Справа № 569/1640/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року
м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді
- Бердія М.А.,

при секретарі - Котнюк К.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа
на стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_4 про визнання договору дійсним
та визнання права власності на частку
квартири, суд -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_2
позовні вимоги позивача визнав, проти
задоволення позову не заперечує.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав викладених у позовній заяві,
просить суд визнати дійсним договір
купівлі-продажу ? частки квартири
АДРЕСА_1, що укладений 27 листопада 2013
року між ним та ОСОБА_3 та визнати за ним
право власності на ? частки квартири
АДРЕСА_1.

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився,
про причини неявки суду не повідомив.
Про час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Суд заслухавши позивача,
представника відповідача, дослідивши,
приходить до наступного.

Як було встановлено в судовому
засіданні, договір купівлі-продажу ?
частини квартири АДРЕСА_1 укладений між
сторонами 27.11.2013 року, нотаріально не
посвідчений. Передача нерухомого
майна та прийняття його позивачем
підтверджується актом
прийому-передачі від 27.11.2013 року. Також
позивач сплатив відповідачу вартість
відчужуваного майна, вказана обставина
сторонами не заперечувалась.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом.

Ст.657 ЦК України передбачає, що договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі.

Згідно рішення Рівненського міського
суду від 16.10.2013 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору ОСОБА_4, про визнання
договору купівлі - продажу від 09.09.2013
року дійсним та визнання за ОСОБА_1
права власності на ? частку квартири
АДРЕСА_1, відмовлено.

Як зазначив в судовому засіданні
представник відповідача ОСОБА_2,
оскільки рішенням Рівненського
міського суду від 16.10.2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 було
відмовлено, то сторони 27.11.2013 року на
законних підставах повторно уклали
договору купівлі - продажу ? частку
квартири АДРЕСА_1

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
ухвалює рішення про задоволення позову
лише у випадках наявності для того
законних підстав. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд відмовляє у прийнятті
визнання відповідачем позову і
продовжує розгляд справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.220 ЦК України
якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами,
і відбулося повне або часткове
виконання договору, але одна із сторін
ухилилася від його нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий
договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Позивач не надав суду належних та
допустимих доказів того, що відповідач
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору, крім того,
вказана обставина спростовується
поясненнями представника відповідача
ОСОБА_2 про визнання позову в повному
обсязі.

Твердження відповідача ОСОБА_3 про те,
що він ухиляється від нотаріального
посвідчення договору на думку суду, не
заслуговує на увагу, оскільки, даний
факт розцінюється судом як ухилення
від сплати обов'язкових платежів при
нотаріальному посвідченні вказаного
договору купівлі - продажу.

Окрім того, відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, та
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спір.

У зв"язку з викладеним, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
недоведені та необгрунтовані
належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору ОСОБА_4 про визнання
договору дійсним та визнання права
власності на частку квартири,
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд за
апеляційною скаргою на рішення суду,
яка подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Рівненського

міського суду
Бердій М.А.