Справа № 132/3806/13-ц Провадження №
22-ц/772/1552/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Каращук О. Г.Категорія: 27
Доповідач: Колос С. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі :

Головуючого
судді : Колоса С. С.

Суддів :
Вавшка В. С., Стеблюк Л. П.

При
секретарі : Пантелеймоновій А. І.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом публічого
акціонерного товариства комерційний
банк ( надалі ПАТ КБ ) " Приватбанк " до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором за апеляційною
скаргою представника ПАТ КБ
«Приватбанк» на рішення
Калинівського районного суду
Вінницької області від 26 березня 2014
року, -

Встановила :

Рішенням Калинівського районного
суду від 26 березня 2014 року в
зазначеному позові відмовлено .

Своє рішення суд мотивував тим, що
відповідач повністю розрахувався, а
також, що при нарахуванні штрафних
санкцій та інших коштів банком
порушено ЗУ « Про захист прав
споживачів « .

В апеляційній скарзі представник банку
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи, на
неповне з»ясування обставин, що мають
значення для справи, на недотриманням
норм матеріального та порушенням норм
процесуального права .

Дослідивши матеріали в межах заявлених
вимог та доводів апеляційної скарги,
заслухавши представника банку, який
просить рішення скасувати та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог,
ОСОБА_3, що діє в інтересах та за
дорученням ОСОБА_2, який просить скаргу
відхилити, а рішення залишити без змін,
колегія суддів вважає, що скаргу слід
задовольнити частково з наступних
підстав .

Зі змісту глави 4 ЦПК України
вбачається, що суд першої інстанції
розглядає справу в межах позовних
вимог .

Зазначаючи в рішенні, що частина умов
кредитного договору, які стосуються
виконання зобов»язань та
відповідальності позичальника не
відповідають ЗУ « Про захист прав
споживачів «, а тому в позові слід
відмовити, суд не звернув увагу на те,
що будь - яких позовних заяв про
визнання відповідних пунктів договору
( п. п. 17.1.8, 17.8, 3.4.1 і. т. д. ) недійсними
відповідачем та його представником не
подавалося. Зазначене вказує не те, що
суд вирішуючи спір вийшов за межі
позовних вимог, а тому рішення підлягає
скасуванню .

З матеріалів вбачається, що між банком
та ОСОБА_2 01 лютого 2008 року укладено
кредитний договір №DN81AR23460247 ( а. с. 6 - 15 ).
Згідно даного договору позичальник
отримав кошти в сумі 64 580 гривень 80 коп.
та зобов»язався повернути до 30 січня
2015 року. Кошти бралися на покупку
автомобіля .

Зазначені зобов»язання ОСОБА_4
належним чином не виконав .

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов"язань є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов"язань .

Статтею 611 ЦК України закріплено, що у
разі порушення зобов"язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, а саме стягнення суми
кредиту, сплата неустойки та
відшкодування збитків .

Судом першої інстанції встановлено, і
не заперечується сторонами, що 20
листопада 2008 року в зв»язку з страховим
випадком на користь банку було
перераховано кошти в сумі 42 018 гривень
в рахунок погашення кредитної
заборгованості ( а. с. 130 ).
Заборгованість по тілу кредиту склала 2
264 гривні, що також не заперечувалося
представником банку ( а. с. 4 ) .

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спір .

Збільшуючи суму по тілу кредиту,
починаючи з січня 2009 року ( а. с. 4 ),
банком не надано доказів ( платіжні
доручення, квитанції і т. д. ) про те, що
ними перераховувалися страхові кошти
на користь страхової компанії, які мав
сплачувати ОСОБА_2 на користь СК
Індержстрах. Не надано банком і
розрахунків по неустойці ( штраф, пеня )
та по іншим виплатам, які повинні бути
сплачені відповідачем, виходячи з
розміру тіла кредиту, що залишилося
йому повернути. При цьому банк не
позбавлений можливості провести такий
перерахунок та подати новий позов .

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, а рішення суду
першої інстанції скасувати та
ухвалити нове про часткове задоволення
позовних вимог банку .

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

Вирішила :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк»
- задовольнити частково .

Рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 26 березня 2014
року - скасувати та ухвалити нове, яким
:

Позов ПАТ КБ « Приватбанк « -
задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічого
акціонерного товариства комерційний
банк " Приватбанк " 2 264 гривні 05 коп.
заборгованість по тілу кредиту .

В інших вимогах відмовити .

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення .

Протягом двадцяти днів з часу набрання
законної сили рішення може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ .

Головуючий :
С. С. Колос

Судді :
В. С. Вавшко

Л. П. Стеблюк