АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 607/3517/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Братасюк В.М. Провадження №
22-ц/789/840/14 Доповідач - Міщій
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів: Ткач З. Є., Бершадська Г. В.,

при секретарі: Фащевська М.М.

з участю: апелянта ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 12.06.2014 р. за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів для
утримання колишньої дружини,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 р. ОСОБА_1 звернулась в суд із
вказаним позовом, посилаючись на те, що
після розірвання шлюбу вона важко
захворіла, перебуває на диспансерному
обліку за місцем проживання, втратила
роботу і стала на облік, як безробітна у
Тернопільському МРЦЗ, тому потребує
матеріальної допомоги від бувшого
чоловіка.

Крім того, позивачка вказала, що в неї
на утриманні є двоє дітей, батьком яких
є відповідач, також вона надає
матеріальну допомогу свому батьові та
тітці, тому враховуючи важке
матеріальне становище просила
стягнути із ОСОБА_2 аліменти на її
утримання в розмірі 1/3 частини його
доходів.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 12.06.2014 р. в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів в розмірі 1/3 частини всіх
доходів, щомісячно, починаючи з 20.02.2013 р.
- відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, посилаючись на те, що
рішення є незаконним.

Апелянт вказала, що суд не врахував
погіршення стану її здоров'я, яке
сталось внаслідок неправомірних дій
відповідача та членів його родини
(вирок Тернопільського міськрайонного
суду Тернопільської області від 18.12.2013
р.).

Апелянт також зазначила, що суд при
розгляді справи не врахував її
матеріальне становище, те, що вона сама
утримує двох дітей, понесла витрати на
проведення ремонтних робіт у квартирі.

Апеляційна скарга до задоволення не
підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що позивачка є
працездатною, має можливість
працювати, не досягла пенсійного віку,
здобула вищу освіту, тому підстави для
стягнення утримання з бувшого подружжя
в користь ОСОБА_1 відповідно до ст. 76 СК
України відсутні.

З таким висновком суду слід погодитись,
оскільки він відповідає вимогам
закону, грунтується на матеріалах
справи.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який розірваний рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
від 19.02.2013 р.

За час спільного проживання у сторін
народилися двоє дітей - сини ОСОБА_3, 1996
р. н. та ОСОБА_4, 2003 р. н.

Позивачка з 15.01.2014 р. перебуває на
обліку, як безробітна і отримує
державну допомогу в Тернопільському
МРЦС, що стверджується довідкою за № 145
від 22.01.2014 р. (а.с. 19).

Відповідач проживає окремо від
позивачки та працює в Управлінні
фізичної культури та спорту
Тернопільської ОДА на посаді головного
спеціаліста.

Відповідно до ст. 76 СК України
розірвання шлюбу не припиняє права
особи на утримання, яке виникло у неї за
час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа
має право на утримання, якщо вона стала
непрацездатною до розірвання шлюбу або
протягом одного року від дня
розірвання шлюбу і потребує
матеріальної допомоги і якщо її
колишній чоловік, колишня дружина може
надавати матеріальну допомогу. Особа
має право на утримання і тоді, коли вона
стала інвалідом після спливу одного
року від дня розірвання шлюбу, якщо її
інвалідність була результатом
протиправної поведінки щодо неї
колишнього чоловіка, колишньої дружини
під час шлюбу. Якщо на момент
розірвання шлюбу жінці, чоловікові до
досягнення встановленого законом
пенсійного віку залишилося не більш як
п'ять років, вона, він матимуть право на
утримання після досягнення цього
пенсійного віку, за умови, що у шлюбі
вони спільно проживали не менш як
десять років. Якщо у зв'язку з
вихованням дитини, веденням домашнього
господарства, піклуванням про членів
сім'ї, хворобою або іншими обставинами,
що мають істотне значення, один із
подружжя не мав можливості одержати
освіту, працювати, зайняти відповідну
посаду, він має право на утримання у
зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо
є працездатним, за умови, що потребує
матеріальної допомоги і що колишній
чоловік, колишня дружина може надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання у цьому випадку триває
протягом трьох років від дня
розірвання шлюбу.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 -
ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто не досягла
пенсійного віку, в судовому засіданні
пояснила, що отримала вищу освіту, є
працездатною, в даний час перебуває на
обліку як безробітна, та шукає роботу.

Позивачка працювала на посаді
викладача кафедри психологічних та
педагогічних дисциплін ТНЕУ, з якої
була звільнена у зв'язку з закінченням
трудового договору 31.08.2013 р.

Тобто, при вказаних обставинах
відсутні підстави для стягнення
аліментів з відповідача в користь
позивачки як бувшого подружжя.

Доводи апеляційної скарги не містять
посилань на обставини, з якими закон
пов'язує виникнення права на утримання
після розірвання шлюбу.

Зокрема, ОСОБА_1, як працездатна особа,
не посилається на те, що вона втратила
роботу і в даний час не працює та
потребує матеріальної допомоги саме у
зв'язку з вихованням дітей, веденням
домашнього господарства, піклуванням
про членів сім'ї, хворобою або іншими
обставинами, що мають істотне значення.

З цього приводу ОСОБА_2 пояснив під час
розгляду справи в апеляційному суді
про те, що ОСОБА_1 звільнена з роботи у
зв'язку із закінченням строку дії
трудового договору.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що підстав для її задоволення
та скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308,313, 314 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 12 червня 2014 р. - залишити без
змін

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області О.Я. Міщій