АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 408/2-288/11 22-ц/774/891/К/14
Справа № 2-288/11
Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/891/К/14
Доповідач Братіщева Л.А.
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі :

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів:
Грищенко Н.М.,Турік В.П.

при секретарі: Кузьміній
Н.В.

за участю: позивача - ОСОБА_2 та її
представника ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4 -
ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу представника відповідача
ОСОБА_4 -ОСОБА_5 на рішення
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 10 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_6, Комунального підприємства
«Житлово- експлуатаційна організація
№ 8», треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, про відшкодування
шкоди,заподіяної залиттям квартири,-

В С Т А Н О В И Л
А:

В липні 2010 року ОСОБА_2 звернулась
із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6,
Комунального підприємства «Житлово-
експлуатаційна організація № 8» про
відшкодування шкоди, заподіяної
залиттям квартири.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що вона разом із
третіми особами є власником 4-х кім.
Квартири АДРЕСА_1, та проживає в
зазначеній квартирі.

Відповідачі є співвласниками
квартири АДРЕСА_2, що розташована на
третьому поверсі над її квартирою.

08 квітня 2010 року об 18.00 годині,
позивач виявила, що її квартира залита
водою: по стінах і стелях кімнат, кухні
та туалетної кімнати текла вода з
квартири АДРЕСА_2.

22 квітня 2010 року комісією КП
«ЖЕО №8» в присутності її та
відповідача ОСОБА_4 було проведено
обстеження її квартири та встановлено,
що затоплення сталося 08 квітня 2010 року
у 18.00 годин через роз'єднання запірної
арматури на трубопроводі холодного
водопостачання на кухні квартири
АДРЕСА_2.

Внаслідок затоплення квартири
позивачу була завдана матеріальна
шкода, яка згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи ПП
«Експоцентр» складає 20344,00 грн., які
позивач, після уточненя позовних
вимог просила сд стягнути з
відповідачів солідарно, а також
понесені судові витрати, а саме: 1500,00
грн. за проведення судової
будівельно-технічної експертизи, 150,00
грн. за складання кошторисної
документації та дефектного акту , 1600
грн. за надання юридичної допомоги та
витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 10 грудня 2013 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6
на користь ОСОБА_2 у відшкодування
матеріальної шкоди, завданої
затопленням квартири 7882, 00 грн., у
відшкодування моральної шкоди 1000 грн.,
витрати на проведення судової
будівельно- технічної експертизи в
сумі 1500 грн.; витрати на юридичну
допомогу в сумі 1600 грн., судовий збір в
сумі 51 грн. та витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи
в суді в сумі 120 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6
на користь держави недоплачений
позивачем при подачі позову судовий
збір за вимоги немайнового характеру в
сумі 8 грн.50 коп.

В апеляційній скарзі
представник відповідача ОСОБА_4 -ОСОБА_5
ставить питання про скасування рішення
суду першої інстанції в частині
солідарного стягнення з відповідачів
судових витрат та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким стягнути з
відповідачів судові витрати
пропорційно задоволеним вимогам, а
саме : витрати за проведення судової
експертизи - 600 грн., витрати на
юридичну допомогу - 640,0 грн., 20,40 грн.
судового збору, 48,0 грн. - витрат на
інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи.

Вважає, що суд в порушення ст.. 88
ЦПК України не врахував
пропорційність задоволених вимог
позивачу, яка просила суд стягнути 20
344,00 грн., а задоволено позовні вимоги
частково лише на 7882,0 грн., що складає 2/5
частини від заявлених вимог.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог, доводів апеляційної
скарги, та заперечень на неї, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, що позивач
відповідно до копії свідоцтва про
право власності на житло № Дз-158 від 13
лютого 1998 року є співвласником
квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 8).

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_6
проживають в квартирі АДРЕСА_2, що
розташована над квартирою позивача.

Актом обстеження квартири АДРЕСА_1 від
22 квітня 2010 року, складеного головним
інженером КП «ЖЕО№8» у присутності
позивача та відповідача ОСОБА_6
встановлено, що причиною затоплення
стало , мовою оригіналу «отсоединение
запорной арматуры на кухне» ( а.с.6).

Задовольняючи частково позовні
вимоги суд першої інстанції
керувався ст. 1166 ЦК України та виходив
з доведеності вини відповідачів в
затопленні квартири, яка на праві
спільної сумісної власності належить
позивачу ОСОБА_2

Як убачається з апеляційної скарги
представник відповідача оскаржує
рішення суду першої інстанції лише в
частині вирішення питання розподілу
судових витрат.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні
позовних вимог, а також в частині
стягнення з відповідачів матеріальної
та моральної шкоди судом апеляційної
інстанції не переглядається.

Колегія суддів звертає увагу на доводи
апеляційної скарги представника
відповідача , щодо розподілу судових
витрат.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України
судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи.

Частина 1 ст.88 ЦПК України
передбачає, що стороні , на користь
якої ухвалено судове рішення , суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Як убачається з матеріалів
справи та не заперечується сторонами
позивачем ОСОБА_2 за проведення
судової будівельно - технічної
експертизи було сплачено 1500 грн., що
підтверджується копією розрахункової
квитанції № 019312 від 15 лютого 2011 року (
а.с.91 том 1).

Згідно із квитанцією до
прибуткового касового ордеру від 29
червня 2010 року позивач ОСОБА_2 сплатила
за договором № 05/10 від 29 червня 2010 року
про надання послуг правової допомоги
1600 грн. ( а.с. 93 том 1).

Відповідно до квитанції К38/85 а
К38/86 від 30 червня 2010 року позивачем при
звернені до суду із позовом сплачено
51,0 грн. та 120 грн., відповідно ( а.с.1,2 том
1)

З уточненої позовної заяви
ОСОБА_2 від 04 липня 2012 року убачається,
що позивач просила суд стягнути з
відповідачів солідарно у
відшкодування матеріальної шкоди ,
завданої затопленню 20344, 0 грн. ( а.с.173-174
том1).

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 10 грудня 2013 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково,
стягнуто солідарно з відповідачів
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь позивача у
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої затопленням квартири 7882,0 грн.

Виходячи з пропорційності
задоволених вимог 7882,0 грн. /20344,0 грн., з
відповідачів підлягає стягненню на
користь позивача ОСОБА_2 судові
витрати, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК
України пропорційно задоволеним
вимогам, тобто 2/5 частини від
сплачених позивачем.

Крім того, за змістом ст.88 ЦПК України
та роз'яснень, що містяться у п.12
постанови Пленуму Верховного Суду
України №2 від 12 червня 2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» при повному або частковому
задоволенні позову майнового
характеру до кількох відповідачів
судові витрати, понесені позивачем,
відшкодовуються ними пропорційно
розміру задоволених судом позовних
вимог до кожного окремо.»

Тому судові витрати, які понесені
позивачем в загальному розмірі 3271 грн.
виходячи з розрахунку ( 1600+ 1500+ 51,0 +120),
підлягають компенсації за рахунок
відповідачів в сумі 1308,4 грн., в рівних
частках по 654,20 грн.

У зв'язку із чим, рішення суду першої
інстанції в частині стягнення і
розподілу судових витрат, колегія
суддів не може визнати законним та
обґрунтованим, тому підлягає в цій
частині скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення, відповідно до
вимог п.1 ч 1 ст.309 ЦПК України.

Рішення суду в частині
задоволених позовних вимог про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди не оскаржується, тому у
відповідності до ст.303 ЦПК України
судом апеляційної інстанції не
переглядається.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_4 -ОСОБА_5 ,
задовольнити.

Рішення Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 10 грудня 2013
року в частині солідарного стягнення з
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2
витрат за проведення судової
будівельно-технічної експертизи в сумі
1500 грн., витрат на юридичну допомогу в
сумі 1600 грн., судового збору в сумі 51
грн. та витрат на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи
в сумі 120 грн. скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
судових витрат в рівних частинах з
кожного по 654,20 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: