Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №281/223/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
Бичківська Катерина Григорівна
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Миніч Т.І.,

суддів:
Трояновської Г.С.,

Павицької
Т.М.,

при секретарі судового

засідання
Камінній М.О.,

з участю позивача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу судді Лугинського районного
суду від 24 квітня 2014 року

за матеріалами позовної заяви ОСОБА_3
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Інвест Лугини»
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, зобов'язання
виплатити матеріальну та моральну
компенсацію за самоуправне
користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом. Просив усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою та зобов'язати виплатити
матеріальну і моральну компенсацію за
самоуправне користування земельною
ділянкою. В обґрунтування позовних
вимог зазначав, що відповідач
самовільно захопив його земельну
ділянку, внаслідок чого йому заподіяні
збитки, а саме: упущена вигода в сумі 37
356,75 грн., моральна шкода в сумі 20 000 грн.

Ухвалою судді Лугинського
районного суду від 24 квітня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агро
Інвест Лугини» про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та
зобов'язання виплатити матеріальну та
моральну компенсацію за самоуправне
користування земельною ділянкою -
визнано неподаною та повернуто
позивачеві.

У поданій через свого
представника апеляційній скарзі
ОСОБА_3 просить зазначену ухвалу
скасувати та постановити нову, якою
справу направити до суду першої
інстанції для продовження її розгляду.
На думку апелянта, ухвала суду першої
інстанції необґрунтована та
постановлена з неправильним
застосуванням норм процесуального
права.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою судді Лугинського районного
суду від 11 квітня 2014 року позовну заяву
ОСОБА_3 залишено без руху у зв'язку з
невідповідністю її вимогам закону. При
цьому суд виходив з того, що позивачем
не сплачено судовий збір.

Проте, з такими висновками погодитись
в повній мірі неможливо, оскільки вони
зроблені передчасно.

Так, на підтвердження сплати
судового збору до позовної заяви
позивачем додано квитанції №3/3 від
28.02.2014 року та №3/4 від 28.02.2014 року про
сплату судового збору, відповідно, у
розмірі 243,60 грн. та 573,60.

Залишаючи без руху, а в подальшому
визнаючи неподаною позовну заяву, суд
виходив з того, що зазначений судовий
збір сплачувався по справі №281/142/14 та
ухвалою суду від 31.03.2014 року був
повернутий.

Проте, судом не враховано, що
відповідно до ч.4 ст.6 Закону України
„Про судовий збір" за повторно подані
позови, що раніше залишені без
розгляду, судовий збір сплачується на
загальних підставах. У разі якщо сума
судового збору підлягала поверненню у
зв"язку із залишенням позову без
розгляду, але не була повернута, до
повторно поданого позову додається
первісний документ про сплату судового
збору.

Тому, за наявності сумнівів у тому,
було, чи не було здійснено таке
повернення, суд мав право витребувати у
позивача належні докази, зокрема,
довідку органу Державної
казначейської служби України про те, що
сума судового збору позивачеві з
Державного бюджету України не
поверталася.

Про це суд міг зазначити і в ухвалі
про залишення позову без руху.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що позивачем подані
оригінали квитанцій, що свідчить про
невиконання ухвали про повернення
судового збору.

Крім того, обраховуючи розмір
судового збору, який підлягав оплаті
при поданні позову, суд не врахував, що
викладені в п.п.1-3 прохальної частини
позовної заяви вимоги охоплюються
однією вимогою немайнового характеру.

За наведених обставин підстав для
визнання неподаною позовної заяви не
було.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 ЦПК
оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню з направленням позовної
заяви до того ж суду для вирішення
питання про її прийняття.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,311-315 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задоволити частково.

Ухвалу судді Лугинського районного
суду від 24 квітня 2014 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Інвест Лугини»
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, зобов'язання
виплатити матеріальну та моральну
компенсацію за самоуправне
користування земельною ділянкою
направити до того ж суду для вирішення
питання про її прийняття.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: