АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1754/14
Справа № 626/1700/13-ц
інстанції:Гусар П.І.
Категорія: договірні
Доповідач: Гуцал Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі:
головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів - Івах А.П., Коростійової В.І.

при секретарі - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрнафтогазресурс» на рішення
Красноградського районного суду
Харківської області від 16 січня 2014 року
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрнафтогазресурс», треті особи -
Головне управління держземагенства у
Харківській області, Харківська
регіональна філія ДП «Центр ДЗК»,
відділ Держземагенства у
Красноградському районі Харківської
області про розірвання договорів
оренди землі , -

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_1 та інші
наведені вище позивачі, звернулися до
суду із зазначеним колективним
позовом. Посилались на те, що кожен
окремо із цих осіб у 2009, 2010 роках уклали
із Товариством з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ)
«Укрнафтогазресурс» договори оренди
землі, що розташовані на території
Володимирівської сільської ради
Красноградського району Харківської
області. На протязі дії договорів
відповідач належним чином своїх
договірних зобов'язань не виконував,
орендну плату не сплачував взагалі, або
сплачував не у повному обсязі. Позивачі
просили розірвати договори оренди
землі та зобов'язати відділ
Держземагенства у Красноградському
районі Харківської області скасувати
реєстрацію цих договорів, шляхом
видалення записів про їх реєстрацію (т.1
а.с.19-21).

29 листопада 2013 року позивачі, в особі
свого представника, змінили підставу
позову та зазначили, що після
консультацій з юристом їм стало відомо
про те, що спірні договори від початку
їх укладання суперечили вимогам
Законів України «Про оренду землі»
(ч.5,ст.15, ч.3 ст.19,ч.1 ст.29ст.31), «Про
охорону земель», Указу Президента
України «Про суцільну агрохімічну
паспортизацію земель
сільськогосподарського призначення»,
крім того, відповідачем не виконувався
п.11 спірних договорів (т.2 а.с.114-120).

Рішенням Красноградського районного
суду Харківської області від 16 січня 2014
року позов про розірвання договорів
оренди землі задоволено.

Розірвані:

- договір оренди №176 від 10 грудня 2009
року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ
«Укрнафтогазресурс» зареєстрований 23
червня 2010 року за № 06;

- договір оренди №177 від 10 грудня 2009
року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ
«Укрнафтогазресурс» зареєстрований 23
червня 2010 року за № 09;

- договір оренди № 1 від 10 грудня 2009
року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ
«Укрнафтогазресурс» зареєстрований 23
червня 2010 року за № 22;

- договір оренди № б/н від 10 грудня 2009
року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ
«Укрнафтогазресурс» зареєстрований 23
червня 2010 року за № 18;

- договір оренди № 3 від 10 грудня 2009
року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ
«Укрнафтогазресурс» зареєстрований 23
червня 2010 року за № 08;

- договір оренди № 56 від 10 грудня 2009
року, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ
«Укрнафтогазресурс» зареєстрований 23
червня 2010 року за № 15;

- договір оренди № 35 від 10 грудня 2009
року, укладений між ОСОБА_11 та ТОВ
«Укрнафтогазресурс» зареєстрований 23
червня 2010 року за № 75;

- договір оренди № 256 від 10 грудня 2009
року, укладений між ОСОБА_14 та ТОВ
«Укрнафтогазресурс» зареєстрований 23
червня 2010 року за № 25;

- договір оренди № 146 від 10 грудня 2009
року, укладений між ОСОБА_6 та ТОВ
«Укрнафтогазресурс» зареєстрований 23
червня 2010 року за № 68;

- договір оренди № 147 від 10 грудня 2009
року, укладений між ОСОБА_7 та ТОВ
«Укрнафтогазресурс» зареєстрований 23
червня 2010 року за № 66;

- договір оренди № 257 від 10 грудня 2009
року, укладений між ОСОБА_12 та ТОВ
«Укрнафтогазресурс» зареєстрований 23
червня 2010 року за № 42;

- договір оренди № 55 від 10 грудня 2009
року, укладений між ОСОБА_13 та ТОВ
«Укрнафтогазресурс» зареєстрований 23
червня 2010 року за № 99;

- договір оренди № 29 від 05 травня 2010
року, укладений між ОСОБА_15 та ТОВ
«Укрнафтогазресурс» зареєстрований 23
червня 2010 року за № 83;

- договір оренди № 196 від 10 грудня 2009
року, укладений між ОСОБА_10 та ТОВ
«Укрнафтогазресурс» зареєстрований 23
червня 2010 року за № 13;

- договір оренди № 52 від 05 травня 2010
року, укладений між ОСОБА_8 та ТОВ
«Укрнафтогазресурс» зареєстрований 23
червня 2010 року за № 04. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ
«Укрнафтогазресурс», посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, просить
скасувати зазначене судове рішення та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Інші особи, які брали участь у справі,
рішення не оскаржували.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 10 квітня 2014 року прийнята
відмова позивачів ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 від позову, рішення
Красноградського районного суду
Харківської області від 16 січня 2014 року
в частині позовних вимог зазначених
осіб скасовано та провадження по
справі за позовом ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 закрите.

В суді апеляційної інстанції
відповідач, в особі своїх
представників, апеляційну скаргу
підтримав.

Позивач ОСОБА_10 заперечував проти
задоволення скарги, разом з тим,
показав суду, що відповідач умови
договору виконував, орендну плату
сплачував, зауважень, щодо
використання відповідачем його
земельної ділянки він не має, а з
позовом звернувся оскільки відповідач
при укладанні спірного договору обіцяв
його працевлаштувати, проте цього не
зробив. Наразі він працює в ТОВ «Новий
сад», з яким і має намір укласти договір
оренди.

Представник позивачів вважав
апеляційну скаргу необгрунтованою та
надав на неї письмові заперечення.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Відовідно до п.п.2, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм права
процесуального.

Задовольняючи позов в частині
розірвання спірних договорів, суд
першої інстанції, вважав доведеними
«..факти невиплати орендної плати за
оренду земельних ділянок відповідно до
змісту пунктів 8,11 Договорів,
невиконання умов договорів та чинного
законодавства щодо розробки та
затвердження в установленому порядку
проекту землеустрою, що забезпечує
еколого-економічне обгрунтування
сівозмін та впорядкування угідь,
порушення вимог чинного законодавства
України стосовно допустимих
нормативів періодичності вирощування
сільськогосподарських культур та
недотримання відповідачем пункту 29
Договорів щодо дотримування
екологічної безпеки землекористування
та збереження родючості ґрунтів».

Такий висновок не можна визнати
правильним, оскаржуване рішення не
відповідає вимогам ст.213 ЦПК Україи,
щодо його законності та
обґрунтованості.

При вирішення позовних вимог кожного з
позивачів, суд повинен був встановити
факти належного чи неналежного
виконання відповідачем умов кожного
конкретного договору та яких саме.

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні
судом була дана лише оцінка
узагальнюючим доводам позивачів з
приводу порушення умов договорів
оренди землі. Суд фактично не встановив
і у рішенні не зазначив обставин та
конкретних фактів, які б свідчили про
невиконання ТОВ «Укрнафтогазресурс»
умов кожного конкретного договору
оренди землі протягом його дії,
розмір заборгованності за кожним
договором, якщо така існує.

У порушення вимог ст. 212 ЦПК України суд
не звернув уваги на те, що відповідач
подав суду докази про нараховану та
виплачену орендну плату, розрахунки
орендної плати з урахуванням
індексації вартості земельної ділянки,
і ця індексація нормативної грошової
оцінки земельної ділянки вже містить
врахування індексу інфляції. Без
будь-яких правових обґрунтувань суд не
визнав ці докази належним виконанням
умов договорів, пославшись на ст.7
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», положення якого не
спростовує виконання договірних
зобов'язань з боку відповідача.

Посилання суду, як на підставу для
розірвання договорів оренди землі на
порушення відповідачем п. 29 договорів
щодо збереження родючості грунтів
взагалі не містить правового
обґрунтування, оскільки до такого
неправильного висновку суд дійшов,
вказавши лише те, що на момент розгляду
справи в суді у відповідача відсутні
проекти землеустрою, що забезпечують
еколого-економічне обгрунтування
сівозміни впорядкування угідь та
орендарем не вжито жодного належного
заходу по виготовленню такого проекту,
крім листа на ім'я голови
Красноградської РДА про надання
дозволу на виготовлення проекту.

Поряд з тим, суд не взяв до уваги та не
надав оцінку доводам відповідача
стосовно того, що орендар на протязі
часу дії спірних договорів обробляв
земельні ділянки позивачів: дискував,
орав, проводив посів
сільськогосподарських культур з
внесенням міндобрив, боронував та інше,
з урахуванням оптимального
співвідношення культур на земельних
ділянках протягом 2009-2013 років
вирощував сільськогосподарські
культури. Жодних доказів на
спростування цих доводів позивачем не
надано.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що оскаржуване
рішення грунтується на припущеннях, що
заборонено ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

За таких обставин рішення підлягає
скасуванню із ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Судом встановлено та визнається
сторонами, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є власниками
земельних ділянок, що розташовані на
території Володимирівської сільської
ради Красноградського району
Харківської області. Право власності
кожного з них підтверджено Державним
актом на право приватної власності на
земельну ділянку. Договори між ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та відповідачем були укладені 10
грудня 2009 року, а договори між ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та відповідачем були укладені 05
травня 2010 року, всі договори
зареєстровані 23 червня 2010 року. Кожен
із спірних договорів однаковий за
своїм змістом та укладений на 15 років.

Відповідно до умов кожного із спірних
договорів, орендна плата вноситься
орендарем в грошовій та натуральній
формі, у розмірі 3,00 відсотки від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки (п.7). Обчислення розміру
орендної плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції. Розмір
орендної плати щорічно індексується
станом на 01 число звітного року на
коефіцієнт, розрахований з урахуванням
Постанови КМУ №783 від 12 травня 2000 року
(п.8). Орендна плата вноситься до 31
грудня поточного року (п.9). Розмір
орендної плати переглядається у разі:
зміни умов господарювання, зміни
розмірів земельного податку,
підвищення цін, тарифів, у тому числі,
внаслідок інфляції; погіршення стану
орендованої земельної ділянки не з
вини орендаря, що підтверджено
документами, в інших випадках,
передбачених законом (п.11).

Згідно п. 26 спірних договорів
орендодавець має право вимагати від
орендаря, зокрема, дотримання
екологічної безпеки землекористування
та збереження родючості грунтів,
своєчасного внесення орендної плати.

У відповідності до п.29 спірних
договорів, орендар земельної ділянки
зобов'язаний, зокрема, дотримуватися
екологічної безпеки землекористування
та збереження родючості ґрунтів.

Як зазначено у п.34 спірних договорів,
дія договору припиняється, шляхом його
розірвання, зокрема, за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у наслідок
невиконання другою стороною
обов'язків, передбачених договором, та
внаслідок випадкового знищення,
пошкодження орендованої земельної
ділянки, яке істотно перешкоджає її
використанню, а також з інших підстав,
визначених законом.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України
«Про оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених ЗК
України та іншими законами України.

Договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором чи
законом (ст.651 ЦК).

Згідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України
підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

Матеріали справи свідчать, що
предметом спору позивачів із ТОВ
«Укрнафтогазресурс» є самостійне
право кожного із них, зокрема, на
своєчасне та в повному обсязі
отримання орендної плати. Таке їхнє
право виникло із різних підстав -
окремих договорів оренди земельних
ділянок різною площею, відтак, різною
орендною платою.

При цьому, кожен із позивачів є
власником окремої земельної ділянки,
розмір цих ділянок і розмір орендної
плати відповідно різняться між собою.

За змістом ст.ст.10,11,60 ЦПК України,
кожен із позивачів повинен був довести
факт порушення відповідачем саме його
права та зазначити які ж саме істотні
порушення договору другою стороною є
підставою для розірвання договору.

Натомість позивачі, не зазначили в чому
ж саме полягає істотне порушення
договорів оренди відповідачем щодо
кожного з них.

Із наявних в матеріалах справи
платіжних відомостей, розрахунків,
витягів з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельних
ділянок (т.2 а.с.19-105) вбачається, що на
протязі дії спірних договорів орендна
плата позивачам виплачувалася.

В суді апеляційної інстанції позивач
ОСОБА_10 та представник позивачів
підтвердили факт отримання кожним з
орендодавців орендної плати, згідно
платіжних відомостей, що надані
відповідачем.

Доказів того, що орендна плата
виплачувалася не у повному обсязі чи
несвоєчасно матеріали справи не
містять.

Стверджуючи про невиконання
відповідчем умов спірних договорів
щодо виплати орендної плати без
урахування індексу інфляції, жоден з
позивачів не зазначив, яка ж
заборгованість з орендної плати існує,
та чи існує взагалі. Будь- якого
розрахунку з цього приводу матеріали
справи не містять, як і не містять
доказів того, що позивачі зверталися до
відповідача з пропозиціями щодо
перегляду розміру орендної плати
відповідно до п.11 договорів. Не надано
таких доказів і суду апеляційної
інстанції.

Що стосується доводів позивачів про
невідповідність змісту спірних
договорів ст.15 Закону України «Про
оренду землі», а також відсутність
агрохімічних паспортів (т.2 а.с.118), то це
не є правовою підставою для розірвання
спірних договорів, а ні за законом і ні
за умовами цих договорів.

Не є підставою для задоволення
позовних вимог і сам по собі факт
відсутності на час розгляду справи
проекту землеустрою, що забезпечує
еколого-економічне обгрунтування
сівозмін та впорядкування угідь,
оскільки жодних доказів на
підтвердження того, що ця обставина
істотно порушила права орендодавців,
чи завдала останнім шкоди, чи значною
мірою позбавила позивачів того, на що
вони розраховували при укладанні
договорів, матеріали справи не містять.
За таких обставин посилання позивачів
на ст.651 ЦК України, є безпідставним.

Слід зазначити, що 25 грудня 2013 року
було винесено розпорядженя №646 голови
Красноградської РДА про надання
відповідачу дозволу на складання
проекту землеустрою. На реалізацію
цього розпорядження ТОВ
«Укрнафтогазресурс укладено договори
з державною установою «Інститут
охорони грунтів України» про виконання
робіт по створенню науково-технічної
продукції» та з ПП «Земстройпроект» (т.2
а.с.247-251).

Отже позивачами не доведено фактів
порушення їх прав відповідачем, які б
відповідно до вимог закону чи умов
договору могли стати підставою для
дострокового розірвання спірних
договорів.

Керуючись ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.1-3 ч.1
ст.309, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрнафтогазресурс» задовольнити.

Рішення Красноградського районного
суду Харківської області від 16 січня 2014
року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді