У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Черненко В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів; за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Амур - Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 січня 2014 року у задоволенні
первісного та зустрічного позовів
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 травня
2014 року рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позову
ОСОБА_3 скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, яка
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення
нею повноліття у розмірі ј частини усіх
видів доходу, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, починаючи з 23
вересня 2013 року.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить рішення
апеляційного суду скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі необхідно відмовити з таких
підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції в
частині позовних вимог ОСОБА_3 та
ухвалюючи в цій частині нове рішення,
правильно встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням
конкретних обставин справи з
дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не дають підстав для висновку, що
апеляційним судом при розгляді справи
були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів; за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.А. Черненко