АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2749/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1864/14
Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М.
Доповідач Акопян В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Акопян В.І.,

суддів: Гальонкіна С.А., Лобова О.А.,

при секретарі: Фадєйкіній Н.Б.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 24 квітня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 24 квітня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" про
стягнення заборгованості - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився
позивач ОСОБА_1, який в апеляційній
скарзі просив рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким його позов
задовольнити, посилаючись на
незаконність рішення, неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального
права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, заслухавши пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 12 березня 1992 року
ОСОБА_2 (мати позивача) було відкрито
рахунок № НОМЕР_1 на суму 6000 крб. у філії
№ 8392/076 Державного ощадного банку
України ( після реорганізації ТВБВ №
10016/0132 філії Полтавське Обласне
управління АТ «Ощадбанк»).

Після 12.03.1992 року вкладник ОСОБА_2
поповнень рахунку готівковими коштами
не здійснювала, проводилося лише
нарахування відсотків:

- 31.121992 року на суму 6000 карбованців
нараховані річні відсотки 1187,50
карбованців . Залишок став 7187,50
карбованців.

- 30.06.1993 року було проведено округлення
суми до повних карбованців залишок
коштів склав 7187 карбованців .

- 31.12.1993 року на суму 7187 крб. нараховані
річні відсотки в сумі 10801 карбованців,
залишок становить 17988 карбованців.

- 31.12.1994 року на суму 17988 крб. нараховані
річні відсотки в сумі 34212 карбованців,
залишок - 52200 карбованців.

- 15.06.1995 року проведено 70 % індексацію
станом на 31.12.1993 року, на залишок вкладу
17988 карбованців з округленням до 500 крб.
( сума індексації 12500 крб.), залишок став
64700 карбованців.

- 31.12.1995 року нараховані річні відсотки
на суму 64700 карбованців, в сумі 45300
карбованців, залишок став 110000
карбованців.

Відповідно до ч.3 ст. 47 ЗУ «Про банки і
банківську діяльність», до банківських
послуг належать: 1) залучення у вклади
(депозити) коштів та банківських
металів від необмеженого кола
юридичних і фізичних осіб; 2) відкриття
та ведення поточних
(кореспондентських) рахунків клієнтів,
у тому числі у банківських металах; 3)
розміщення залучених у вклади
(депозити), у тому числі на поточні
рахунки, коштів та банківських металів
від свого імені, на власних умовах та на
власний ризик.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України
суд розглядає справу в межах заявлених
вимог та на підставі доказів, наданих
сторонами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.1075 ЦК України
банк має право вимагати розірвання
договору банківського рахунка: якщо
сума грошових коштів, що зберігаються
на рахунку клієнта, залишилася меншою
від мінімального розміру,
передбаченого банківськими правилами
або договором, якщо така сума не буде
відновлена протягом місяця від дня
попередження банком про це;

Згідно Указу Президента України №762/96
від 25.08.1996 року «Про грошову реформу в
Україні» та Постанови Кабінету
Міністрів України № 1002 від 26.08. 1996 року
«Про переоцінку товарів (робіт, послуг)
та механізмів контролю за переглядом
цін та формуванням вартісних
показників в умовах грошової реформи»,
у вересні 1996 року в країні було
проведено грошову реформу.

У відповідності до п.3 названого Указу
Президента - українські карбованці
підлягали обміну на гривні (банкноти та
розмінну монету) за курсом 100 000
карбованців на 1 гривню.

Виконуючи вимоги Указу Президента та
вищеназваної Постанови Кабінету
Міністрів України № 1002 від 26 серпня 1996
року в усіх установах Ощадного банку
України по всіх рахунках було
проведено переоцінку залишків вкладів
у такому ж співвідношенні.

Тому з 02.09.1996 року залишок по рахунку №
НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_2 становить 01 грн.
10 коп. На залишок 01 грн. 10 коп.
нараховувалися відсотки.

- 31.12.1996 року нараховані річні відсотки
в сумі 0,33 грн., залишок став
1,43 грн.

- 31.12.1997 року нараховані річні відсотки
в сумі 0,14 грн., залишок став
1,57 грн.

- 31.12.1998 року нараховані річні відсотки
в сумі 0,08 грн., залишок став1,65
грн.

- 25.10.1999 року нараховані річні відсотки
в сумі 0,06 грн., залишок став
1,71 грн.

Після цієї дати відсотки не
нараховувалися.

Також компенсація на рахунок № НОМЕР_1
не нараховувалася, так як індексація
проводилася на залишок вкладу станом
на 02 січня 1992 року.

1 вересня 2013 року в установах банку було
розміщене письмове попередження про
необхідність протягом двох місяців з
моменту попередження відновити суму на
рахунку до розміру не меншого від
початкового внеску , встановленого
Порядком.

Так як протягом двох місяців з дня
повідомлення ОСОБА_2 не вчинила дій
щодо відновлення суми на рахунку до
розміру не менше 10 (десяти) гривень,
банк визнав, що клієнт у такий спосіб
дав згоду на розірвання договору,
закриття рахунку та списання коштів з
рахунку з метою сплати комісійної
винагороди за закриття рахунку за
ініціативою банку.

Так як протягом трьох років по рахунку
№ НОМЕР_1 не здійснювались операції та
сума грошових коштів, що зберігалася на
вказаному рахунку ( 1,71 грн.) , залишилася
меншою від мінімального розміру (10
(десяти) гривень), рахунок № НОМЕР_1 на
ім'я ОСОБА_2 був списаний 12 листопада 2013
року.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив із положень Указу Президента
України №762/96 від 25.08.1996 року «Про
грошову реформу в Україні» та
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 1002 від 26.08. 1996 року «Про переоцінку
товарів (робіт, послуг) та механізмів
контролю за переглядом цін та
формуванням вартісних показників в
умовах грошової реформи»

Крім того, колегія суддів встановила,
що рахунок НОМЕР_1 був відкритий на ім'я
ОСОБА_3. В матеріалах справи відсутні
належні документи, які підтверджують
право позивача пред'явити позов від її
імені, відсутні докази того, що він є
сином ОСОБА_2, що сама ОСОБА_2. померла, а
позивач прийняв спадщину.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права відповідно
до характеру правовідносин, що
склалися між сторонами та в межах
заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 24 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:
В.І. Акопян
Судді:
С.А. Гальонкін

О.А. Лобов