Справа № 451/1046/13
Головуючий у 1 інстанції: Мулявка О.В.
Провадження № 22-ц/783/1537/14
Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою СТзОВ "Прогрес"
на рішення Радехівського районного
суду Львівської області від 09 грудня 2013
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням задоволено
позов ОСОБА_2 до СТзОВ "Прогрес",
правонаступника реорганізованого
шляхом приєднання КВКП "Сапсан" про
визнання недійсним договору оренди
землі.

Визнано недійсним договір оренди землі
від 07 листопада 2005 року, який укладений
між КВКП «Сапсан» та ОСОБА_2.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі СТзОВ "Прогрес"
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Покликається на те,
що судом не взято до уваги, що саме
шляхом голосування на загальних зборах
села, а в подальшому за домовленістю
між сторонами в момент укладення
договору було вирішено розраховувати
орендну плату за користування землею з
врахуванням її умовної площі, яка
встановлена в п.2.6 Договору, саме тому і
було вчинено дописування в п.4.1
договору на момент укладення такого.
Вважає, що суд не взяв до уваги, що якби
роз'яснення в п.4.1, а саме слова:
«умовних за весь пай 605 грн.» було
відсутнє, то орендна плата позивачу
обчислювалась згідно фізичної площі
земельної ділянки і становила значно
меншу суму, аніж та, яку позивач
отримував впродовж 8 років. Також
вважає, що застосування судом ст. 230 ЦК
України є неаргументованим, оскільки
обов'язковою кваліфікуючою ознакою
даної статті є умисел щодо введення в
оману з приводу обставин, які мають
істотне значення, і такі дії у
відповідача відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін на підтримання та
заперечення скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що таку
слід задовольнити частково.

Задовольняючи позов та визнаючи
недійсним оспорюваний договір оренди
землі суд першої інстанції виходив з
того, що шляхом обману відповідачем
внесено виправлення в договорі щодо
нормативно грошової оцінки земельної
ділянки, її площі та нарахування
орендної плати в односторонньому
порядку, без згоди орендодавця, ці
зміни мають істотне значення, ними
порушуються права останнього.

Одна з такими висновками суду
погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, 07
листопада 2005 року між ОСОБА_2 і КВКП
"Сапсан", правонаступником якого є
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Прогрес»
укладено договір оренди землі.

Після підписання зазначеного договору
сторонами 07 листопада 2005 року,
орендарем в односторонньому порядку,
без згоди орендодавця внесено
виправлення і зміни: у пункт 2.3 договору
щодо нормативно грошової оцінки
земельної ділянки з 35 510 грн. на 29584,07
грн.; пункт 4.1 цього договору доповнено
словами і цифрами «умовних за весь пай
935 грн.». Крім того, у примірнику
договору, який представлений суду
відділом Держземагентства у
Радехівському районі, на відміну від
договору, наданого СГТзОВ "Прогрес", п.
2.3. завірено печаткою КВКП "Сапсан" із
дописуванням "виправленому вірити" та
підписом, як встановлено в судовому
засіданні ОСОБА_3 (а.с. 179)

Положеннями ст. 203 ЦК України визначено
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
зокрема, волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі,
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним (частини 3,5).

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Встановлено, що укладаючи оспорюваний
договір оренди землі від 07 листопада 2005
року волевиявлення ОСОБА_2 на його
укладення було вільним і відповідало
її внутрішній волі, вона була
ознайомлена з умовами цього правочину
і бажала реального настання
обумовлених ним правових наслідків.

За змістом ч.1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору.
Що визначені законом як істотні або
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України
"Про оренду землі" (в редакції на момент
укладання договору оренди землі)
істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форму платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки; тощо.

Відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
ст. 15 Закону України "Про оренду землі",
а також порушення вимог ст.ст. 4-6,11,17,19
цього закону є підставою для відмови в
державній реєстрації договору оренди,
а також для визнання договору
недійсним відповідно до закону.

Відповідно до п.2 Порядку державної
реєстрації договорів оренди землі,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25 грудня 1998 року
№ 2073, державна реєстрація договорів
оренди є офіційним визнанням і
підтвердженням державного факту
виникнення або припинення права оренди
земельних ділянок.

Оспорюваний Договір був
зареєстрований у встановленому
законом порядку 16.12.2005 року за №13.

Умови оспорюваного договору оренди
землі, визначені у пунктах 2.3, 2.6, 4.1
відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України
"Про оренду землі" є істотними, оскільки
ними визначена нормативна грошова
оцінка земельної ділянки, особливості
об'єкта оренди, які можуть вплинути на
орендні відносини, грошову оцінку
земельної ділянки, та нарахування
орендної плати в залежності від
врожайності (не врожайності) років.

Зміна зазначених істотних умов в
односторонньому порядку орендарем є
неприпустимою, оскільки цим
порушуються права орендодавця на
отримання належної оплати за передану
в оренду земельну ділянку. Судом
встановлено, що ОСОБА_2 орендну плату
отримала у заниженому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України
"Про оренду землі" орендна плата за
земельні ділянки, що перебувають у
власності фізичних та юридичних осіб,
переглядаються за згодою сторін.

Згідно з положеннями ст.651 ЦК України
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

У відповідності з роз'ясненнями, що
містяться у пунктах 2,7 постанови
Пленуму Верховного суду України № 9 від
16.11.2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» відповідність
правочину вимогам законодавства має
оцінюватися судом відповідно до
законодавства, яке діяло на момент
вчинення правочину, правочин може бути
визнаний недійсним лише з підстав
визначених законом.

Відповідно до роз'яснень пункту 9
зазначеної постанови Пленуму
Верховного Суду України, згідно зі ст.
217 ЦК правочин не може бути визнаний
недійсним в цілому, якщо закону не
відповідають лише його окремі частини
й обставини справи свідчать про те, що
він був би вчинений і без включення
недійсної частини. У цьому разі
відповідно до статті 217 ЦК суд може
визнати недійсною частину правочину.

У відповідності з ст. 217 ЦК України
недійсність окремої частини правочину
не має наслідком недійсності інших
його частин і правочину в цілому, якщо
можна припустити, що правочин був би
вчинений і без включення до нього
недійсної частини.

За наведених обставин колегія суддів
вважає, що районним судом неповно
з'ясовано обставини справи,
неправильно застосовано ст. 230 ЦК
України та визнано оспорюваний договір
недійсним в цілому.

Суд не звернув уваги на зазначені вище
положення закону та обставини справи,
належної оцінки їм не дав та ухвалив
помилкове рішення через неправильне
застосування норм матеріального права,
що відповідно до ст. 309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення і
ухвалення нового рішення про визнання
оспорюваного договору частково
недійсним в частині внесення
виправлень і змін у пункти 2.3, 2.6, 4.1
цього договору та визнання укладеними
їх в редакції на момент його підписання
сторонами.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314
ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,
-

в и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу СТзОВ "Прогрес" -
задовольнити частково.

Рішення Радехівського районного суду
Львівської області від 09 грудня 2013 року
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
позов ОСОБА_2 до СТзОВ "Прогрес",
правонаступника реорганізованого
шляхом приєднання КВКП "Сапсан" про
визнання недійсним договору оренди
землі - задовольнити частково.

Визнати частково недійсним договір
оренди землі від 07 листопада 2005 року,
укладений між ОСОБА_2 та Колективним
виробничо-комерційним підприємством
"Сапсан" в частині внесення виправлень
і змін у пункти 2.3, 4.1 зазначеного
договору та визнати укладеними вказані
пункти договору у наступній редакції:

2.3 Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 29 584, 07 грн.

2.6. Інші особливості обєкта оренди, які
можуть вплинути на орендні відносини: в
пункті 2.3 цього договору: грошова
оцінка земельної ділянки нарахована по
її умовній кадастровій площі: ріллі3,04
га, кормові 0,70 га.

4.1 Орендна плата нараховується
Орендарем та оплачується Орендодавцю в
розмірі не меншому 10 (десяти) % від ціни
вирощеного врожаю, але не нижче 250 грн.
за 1 га. У випадку неврожайних років
орендна плата нараховується в розмірі
не меншому ніж 250 грн. за 1 га.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання рішенням
законної сили.

Головуючий:

Судді: