Справа №664/3106/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року

Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі:

головуючого судді
Заславець
Н.В.

при секретарі

Бондаревій Т.К.

за участю представників сторін,
відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Цюрупинську
цивільну справу за позовом Державного
підприємства «Херсонське
лісомисливське господарство» до
ОСОБА_1 про звільнення споруд та
земельної ділянки з чужого незаконного
користування, приведення земельної
ділянки площею 0.3 га. до стану,
придатного до використання за
цільовим призначенням та знесення
самовільно збудованих споруд,-

в с т а н о в и в:

ДП «Херсонське лісомисливське
господарство» (в подальшому ЛМГ)
звернулося о суду з позовом до ОСОБА_1
звільнення земельної ділянки, знесення
самочинно збудованих будівель та
споруд та звільнення двох побутових
вагонів.

У ході розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги про звільнення
споруд - двох побутових вагонів
(інвентарні номери 10300047 та № 10300016),
належні ДП « Херсонське ЛМГ», та
приведення їх до придатного для
використання за цільовим призначенням
стану, які розташовані на земельній
ділянці площею 0,3 га на території
виділу 8 кварталу №24 ДП «Херсонське ЛМГ
у Цюрупинському районі та звільнення
вказаної земельної ділянки із чужого
незаконного користування, приведення
земельної ділянки площею 0.3 га. до
стану, придатного до використання за
цільовим призначенням та знесення
самовільно збудованих споруд.

У судовому засіданні
представники позивача Березняк І.І. та
Пугаченко С.В. заявлені вимоги
підтримали, суду пояснили, що
відповідач являється колишнім
працівником ДП « Херсонське ЛМГ», який
звільнений у червні 2013 року. Для
виконання обов*язків спочатку лісника,
а потім майстра лісу відповідачу було
надано 2 побутові вагони, які є
власністю державного підприємства, і
розташовані на землях державної
власності - земельній ділянці площею 0,3
га на території виділу 8 кварталу №24
лісомисливського господарства.
Відповідач після звільнення продовжує
займати обидва побутові вагони, які
позивачу необхідні для власних потреб,
а крім того, відповідач збудував
самовільні будівлі та споруди біля
вказаних вагонів, де утримує власне
підсобне господарство, розводить
худобу, птицю тощо. Вимоги про
звільнення вагонів від належного
відповідачу майна, знесення
самочинного будівництва, приведення
вагонів та земельної ділянки у
первісний стан ігнорує. Доказом
зведення самочинного будівництва
забудови і самовільного зайняття
земельної ділянки площею 0,3 га є акт
обстеження земельної ділянки ,
складений у серпні 2013 року за участю
представників ЛМГ у ході ревізії із
проведенням замірів збудованих
будівель та споруд. Факт самовільного
зайняття земельної ділянки ЛМГ
відповідачем також підтверджується
планово-картографічними матеріалами
лісовпорядкування. УК них дійсно через
відсутність коштів не виготовлені
державні акти на право постійного
користування землями, однак їх
підприємство є правонаступником
Херсонського лісгоспзагу, створеного
у 1951 році , і у своїй роботі вони
користуються планово-картографічними
матеріалами лісовпорядкування і
відповідності до п.5 розділу УІІІ
Прикінцевих положень ЛК України.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав
частково, надав суду письмові
заперечення, крім того пояснив, що
протягом тринадцяти років працював
лісником та майстром лісу ДП
«Херсонське ЛМГ» Для роботи йому було
виділено у користування два побутові
вагони, які він не звільнив. З дозволу
колишнього директора ЛМГ він
прибудував до вагонів прибудови, поряд
з вагонами збудував сараї, альтанку,
загорожу для утримання худоби, на що
витратив власні кошти. Вказані будівлі
всі бачили під час інвентаризації і
ніяких зауважень чи претензій з цього
приводу під час роботи не було,
директор обіцяв йому все узаконити.
Тому він не визнає позов, хоча згоден
звільнити побутові вагони, належні
ЛМГ, від власних речей. Також пояснив,
що у нього немає підстав на
користування вагонами та земельною
ділянкою, але у позивача також немає
підстав вимагати звільнення займаної
ним земельної ділянки та знесення
збудованих ним будівель, оскільки
документи на право постійного
користування землею у ЛМГ не
виготовлені. Крім того пояснив, що
вагони та збудовані ним будівлі і
споруди розташовані поза межами
лісництва на березі ріки Дніпро біля
садового товариства. У задоволенні
позову просить відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_5
надав аналогічні заперечення на позов,
пояснив, що право постійного
користування землею для ведення
лісового господарства у позивача
відсутнє, тому він є неналежним
позивачем у справі, оскільки не
обгрунтував заявлені вимоги належним
чином. У задоволені позову просив
відмовити.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що
являється спеціалістом із земельних
питань Підстепненської сільської ради
Цюрупинського району, землі якої
межують із землями ДП «Херсонськое
ЛМГ». На вказаній посаді працює понад
двадцять років і їй відомо, що два
побутові вагони ЛМГ розташовані на
території лісництва поза межами
земель Підстепненської сільради і на
відстані понад кілометр від садового
товариства. Свої пояснення щодо місця
розташування побутових вагонів та
самочинного будівництва підтвердила з
посиланням на картографічні матеріали
лісовпорядкування на а.с.16, надані їй
для огляду в судовому засіданні.

Заслухавши представників сторін,
відповідача та допитавши свідка,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши отримані докази, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1 працював в ДП « Херсонське ЛМГ»
з 05.09.2000 року спочатку лісником, а з
01.01.2011 року - майстром лісу, звільнений
01.07.2013 року згідно п.1 ст. 40 КзПП України,
що підтверджено записами в трудовій
книжці відповідача (а.с.41-42). Для
службового користування відповідачу
було надано 2 побутові вагони, які є
власністю державного підприємства
«Херсонське лісомисливське
господарство», вказана обставина
визнана відповідачем і крім того,
підтверджена інвентарними картками
№70 та №73 обліку основних засобів із
зазначенням інвентарних номерів
побутових вагонів за №10300047 та № 1030001,
Побутові вагони розташовані на
території кордону ЛМГ, на землях
державної власності - земельній
лісовій ділянці площею 0,3 га на
території виділу 8 кварталу №24
лісомисливського господарства, що
підтверджено копією витягу
планово-картографічних матеріалів
лісовпорядкування із зазначенням
площі кордону у 0,3 га (а.с.16). Відповідач
після звільнення з роботи продовжує
безпідставно використовувати обидва
побутові вагони для власних потреб, на
земельній лісовій ділянці площею 0,3 га
здійснив самочинне будівництво
будівель та споруд біля вказаних
побутових вагонів для утримання
власного підсобного господарства, а
саме: альтанку, розмірами 9 м. х 3,25м. з
довжиною металевого каркасу 3,45м. із
двоскатним шиферним дахом; три
господарські будівлі з односкатними
дерев*яними дахами а/розмірами 2,4м.х2,9м.
-дерев*яну, б/ розмірами 2,2 м.х3,3 м. з
очеретяних стін; в) прибудову до
вагончика з каменю - ракушняка довжиною
8,95м., шириною , 6,0м. та висотою 2,5м з
шиферним дахом та розмірами 8,2м.х7,2м.
висотою 3,5м. із стінами з плаского
шиферу; два сараї - а) розмірами
7,2мх4,1мх2,5м., стіни дерев*яні з шиферним
дахом, та б) розмірами 5,9м.х4,1м.х 2,4м.
стіни з очерету та шиферним дахом;
сарай для худоби, розмірами 5,1м.х4,1м.з
односкатним шиферним дахом;
приміщення для зберігання сіна
розмірами 12мх6м. з стінами з плаского
шиферу із двоскатним шиферним дахом;
загорожу для утримання худоби із
сітки-рабиці, розмірами 30,4м.х8,4м. з
однієї сторони та з плити НПХ-6х1м -3 шт.
4х2 м- 2 шт. 6х1,5м 5 шт. Факт самовільного
зайняття земельної лісової ділянки
площею 0,3 га. та зведення самочинних
будівель і споруд на ній відповідачем
визнано, а також підтверджено актом
обстеження земельної лісової ділянки
із проведенням обмірів будівель та
споруд від 07.08.2013 року.

Відповідно до ст. 5 ЛК України до
земель лісового призначення належить
лісові землі, на яких розташовані
лісові ділянки, нелісові землі,
зайняті сільськогосподарськими
угіддями, водами та болотами,
спорудами, комунікаціями,
малопродуктивними землями тощо, які
надані в установленому порядку та
використовуються для потреб лісового
господарства.

Землі державного лісового фонду
за позивачем закріплено з 1951 року з
моменту створення Херсонського
лісгоспзагу, однак відповідно до ЗК
України постійне користування цими
землями мало бути підтверджено
відповідним держаним актом на право
постійного користування, яке позивачем
не оформлено. Разом з тим, відповідно до
п.5 розділу УІІІ Прикінцевих положень
ЛК України до одержання в
установленому порядку державними
лісогосподарськими підприємствами
державних актів на право постійного
користування земельними лісовими
ділянками, документами, що
підтверджують це право на раніше
надані землі, є планово-картографічні
матеріали лісовпорядкування.

В матеріалах справи наявні
планово-картографічні матеріали на
підтвердження віднесення виділу 8
кварталу 24 до земель ДП «Херсонське
ЛМГ» (а.с.16), на території кордону якого
розташовані 2 побутові вагони позивача
та зведені самовільні забудови.
Вказана обставина підтверджена також
показаннями свідка ОСОБА_6 під час її
допиту з посиланням останньої на
планово-картографічні матеріали.

Таким чином, суд вважає, оскільки
право користування земельним лісовими
ділянками позивача підтверджено
планово-картографічними картами і у
ході розгляду справи встановлено факт
самовільної забудови будівель і споруд
на території лісового кордону ЛМГ, що
частково визнано відповідачем у своїх
запереченнях(а.с. 39), земельна ділянка
підлягає звільненню від зазначених
самовільних споруд і будівель, які
підлягають знесенню відповідачем за
власні кошти у відповідності до
положень ст. 376 ЦК України.

При цьому два побутові вагони,
належні позивачеві і які безпідставно
використовуються відповідачем
підлягають поверненню позивачеві із
незаконного володіння відповідача
шляхом звільнення їх від особистих
речей відповідачем, оскільки
відповідно до положень ст. 400 ЦК України
недобросовісний володілець
зобов'язаний негайно повернути майно
особі, яка має на нього право власності
або інше право відповідно до договору
або закону, або яка є добросовісним
володільцем цього майна. У разі
невиконання недобросовісним
володільцем цього обов'язку
заінтересована особа має право
пред'явити позов про витребування
цього майна.

Задовольняючи заявлені вимоги у
повному обсязі , суд не приймає до уваги
заперечення відповідача як
необґрунтовані.

Витрати у справі належить
віднести на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, ч.3 ст. 209 ,
212-215 ЦПК України, ст.ст.374, 376, 397- 400 ЦК
України, ст. 5, 45-48, та п.5 Розділу УІІІ
прикінцевих положень Лісового кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ДП «Херсонське
лісомисливське господарство»
задовольнити.

Зобов*язати ОСОБА_1 звільнити від
власних речей два побутові вагони
(інвентарні номери 10300047 та № 10300016),
належні ДП « Херсонське лісомисливське
господарство», та привести їх до
придатного для використання за
цільовим призначенням стану, які
розташовані на земельній ділянці
площею 0,3 га на території виділу 8
кварталу №24 ДП «Херсонське
лісомисливське господарство у
Цюрупинському районі Херсонської
області.

Зобов*язати ОСОБА_1 звільнити
земельну ділянку, площею 0,3 га,
розташовану на території виділу 8
кварталу №24 Державного підприємства «
Херсонське лісомисливське
господарство» в Цюрупинському районі
Херсонської області і знесенням за
власний рахунок самовільно
забудованих на ній тимчасових споруд,
а саме: альтанки, розмірами 9 м. х 3,25м. з
довжиною металевого каркасу 3,45м. із
двоскатним шиферним дахом; трьох
господарських будівель з односкатними
дерев*яними дахами а/ розмірами 2,4м.х2,9м.
дерев*яної, б/ розмірами 2,2 м.х3,3 м. з
очеретяних стін; в) прибудови до
вагончика з каменю -ракушняка довжиною
8,95м., шириною , 6,0м. та висотою 2,5м з
шиферним дахом та розмірами 8,2м.х7,2м.
висотою 3,5м. із стінами з плаского
шиферу; двох сараїв - а) розмірами
7,2мх4,1мх2,5м., стіни дерев*яні з шиферним
дахом, та б) розмірами 5,9мюх4,1м.х 2,4м.
стіни з очерету та шиферним дахом;
сараю для худоби , розмірами 5,1м.х4,1м. з
односкатним шиферним дахом;
приміщення для зберігання сіна
розмірами 12мх6м. з стінами з плаского
шиферу із двоскатним шиферним дахом;
загорожі для утримання худоби із
сітки-рабиці, розмірами 30,4м.х8,4м. з
однієї сторони та з плити НПХ-6х1м -3 шт.
4х2 м- 2 шт. 6х1,5м 5 шт.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП
«Херсонське лісомисливське
господарство» судові витрати у справі
у розмірі 115,00 гривень.

На рішення протягом десяти днів з
дня його проголошення може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного
суду Херсонської області через
Цюрупинський районний суд.

Суддя
Н.В.
Заславець