Провадження № 2/161/580/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

15 липня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі:

головуючої - судді
Кирилюк В.Ф.

при секретарі
Поліщук Д.Р.

з участю : позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про відшкодування майнової та
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_3 про відшкодування майнової та
моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що
ОСОБА_3, 29.05.2007 року близько 18 години 20
хвилин, керуючи автомобілем марки
«Тойота Кемрі» р.н.НОМЕР_1, свідомо
грубо порушив вимоги Правил дорожнього
руху, рухаючись по пішохідній зоні
навпроти будинку №33 по проспекту Волі
в м.Луцьку, вчинив наїзд на пішохода - її
чоловіка ОСОБА_4, після чого з мотивів
явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою
зухвалістю, грубо порушивши
громадський порядок, жорстоко побив їх
обох, чим спричинив тривалий розлад
здоров'я потерпілих.

Покликаючись на те, що такими діями
ОСОБА_3 заподіяв їй та її чоловікові
майнову та моральну шкоду, просила
стягнути з ОСОБА_3, як цивільного
відповідача в кримінальному
провадженні, в її користь 29992,10 грн.
майнової шкоди, 300000 грн. моральної
шкоди, 1500 грн. витрат на допомогу
адвоката ОСОБА_5, 5000 грн. оплачених нею
послуг на друкування документів,
копіювання, інші канцелярські та
поштові витрати під час досудового
розслідування.

Вказувала, що майнова шкода на
зазначену суму складає: зіпсована
сорочка чоловіка вартістю 60 грн., його
лікування з приводу нанесених ОСОБА_3
травм - 762 грн., її пошкоджена спідниця -
120 грн., її лікування з приводу
нанесених ОСОБА_3 травм - 18870 грн. витрат
по протезуванню кульшового суглоба та
інше лікування 3000 грн., 180 грн. витрат по
оплаті довіреності на представництво
її інтересів.

Заподіяна їй моральна шкода полягає у
тому, що вона та її чоловік, будучи
людьми похилого віку, перенесли
фізичний біль, змушені були перебувати
на лікуванні, переживали за своє
здоров'я, діями ОСОБА_3, який не визнав
своєчасно свою вину та не вибачився
перед нею, була принижена їх честь та
гідність.

В судовому засіданні позивач та її
представник неодноразово уточнювали
свої вимоги, не подаючи заяву про
збільшення розміру позовних вимог.
Вказували, що стягненню з відповідача в
користь позивача підлягають, крім
зазначених сум, витрати ОСОБА_4 по

оплаті послуг адвоката в сумі 1000 грн.,
витрати позивача по оплаті послуг
адвоката 250 грн., витрати на оплату
послуг правозахисної групи 5000 грн.,
витрати на лікування позивача 957,95 грн.,
витрати на лікування позивача до та
після операції по протезуванню
кульшового суглобаа 1415,34 грн., витрати
на проведення операції очей 5300 грн., 90
грн. та 5800 грн. Просять позов
задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 в
користь ОСОБА_1 вказані суми коштів.

Відповідач в судові засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
розгляду справи. Надав суду письмові
пояснення про відмову у задоволенні
позову за недоведеністю.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, з'ясувавши
обставини справи та перевіривши їх
доказами, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення
частково.

З пояснень позивача та її представника,
показань свідків, матеріалів справи,
матеріалів оглянутого в судовому
засіданні кримінального провадження
№161/14239/13-к щодо ОСОБА_3, судом
встановлено, що 10.08.2013 року ОСОБА_3 29.05.2007
року близько 18 години 20 хвилин,
проїжджаючи автомобілем «Тойота
Кемрі» д.н.з.НОМЕР_1 по пішохідному
тротуару навпроти будинку №33 по
проспекту Волі в м.Луцьку,
використовуючи малозначний нікчемний
привід, а саме, те, що потерпілий по
справі ОСОБА_4 нібито зачепив рукою
бокове дзеркало його автомобіля, грубо
порушуючи громадський порядок з
мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалось особливою
зухвалістю, умисно наніс йому та його
дружині - потерпілій по справі ОСОБА_1,
які є людьми похилого віку,
пенсіонерами, ряд ударів кулаками та
ногами по тілу, спричинивши
потерпілому ОСОБА_4 легкі тілесні
ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я:
черепно-мозкову травму у вигляді
струсу головного мозку, забій м'яких
тканин потиличної ділянки голови,
лівого передпліччя, лівої китиці,
лівого стегна, садна задньої поверхні
правого ліктьового суглобу, потерпілій
ОСОБА_1 - легкі тілесні ушкодження у
вигляді забою м'яких тканин правого
плеча.

Згідно ряду висновків судово-медичних
експертиз, проведених у кримінальному
провадженні, встановлено наявність у
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 саме таких тілесних
ушкоджень.

Згідно ухвали Луцького міськрайонного
суду від 06.09.2013 року, яка набрала
законної сили(ухвала апеляційного суду
Волинської області про залишення
вказаної ухвали Луцького
міськрайонного суду без змін від 15.10.2013
року), ОСОБА_3 звільнений від
кримінальної відповідальності за ч.2
ст.125, ч.1 ст.296 КК України на підставі ч.1
п.2 ст.49 КК України у зв'язку із
закінченням строків давності,
провадження по даному кримінальному
провадженню закрито, у прийнятті
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та у
розгляді позовної заяви у даному
кримінальному провадженні відмовлено.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Постановою Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6
встановлено, що розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, суди повинні мати
на увазі, що шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої

були неправомірними, між ними і шкодою
є безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» від
31.03.1995 року №4 обов'язковому з'ясуванню
при вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі
чи в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

На підставі встановлених обставин суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
слід задовольнити частково і стягнути
з ОСОБА_3 в користь позивача 3000 грн.
моральної шкоди, яка полягає у тому, що
вона, будучи особою похилого віку,
перенесла душевні страждання у зв'язку
з протиправною поведінкою щодо неї та
чоловіка, фізичний біль, переживала за
своє здоров'я.

Стягненню з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1
підлягає також 250 грн., сплачених по
квитанції до прибуткового касового
ордера від 29.09.2010 року з відміткою про
підставу оплати: представництво
інтересів по кримінальній справі щодо
ОСОБА_3(а.с.9).

Щодо інших сум, в позові слід
відмовити з наступних підстав.

Щодо коштів, що стосуються ОСОБА_4,
які просить стягнути в її користь, як
спадкоємця, позивач, дані вимоги до
задоволення не підлягають, оскільки за
життя ОСОБА_4 не набув права на
відшкодування йому майнової та
моральної шкоди. Отже, таке право не
належало спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1, не
входить до складу спадщини і
припинилося внаслідок його смерті.

Згідно ст.1219 ЦК України не входять
до складу спадщини права та обов'язки,
що нерозривно пов'язані з особою
спадкодавця, зокрема право на
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

Крім того, позивач не надала суду
доказів про те, що вона прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_4

Щодо витрат на лікування
позивача, суд вважає, що до задоволення
не підлягає жодна сума.

В судовому засіданні позивач та її
представник не довели, що між
нанесеними відповідачем тілесними
ушкодженнями, протезуванням позивачем
кульшового суглоба та проведеними
операціями очей є причинний зв'язок та
вина останнього.

Висновками судово-медичних експертиз,
проведеними у кримінальному
провадженні, встановлено, що будь-яких
судово-медичних даних, котрі свідчать
про зв'язок причини настання смерті
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 із отриманими ним
29.05.2007 року тілесними ушкодженнями
немає, прямого причинного зв'язку із
отриманням ОСОБА_1 29.05.2007 року забоєм
правого плеча та захворюваннями,
діагнозтованими у подальшому, у тому
числі і правобічним коксартрозом,
експерти та комісії експертів не
вбачали.

Щодо інших сум на лікування, позивачем
та її представником жодним доказом не
підтверджено лікування ОСОБА_1 з
приводу нанесених ОСОБА_3 легких
тілесних ушкоджень у вигляді забою
м'яких тканин правого плеча, що саме на
таке лікування купувались ліки та на
яку суму.

Вартість пошкодженої спідниці ОСОБА_1
не підтверджена належними доказами ні
в кримінальній, ні в цивільній справі.

250 грн. за надані юридичні послуги були
оплачені ОСОБА_1 ПКЮФ «Віталіна» 04.08.2010
року до укладення договору на
представництво інтересів у

кримінальній справі щодо ОСОБА_3, тому
вимоги про стягнення таких коштів з
відповідача ОСОБА_3 до задоволення не
підлягають(а.с.9).

Не передбачено чинним законодавством
стягнення з обвинуваченого у
кримінальному провадженні витрати
потерпілої сторони на оплату послуг
правозахисної групи, представника в
справі за довіреністю та на друкування
документів, копіювання, інші
канцелярські та поштові витрати під
час досудового розслідування.

На основі викладеного суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення частково.

На підставі ст.ст. 23, 1166,1167,1218,1219 ЦК
України, Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6,
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4,
керуючись ст.ст. керуючись ст.ст. 10, 60, 88,
209, 212, 214,215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 3000
грн. моральної шкоди та 250 грн. витрат на
правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду
В.Ф.Кирилюк