АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2706/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Демидова С. О. Доповідач -
Єлізаренко І.А. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І., Михеєвої
В.Ю.,

при секретарі - Сінченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Родовід
банк» на рішення Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2014
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції, третя особа
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
прокуратура Жовтневого району
м.Дніпропетровська, про визнання
недійсним договорів купівлі-продажу та
зобов»язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ПАТ «Родовід банк»
звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, третя особа
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
прокуратура Жовтневого району м.
Дніпропетровська, про визнання
недійсним договорів купівлі-продажу та
зобов»язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ
«Родовід банк» посилався на те, що 01
лютого 2008 року між ВАТ «Родовід Банк»,
найменування якого 17 червня 2010 року на
виконання вимог закону України «Про
акціонерні товариства» було змінено на
ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 35.1
/11-266.08.1., відповідно до умов якого банк
надав позичальнику кредит на загальну
суму 467 270 доларів США, а позичальник
зобов»язався повернути кредитні кошти
не пізніше 31 січня 2033 року та сплатити
проценти за користування кредитом на
умовах, передбачених кредитним
договором. Відповідно п. 1.3 кредитного
договору процентна ставка
встановлюється в розмірі 12% річних. У
забезпечення виконання зобов»язань
позичальника перед позивачем щодо
сплати кредиту відсотків та інших
платежів було укладено договір
іпотеки № 35.1/11-266.08.1 від 01 лютого 2008 року
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстровим № 1098, де предметом іпотеки
виступає об»єкт інвестування а саме:
житлове приміщення, загальною
площею135,8 кв.м., за будівельним № 9.1.1 на 9
поверсі у житловому будинку з
приміщеннями торгово - комерційного
призначення та автопаркінгом по
АДРЕСА_3, яке стане власністю
іпотекодавця в майбутньому на підставі
Інвестиційного договору № 83-СГР на
придбання житлового приміщення
укладеного між ТОВ «Ратібор» та
іпотекодавцем 14 січня 2008 року та
договору купівлі - продажу облігацій
укладеному між ТОВ «Ратібор» та
іпотекодавцем 14 січня 2008 року; житлове
приміщення, загальною площею122,78 кв.м.,
за будівельним № 9.1.2 на 9 поверсі у
житловому будинку з приміщеннями
торгово - комерційного призначення та
автопаркінгом по АДРЕСА_3, яке стане
власністю іпотекодавця в майбутньому
на підставі Інвестиційного договору №
83-СГР на придбання Житлового
приміщення укладеного між ТОВ «БГ
РАТИБОР» та іпотекодавцем 14 січня 2008
року та договору № Б - 26/08 купівлі -
продажу облігацій укладеному між ТОВ
«БГ РАТІБОР» та іпотекодавцем 14 січня
2008 року. На виконання п. 2.3.8 договору
іпотеки після завершення будівництва
та введення в експлуатацію об»єкту
будівництва між банком та
іпотекодавцем було укладено договір
іпотеки від 15 червня 2010 року
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстровим № 93 яким в іпотеку банку
передано вже введену в експлуатацію
квартиру АДРЕСА_2. Житлове приміщення,
загальною площею 135,8 кв.м. за
будівельним № 9.1.1 згідно рішення
Виконкому Дніпропетровської міської
ради від 12 грудня 2012 року було
зареєстрована за АДРЕСА_1, однак, ОСОБА_2
для переукладання договору іпотеки до
банку не з»явився, документів щодо
переоформлення квартири до банку не
надав. Згодом банку стало відомо, що 17
вересня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
укладено договір купівлі - продажу
нерухомого майна, а саме квартири
АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1. Вважають
дані договори купівлі - продажу
незаконними, оскільки майно яке продав
ОСОБА_2 було в іпотеці банку, згоди на
його відчуження банк не надавав, тому
просили суд визнати вказані договори
купівлі-продажу недійсними,
зобов»язати реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції скасувати державну
реєстрацію на спірні квартири,
накласти обтяження на квартиру АДРЕСА_1
та зобов»язати ОСОБА_2 передати в
іпотеку вищевказану квартиру.

Рішенням Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 29 січня 2014 року
в задоволені позовних вимог ПАТ
«Родовід банк» відмовлено. Ухвалу
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 26 грудня 2013 року
про забезпечення позову скасовано.

Ухвалою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 20 лютого 2014
року виправлено описку в вступній та
резолютивній частині рішення суду від
29 січня 2014 року (т.2 а.с.86).

В апеляційній скарзі ПАТ «Родовід
банк» просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги банку в
повному обсязі посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити з
наступних підстав відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи 01
лютого 2008 року між ВАТ «Родовід банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Родовід
банк», та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 35.1 /11-266.08.1.
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору
банк надав позичальнику кредит на
загальну суму 467 270 доларів США, а
позичальник зобов»язався повернути
кредит не пізніше 31 січня 2033 року та
сплатити проценти за користування
кредитом на умовах, передбачених
кредитним договором. Відповідно п. 1.3
кредитного договору процентна ставка
встановлюється в розмірі 12 % річних (т.1
а.с.7-10).

У забезпечення виконання
зобов»язань позичальника перед банком
щодо сплати кредиту, відсотків та інших
платежів було укладено договір іпотеки
№ 35.1/11-266.08.1 від 01 лютого 2008 року
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстровим № 1098, де предметом іпотеки
виступає об»єкт інвестування а саме:
житлове приміщення, загальною
площею135,8 кв.м., за будівельним № 9.1.1 на 9
поверсі у житловому будинку з
приміщеннями торгово - комерційного
призначення та автопаркінгом АДРЕСА_3,
яке стане власністю іпотекодавця в
майбутньому на підставі
Інвестиційного договору № 83-СГР на
придбання Житлового приміщення
укладеного між ТОВ «РАТІБОР» та
іпотекодавцем 14 січня 2008 року та
договору купівлі - продажу облігацій
укладеному між ТОВ «БГ РАТИБОР» та
іпотекодавцем 14 січня 2008 року; житлове
приміщення, загальною площею122,78 кв.м.,
за будівельним № 9.1.2 на 9 поверсі у
житловому будинку з приміщеннями
торгово - комерційного призначення та
автопаркінгом по АДРЕСА_3, яке стане
власністю іпотекодавця в майбутньому
на підставі Інвестиційного договору №
83-СГР на придбання Житлового
приміщення укладеного між ТОВ « БГ
РАТИБОР» та іпотекодавцем 14 січня 2008
року та договору № Б - 26/08 купівлі -
продажу облігацій укладеному між ТОВ
«БГ РАТІБОР» та іпотекодавцем 14 січня
2008 року. (т.1 а.с.23-25).

На виконання п. 2.3.8 договору іпотеки
після завершення будівництва та
введення в експлуатацію об»єкту
будівництва між банком та
іпотекодавцем було укладено договір
іпотеки від 15 червня 2010 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстровим № 93, яким в іпотеку банку
передано вже введену в експлуатацію
квартиру АДРЕСА_2 ( т.1 а.с.26-28).

Відповідно витягу про реєстрацію в
Єдиному реєстрі заборони відчуження
об»єктів нерухомого майна 15 червня 2010
року зареєстровано обтяження квартири
АДРЕСА_2 (т.1 а.с.31, 32).

Згідно витягу про реєстрацію в
Єдиному реєстрі заборони відчуження
об»єктів нерухомого майна 01 лютого 2008
року зареєстровано обтяження на
житлове приміщення загальною площею
135,8 кв.м., за будівельним № 9.1.1 на 9
поверсі у житловому будинку з
приміщеннями торгово - комерційного
призначення та автопаркінгом по
АДРЕСА_3 та житлове приміщення,
загальною площею122,78 кв.м., за
будівельним № 9.1.2 на 9 поверсі у
житловому будинку з приміщеннями
торгово - комерційного призначення та
автопаркінгом по АДРЕСА_3 (т.1 а.с.33).

Житлове приміщення, загальною
площею 135,8 кв.м. за будівельним № 9.1.1
згідно рішення Виконкому
Дніпропетровської міської ради від 12
грудня 2012 року було зареєстрована за
номером АДРЕСА_1 (т.1 а.с.234, 235).

Листом від 05 вересня 20013 року ПАТ
«Родовід Банк» звернувся до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції з проханням зняти
заборону в Державному реєстрі речових
прав не нерухоме майно, а саме на
квартиру, що знаходиться адресою:
АДРЕСА_2, накладену на підставі
іпотечного договору від 15 червня 2010
року, укладеного між ПАТ «Родовід Банк»
та ОСОБА_2 До вказаного листа було
надано довіреність банку №3-112/4А.17 від 04
вересня 2013 року, якою уповноважено
представляти інтереси ПАТ «Родовід
Банк» співробітника банку (а.с.150-154).

З матеріалів справи вбачається,
рішенням про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень №5913292 від 16 вересня 2013
року державним реєстратором прав на
нерухоме майно було вирішено провести
державну реєстрацію припинення
обтяження - заборона на нерухоме майно,
а саме на квартиру з реєстраційним
номером 01, що розташована:
АДРЕСА_2, за суб»єктом: ПАТ «Родовід
Банк». Зазначене рішення було прийнято
на підставі заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень,
прийняту 16 вересня 2013 року за
реєстраційним номером 2974515, яку подав
ОСОБА_6, що діє на підставі довіреності,
серія і номер: 3-112/4А.17, виданої 04 вересня
2013 року, видавник: ПАТ «Родовід Банк»
для проведення державної реєстрації
припинення обтяження - заборони на
нерухоме майно, а саме на квартиру з
реєстраційним номером 01, що
розташована: АДРЕСА_2 та документи,
подані для проведення державної
реєстрації прав (т.2 а.с.13).

Доказів на підтвердження того, що в
Єдиному реєстрі заборони відчуження
об»єктів нерухомого майна було
зареєстровано обтяження квартири
АДРЕСА_1 матеріали справи не містять.

17 вересня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
укладено договори купівлі - продажу
нерухомого майна, а саме квартири
АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.75, 77).

Відповідно витягу з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від 17
вересня 2013 року право власності на
квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_3 (т.1 а.с.76, 78).

Тобто, як вбачається з матеріалів
справи, на час укладення оскаржуваних
договорів купівлі-продажу - 17 вересня
2013 року, згідно даних Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
заборона на відчуження спірних квартир
була відсутня, квартири під арештом не
перебували, обтяження нерухомого майна
іпотекою відсутнє.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене суд правильно, у
відповідності до ст.ст. 203, 215, 626, 638 ЦК
України, відмовив у задоволенні
позовних вимог ПАТ «Родовід Банк».

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що зняття обтяження з предмету
іпотеки було проведено незаконно, на
теперішній час жодними належними
доказами по справі не підтверджуються,
оскільки надана банком відповідь
прокуратури Дніпропетровської області
на їх звернення містить дані щодо
проведення прокуратурою перевірки за
зверненням банку, якою встановлено, що
невстановлені особи організували
надання у вересні 2013 року до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції завідомо
недостовірних відомостей від імені
ПАТ «Родовід Банк» щодо надання згоди
на зняття заборони та іпотеки на
об»єкти нерухомості. За вказаним
фактом було внесено відповідні
відомості до Єдиного реєстру досудових
розслідувань про вчинення
кримінального правопорушення.

Проте, слід зазначити, даних щодо
встановлення винних осіб по цій
справі, ухвалення вироку суду
матеріали справи не містять.

Також відсутні належні докази щодо
встановлення у передбаченому законом
порядку факту підробки листа від імені
ПАТ «Родовід Банк» та довіреності щодо
зняття заборони в Державному реєстрі
речових прав не нерухоме майно.

Приведені в апеляційній скарзі
доводи зводяться до тлумачення діючого
законодавства, незгоди з рішенням суду,
переоцінки висновків рішення суду та
не спростовують правильність рішення
суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що
спростовують правильність рішення
суду апелянтом не наведено, тому
рішення суду підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Родовід
банк» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 29 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді