімейного кодексу України, 60, 63, 70,
72 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88,
213 - 215, 274, 294 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя
особа Публічне акціонерне товариство
«Всеукраїнський банк розвитку» про
поділ майна подружжя та визнання права
власності задовольнити частково.

Визнати за позивачем ОСОБА_1, яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
ідентифікаційний номерНОМЕР_2, право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Припинити право власності відповідача
ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4
року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номерНОМЕР_2, на користь ОСОБА_5,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
вартість частки відповідача у спільній
сумісній власності квартири АДРЕСА_1 в
сумі 7200 (сім тисяч двісті) гривень,
внесену 28.03.2014 року на депозитний
рахунок НОМЕР_3 ТУ ДСА код 26288796 МФО 834016
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1.

Покласти на ОСОБА_1, ідентифікаційний
номерНОМЕР_2, обов'язків сплати кредиту
за кредитним договором № IKIPG3.18482.001 від
08.07.2011 року, укладеним між Публічним
акціонерним товариством
«Всеукраїнський банк розвитку» та
ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Красноармійський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
В.О. Коваленко