Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2014 Справа №607/3504/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана
В.В.

з участю секретаря Гіндзедевич
О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором №Ю41.907.71408 від 16.12.2010 року ,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
«Ідея Банк» звернулося в суд з позовом
до відповідача ОСОБА_1, у якому,
просять:

- стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, прож.: АДРЕСА_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Ідея Банк» (79008, м. Львів вул. Валова, 11,
код 19390819. рахунок №1408.980 у ПАТ
«Ідея Банк», МФО 336310) заборгованість за
кредитним договором № Ю41.907.71408 від
16.12.2010 року на загальну суму 19 499
(дев»ятнадцять тисяч чотириста
дев»яносто дев»ять) грн. 83 коп. та 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. сплаченого
ними судового збору.

Представник позивача в судове
засідання не з»явився, однак подав суду
заяву, в якій просить справу розглядати
у його відсутності, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
суд їх задовольнити. Проти ухвалення
заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове
засідання не з'явився з невідомої суду
на те причини, хоча про день та час
розгляду справи був повідомлений
вчасно та належним чином, що
підтверджується документально.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо
суд не має відомостей про причину
неявки в судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, або
причину неявки визнано неповажною, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів та постановляє
заочне рішення, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК
України.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив

16.12.2010 року Публічне акціонерне
товариство «Плюс Банк»
(правонаступником якого є ПАТ «Ідея
Банк») та ОСОБА_1 уклали Кредитний
договір №Ю41.907.71408, згідно якого
відповідач отримав кредит на поточні
потреби в розмірі 4 480,00 грн. на строк 22
місяці, із сплатою 0,001 % річних від
залишкової суми кредиту - на протязі
перших трьох місяців дії договору, та
18,00% річних від залишкової суми кредиту
- на протязі решти строку дії цього
Договору та за кредитне обслуговування
в розмірі 1,67% щомісячно від початкової
суми кредиту (крім перших трьох
місяців).

Згідно п. 2.1 Договору, Позичальник
повертає кредит разом з процентами та
платою за кредитне обслуговування, у 22
щомісячних внесках до 16 дня/числа
кожного місяця, при чому перші 3 внески
у рівній сумі 204,00 грн., починаючи з
четвертого щомісячного внеску,
сплачуються в рівній сумі 310,82 грн., а
останній внесок 299,71 грн. до 16.10.2012 року.

Пунктом 2.3 Договору передбачено,
що в разі порушення Позичальником
строків сплати платежів по кредиту,
Банк має право нарахувати та стягнути з
Позичальника витрати, пов»язані з
супроводом і стягненням простроченої
заборгованості за даним Договором.

Як вбачається із п.2.4 Договору,
Банк має право стягнути з Позичальника
пеню (штрафні санкції), що
нараховується за кожен день прострочки
на прострочену суму (кредиту,
процентів, плати за обслуговування
кредиту) в розмірі: 0,15% - в період
прострочення оплати від 1 до 60 днів та
0,65% - в період прострочення оплати з 61
дня та по день повного погашення боргу
за цим Договором.

Уклавши з ПАТ «Плюс Банк»
кредитний договір та отримавши грошові
кошти на умовах повернення,
строковості та платності ОСОБА_1
систематично порушував свої договірні
зобов'язання, що призвело до виникнення
заборгованості.

Статтею 611 ЦК України передбачено,
що у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, в тому числі -
відшкодування збитків.

У відповідності до ст. 623 ЦК
України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. У свою
чергу під збитками законодавець у ст. 22
ЦК України розуміє витрати, які особа
зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК
України, зобов'язання мають
виконуватись належним чином та у
встановлений строк. Одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається.

Відповідно до ст.536 Цивільного
кодексу України передбачено, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, розмір яких встановлюється
договором, законом або іншим актом
цивільного законодавства.

Всупереч вищезгаданим нормам
Цивільного законодавства та умов
Кредитних договорів Відповідач свої
зобов'язання перед Позивачем щодо
повернення кредиту, нарахованих
відсотків та штрафних санкцій не
дотримується, тим самим порушує
істотні умови Кредитного договору.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України - боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строки, встановлені договорами.

ОСОБА_1 неодноразово був
повідомлений про виникнення
заборгованості по оплаті передбачених
Договором платежів перед банком. Однак,
на даний час кредитна заборгованість
Позичальником не погашена.

Таким чином, станом на 08.01.2014 року
за Відповідачем по укладеному з ПАТ
«Плюс Банк» Кредитному договору №
Ю41.907.71408 від 16.12.2010 року рахується
заборгованість на загальну суму 19 499,83
грн., яка складається з:

- простроченого боргу - 3 138,63 грн.

- прострочені проценти - 3 501,81 грн.;

- строкові проценти - 35,61 грн.

- пеня за несвоєчасне погашення
платежів - 12 703,78 грн.;

- віндикаційні витрати - 120,00 грн.

Аналізуючи вищенаведені
обставини, суд приходить до
переконання, що в даному випадку мають
місце порушення відповідачем прав
позивача, які підлягають захисту,
шляхом стягнення з відповідача в
користь позивача суму 19 499,83 грн.
заборгованості за Кредитним договором
№ Ю41.907.71408 від 16.12.2010 року.

Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК
України, слід стягнути із відповідача в
користь Публічного акціонерного
товариства «Ідея Банк» понесені
позивачем та документально
підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, ч.1 ст.88, 213, 214, 215 ЦПК України,
ст.ст.553, 554, 634, 638, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором №Ю41.907.71408 від 16.12.2010 року -
задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ІПН НОМЕР_1, прож.: АДРЕСА_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Ідея Банк» (79008, м. Львів вул. Валова, 11,
код 19390819. рахунок №1408.980 у ПАТ
«Ідея Банк», МФО 336310) заборгованість за
кредитним договором № Ю41.907.71408 від
16.12.2010 року на загальну суму 19 499
(дев»ятнадцять тисяч чотириста
дев»яносто дев»ять) грн. 83 коп., а також
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового
збору, сплаченого позивачем при
зверненні із позовом в суд.

Рішення може бути переглянуте
Тернопільським міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан