Справа № 761/186/14-ц
Провадження №2/761/1806/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
Маліновської В.М.

при секретарі:
Касянчук Л.М., Нечипорук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києва
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у
справах дітей Шевченківської районної
в м.Києві державної адміністрації, про
визнання осіб такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням,
-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013р. до Шевченківського
районного суду м.Києва надійшла
позовна заява ОСОБА_1 (Позивач) до
ОСОБА_2(Відповідач1), ОСОБА_3
(Відповідач2), третя особа: Служба у
справах дітей Горохівської районної
державної адміністрації Волинської
області, про визнання осіб такими, що
втратили право на користування
житловим приміщенням.

Позивач зазначив, що вона є наймачем
квартири АДРЕСА_1 та на її ім'я після
смерті чоловіка ОСОБА_4 переведено
особовий рахунок. Квартира не
приватизована та знаходиться на
балансі ТОВ ОВ «Київжитлосвіт». У
квартирі крім Позивачки зареєстровані
ще ряд осіб, зокрема син позивачки
ОСОБА_5, невістка Позивачки - ОСОБА_6, яка
була дружиною її сина ОСОБА_5, а також їх
діти: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9. Разом з
тим, вказані особи не проживають в
квартирі, факт чого підтверджується
актами, складеними ТОВ «Київжитлосвіт»
від 12.07.2012р., 16.07.2013р., 27.09.2013р. за наявною
у Позивачки інформацією вказані особи
проживають в АДРЕСА_2, підтвердженням
чого є відповідь відділу освіти
Горохівської райдержадміністрації
Волинської обл..

З огляду на викладене з посиланням на
ст.ст.71, 72, 107 Житлового кодексу
Української РСР Позивачка просить суд
визнати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 такими, що втратили право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1. Поряд з цим, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 як Відповідачі у справі
не зазначені.

19.03.2014р. до суду надійшов лист Служби у
справах дітей Горохівської районної
державної адміністрації від 17.03.2014р.
№203/01-20/2-14, в якому зокрема зазначено, що
згідно довідки Мирненської сільської
ради Відповідачі з 10.12.2013р. виїхали на
проживання в м.Київ, згідно копії
наказу директора Мироненської ЗОШ
І-ІІІст. діти відповідачів (ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9) відраховані зі складу
учнів навчального закладу та вибули на
навчання в загальноосвітні заклади
Шевченківського району м.Києва. За
таких обставин, Служба у справах дітей
Горохівської районної державної
адміністрації просила змінити її як
третю особу на Службу у справах дітей
за місцем проживання дітей (а.с. 56-62).

Відповідач1 - ОСОБА_6 у судовому
засіданні 20.03.2014р. подала письмові
заперечення, в яких зокрема вказала, що
вона з дітьми дійсно деякий час не
проживала у спірній квартирі, проте це
було викликано об'єктивними причинами,
зокрема тим, що Позивачка та її сини
ОСОБА_15, ОСОБА_5 (Відповідач-2) викинули
всі їх речі на вулицю та змінили замки в
квартирі. На даний час вона та діти
мешкають за місцем реєстрації, в
квартирі знаходяться їх речі, за
власний рахунок замінено вікно, діти
ходять до школи та на кружки, стоять на
обліку у поліклініці. Даний судовий
спір є далеко не першим з приводу права
проживання в спірній квартирі.(а.с.66-67).

Протокольною ухвалою суду від 20.03.2014р.
до участі у справі залучено орган опіки
та піклування Шевченківської районної
в м.Києві державної адміністрації.

У судовому засіданні Позивачка - ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_12 позов
підтримали і просили задовольнити.

Відповідач2 - ОСОБА_5, присутній у
засіданні 20.03.2014р., проти позову
заперечував.

Відповідач 1- ОСОБА_6 та її представник
ОСОБА_13, проти позову заперечили та
просили відмовити у його задоволенні.

Представник Третьої особи - органу
опіки та піклування Шевченківської
районної в м.Києві державної
адміністрації, - Дмитренко О.М.
зазначив, що оскільки станом на даний
час неповнолітні діти проживають та
навчаються в м.Києві, та з урахуванням
їх права на безоплатне отримання у
власність частини житлової площу в
результаті приватизації, третя особа
заперечує проти задоволення позову.

Вислухавши осіб, присутніх у судовому
засіданні, вивчивши матеріали справи,
встановивши обставини справи та
відповідні їм докази, оцінивши наявні у
справі докази, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Так, з Довідки ТОВ «Київжитлосвіт» №731
від 05.08.2013р. (а.с.17) судом встановлено, що
у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані:
ОСОБА_1 (власник особового рахунку,
зареєстрована з 03.01.1974р.), ОСОБА_15 (син,
зареєстрований з 15.08.1996р.), ОСОБА_5 (син,
зареєстрований з 06.03.2001р.), ОСОБА_7 (онук
1999р. народження, зареєстрований
15.03.2001р.), ОСОБА_8 (онук 2001 року
народження, зареєстрований з 08.11.2001р.),
ОСОБА_6 (дружина сина, зареєстрована з
19.01.2006р.), ОСОБА_9 (онук 2007 року
народження, 19.04.2007р.).

З доданих Позивачкою до позову Актів,
складених працівниками ТОВ
«Київжитлосвіт» 12.07.2012р., 16.07.2013р.
вбачається, комісія у складі:
майстрат/д Свізінської В.С., майстра т/д
Шульженко Н.Т., бригадира Ковшун О.М. при
відвідуванні квартири АДРЕСА_1 та
опитуванні сусідів встановили, що в
квартирі зареєстровані і не проживають
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23
Вказані акти підписані сусідами
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 (а.с.21, 22). В Акті
від 27.09.2013р. зазначено, що комісією у
вищезазначеному складі встановлено, що
у квартирі дійсно зареєстровані та
проживають ОСОБА_28 разом з сином
ОСОБА_15, свідків чи сусідів у цьому акті
не міститься (а.с.23).

Поряд з цим суд критично оцінює ці Акти,
оскільки в жодному з них не вказано о
котрій годині вони складені і у зв'язку
з чим комісія ТОВ «Київжитлосвіт»
відвідувала квартиру АДРЕСА_1. А щодо
відсутності Відповідачів у квартирі в
липні 2012р. жодних інших доказів крім
вказаного Акту немає.

З наявних у матеріалах справи
документів вбачається, що між
мешканцями спірної квартири, в тому
числі між Позивачкою та Відповідачами
наявні конфліктні ситуації з приводу
спільного проживання, що
підтверджується, зокрема заявами
Позивачки у 2005, 2012 з заявами до
правоохоронних органів (а.с.43,44) та не
заперечувалось сторонами у судовому
засіданні.

Суд також критично оцінює пояснення
Позивачки про те, що Відповідачі не
проживали в квартирі у 2012р., оскільки як
підтверджується доказами, наданими
самою Позивачкою, за користування
електроенергією у квартирі саме за 2012р.
була велика заборгованість.

Так, за квартирою АДРЕСА_1 у 2012р. була
наявна заборгованість за
електроенергію у зв'язку з чим
Шевченківським районним судом м.Києва
28.11.2012р. видано судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_28 заборгованості
(а.с.51). При цьому даних про те, що
остання повідомляла суд про наявність
інших зареєстрованих в квартирі осіб і
чи зверталась до суду з заявою про
скасування судового наказу матеріали
справи не містять. Поряд з цим, з
рахунку за електроенергію НОМЕР_1 від
08.01.2013р. вбачається, що станом на
грудень 2012р. була наявна
заборгованість у розмірі 1026,91грн., з
яких згідно рахунку були сплачені
Позивачкою 1024,42грн. боргу та за
підключення до мереж 247,63грн.(а.с.52-53).
Даних про те, чи зверталась Позивачка
до інших зареєстрованих в квартирі
осіб з вимогою компенсації проведеної
нею оплати матеріали справи не містять.

З наявних у матеріалах справи
документів вбачається, що між
мешканцями спірної квартири, в тому
числі між Позивачкою та Відповідачами
наявні конфліктні ситуації з приводу
спільного проживання, що
підтверджується, зокрема заявами
Позивачки у 2005, 2012 з заявами до
правоохоронних органів (а.с.43,44) та не
заперечувалось і самими сторонами.

Крім того, суд вважає, що
підтвердженням складних відносин між
зареєстрованими в спірній квартирі
особами є і ряд рішень Шевченківського
районного суду м.Києва за їх позовами
один до одного щодо права користування
квартирою.

Так, рішенням Шевченківського
районного суду м.Києва від 06.02.2001р. у
справі №2-311 за позовом ОСОБА_3 (який
відбув покарання у виді позбавлення
волі), до ОСОБА_1, ОСОБА_15, 3-тя особа:
Шевченківська районна в м.Києві
державна адміністрація, про право на
житло, позов було задоволено та визнано
за ОСОБА_3 право на житлове приміщення у
квартирі АДРЕСА_1 (а.с.78-79).

У 2005р. Шевченківським районним судом
м.Києва розглядалась справа №2-3336/05 за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_15, 3-тя особа: Шевченківська
районна в м.Києві державна
адміністрація, про визнання права
користування житловим приміщенням та
за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_15
до ОСОБА_6 про виселення (а.с.70-71).
Рішенням суду від 27.10.2005р., яке набрало
законної сили 08.11.2005р., у вказаній
справі позов ОСОБА_2 задоволено,
визнано за нею право на житлове
приміщення у квартирі АДРЕСА_1, а у
задоволенні зустрічного позову
відмовлено (а.с.70-71).

Сторони у судовому засіданні не
заперечували, що квартира є
двокімнатною і спільне проживання всіх
в ній зареєстрованих осіб викликає
конфліктні ситуації.

Зокрема Позивачка наголосила, що
Відповідачі тривалий час не проживали
в квартирі, проте коли у грудні 2013р.
повернулись проживати іце створило їй
незручності та викликало погане
самопочуття, про що надала документи
про виклик лікарів та виписку з
медичної картки (а.с.47-49).

Відповідачі не заперечували, що певний
час не проживали в квартирі, як і не
заперечувала Відповідачка - ОСОБА_6
того, що вона на підставі договору
купівлі-продажу від 10.06.2013р. придбала
житловий будинок в АДРЕСА_2 житловою
площею лише 18,4 кв.м. , про що надала
копію договору(а.с.72-73).

Разом з тим, Відповідачка ОСОБА_6
наголосила, що вона з Відповідачем
ОСОБА_5 постійно не проживає, не
перебуває в зареєстрованому шлюбі (з
серпня 2012р. шлюб розірвано).

Відповідачі також не заперечували
того, що з кінця листопада початку
грудня 2013р. знову проживають в АДРЕСА_1,
оскільки мають право там проживати і
користуватись житловою площею, проте
були вимушені через неприязні стосунки
Позивачки проживати в іншому місці і не
очікували того, що вона буде позбавляти
їх та дітей права користування
квартирою. З грудня 2013р. діти
навчаються в школах м.Києва, відвідують
гуртки.

Факт проживання Відповідачів в
квартирі на час розгляду справи не
заперечувався і Позивачкою, яка в
судовому засіданні 20.03.2014р. визнала, що
Відповідачка - ОСОБА_6 провела в
квартирі в грудні 2013р. заміну
вікна(а.с.81).

Доводи сторін про те, що Відповідачі
деякий час не проживали в спірній
квартирі, а на час розгляду справи
проживають в квартирі разом з дітьми,
які навчаються в школах м.Києва,
підтверджуються матеріалами справи.

Так, з направлених на адресу
Шевченківського районного суду м.Києва
у березні 2014р. Службою у справах дітей
Горохівської районної державної
адміністрації документів (а.с.56-62)
документів вбачається, що сім'я: ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з 01.04.2013р.
по 10.12.2013р. проживала без реєстрації на
території Мирненської сільської ради
Горохівського району Волинської обл.
за адресою: АДРЕСА_3, а діти навчались
загальноосвітній школі І-ІІІ ступеня
АДРЕСА_2 (а.с.56-62). Дана обставина
підтверджується і відповіддю
Горохівської районної державної
адміністрації від 22.10.2013р., що
надавалась на запит юрисконсульта
Центру правової допомоги киянам
ОСОБА_12, яка представляє у даній
цивільні справі інтереси Позивача за
довіреністю (а.с.20).

З копії наказу Загальноосвітньої школи
І-ІІІ ступеня с.Мирне відділу освіти
Горохівської РДА від 10.12.2013р.
вбачається, що згідно поданої заяви
батьків були відраховані з 10.12.2013р. зі
складу учнів: ОСОБА_7 учень 8 класу,
ОСОБА_8 учень 6 класу, ОСОБА_9 учень 1
класу(а.с.62).

В матеріалах справи також наявні
Довідки середньої загальноосвітньої
школи №199 Шевченківської районної в
м.Києві державної адміністрації від
03.12.2013р. №129, №130, в яких вказувалось, що
ОСОБА_9 та ОСОБА_8 будуть за наявності
відповідних документів зараховані до
школи (а.с.59-60). Відповідна довідка
видавалась і 03.12.2013р. по ОСОБА_7
вечірньою (змінною) школою №20
Солом'янського району м.Києва (а.с.61).

Довідкою середньої школи №169
Шевченківського району м.Києва від
05.03.2014р. підтверджується, що ОСОБА_8
навчається в цій школі в 6-в класі (а.с.74
зворот), а довідкою Київської середньої
спеціалізованої музичної
школи-Інтернату ім.М.В. Лисенка від
05.03.2014р. підтверджується, що в 1-А класі
цієї школи навчається ОСОБА_9 (а.с.74).
ОСОБА_7 згідно Довідки вечірньої
(змінної) школи №20 Солом'янського
району м.Києва навчається в цій школі у
8 класі (а.с.74).

При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з грудня 2013р.
займаються в гуртку бального танцю при
ДБК «Юний артемівець», що також
підтверджується відповідними
довідками (а.с.74 зворот).

Отже, у судовому засіданні знайшла своє
підтвердження та обставина, що
Відповідачі певний період часу не
проживали в АДРЕСА_1, проте з грудня 2013р.
постійно проживають.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.71
Житлового кодексу Української РСР при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

За ст.72 цього Кодексу визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12 квітня 1985 року N2
«Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України» визначено,
що у справах про визнання наймача або
члена його сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст. 71
Житлового кодексу України), необхідно
з'ясовувати причини відсутності
відповідача понад встановлені строки.
В разі їх поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї тощо) суд
може продовжити пропущений строк.

За ст. 160 Сімейного кодексу України
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків. Місце проживання дитини, яка
досягла десяти років, визначається за
спільною згодою батьків та самої
дитини. Якщо батьки проживають окремо,
місце проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею
самою.

Як встановлено судом у Відповідачів
наявні неповнолітні діти 1999, 2001 та
2007років народження, які відповідно
можуть проживати за місце проживання
одного з батьків.

З пояснень сторін встановлено, що
Відповідачка ОСОБА_6 разом з дітьми
проживала в сільській місцевості
АДРЕСА_2 Волинської області. Щодо
постійного спільного проживання з ними
Відповідача ОСОБА_5 заперечувала.
Беззаперечних доказів зворотного не
встановлено.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
Позивачкою заявлені позовні вимоги, в
тому числі до неповнолітніх ОСОБА_7,
ОСОБА_9, ОСОБА_8, проте вони
Відповідачами у справі не зазначені.

З огляду на встановлені в судовому
засіданні обставини, які свідчать про
наявність між сторонами неприязних
стосунків, а також те, що Відповідач -
ОСОБА_6 разом з неповнолітніми дітьми з
квітня по грудень 2013р. не проживали в
АДРЕСА_1, проте з грудня 2013р. постійно
там проживають разом з неповнолітніми
дітьми, здійснила заміну вікна в
квартирі, що не заперечувалось
Позивачкою, а орган опіки та піклування
заперечував щодо задоволення позову з
метою дотримання прав дітей, в тому
числі з урахуванням їх права на
безоплатне отримання у власність
частини житлової площу в результаті
приватизації, суд вважає за можливе
відмовити в задоволенні позову
повністю.

На підставі ст. 71, 72 Житлового кодексу
Української РСР, ст. 106 Сімейного
кодексу України, з урахуванням
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 квітня 1985 року N2 «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 179,
208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах
дітей Шевченківської районної в
м.Києві державної адміністрації, про
визнання осіб такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням,
- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Шевченківський районний суд м.Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: