Справа № 310/1149/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 рокум. Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі судді
Полянчука Б.І., при секретарі Панченко
Л. І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Бердянської міської ради про
визначення часток,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом
до Бердянської міської ради про
визначення часток у праві спільної
часткової власності вказуючи, що
власниками 4/5 частин житлового будинку
по АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної
власності є вона та ОСОБА_2 на підставі
рішення Бердянського міськрайонного
суду від 15.07.1996 року, яким визнано
дійсним договір міни приватизованої
ними квартири АДРЕСА_1 на 4/5 частини
житлового будинку по АДРЕСА_2. Оскільки
вважала, що рівність часток у праві
власності при здійсненні договору міни
збереглася. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Вона бажає прийняти спадщину, але
не може її оформити, так як не визначені
частки кожного співвласника у праві
власності на 4/5 частини спірного
житлового будинку. Просила визнати, що
частки у праві спільної сумісної
власності на 4/5 частини житлового
будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
рівними і складають по 4/10 частин за
кожним.

У судове засідання позивач
не з'явилась, подала заяву про розгляд
справи в її відсутності.

Представник відповідача в
судове засідання не з'явився без
поважних причин.

З'ясувавши обставини справи
та перевіривши їх доказами, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до довідки КПзТІ
Бердянської міської ради від 24.12.2013
року власниками 4/5 часток будинку по
АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.5).

Із свідоцтва про смерть від
10.09.2001 року видно, що ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.8).

Постановою нотаріуса від
11.01.2014 року позивачу відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на частину житлового
будинку АДРЕСА_2, оскільки частка у
праві власності кожного із
співвласників не визначена (а.с.4).

Із копії рішення
Бердянського міськрайонного суду від
15.07.1996 року видно, що судом визнано
дійсним договір міни квартири АДРЕСА_1,
що належала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 4/5
частини житлового будинку по АДРЕСА_2,
що належали ОСОБА_3 (а.с.7, 12).

Відповідно до ст. 112 ЦК
України (у редакції 1963 року, яка діяла
на момент виникнення права власності
на спірну квартиру) майно може належати
на праві загальної|спільної| власності
двом або декільком громадянам.
Розрізняється загальна|спільна|
власність з|із| визначенням часток
(часткова|подовжня| власність) або без
визначення часток (сумісна|спільна|
власність)

Оскільки ст. 112 ЦК України (у
редакції 1963 року) не визначено умов, за
яких один із співвласників матиме
більшу або меншу частку в сумісній
власності, то суд вважає, що частка
кожного є рівною.

Таким чином, виходячи з
сенсу ст. 112 ЦК України (у редакції 1963
року) частки співвласників спірної 4/5
частки домоволодіння є рівними, тому
слід визначити, що частки у праві
спільної сумісної власності на 4/5
частини житлового будинку АДРЕСА_2
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рівними і складають
по 4/10 частин за кожним .

Керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК
України, ст. 112 ЦК України (у редакції 1963
року), суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати що частки ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в спільній сумісній власності
на 4/5 частини житлового будинку АДРЕСА_2
є рівними і складають по 4/10 частини за
кожним.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
рішення.

Суддя