Справа № 182/4484/14-ц
Провадження № 6/0182/449/2014
У Х В А Л А

Іменем України

06.06.2014
року

м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області
Тихомиров І.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду в м. Нікополі подання державного
виконавця ВДВС Нікопольського МРУЮ
ОСОБА_1, погоджене з начальником ВДВС
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2, про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у
праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України.

У своєму поданні
посилається на ту обставину, що на
примусовому виконанні у ВДВС
Нікопольського МРУЮ знаходиться
виконавче провадження № 15-478, відкрите
22.09.2008 року на підставі виконавчого
листа, виданого 28.07.2003 року
Нікопольським районним судом про
стягнення аліментів з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини
доходу щомісячно на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Станом на 25.04.2014 року сума
заборгованості становить 34172,38 грн., а
тому державний виконавець ВДВС
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 ставить
питання про тимчасове обмеження ОСОБА_3
у праві виїзду за межі України до
виконання аліментних зобов’язань.

Державний виконавець у
судове засідання не з’явилася, що не
перешкоджає розгляду подання.

Розглянувши матеріали подання, суддя
дійшов наступного.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне. Саме
по собі невиконання рішення не є
достатнім для обмеження у праві
виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання, на думку
суду, можливе лише за умови доведення
факту ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Враховуючи, що в матеріалах подання
відсутні жодні докази, які б
підтверджували навмисне ухилення
боржника від виконання зобов’язань,
відсутні відомості про те, що до суду
звернувся державний виконавець, у
провадженні якого перебуває саме це
виконавче провадження, оскільки
постанову про відкриття виконавчого
провадження винесено державним
виконавцем Чайковським Д.О., а до суду
звернувся державний виконавець Голуб
Л.В., суддя дійшов висновку про
необхідність відмови в задоволення
подання.

Керуючись п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», ст.ст. 1,6
Закону України «Про порядок виїзду з
України та в'їзд в Україну громадян
України», ст.ст.10,209-210,377-1 ЦПК України,
суд –

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання
державного виконавця ВДВС
Нікопольського МРУЮ ОСОБА_1,
погодженого з начальником ВДВС
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2, про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у
праві виїзду за межі України.

На ухвалу може бути подана
апеляція до Апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом 5
днів з моменту її проголошення через
Нікопольський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні,
можуть оскаржити ухвалу у такий самий
строк з моменту отримання її копії.

Суддя:

ОСОБА_6