Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
Маслак Віта Петрівна
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Якухно О.М.

суддів
Коломієць О.С., Жигановської О.С.

з участю секретаря

судового засідання
Ямкової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання права власності та
сплату коштів, витребування майна за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Корольовського районного суду м.
Житомира від 17 квітня 2014 року, -

встановила:

У грудня 2013 року позивач звернулася до
суду з позовом про виділення їй у
власність автомобіля марки ВАЗ 21112
державний номер НОМЕР_1, стягнення з неї
на користь відповідача коштів, що
становлять 1/2 вартості вказаного
автомобіля, в рівних частках до 31
грудня 2016 року та зобов'язати ОСОБА_3
повернути їй спірний автомобіль. Свої
вимоги обгрунтовувала тим, що згідно
рішення апеляційного суду
Житомирської області від 30.01.2013 року по
справі № 0609/2-291/12, що залишено без змін
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ, визнано за ОСОБА_2
та ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини
автомобіля ВАЗ 21112 державний номер
НОМЕР_1, за кожним. Зазначає, що
відповідач порушує її права на вільне
користування даним автомобілем, а тому
просить суд виділити їй у власність 1/2
частини автомобіля ВАЗ 21112 державний
номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3.

Рішенням Корольовського районного
суду м.Житомира від 17 квітня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати. Вважає,
що суд не в повній мірі дослідив
матеріали справи та надав не вірну
оцінку матеріалам справи.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Так, судом встановлено, що згідно
рішення апеляційного суду
Житомирської області від 30.01.2013 року по
справі № 0609/2-291/12, що залишено без змін
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ, визнано за ОСОБА_2
та ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини
автомобіля ВАЗ 21112 державний номер
НОМЕР_1, за кожним.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
вважав, що спірний транспортний засіб є
неподільною річчю, а тому без внесення
коштів на депозитний рахунок суду
неможливе присудження грошової
компенсації.

Колегія суддів погоджується з такою
думкою суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Припинення права на частку у спільному
майні за вимогою інших співвласників
передбачено ст.365 ЦК України.

Право особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо:

1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування
майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Для припинення права особи на частку у
спільному майні достатньо будь-якої із
обставин, визначених у ч.1 ст.365 ЦК
України.

За змістом позовної заяви позивач
бажала припинити право відповідача на
частку у спільному майні, оскільки річ
є неподільною і спільне користування
нею є неможливим, визнати за нею право
власності на нього та сплатити
відповідачу компенсацію протягом 36
місяців рівними частками.

Як встановлено судом, відповідач
заперечує у позбавленні його права
власності на частину спірного майна за
таких умов. Також, позивач не внесла
кошти на депозитний рахунок суду і
бажає проводити сплату компенсації
протягом тривалого періоду, чим
порушуються права іншого співвласника
на отримання такої компенсації.

За таких обставин, висновок суду про
неможливість позбавлення відповідача
права власності без попереднього
внесення коштів на депозитний рахунок
суду, є вірним.

Вимога про повернення автомобіля є
похідною від визнання за нею права
власності, а тому також не підлягає
задоволенню.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
нормами ст.358 ЦК України передбачено
право користування майном всіх
співвласників за їхньою згодою та
визначення порядку користування ним
також за їх згодою, якої на час розгляду
справи не досягнуто.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону і підстави
для його зміни або скасування та
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та на їх
правильність не впливають.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 17 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді