Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/1331/14
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Берези В.І., Левика Я.А.,

при секретарі: Івановій О.О.

за участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 24 грудня 2013 року у справі за
скаргою ОСОБА_3 до Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції на постанову та бездіяльність
державного виконавця -

в с т а н о в
и л а :

оскаржуваною ухвалою відмовлено в
задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову
та бездіяльність державного виконавця
Сихівського ВДВС Львівського МУЮ.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_3, просить її
скасувати і постановити нову ухвалу
про задоволення скарги. Зазначає, що
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки в
ньому не вказано ідентифікаційний
номер боржника. Крім того зазначає, що
державний виконавець всупереч ч. 5 ст. 25
та ч. 1 ст. 31 вказаного вище Закону
надіслав йому копію постанови про
відкриття виконавчого провадження
пізніше встановленого строку. Вважає,
що дії державного виконавця є
незаконними у зв'язку з неналежним
виконанням своїх посадових обов'язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_2 на заперечення скарги
перевіривши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги колегія
суддів приходить до переконання, що
скарга не підлягає до задоволення з
огляду на викладені мотиви.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону: за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення;

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.
Встановлено, що 26.07.2013 року Сихівським
районним судом м. Львова ОСОБА_4 видано
виконавчий лист №2-4/11 про вселення
ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_1 та
зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не
чинити перешкод ОСОБА_5 у користуванні
виділеним жилим приміщенням та
приміщеннями спільного користування
квартирі..

Постановою державного виконавця
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції ОСОБА_2 від
25.09.2013 року відкрито виконавче
провадження.

За змістом ч. 5 ст. 25 вищезазначеного
Закону копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Частиною 1 ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Із матеріалів справи убачається, що
копію постанови про відкриття
виконавчого провадження ОСОБА_3
отримав 02.10.2013 р., що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.11).

Відтак доводи апеляційної скарги про
те, що державний виконавець всупереч ч.
5 ст. 25 та ч. 1 ст. 31 вказаного вище Закону
надіслав апелянту копію постанови про
відкриття виконавчого провадження
пізніше встановленого строку, є
невірними та спростовуються
матеріалами справи.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд
першої інстанції вірно встановив, що
при винесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження державним
виконавцем дотримано вимоги ст.ст. 17-22
Закону України «Про виконавче
провадження».

Твердження апелянта про те, що
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки в
ньому не вказано ідентифікаційний
номер боржника є безпідставними,
оскільки відсутність
ідентифікаційного номеру не впливає на
процес виконання судового рішення
немайнового характеру, а свідчить лише
затягування боржником виконання
рішення суду першої інстанції.

Таким чином колегія суддів приходить
до висновку, що ухвала суду першої
інстанції постановлена з додержанням
норм процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильність висновків місцевого суду
і тому ухвалу слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.
317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 24 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: