Номер провадження: 22-ц/785/6276/14
Головуючий у першій інстанції Матяш
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого: Артеменка І.А.,

суддів: Суворова В.О.,

Сегеди С.М.,

при секретарі: Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 10 квітня 2013 року по справі за
клопотанням Акціонерного товариства
«Фламінго-96» про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду від 17 травня 2006 року та
додаткового рішення іноземного суду
від 02.10.2012 року по справі за позовом
Акціонерного товариства «Фламінго-96»
до ОСОБА_3 про визнання недійсним
контракту оренди майнового комплексу
№ 106 від 12.04.2000 року та визнання
недійсним листа № 01-552 від 02.10.2000 року
генерального директора Акціонерного
товариства «Фламінго-96»,-

встановила:

У березні 2013 року АТ «Фламінго - 96»
звернулося до суду з клопотанням про
надання дозволу на примусове виконання
на території України рішення
Економічного окружного суду
Республіки Молдова від 17.05.2006 року по
справі № 2е-400/06 та додаткового рішення
суду м. Белць від 02.10.2012 року № 2е-540/2012,
посилаючись на те, що рішенням
Економічного окружного суду
Республіки Молдова від 17.05.2006 року по
справі № 2е-400/06 було задоволено позов
АТ «Фламінго-96» до ОСОБА_3 про визнання
недійсним контракту оренди майнового
комплексу № 106 від 12.04.2000 року та
визнання недійсним листа № 01-552 від
02.10.2000 року генерального директора АТ
«Фламінго-96».

Додатковим рішення суду м. Белць від
02.10.2012 року до рішення Окружного
Економічного суду № 2е-400/06 від 17.05.2006
року було задоволено заяву АТ
«Фламінго-96» та перераховано в п. 4
рішення перелік нерухомого та рухомого
майна АТ «Фламінго-96», яке повинно бути
передано громадянкою ОСОБА_3.

Так як ОСОБА_3 проживає у АДРЕСА_1, то для
його виконання необхідно отримати
дозвіл суду.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 10 квітня 2013 року клопотання АТ
«Фламінго-96» про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду задоволене.

Визнаний та наданий дозвіл на
примусове виконання рішення
Економічного окружного суду
Республіки Молдова від 17.05.2006 року по
справі № 2е-400/06 та додаткового рішення
суду м. Белць від 02.10.2012 року № 2е-540/2012
про визнання анульованим контракту про
оренду нерухомого та рухомого майна,
які є частиною майнового комплексу
позивача, частини бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованої в м.
Затока, Білгород-Дністровського
району, який належить АТ «Фламінго-96»,
укладений між директором АТ
«Фламінго-96» та ОСОБА_3 12.04.2000 року
строком на 25 років з припиненням його
дії на майбутнє; про визнання
анульованим листа генерального
директора АТ «Фламінго-96» № 01-552 від
02.10.2000 року, яким надано згоду ОСОБА_3 на
реєстрацію оренди земельної ділянки,
на якій розташовано майновий комплекс
АТ «Фламінго-96», частина бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2» в м. Затока,
Білгород-Дністровського району, для
укладання контракту на оренду строком
на 25 років; про зобов'язання громадянки
ОСОБА_3 передати рухоме і нерухоме
майно АТ «Фламінго-96», яке знаходиться
на території бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованої в с.м.т.
Затока, Білгород-Дністровський район
до АТ «Фламінго-96» в процесі
неспроможності.

На ухвалу суду ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 10 липня 2013 року ухвалу
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 10 квітня 2013 року скасовано та у
задоволенні клопотання Акціонерного
товариства «Фламінго-96» відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду
представник, АТ «Фламінго-96» оскаржив
її у касаційному порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 23 квітня 2014 року
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 10 липня 2013 року скасовано,
та справу направлено на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції. При
цьому суд касаційної інстанції
зазначив, що у випадку наявності
обставин, що є підставою для відмови у
задоволенні клопотання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду суд повинен навести
правові підстави для такої відмови, що
передбачені Конвенцією, чого
апеляційним судом зроблено не було.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст ухвали, яка оскаржена,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
ухвали, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги
частково з наступних підстав.

За правилами ч. 2 п. 2 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд має право скасувати
ухвалу і постановити нову ухвалу.

Задовольняючи клопотання АТ
«Фламінго-96» про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду на території України,
суд першої інстанції виходив з того, що
відсутні правові підстави для відмови
у задоволенні клопотання про примусове
виконання рішення іноземного суду, що
передбачені ЦПК України та Конвенцією
«Про правову допомогу і правові
відносини у цивільних, сімейних і
кримінальних справах» від 22 січня 1993
року, що була ратифікована Верховною
Радою України та набула чинності для
України 14 квітня 1995 року.

Але колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Так, матеріалами справи встановлено, що
рішенням Економічного окружного суду
Республіки Молдова від 17.05.2006 року по
справі № 2е-400/06 визнано анульованим
лист генерального директора АТ
«Фламінго-96» та контракт про оренду
нерухомого та рухомого майна, яке є
частиною майнового комплексу позивача,
частини бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
розташованої в смт. Затока,
Білгород-Дністровського району.

Додатковим рішення суду м. Белць від
02.10.2012 року № 2е-540/2012 було задоволено
заяву АТ «Фламінго-96» про прийняття
додаткового рішення до рішення
Окружного Економічного суду № 2е-400/06
від 17.05.2006 року шляхом перерахування в
п. 4 рішення переліку нерухомого та
рухомого майна АТ «Фламінго-96», яке
повинно бути передано громадянкою
ОСОБА_3. Доповнено рішення Окружного
Економічного суду № 2е-400/06 від 17.05.2006
року.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п. 16 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року
«Про практику розгляду судами
клопотань про визнання й виконання
рішень іноземних судів та арбітражів і
про скасування рішень, постановлених у
порядку міжнародного комерційного
арбітражу на території України» суд
вирішує клопотання про визнання й
виконання рішення іноземного суду
(арбітражу) мотивованою ухвалою. У
мотивувальній частині ухвали мають
бути наведені встановлені судом
обставини, які відповідно до
міжнародного договору є підставою для
визнання і надання дозволу на
виконання рішення або для відмови в
цьому (щодо правомочності суду,
набрання рішенням законної сили,
повідомлення належним чином і
своєчасно боржника, який не брав участі
у процесі, про час і місце розгляду
справи, наявності або відсутності
інших умов, від яких залежать наслідки
вирішення клопотання), мотиви, з яких
суд відхиляє доводи боржника про
наявність обставин, що виключають
можливість дати згоду на примусове
виконання рішення на території
України, а також повну назву
міжнародного договору й законодавчого
акту України (із посиланням на їх
статті, частини, пункти тощо), якими
керувався суд, постановляючи ухвалу.

Згідно зі ст. 390 ЦПК України рішення
іноземного суду (суду іноземної
держави; інших компетентних органів
іноземних держав, до компетенції яких
належить розгляд цивільних чи
господарських справ; іноземних чи
міжнародних арбітражів) визнаються та
виконуються в Україні, якщо їх визнання
та виконання передбачено міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України,
або за принципом взаємності.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Конвенції
клопотання про визнання і дозвіл
примусового виконання рішень,
передбачених у статті 51, розглядаються
судами Договірної Сторони, на
території якої повинне бути здійснене
примусове виконання.

Відповідно до частини 2 вказаної статті
суд, що розглядає клопотання про
визнання і дозвіл примусового
виконання рішення, обмежується
встановленням того, що умови,
передбачені цією Конвенцією,
дотримані. У випадку, якщо умови
дотримані, суд виносить рішення про
примусове виконання.

При цьому, згідно із ст. 55 Конвенції у
визнанні передбачених статтею 52 рішень
і у видачі дозволу на примусове
виконання може бути відмовлено у
випадках, якщо:

- відповідно до законодавства
Договірної Сторони, на території якої
винесене рішення, воно не набуло
законної сили або не підлягає
виконанню, за винятком випадків, коли
рішення підлягає виконанню до набуття
законної сили;

- відповідач не прийняв участі в
процесі внаслідок того, що йому або
його уповноваженому не був вчасно і
належно вручений виклик до суду;

- у справі між тими ж сторонами, про
той же предмет і по тій же підставі на
території Договірної Сторони, де
повинно бути визнане і виконане
рішення, було вже раніше винесене
рішення, що вступило в законну силу, або
мається визнане рішення суду третьої
держави, або якщо установою цієї
Договірної Сторони було раніше
порушено провадження по даній справі;

- відповідно до положень цієї
Конвенції, а у випадках, не
передбачених нею, відповідно до
законодавства Договірної Сторони, на
території якої рішення повинно бути
визнане і виконане, справа відноситься
до виняткової компетенції її установи;

- відсутній документ, що
підтверджує угоду сторін у справі
договірної підсудності;

- минув термін давності
примусового виконання, передбачений
законодавством Договірної Сторони, суд
якої виконує доручення.

Статтею 32 Договору між Україною і
Республікою Молдова про правову
допомогу та правові відносини у
цивільних та кримінальних справах
(який ратифіковано 10.11.94 року)
передбачено, що правові відносини, які
стосуються нерухомого майна,
визначаються законодавством
Договірної сторони, на території якої
знаходиться нерухоме майно.
Компетентними є установи цієї ж
Договірної Сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 зазначеного
Договору передбачено, що зобов'язання
які виникають з договірних відносин,
визначаються законодавством тієї
Договірної Сторони, на території якої
була укладена угода, хіба що учасники
договірних відносин підпорядкують ці
відносини вибраному ними
законодавству.

У частині 2 ст. 33 Договору зазначено, що
у справах, зазначених в пункті 1,
компетентним є суд тієї Договірної
Сторони, на території якої має місце
проживання або юридичну адресу
відповідач. Компетентним є також суд
тієї Договірної Сторони, на території
якої має місце проживання або юридичну
адресу позивач, якщо на цій території
знаходиться предмет спору або майно
відповідача.

З договору оренди земельної ділянки
від 16 лютого 2001 року вбачається, що
Затоківська селищна рада передала
приватному підприємцю ОСОБА_3 в
тимчасове довгострокове користування
на умовах оренди терміном на двадцять
п'ять років під розміщення бази
відпочинку земельну ділянку площею 0,372
га, розташовану в Сонячному курортному
районі смт. Затока (а.с.46-48).

Згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 02.07.2010 року та
витягу про його реєстрацію від 07.07.2010
року ОСОБА_3 є власником будинку
відпочинку бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1», душових-туалетів з
допоміжними приміщеннями,
розташованих за адресою: АДРЕСА_2, на
орендованій земельній ділянці (а.с.86-87).

Відповідно до рішення Економічного
окружного суду Республіки Молдова від
17.05.2006 року по справі № 2е-400/06 та
додаткового рішення суду м. Белць від
02.10.2012 року № 2е-540/2012 визнано
анульованим контракт про оренду
нерухомого та рухомого майна, якій є
частиною майнового комплексу позивача,
частини бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
розташованої в м. Затока,
Білгород-Дністровського району, який
належить АТ «Фламінго-96», укладений між
директором АТ «Фламінго-96» та ОСОБА_3
12.04.2000 року строком на 25 років з
припиненням його дії на майбутнє;
визнано анульованим листа
генерального директора АТ «Фламінго-96»
№ 01-552 від 02.10.2000 року, яким надано згоду
ОСОБА_3 на реєстрацію оренди земельної
ділянки, на якій розташовано майновий
комплекс АТ «Фламінго-96», частина бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2» в м. Затока,
Білгород-Дністровського району, для
укладання контракту на оренду строком
на 25 років; зобов'язано громадянку
ОСОБА_3 передати рухоме і нерухоме
майно АТ «Фламінго-96», яке знаходиться
на території бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованої в с.м.т.
Затока, Білгород-Дністровський район
до АТ «Фламінго-96» в процесі
неспроможності.

Колегія суддів звертає увагу, що судом
першої інстанції, не прийнято до уваги,
що рішенням іноземного суду було
вирішено питання про нерухоме майно,
яке знаходиться на території України,
на території бази відпочинку, яка
належить на праві власності ОСОБА_3, та
спірні питання підлягають вирішенню
судом саме України.

Крім того, спірне майно знаходиться на
земельній ділянці, яка належить до
комунальної власності, та при розгляді
справи у суді Республіки Молдова не
залучено Затоківську селищну раду
Білгород-Дністровського району
Одеської області до участі у справі.

Задовольняючи клопотання АТ
«Фламінго», суд першої інстанції на
зазначені обставини уваги не звернув,
що призвело до постановлення
незаконної ухвали, яка підлягає
скасуванню.

Прохання апелянта щодо закриття
провадження по справі задоволенню не
підлягає, оскільки діючим
законодавством передбачено або
надання дозволу або відмова в наданні
дозволу на примусове виконання рішення
суду.

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_3 підлягає частковому
задоволенню, а ухвала суду скасуванню з
постановленням нової ухвали про
відмову у задоволенні клопотання АТ
«Фламінго-96», оскільки відповідно до п.
«г» ст. 55 Конвенцією «Про правову
допомогу і правові відносини у
цивільних, сімейних і кримінальних
справах» від 22 січня 1993 року, що була
ратифікована Верховною Радою України
та набула чинності для України 14 квітня
1995 року, справа відноситься до
виняткової компетенції установ (суду)
Договірної Сторони - України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 10 квітня 2013 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою
відмовити Акціонерному товариству
«Фламінго-96» у задоволенні клопотання
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду від
17 травня 2006 року та додаткового рішення
іноземного суду від 02.10.2012 року по
справі за позовом Акціонерного
товариства «Фламінго-96» до ОСОБА_3 про
визнання недійсним контракту оренди
майнового комплексу № 106 від 12.04.2000 року
та визнання недійсним листа № 01-552 від
02.10.2000 року генерального директора
Акціонерного товариства «Фламінго-96».

Ухвала колегії суддів набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

С.М. Сегеда

В.О. Суворов