Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2014 року Юр»ївський районний
суд Дніпропетровської області у
складі головуючого судді Маренич
С.О., при секретарі Літвіченко В.О.,
за участю представника позивача
ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с.м.т.
Юр»ївка цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Юр»ївської селищної ради
Юр»ївського району
Дніпропетровської області, треті
особи по справі - ОСОБА_3,
Реєстраційна служба Юр»ївського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області,
Юр»ївська державна нотаріальна
контора Дніпропетровської області,
відділ Держземагентства в
Юр»ївському районі
Дніпропетровської області,

про встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, в якому зазначала,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати
ОСОБА_5, після смерті якої
залишилося спадкове майно у вигляді
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, площею 5, 525 га,
розташованої на території
Юр»ївської селищної ради
Юр»ївського району
Дніпропетровської області , яка
належала померлій на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серії 1У-ДП №
116888, виданого 16.04.2003 року.

На момент своєї смерті мати
позивачки ОСОБА_5 була
зареєстрованою та проживала за
адресою - АДРЕСА_1, при цьому разом з
нею в даному домоволодінні був
зареєстрованим та проживав її
чоловік (батько позивачки) - ОСОБА_6.
Відтак, ОСОБА_6, як спадкоємець
першої черги, який постійно проживав
разом зі своєю дружиною, є таким, що
фактично прийняв спадщину, яка
залишилася після смерті ОСОБА_5,
однак за життя свої спадкові права
належним чином не оформив та
документів щодо права власності на
фактично успадковану ним земельну
ділянку після смерті дружини не
отримав.

Батько позивачки ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті
останнього , окрім вищевказаної
земельної ділянки, яку останній
фактично прийняв у спадщину після
смерті своєї дружини ОСОБА_5, також
залишилося спадкове майно у вигляді
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, площею 6, 137 га,
розташованої на території
Юр»ївської селищної ради
Дніпропетровської області, яка
належала померлому ОСОБА_6 на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю серії
11-ДП № 002491, виданого 17 квітня 2003
року.

Позивачка зазначала, що через
похилий вік та важкий стан здоров»я
батько потребував догляду та
піклування, а відтак, за згодою усіх
членів сім»ї останній проживав
разом з позивачкою та фактично
перебував на її утриманні до самої
смерті.

З метою оформлення своїх
спадкових прав позивачка, після
смерті батька, звернулася до
Юр»ївської державної нотаріальної
контори Дніпропетровської області,
однак у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом позивачці
було відмовлено, у зв»язку з
пропуском строку для подання заяви
про прийняття спадщини, а також у
зв»язку з ненаданням документів, які
б беззаперечно свідчили або
підтверджували факт спільного
проживання зі спадкодавцем однією
сім»єю на момент смерті останнього.

Таким чином, необхідність звернення
до суду із вказаною заявою
обумовлена потребою у підтвердженні
факту сумісного проживання
позивачки разом з померлим батьком
ОСОБА_6 за адресою - АДРЕСА_2 для
можливості реалізації позивачкою
своїх спадкових прав.

З урахуванням наданих в ході
розгляду справи уточнень до
позовних вимог (ас. 28, 29, 30) та заяви
щодо збільшення розміру позовних
вимог (ас.92, 93) , позивачка,
посилаючись на ст. ст. 5, 14, 328, 392 ЦК
України, ст. ст. 1, 3, 4, 5, 110, 118, 119, 122, 213 -215
ЦПК України просила встановити факт
постійного сумісного проживання
ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною
ОСОБА_5 на момент смерті останньої
за адресою - АДРЕСА_1; встановити
факт прийняття спадщини ОСОБА_6
після смерті дружини ОСОБА_5 у
вигляді належної останній земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 5, 525 га, розташованої на
території Юр»ївської селищної ради
Дніпропетровської області;
встановити факт постійного
сумісного проживання позивачки
разом з її батьком ОСОБА_6 на
момент смерті останнього за
адресою - АДРЕСА_2 та факт прийняття
позивачкою спадщини , що залишилася
після смерті батька ОСОБА_6; визнати
за позивачкою право власності в
порядку спадкування за законом на
наступне спадкове майно, що
залишилося після смерті батька, а
саме - земельну ділянку, площею 5,525 га
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території
Юр»ївської селищної ради
Дніпропетровської області та
земельну ділянку, площею 6, 137 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території Юр»ївської
селищної ради Дніпропетровської
області, залишивши за позивачкою всі
судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 заявлені позивачкою
позовні вимоги повністю підтримав.

Відповідач по справі Юр»ївська
селищна рада Юр»ївського району
Дніпропетровської області в судове
засідання не з»явилися, при цьому
надали суду телефонограму про
розгляд справи в їх відсутності та
позовні вимоги повністю визнали (ас.
142).

Третя особа по справі ОСОБА_3 в
судовому засіданні проти заявлених
вимог не заперечував.

Третя особа по справі Реєстраційна
служба Ю р»ївського районного
управління юстиції
Дніпропетровської області в судове
засідання не з»явилися, надали суду
телефонограму про розгляд справи в
їх відсутності та проти заявлених
вимог не заперечували (ас. 143).

Третя особа по справі Юр»ївська
державна нотаріальна контора
Дніпропетровської області в судове
засідання не з»явилися, надали суду
заяву про розгляд справи в їх
відсутності та проти заявлених вимог
не заперечували (ас.112).

Представник третьої особи по
справі відділу Держземагентства
Юр»ївського району
Дніпропетровської області Антонова
Н.М., що були залучені до участі в
розгляді справи на підставі ухвали
суду від 12.02.2014 року (ас. 59, 60), в
судове засідання не з»явився, надав
суду заяву про розгляд справи в його
відсутності та проти заявлених вимог
не заперечував (ас. 91, 144).

Суд знаходить можливим розглянути
дану справу у відсутності не
з»явившихся вище перелічених осіб
по справі, на підставі наявних у ній
письмових матеріалів про права та
взаємовідносини останніх, проти
чого присутні в судовому
засіданні учасники процесу не
заперечували.

Заслухавши пояснення представника
позивача ОСОБА_2, третьої особи
ОСОБА_3, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
дослідивши письмові матеріали
справи та оцінивши зібрані докази в
їх сукупності суд приходить до
наступного:

- в судовому засіданні встановлено,
що позивачка ОСОБА_3 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_3 та батьком останньої є
ОСОБА_6, матір»ю - ОСОБА_5, що
підтверджено в судовому засіданні
копією свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 від 15.07.1970 року (ас.9).
Після укладення шлюбу з ОСОБА_13
позивачці присвоєно прізвище »
ОСОБА_3», що підтверджено в судовому
засіданні копією свідоцтва про шлюб
серії НОМЕР_2 від 16.07.1993 року (ас.10).

Згідно копії свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_3 від 06.12.2012 року (ас.13),
мати позивачки ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому за життя
померлій ОСОБА_5 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії 1У-ДП № 116888
від 15.04.2003 року, виданого Юр»ївською
районною державною адміністрацією
Дніпропетровської області належала
земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, площею 5,525 га,
розташована на території Юр»ївської
селищної ради Дніпропетровської
області (ас.15).

З пояснень представника позивача
ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 та
самої позивачки ОСОБА_3, яка була
опитана в судовому засіданні 27.03.2014
року та журнал якого є невід»ємною
частиною даного судового засідання,
встановлено, що після смерті ОСОБА_5
жоден зі спадкоємців не звертався в
установленому на той час законом
порядку з заявою стосовно прийняття
спадщини після її смерті та
свідоцтва про право на спадщину
ніхто з них не отримував.

Разом з тим, відповідно до копії
довідки Юр»ївської селищної ради
Дніпропетровської області від
11.12.2012 року за № 938 (ас.14) ,
встановлено, що на момент смерті
ОСОБА_5 була зареєстрованою та
проживала за адресою - АДРЕСА_1, при
цьому разом з останньою в даному
домоволодінні був зареєстрованим та
проживав чоловік померлої ОСОБА_6,
який в свою чергу помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оскільки мати позивачки ОСОБА_5
померла в 2003 році, то до відносин
спадкування слід застосувати норми
ЦК України в редакції 1963 року.

Так, відповідно до ст. 524 ЦК України (
в редакції 1963 року) спадкування
здійснюється за законом та
заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК України (1963
року) спадкоємцями можуть бути
особи, які були живими на момент
смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963
року) при наслідуванні за законом
спадкоємцями першої черги є, в
тому числі чоловік померлого.

Згідно ст. 548 ЦК України ( в редакції
1963 року) для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Прийнята спадщина
вважається належною спадкоємцю з
часу відкриття спадщини. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або із застереженнями.
Прийняття спадщини повинно бути
беззастережним, безповоротним та
безумовним. Не допускається відмова
від раніше прийнятої спадщини,
відміна вчиненої раніше відмови, а
також прийняття спадщини в частині
її. Якщо спадкоємець прийняв частину
майна, то він вважається таким, що
прийняв спадкове майно в цілому.

Згідно ст. 549 ЦК України ( в редакції
1963 року) вважається, що спадкоємець
прийняв спадщину якщо він фактично
вступив в управління та володіння
спадковим майном.

Відповідно до ст. 560 ЦК України (1963
року) спадкоємцям, що прийняли
спадщину, видається свідоцтво про
право на спадщину.

Фактом прийняття спадщини є також
сумісне проживання спадкоємця з
померлим безпосередньо перед його
смертю, що встановлюється за його
паспортом, де мається штамп про
прописку в одному будинку зі
спадкодавцем.

В судовому засіданні встановлено,
що батько позивачки ОСОБА_6 як до
смерті так і після смерті своєї
дружини ОСОБА_5 проживав тривалий
час в будинку АДРЕСА_1, був у ньому
зареєстрованим .

При викладених вище обставинах, суд
знаходить, що батько позивачки
ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 549 ЦК
України ( в редакції 1963 року)
вважається таким, що прийняв
спадщину, а відповідно до вимог ч.2
ст.548 цього Кодексу прийнятий
спадок належить спадкоємцю з часу
відкриття спадщини, тобто з дня
смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК України
1963 року).

Відтак, доводи позивачки та
представника останньої стосовно
того, що її батько ОСОБА_6 , як
спадкоємець першої черги який
постійно проживав разом зі своєю
дружиною ОСОБА_5 є таким , що фактично
прийняв спадщину, яка залишилася
після смерті останньої, суд
знаходить обґрунтованими. При цьому,
встановлювати окремо факт прийняття
спадщини ОСОБА_6 після смерті
дружини ОСОБА_5 , суд не вбачає
потреби, оскільки вказані обставини
мають доказове значення для
вирішення позовних вимог стосовно
визнання за спадкоємцем права
власності на спадкове майно. Окрім
того, вказаний факт, з урахуванням
реєстрації та проживання ОСОБА_6
разом із померлою дружиною ОСОБА_5
прямо випливає із приписів ст. 549 ЦК
України в редакції 1963 року та ніким
не оспорюється. Не підтвердження
факту прийняття спадщини ОСОБА_6
після смерті ОСОБА_5 також не було
підставою для відмови нотаріусом у
видачі позивачці свідоцтва про
право на спадщину після смерті
ОСОБА_6.

Також не має підстав для
задоволення позовної вимоги
позивачки щодо встановлення факту
сумісного проживання ОСОБА_6 разом зі
своєю дружиною ОСОБА_5 на момент
смерті останньої , тобто станом на 2003
рік , оскільки даний факт ніким не
оспорюється, підтверджений належним
чином довідкою Юр»ївської селищної
ради Дніпропетровської області за №
938 від 11.12.2012 року (ас.14), та
відповідно до вимог ст. 549 ЦК
України в редакції 1963 року
сумісне проживання спадкоємця з
померлим перед його смертю є лише
свідченням факту прийняття
спадщини.

В судовому засіданні також
встановлено, що батько позивачки
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що
свідчить копія свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_4 від 10.08.2011 року (ас.12).

За життя померлому батьку
позивачки , на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії 11-ДП № 002491, виданого
17.04.2003 року Юр»ївською районною
державної адміністрацією
Дніпропетровської області, належала
земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, площею 6,137 га, розташована
на території Юр»ївської селищної ради
Дніпропетровської області (ас.19).

Постановою державного нотаріуса
Юр»ївської державної нотаріальної
контори Дніпропетровської області
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії від 14.12.2012 року позивачці
відмовлено у прийнятті заяви про
прийняття спадщини за законом та
отриманні свідоцтва про право на
спадщину за законом після померлого
батька ОСОБА_6 , в зв»язку з пропуском
останньою встановленого ст.1272 ЦК
України шестимісячного строку для
прийняття спадщини ( ас.31).

Однак, позивачка вважала , що строк
для прийняття спадщини не пропустила
та для можливості реалізації своїх
спадкових прав просила встановити
факт її постійного сумісного
проживання разом з померлим батьком
ОСОБА_6 на момент його смерті за
адресою - АДРЕСА_2 та прийняття нею
спадщини, що залишилася після його
смерті.

З приводу даного позивачка, що була
опитана в судовому засіданні 27.03.2014
року журнал якого є невід»ємною
частиною даного судового засідання,
пояснила, що через похилий вік та
стан здоров»я батька останній з
2009 року став проживати разом з нею
та її родиною за адресою - АДРЕСА_2,
де й мешкав до дня своєї смерті,
при цьому позивачка турбувалася
про останнього, здійснювала за ним
необхідний догляд. На підтвердження
даного позивачкою до суду була
надана довідка від 16.01.2014 року за
підписом голови квартального
комітету, відповідно до якої в
домоволодінні АДРЕСА_2, сумісно з
позивачкою ОСОБА_3 в період з 2009
року по серпень 2011 року мешкав її
батько ОСОБА_6 (ас.94), про що також в
судовому засіданні стверджували
свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10. Окрім
того, як зазначила позивачка в
судовому засіданні, проживаючи разом
з нею батько залишався
зареєстрованим в АДРЕСА_1 та пенсію
отримував в УПФУ Юр»ївського району
до дня своєї смерті.

Разом з тим, з копії свідоцтва про
смерть ОСОБА_6 вбачається, що
останній помер в с. Чернявщина
Юр»ївського району Дніпропетровської
області.

При з»ясуванні даної обставини в
судовому засіданні позивачка ОСОБА_3
пояснила, що поховання батька
вона не здійснювала, оскільки
останній помер в лікарні с.
Чернявщина Юр»ївського району та
був похований саме лікарнею. Дане
мало місце тому, що останні
приблизно півроку батько разом з
нею перед смертю не проживав, так
як пішов з дому через хворобу ,
при цьому де він знаходився їй
невідомо, будь - яких офіційних
заходів щодо його розшуку вона не
приймала, до міліції з приводу
його зникнення не зверталася,
намагаючись самостійно відшукати
останнього, однак не змогла цього
зробити.

Свідок ОСОБА_13, що є чоловіком
позивачки, в судовому засіданні
пояснив, що дійсно з 2009 року
ОСОБА_6 став проживав разом з ним
та його дружиною ОСОБА_3 за
адресою - АДРЕСА_2, однак навесні 2011
року зник з дому . Разом з дружиною
вони відшукали останнього в смт.
Юр»ївка , де він знаходився у
будинку свого сина ОСОБА_14, який
помер в 2012 році , та запропонували
повернутися батьку до м. Павлоград.
Однак , ОСОБА_6 відмовився повертатися
та сказав, що деякий час побуде у
сина. Згодом , на короткий час
(тиждень) , батько позивачки
повернувся у м. Павлоград, однак
влітку знову зник. Вони з дружиною
з»ясували, що останній перебуває в
смт. Юр»ївка в свого сина ОСОБА_14
та не розшукували його. Час від
часу його дружина ОСОБА_3
телефонувала до знайомих в
Юр»ївку, щоб впевнитися чи дійсно
батько знаходиться в Юр»ївці та чи
його там бачили. Коли , за яких
обставин та чому батько позивачки
потрапив до лікарні с. Чернявщина
ні він, ні його дружина, позивачка
по справі ОСОБА_3, не знали, коли
саме помер батько також дізналися
не зразу , а через деякий час від
померлого брата позивачки ОСОБА_14 ,
в якого перед смертю проживав
батько. Так, вже після смерті
ОСОБА_6 його син ОСОБА_14, що помер
в 2012 році, розповів їм про те, що
батьку стало погано та саме він
викликав швидку допомогу, яка й
забрала батька до лікарні, однак
чому в с. Чернявщина йому невідомо.

Про те, що позивачка дзвонила та
з»ясовувала чи дійсно її батько
знаходиться в Юр»ївці та чи його
там бачили, дала покази і свідок
ОСОБА_12, яка пояснила, що позивачка
дзвонила до неї час від часу та
з»ясовувала чи не бачила вона
батька, на що остання відповідала,
що бачила його разом з сином
ОСОБА_14.

Відтак, в судовому засіданні
встановлено, що останні майже пів
року померлий ОСОБА_6 фактично не
проживав разом з позивачкою в м.
Павлоград Дніпропетровської
області, оскільки знаходився в смт .
Юр»ївка у свого померлого в 2012
році сина ОСОБА_14 , з яким разом , як
пояснили свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ,
вели нездоровий спосіб життя,
зловживаючи спиртними напоями.

З огляду на дані покази свідка
ОСОБА_13, ОСОБА_12 та пояснення самої
позивачки ОСОБА_3, суд критично
оцінює довідку від 16.01.2014 року (ас.94),
видану головою квартального
комітету, в частині зазначення в
останній про те, що ОСОБА_6 постійно
мешкав сумісно з позивачкою до
серпня 2011 , тобто фактично до дня
смерті, так як останній помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до положень ст. 1269 ЦК
України в редакції 2004 року
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно
проживав із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається
таким, що прийняв спадщину, якщо
протягом строку, встановленого
статтею 1270 цього кодексу, він не
заявив про відмову від неї.

Відповідно до інформаційних довідок
зі спадкового реєстру, наданих
Юр»ївською державною нотаріальною
конторою вбачається, що спадкова
справа, заповіти, видані на їх
підставі свідоцтва про право на
спадщину, спадкові договори після
смерті ОСОБА_6 - відсутні (ас. 86, 87).

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК
України: кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу ; докази подаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі; доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та
інших осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір; доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи за своїм внутрішнім
переконанням, з позиції належності,
допустимості, достовірності, а також
достатності і взаємності зв'язку
у сукупності вищевказані докази,
суд приходить до висновку, що
вимоги позивачки про встановлення
факту постійного проживання разом
зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини є недоведеними та такими,
що не підлягають задоволенню,
оскільки в судовому засіданні
достовірно встановлено, що на час
відкриття спадщини померлий ОСОБА_6
не проживав з позивачкою, мешкаючи
фактично останні майже пів року
перед смертю в смт. Юр»ївка в свого
сина ОСОБА_14, при цьому помер в
лікарні с. Чернявщина Юр»ївського
району Дніпропетровської області та
був похований лікарнею, про що
позивачу на момент смерті
спадкодавця нічого відомо не було.

Відтак, дане , на думку суду,
унеможливлює встановлення факту
постійного проживання позивачки зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, що в свою чергу є
підставою для відмови у задоволені
позовних вимог і в частині
визнання за позивачкою права
власності на спадкове майно , яке
залишилося після смерті ОСОБА_6.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 213, 215, 218, 294
ЦПК України, суд,

В И Р І
Ш И В :

У позові ОСОБА_3 до Юр»ївської
селищної ради Юр»ївського району
Дніпропетровської області про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
права власності на спадкове майно -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
суду, через суд першої інстанції,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя :
С.О.Маренич