Справа № 296/4058/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"06" березня 2014 р.
м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого - судді Галасюка Р.А.,

при секретарі Могилевець В.С.

за участю прокурора Руденко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа орган опіки та піклування
Житомирської міської ради про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,-

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа орган опіки та
піклування Житомирської міської ради
та просить позбавити ОСОБА_2, 1983 року
народження батьківських прав відносно
малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути з останнього
на її користь аліменти на утримання
сина - ОСОБА_4, в розмірі 1/4 частини усіх
видів його заробітку щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму, а також
стягнути з відповідача понесені судові
витрати.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що в 2004 році вона уклала шлюб
з ОСОБА_2 За час спільного проживання
народилися діти: син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та син - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3. 10.07.2009 року шлюб між
сторонами розірвано. Відповідно до
рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 11.11.2010 року з
відповідача стягуються аліменти у
розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно
лише на утримання сина ОСОБА_3.

Відповідач повністю самоусунувся від
виховання та утримання дітей, не
цікавиться їх навчанням, здоров'ям і
розвитком. Тому позивач просить
позбавити ОСОБА_2 батьківських прав та
стягнути аліменти на утримання сина
ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів
її заробітку (доходу) щомісячно.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача позов підтримали
з підстав, викладених у позовній заяві.

Позивач пояснила, що не тільки не
забороняла відповідачеві після
розірвання шлюбу зустрічатися з
дітьми, а навпаки неодноразово
особисто просила його знайти з дітьми
спільну мову та спілкуватися з ними.
Однак, відповідач ухиляється від
виконання батьківських обов'язків, з
часу їх народження не брав жодної
участі у їх вихованні та їх утриманні.
Не заперечує проти заочного розгляду
справи.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Згідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК
України був повідомлений про час і
місце розгляду справи за адресою
проживання, зареєстрованою у
встановленому законом порядку.

Представник виконавчого комітету
Житомирської міської ради як органу
опіки та піклування у судовому
засіданні надав висновок щодо
доцільності позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2 та просить в інтересах
дітей, позов задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні пояснив,
що є достатньо підстав для задоволення
позову та позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2

Допитані у судовому засіданні свідки
підтвердили, що відповідач не виховує
та не утримує дітей, діти проживають з
позивачкою.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
представника позивача, свідків,
висновок третьої особи, прокурора,
дослідивши матеріали справи, оцінюючи
в сукупності зібрані по справі докази,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є
батьком малолітніх дітей: - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1,
виданого 18.05.2005 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Житомирського міського управління
юстиції (а.с.6) та сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_2,
виданого 20.10.2009 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Житомирського міського управління
(а.с.7).

Шлюб між сторонами розірвано, згідно
рішення Корольовського районного суду
м.Житомира суду від 11.11.2010 року з
відповідача стягуються на користь
позивачки аліменти на утримання сина
ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку відповідача щомісячно (а.с.9).

Згідно висновку виконавчого комітету
Житомирської міської ради як органу
опіки та піклування щодо доцільності
позбавлення батьківських прав
відповідача батько у вихованні дітей
участі не бере, фізичним розвитком,
навчанням, здоров'ям не цікавиться, за
місцем проживання не відвідує,
матеріально не забезпечує.

Згідно ст.150 Сімейного Кодексу України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про
охорону дитинства" встановлено, що на
батьків покладається відповідальність
за виховання, навчання і розвиток
дитини.

Відповідно до положень положеньст.164
Сімейного Кодексу України мати, батько
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він: не
забрали дитину з пологового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

Згідно ст.3 Конвенції про права дитини в
усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до пунктів 15,16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3
від 30.03.2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо,
так і в сукупності, можна розцінювати
як ухилення від виховання дитини лише
за умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, висновок органу
опіки та піклування, прокурора щодо
доцільності позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2, а також те, що відповідач
не піклується про фізичний і духовний
розвиток дітей, їх навчання; не
забезпечує дітей харчуванням,
медичним доглядом, лікуванням; не
спілкується з дітьми в обсязі,
необхідному для їх нормального
самоусвідомлення та не виявляє
інтересу до їх внутрішнього світу;
свідомо нехтує своїми батьківськими
обов'язками, а тому позовна вимога про
позбавлення відповідача батьківських
прав та стягнення аліментів на
утримання сина - ОСОБА_4 підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.ст.182, 184 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Таким чином, оскільки відповідач не
бере участі в утриманні дітей, тому він
зобов'язаний сплачувати на утримання
малолітньої дитини аліменти на користь
позивача.

При визначені розміру аліментів,
беручи до уваги необхідність
врегулювання виниклих між сторонами
аліментних правовідносин на принципах
справедливості, сумлінності і
розумності, рівності батьків щодо
обов'язку по утриманню дитини,
враховуючи матеріальне становище
сторін, розмір прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, а також
те, що малолітня дитина знаходяться на
утриманні позивача, відповідач має
нерегулярний, мінливий дохід, є особою
працездатного віку, тому суд приходить
до висновку, що позовна вимога про
стягнення аліментів на утримання
дитини підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені ним і
документально підтверджені судові
витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 15, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст.150, 164, 165 182, 184, 191 Сімейного
Кодексу України, ст.3 Конвенції про
права дитини від 20.11.1989 року, п.п.15, 16
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 3 від 30.03.2007 року "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав", суд,-

В И Р І Ш
И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, 1983 року народження,
проживаючого в м.Житомирі за адресою:
АДРЕСА_1, батьківських прав відносно
малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений судовий збір в розмірі 114 грн.
70 коп.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
аліменти на утримання малолітнього
сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 з
усіх видів його заробітку щомісячно,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
дитини відповідного віку, починаючи з
30.04.2013 року до досягнення повноліття
дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 229
грн.40 коп. на підставі Закону України
«Про судовий збір».

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового
збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про
судовий збір».

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах місячного платежу підлягає до
негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м. Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участьучасть у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
Корольовським районним судом м.
Житомира за письмовою заявою, яка може
бути подана відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання ним копії
рішення.

Головуючий суддя
Р. А. Галасюк