Справа №: 272/494/14-ц
Провадження № 2/272/309/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 травня 2014 року

Андрушівський районний
суд Житомирської області в складі :

головуючого-судді : Карповець В.В.

при
секретарі : Степанчук Т. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Андрушівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно, суд

в с т а н о в и в:

позивачка звернулась до суду із
позовом в якому вказувала, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати -
ОСОБА_4, яка до дня смерті постійно
проживала в м.Миколаєві. До спадщини,
яка відкрилась після її смерті входить
житловий будинок АДРЕСА_1, земельна
ділянка для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею 0,25 га та земельна ділянка для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,05 га. Позивачка в
шестимісячний строк подала заяву про
прийняття спадщини , а відповідачі
заяву про відмову від спадщини. Але
вона оформити свої спадкові права не
може через те, що до нотаріальної
контори їй потрібно подати документи ,
які підтверджують право власності на
майно за спадкодавцем , чого зробити не
можливо. Такими причинами є те, що її
мати після укладення договору
дарування будинку та земельних
ділянок відповідно до вимог
земельного законодавства, що діяло в
2004 році мала виготовити на своє ім.»я
нові державні акти про право
власності на земельні ділянки, чого
вона не зробила. А тому, відповідно до
даних держземагенства земельні
ділянки, до цього часу рахуються за
ОСОБА_5. Наступною причиною є те, що при
укладенні договору дарування від 17.08.2004
року нотаріусом, ОСОБА_6 було допущено
помилку в написанні прізвищі матері, а
саме замість «ОСОБА_4» було зазначено
«ОСОБА_4». Відповідно до даних КП
Бердичівське МБТІ будинок рахується
за ОСОБА_4. У зв»язку із виявленням
помилки , мати звернулась до
Заводського районного суду м.
Миколаєва із заявою про встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу. 18.12.2012 року вище зазначений
суд виніс рішення, яким задовольнив
позовні вимоги. Після набрання
рішенням суду законної сили мати
хотіла внести зміни до реєстру у КП
Бердичівське МБТІ. Враховуючи
викладене позивачка просить визнати за
нею право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 та на земельні ділянки:
0,25 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
0,05 га. для ведення особистого
селянського господарства, як на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивачка в судове засідання не
з»явилась, оскільки надіслала заяву
про розгляд справи у її відсутність,
позовні вимоги підтримує, не заперечує,
щодо задоволення позову.

Відповідачі в судове засідання не
з»явились, оскільки надіслали заяви
про розгляд справи у їх відсутність,
позовні вимоги визнають, не
заперечують, щодо задоволення позову.

Оцінивши зібрані по справі докази,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку. Як
вбачається з матеріалів справи, а саме
із свідоцтва про смерть , що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4 (а.с.20.)
Договором дарування житлового будинку
та земельної ділянки, підтверджується
те, що ОСОБА_5 добровільно подарувала
ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1 та
земельні ділянки: 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та 0,05 га. для
ведення особистого селянського
господарства, але в договорі не вірно
зазначене прізвище обдарованої, а саме:
не «ОСОБА_4» а «ОСОБА_4» (а.с.21)Рішенням
Заводського районного суду
м.Миколаїва від 18.12.2012 року було
встановлено факт належності
правовстановлюючих документів ОСОБА_4,
а саме: договору дарування від 17.08.2004
року , який посвідчений приватним
нотаріусом Андрушівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 (а.с.23)
Довідкою, яка видана Бердичівським
міжміським бюро технічної
інвентаризації підтверджує те, що
будинок АДРЕСА_1,на підставі договору
дарування від 17.08.2004 року №634 ,
рахується за ОСОБА_4 (а.с.25).

Відповідно до ст.1218 Цивільного
кодексу України до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини не припинились
внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власно не встановлена судом.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що даний позов є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню в межах заявлених позовних
вимог.

Керуючись ст. ст.328, 1218,1268 Цивільного
кодексу України, Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року №7 „Про судову практику у справах
про спадкування», ст.ст.10, 57, 60, 61, 64, 88, 208,
209, 212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (і.к.НОМЕР_1 )право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
та на земельні ділянки: 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та 0,05 га. для
ведення особистого селянського
господарства, які розташовані за
адресою:АДРЕСА_1, як на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом

Суддя:В. В. Карповець