Справа № 148/1759/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 липня 2014 року
Тульчинський районний суд Вінницької
області

В складі : головуючого
судді Робак С.О.

при секретарі
Грох Т.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Тульчині,
справу за позовом ОСОБА_1 до
Ганнопільської сільської ради
Тульчинського району про визнання
права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Ганнопільської сільської
ради Тульчинського району про визнання
права власності на спадкове майно,
мотивуючи свої вимоги тим, що 25.01.2007
року її мати ОСОБА_2 зробила заповітне
розпорядження, яким після своєї смерті
заповіла їй усе своє майно, яке буде їй
належати на момент смерті та на яке
вона буде мати право. ІНФОРМАЦІЯ_1 її
мати ОСОБА_2 померла і після її смерті
відкрилася спадщина за заповітом, яка
складається із: 1/2 частини житлового
будинку, загальною площею 87,3 м2.,
житловою площею 62,5 м2., розташованого в
АДРЕСА_1 і земельної ділянки площею 2,9531
га, розташованої на території
Ганнопільської сільської ради.

Вона являється єдиним спадкоємцем
майна своєї матері ОСОБА_2 за заповітом.
Спадщину, яка відкрилася після її
смерті, вона прийняла і на частину
спадкового майна, а саме, на земельну
ділянку, отримала свідоцтво про право
на спадщину за заповітом.

01.05.2007 року її батько ОСОБА_3
зробив заповітне розпорядження, яким
після своєї смерті заповів їй належну
йому частину будинку АДРЕСА_1, та
земельну ділянку площею 3,0009 га..
ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько ОСОБА_3 помер і
після його смерті відкрилася спадщина
за заповітом і за законом на усе його
майно, яка складається із: 1/2 частини
житлового будинку, загальною площею 87,3
м2, житловою площею 62,5 м2, розташованого
в АДРЕСА_1 і земельної ділянки площею
0,2805 га, розташованої на території
Кирнасівської селищної ради,
призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом
і за законом на майно батька ОСОБА_3.
Спадщину, яка відкрилася вона прийняла
і на частину спадкового майна, а саме,
на земельну ділянку, отримала
свідоцтво про право на спадщину.

Однак, оформити нотаріально право
власності на спадковий будинок, який
належав її батькам, вона не може, так як
він відносився до суспільної категорії
колгоспних дворів. Після ліквідації
колгоспних дворів її батьки ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 право власності на належні їм,
як членам колгоспного двору, частки на
будинок не оформили, в органах МБТІ не
зареєстрували і свідоцтва про право
власності не отримали. Через
відсутність правовстановлюючих
документів в нотаріальному оформлені
права на спадковий будинок їй було
відмовлено.

Так як нотаріального оформити
спадковий будинок вона може, тому
вимушена звернутися з даним позовом до
суду.

Просить визнати її право
власності на спадкове майно за
заповітом, спадкоємцем якого вона
стала після смерті її батьків, а саме:
на житловий будинок, загальною площею
87,3м2, житловою площею 62,5м2 ,
розташований в АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не
з'явилась. Направила суду заяву, в якій
просить справу розглянути в її
відсутність. Позовні вимоги підтримує
і просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Направив суду
заяву, в якій просить справу розглянути
в його відсутність. Позовні вимоги
визнає, проти задоволення позову не
заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, так як їх визнав
відповідач і визнання відповідачем
позову не суперечить закону і не
ущемляє права, свободи і інтереси інших
осіб, а також вони підтверджуються
матеріалами справи.

Відповідно до копії рішення
Тульчинського районного суду
Вінницької області, встановлено, що
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1
(а.с.13-14). Згідно з копією заповіту
ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 усе своє майно,
де б воно не було і з чого воно б не
складалося, у тому числі усе те, що
належатиме їй на день смерті і на що за
законом вона матиме право (а.с.15). За
копією заповіту ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1
належну йому частину житлового будинку
(а.с.16).

Згідно з свідоцтвами про смерть
ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8,9).

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою.

На частину спадкового майна
позивач отримала свідоцтва про право
на спадщину, а саме на земельну ділянку
площею 2,9531 га, яка входила до
спадкового майна після смерті ОСОБА_2, а
також на земельну ділянка площею 0,2805
га, яка належала ОСОБА_3 (а.с.21,22).

Також після смерті ОСОБА_2 і ОСОБА_3
залишилася спадщина, яка складається з
частин житлового будинку у розмірі 1/2 у
кожного з них, спадковий будинок
знаходиться в АДРЕСА_1, що
підтверджується довідками виданими
виконкомом Ганнопільської сільської
ради (а.с.17-19), а також свідоцтвом на
право особистої власності №328 (а.с.23)

ОСОБА_1 за оформленням свого
права на дане спадкове майно
зверталась в Тульчинську державну
нотаріальну контору, але державним
нотаріусом Тульчинської державної
нотаріальної контори їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину в зв'язку з тим, що
зазначений будинок відносився до
категорії колгоспних дворів і у
правовстановлюючому документі на
нього зазначений лише голова двору і
відсутні дані про членів колгоспного
двору, в той час як у довідці
Ганнопільської сільської ради
зазначено, що склад колгоспного двору
наступний: ОСОБА_3; ОСОБА_2 (а.с.7).

В правовстановлюючому документі,
а саме в свідоцтві № 328 на право
особистої власності на жилий будинок,
виданого виконкомом Ганнопільської
сільської ради Тульчинського району 17
лютого 1989 року колгоспному двору
наявні дані лише про голову двору і
відсутні відомості про його членів, а
тому не вказаний розмір їх часток у
власності на даний спадковий будинок.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику, у справах за позовами про
захист права приватної власності» від
22.12.1995 року № 20 із змінами і
доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17,
18 ЗУ "Про власність" вбачається, що
право власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15.04.1991 року не
втратили права на частку в його майні.
Розмір частки члена двору визначається
виходячи з рівності часток усіх його
членів, включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Як зазначено в копії довідки №255
від 14.03.2014 року, виданої виконавчим
комітетом Ганнопілської сільської
ради, станом на 15.04.1991 року житловий
будинок в АДРЕСА_1 відносився до
категорії колгоспних дворів і склад
двору наступний: голова двору - ОСОБА_3,
дружина - ОСОБА_2 (а.с.20).

Тому, суд вважає, що кожному із них
належали частини у розмірі 1/2 від
даного будинку.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Оскільки позивачу відмовлено в
нотаріальному оформленні права на
спадкове майно за заповітом, а саме на
житловий будинок в АДРЕСА_1, тому, суд
вважає, що є всі підстави для визнання
за ОСОБА_1 права власності на вказане
спадкове майно.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкодавцеві з часу
відкриття спадщини.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 328, 376, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК
України, ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И
В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на спадкове майно після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 і
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, яке
складається з житлового будинку
позначеного літерою «А», загальною
площею 87,3м2, житловою площею 62,5м2, з
вхідним майданчиком, позначеним
літерою «а»; з господарськими
будівлями і спорудами: сараєм,
позначеним літерою «Б»; сараєм,
позначеним літерою «В»; прибудовою до
сараю, позначеною літерою «в»;
погребом, позначеним літерою «П»;
туалетом, позначеним І; спорудами,
позначеними II, розташованого в АДРЕСА_1,
який їм належав як членам колгоспного
двору, згідно погосподарської книги
№12 Ганнопільської сільської ради
особовий рахунок НОМЕР_1, та свідоцтва
№328 на право особистої власності на
жилий будинок від 17.02.1989 року.

На рішення суду протягом десяти днів з
дня отримання копії цього рішення може
бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Вінницької області
через Тульчинський районний суд.

Суддя: