Справа № 367/1314/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

12 червня 2014 року Ірпінський міський суд
Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Слободянюк М

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ірпені цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,3-я особа
ПАТ «Страхова компанія «Княжа Вієна
Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди
та по уточнюючій позовній заяві ОСОБА_1
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Розподільчий центр
«ФЕРМЕР.ОК»,3-я особа ПАТ «Страхова
компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп»
про відшкодування шкоди

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду із
позовом до ОСОБА_2,3-я особа ПАТ
«Страхова компанія «Княжа Вієна
Іншуранс Груп»,згідно якого просила
стягнути із відповідача матеріальну
шкоду у розмірі 8836гр 91 коп,моральну
шкоду 10000гр та судові витрати.

У послідуючому позивачка подала до
суду уточнюючу позовну
заяву,відповідно до якої зазначила,що 21
травня 2012 року, в на трасі Київ-Ковель в
Ірпінському районі, трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
двох автомобілів:

• Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_1 та яким керував
ОСОБА_4

• DAF TG47XS, державний номер НОМЕР_2,
яким відповідно до нотаріально
посвідченого договору оренди
користується відповідач та яким
керував ОСОБА_2

Вказана дорожньо-транспортна пригода
сталась з вини співробітника
відповідача. 02 серпня 2012 року,
Ірпінський міський суд Київської
області, розглянув адміністративний
матеріал відносно відповідача та
встановив, що ОСОБА_2, при
перестроюванні в правий ряд не надав
перевагу в русі автомобілю Chevrolet Aveo, в
наслідок чого сталось зіткнення двох
автомобілів. Суд визнав відповідача
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення передбаченого статтею
124 КУпАП та наклав на ОСОБА_2
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу. Крім того, сам відповідач свою
вину у скоєному ДТП визнав та сплатив
адміністративний штраф.

В наслідок вказаної пригоди автомобіль
позивача зазнав значних пошкоджень. У
зв'язку з наведеним, позивач
невідкладно, до третьої особи направив
повідомлення про вказану подію.

Представники страхової компанії на
огляд пошкодженого транспортного
засобу направили свого представника.
Під час огляду пошкодженого
транспортного засобу, представнику
страховика було передано пакет
документів необхідних для проведення
виплати страхового відшкодування.

У зв'язку з вивченням страховою
компанією «Княжа» питання про страхове
відшкодування, позивач профінансував
закупівлю запчастин та проведення
відновлювального ремонту. Позивач
витратив 22 360 гривень на ремонт
автомобіля.

У відповідності до Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхова компанія «Княжа»
виконала свої зобов'язання та
відшкодувала частину завданої
матеріальної шкоди у встановлених
законом мажах в розмірі 13 523,09 гривень
(на підставі вище зазначеного закону,
страховик не відшкодовує втрату
товарної вартості і сума страхового
відшкодування зменшується відповідно
до фізичного зносу у відсотках, різницю
між оціненою шкодою і фактичним
розміром витрат на відновлення
відшкодовує винуватець).

Різницю між страховим відшкодуванням
та розміром заподіяного збитку
відповідач відшкодувати відмовляється
та взагалі не цікавиться проблемами
позивача.

Позивач в свою чергу поніс значних
матеріальних втрат у зв'язку з
відновлювальним ремонтом автомобіля.
Вказаний автомобіль використовувався
позивачем для перевезення її дочки
інваліда до місця її навчання у Києві
та лікування закордоном у Польщі.
Фактично позивач не мав можливості
зволікати з ремонтом автомобіля,
оскільки позивач працює в місті Києві
та єдиним можливим способом завести і
дочку до місця навчання і доїхати
самостійно та оперативно до місця
роботи був її автомобіль. У зв'язку з
неможливістю використовувати його за
призначенням у позивача виникли
додаткові проблеми на роботі і у
відносинах з близькими. Крім того,
байдужість відповідача та його
працівників завдала дуже сильних
хвилювань позивачу, оскільки водій
відповідача спочатку навіть не
поцікавився чи вистачило позивачу
коштів для ремонту, а згодом взагалі
почав ігнорувати повідомлення
позивача які йому неодноразово
надсилатись до дому.

В зв'язку з тим, що визначена сума
страхового відшкодування не є
достатньою для компенсації витрат
позивача з відновлення пошкодженого
автомобіля, останній звернувся до
водія відповідача з приводу
добровільного відшкодування залишку
вартості завданої ним матеріальної
шкоди. Звернення позитивного
результату не принесли, а тому позивач
змушений звернутись до суду з даними
позовом за захистом порушених прав.

Позивач зазначила,що їй було
спричинено моральну шкоду ,яка полягає
в самому факті пошкодження належного
позивачу на праві власності майна
внаслідок неправомірних винних дій
відповідача та його співробітників,
його байдужості до проблем позивача.
Внаслідок ДТП позивач був позбавлений
можливості вільно розпоряджатись
належним йому на праві приватної
власності майном та використовувати
його за цільовим призначенням. Позивач
втратив душевну рівновагу та спокій,
зв'язки з оточуючими, вимушений
докладати додаткові зусилля на
організацію свого життя, оскільки не
може повернутися до звичного йому
способу та ритму життя. Вказана подія
поглиблює моральні страждання і
деструктивна позиція відповідача, який
не зважаючи на свою вину в ДТП,
недобросовісно ухиляється від
відшкодування заподіяної шкоди,
внаслідок чого моральні страждання
позивача тривають досі. Замість того
щоб займатися роботою та вести звичний
спосіб життя, через відповідача,
позивач змушений втрачати час та
звертатися за консультаціями в різного
роду заклади з тим, щоб через суд
примусити відповідача відповідати за
заподіяну по його вині шкоду.

Моральну шкоду позивачка оцінює в
розмірі 10 000,00 грн.

Позивачка просить стягнути із
відповідача на її користь матеріальну
шкоду у розмірі 8836гр 91 коп,моральну
шкоду 10000гр та судові витрати.

Представник позивача у судове
засідання не з»явився,подав до суду
заяву,відповідно до якої просить позов
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з»явився,про день
розгляду справи повідомлений належним
чином,у зв»язку з чим суд відповідно до
ст.. 224 ЦПК України проголосив по справі
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів.

Представник 3-ї особи ПАТ «Страхова
компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» у
судове засідання не з»явився,про день
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Суд ,дослідивши письмові докази по
справі,вважає позов таким,що підлягає
до часткового задоволення.

Відповідно до ст..11 ч 1 ЦК України «Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб,поданим відповідно до цього
Кодексу,в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб,які беруть участь у справі».

Відповідно до ст.. 60 ЦК України»Кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставі своїх вимог і заперечень,крім
випадків,встановлених ст.. 61 цього
Кодексу».

Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК
України»Обставини,встановлені судовим
рішенням у цивільній,господарській або
адміністративній справі,що набрало
законної сили,не доказуються при
розгляді інших справ,у яких беруть
участь ті самі особи,щодо якої
встановлено ці обставини».

У судовому засіданні встановлено,що 21
травня 2012 року, в на трасі Київ-Ковель в
Ірпінському районі, трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
двох автомобілів:

• Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_1 та яким керував
ОСОБА_4

• DAF TG47XS, державний номер НОМЕР_2,
яким відповідно до нотаріально
посвідченого договору оренди
користується відповідач та яким
керував ОСОБА_2

Вказана дорожньо-транспортна пригода
сталась з вини співробітника
відповідача. 02 серпня 2012 року
постановою Ірпінського міського суду
Київської області, ОСОБА_2, було визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення передбаченого статтею
124 КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу. Як
вбачається із копії постанови ОСОБА_2
свою вину у скоєному ДТП визнав (а.с.9).

В наслідок вказаної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль позивачки Chevrolet Aveo,
державний номер НОМЕР_1 зазнав
пошкоджень,згідно рахунку фактури №5
від 29.05.2012р шкода складає 22360гр(а.с.30).

Також,у судовому засіданні було
встановлено,що у відповідності до
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», страхова
компанія «Княжа» виконала свої
зобов'язання та відшкодувала частину
завданої матеріальної шкоди у
встановлених законом мажах в розмірі 13
523,09 гривень.

Різниця між страховим відшкодуванням
та розміром заподіяного збитку
складає 8836 гр 91 коп.

У судовому засіданні було
встановлено,що власником автомобіля DAF
TG47XS, державний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_5На
час дорожньо-транспортної пригоди
ОСОБА_5 даний автомобіль здала в оренду
товариству з обмеженою
відповідальністю «Розподільчий центр
«ФЕРМЕР.ОК» (а.с.60) і ОСОБА_2 є
працівником даного товариства,який
керував зазначеним автомобілем 21.05.2012р.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України "
Майнова шкода,завдана неправомірними
рішеннями,діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи,а також
шкода,завдана майну фізичної або
юридичної особи,відшкодовується в
повному обсязі особою,яка її завдала."

За правилами частини 2 статті 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
як то створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в Постанові Пленуму Верховного Суду
України №6 від 27.03.1992 року з наступними
змінами «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», під володільцем
джерела підвищеної небезпеки
розуміється юридична особа або
громадянин, що здійснюють експлуатацію
джерела підвищеної небезпеки в силу
права власності, повного
господарського відання, оперативного
управління або з інших підстав
(договору оренд, довіреності, тощо).

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

За правилами статті 1194 ЦК України,
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність у разі недостатності
страхової виплати для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою.

Враховуючи викладене,суд вважає за
необхідне стягнути із відповідача
товариства з обмеженою
відповідальністю «Розподільчий центр
«ФЕРМЕР.ОК» на користь позивача 8836 гр 91
коп матеріальної шкоди та судові
витрати.

Позивачка також просить стягнути із
відповідача моральну шкоду у розмірі
10000гр.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
"Моральна шкода,завдана фізичній чи
юридичній особі неправомірними
рішеннями ,діями чи
бездіяльністю,відшкодовується
особою,яка її завдала,за наявності її
вини,крім випадків,встановлених ч 2
цієї статті".

Відповідно до п 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995р № 4
"Про судову практику відшкодування
моральної(немайнової )шкоди,» "Розмір
відшкодування
моральної(немайнової)шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань,з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших
обставин.Зокрема,враховується
характер і тривалість страждань,стан
здоров"я потерпілого,тяжкість завданої
травми,наслідки тілесних
ушкоджень,істотність вимушених змін у
його життєвих і виробничих
стосунках..."Суду не було надано жодного
доказу на підтвердження тих
обставин,що винними діями відповідача
позивачці було заподіяно моральну
шкоду,у чому дана шкода полягає та який
її розрахунок.

Враховуючи викладене,суд відмовляє
позивачці у позовних вимогах про
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 10000 гр.

Враховуючи,що сторони по справі в
судове засідання не
з"явились,відповідно до ст. 197 ч 2 ЦПК
України фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

На підставі ст. 1166,1167,1194 ЦК
України,ст.. 22 Закону України « Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»,керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 213-218
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із товариства з обмеженою
відповідальністю «Розподільчий центр
«ФЕРМЕР.ОК» на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду у розмірі 8836 гр 91 коп.

Стягнути із товариства з обмеженою
відповідальністю «Розподільчий центр
«ФЕРМЕР.ОК» на користь ОСОБА_1 судові
витрати у розмірі 243гр60коп.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом,що його ухвалив,за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Ірпінський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги на протязі 10
днів.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Копію рішення суду направити
сторонам по справі для відома.

Суддя: С. І. Оладько