Іванівський районний суд Одеської
Справа № 499/1839/13-ц
Провадження № 2/499/122/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"25" березня 2014 р.
смт.
Іванівка

Іванівський районний суд Одеської
областів складі : головуючого судді
Погорєлова І.В.

при секретарі Іваницькій І.Р.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Іванівка Одеської
області справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання майна особистою
приватною власністю ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
позовною заявою до ОСОБА_2 про
визнання майна особистою приватною
власністю. В своєму позові позивач
посилався на наступні обставини.

16 квітня 2013 року ОСОБА_1, уклав шлюб із
відповідачкою ОСОБА_2, який
зареєстрували у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби по Іванівському
району Роздільнянського міжрайонного
управління юстиції в Одеській області,
актовий запис № 19, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб.

З відповідачкою мають одну
малолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
копією свідоцтва про народження.

Спільне життя з дружиною не склалося
через конфлікти та непорозуміння, у
зв'язку з чим шлюбні стосунки між ними
були припинені з травня 2013 року;
сторони почали проживати окремо один
від одного, тобто шлюбні стосунки між
ними тривали лише декілька тижнів.

Під час окремого проживання, а саме 14
червня 2013 року, позивач за власні
заощадження придбав житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований в АДРЕСА_1 та земельну
ділянку за тією же адресою, загальною
площею 0,250 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і
споруд(присадибна ділянка), що
підтверджується копіями договорів
купівлі-продажу нерухомого майна та
копіями витягів з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності.

Однак, на майно, набуте дружиною і
чоловіком, навіть тоді, коли вони не
проживають разом у зв'язку з фактичним
припиненням шлюбних відносин (але без
сепарації), поширюється презумпція
права спільної сумісної власності.

Також і у випадку, якщо в період шлюбу
майно придбано за кошти, що належать їй,
йому особисто, діє презумпція права
спільної сумісної власності на майно.

Отже потрібно, щоб відбулася зміна
режиму набутого у шлюбі майна із
такого, що перебуває у спільній
сумісній власності в режим права
особистої приватної власності.

Для можливості на власний розсуд
розпоряджатися вищевказаним нерухомим
майно, позивачу необхідно в судовому
порядку визнати дане нерухоме майно
моєю особистою приватною власністю.

Позивач на заявлених вимогах
наполягав .

Відповідачка позов визнала та не
заперечувала проти його задоволення.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи та з урахуванням положень ст. 60
ЦПК України, де зазначено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК
України, згідно якої цивільні справи
розглядаються в межах заявлених вимог
і на підставі доказі в сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, а тому
на запитання суду про надання інших
доказів, крім наданих, чи неможливості
їх витребування і необхідність цієї
дії судом, встановлено, що всі докази
надані, а тому суд, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено та неоспорюються
сторонами наступні обставини .

Під час окремого проживання, а саме 14
червня 2013 року, позивач за власні
заощадження придбав житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований в АДРЕСА_1 та земельну
ділянку за тією же адресою, загальною
площею 0,250 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і
споруд(присадибна ділянка), що
підтверджується копіями договорів
купівлі-продажу нерухомого майна та
копіями витягів з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності.

Однак, на майно, набуте дружиною і
чоловіком, навіть тоді, коли вони не
проживають разом у зв'язку з фактичним
припиненням шлюбних відносин (але без
сепарації), поширюється презумпція
права спільної сумісної власності.

Також і у випадку, якщо в період шлюбу
майно придбано за кошти, що належать їй,
йому особисто, діє презумпція права
спільної сумісної власності на майно.

Отже потрібно, щоб відбулася зміна
режиму набутого у шлюбі майна із
такого, що перебуває у спільній
сумісній власності в режим права
особистої приватної власності.

Для можливості на власний розсуд
розпоряджатися вищевказаним нерухомим
майно, позивачу необхідно в судовому
порядку визнати дане нерухоме майно
моєю особистою приватною власністю.

У відповідності із п.3 ч.1 ст. 57 СК
України особистою приватною власністю
дружини, чоловіка є майно, набуте нею,
ним за час шлюбу, але за кошти, які
належали їй, йому особисто.

У відповідності із ч.6 ст. 57 СК України
суд може визнати особистою приватною
власністю дружини, чоловіка майно,
набуте нею, ним за час їхнього окремого
проживання у зв'язку з фактичним
припиненням шлюбних відносин.

Той факт, що житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
і присадибна земельна ділянка придбані
позивачем на кошти, що належали
позивачу особисто, дружиною не
заперечується, про що вона написала
розписку(копія додається).

На підставі вищевикладеного
враховуючи , що відповідачкою позов
визнано, відповідно до ст..174 ЦПК
України суд вважає, що є підстави для
задоволення позовних вимог .

Керуючись ст.ст. 60,63, 69, 70 ,71 України, ст.
58,59,60,61,64,63,212, 213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання майна особистою приватною
власністю задовольнити .

Визнати особистою приватною
власністю ОСОБА_1 житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
що в цілому складається з одного
одноповерхового кам'яного будинку під
літ.А, загальною площею 51,5 кв.м., в тому
числі житловою площею 22,4 кв.м., та
господарських будівель і споруд: гараж
- під літ.Б, сарай під літ.В.,комора під
літ.Г. та земельну ділянку площею 0,2500
га(в тому числі:0,1850 га-рілля,0,0650 га -
прибудинкова територія), для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд(присадибна ділянка), що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер якої - :03:001:0023.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Іванівський районний суд
Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяІ. В. Погорєлов