У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В.,
Лесько А.О.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом відкритого
акціонерного товариства
«Сортнасіннєовоч» до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання договору купівлі-продажу
недійсним, повернення приміщення; за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до
відкритого акціонерного товариства
«Сортнасіннєовоч», ОСОБА_3 про визнання
права власності на нежитлове
приміщення, за касаційною скаргою
відкритого акціонерного товариства
«Сортнасіннєовоч» (далі - ВАТ
«Сортнасіннєовоч») на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 14 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2010 року ВАТ «Сортнасіннєовоч»
звернулося до суду із указаним позовом,
у якому просило поновити строк
позовної давності, визнати недійсним
договір купівлі-продажу нежитлового
приміщення, повернути нежитлове
приміщення у його власність шляхом
витребування його із володіння ОСОБА_4

В обґрунтування вимог зазначало, що 31
грудня 2004 року між ВАТ
«Сортнасіннєовоч» (продавцем) в особі
генерального директора ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 (покупцем) було укладено
нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу нежитлового
приміщення загальною площею 17,4 кв. м,
яке розташоване по АДРЕСА_1 (далі -
договір). Згідно з п. 5 договору продаж
вчинено за 14 тис. грн. Оскільки оцінка
вказаного нерухомого майна, на його
думку, є заниженою, вважає, що при
укладенні договору були порушені
вимоги чинного законодавства України,
зокрема, даний договір спрямований на
незаконне відчуження майна ВАТ
«Сортнасіннєовоч».

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зустрічним позовом, у якому
просив визнати за ним право приватної
власності на нежитлове приміщення, яке
розташоване по АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог зазначав, що
факту зловмисної змови між ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 не доведено, а тому вважає
вимоги про витребування спірного
приміщення із його володіння
безпідставними. Спірне майно вибуло із
володіння ВАТ «Сортнасіннєовоч» з його
волі, шляхом продажу за ціною згідно
експертної оцінки, що виключає
можливість витребування його від
добросовісного набувача.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 12 грудня 2013
року позов ВАТ «Сортнасіннєовоч»
задоволено. Визнано недійсним договір
купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 31 грудня 2004 року, що
розташоване по АДРЕСА_1, укладений між
ВАТ «Сортнасіннєовоч» та ОСОБА_3
Повернуто нежитлове приміщення, що
розташоване по АДРЕСА_1, у власність ВАТ
«Сортнасіннєовоч» шляхом витребування
його із володіння ОСОБА_4 У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 14 лютого 2014 року
рішення місцевого суду в частині
вирішення позову ВАТ
«Сортнасіннєовоч» скасовано і
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким у задоволенні позову ВАТ
«Сортнасіннєовоч» відмовлено. В решті
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

У касаційній скарзі ВАТ
«Сортнасіннєовоч», посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Рішення в частині вирішення
зустрічного позову ОСОБА_4 не
оскаржується, а тому перегляду в
касаційному порядку в цій частині не
підлягає.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов ВАТ «Сортнасіннєовоч», виходив
із того, що ВАТ «Сартнасіннєовоч» не
пропущено строк позовної давності,
оскільки такий було перервано 17
листопада 2007 року діями ОСОБА_5, який на
зборах акціонерів визнав перед
товариством свій обов'язок щодо
повернення приміщення спірного
магазину, що розташований по АДРЕСА_1.

Частково скасовуючи рішення суду
першої інстанції та ухвалюючи нове
рішення про відмову у задоволенні
позову ВАТ «Сортнасіннєовоч», суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що висновок суду першої інстанції про
вчинення відповідачем дій, що свідчать
про переривання строку позовної
давності 17 листопада 2007 року шляхом
визнання ним свого боргу перед
товариством на зборах акціонерів, є
помилковим. За захистом своїх
порушених прав ВАТ «Сортнасіннєовоч»
звернулося з порушенням строку
позовної давності, який має
відраховуватися з дня укладення
спірного договору купівлі-продажу від
31 грудня 2004 року.

Проте погодитися з такими висновками
апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Установлено, що 25 жовтня 2004 року ВАТ
«Сортнасіннєовоч» в особі
генерального директора ОСОБА_5
придбало у виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради нежитлове
приміщення загальною площею
17,4 кв. м, яке розташоване по АДРЕСА_1.

Із протоколу засідання Спостережної
ради ВАТ «Сортнасіннєовоч» від 28
грудня 2004 року убачається, що спірне
приміщення вирішено продати за ціною 14
тис. грн. Згідно експертної оцінки його
вартість становила 13 914 грн.

31 грудня 2004 року між ВАТ
«Сортнасіннєовоч» (продавцем) в особі
генерального директора ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 (покупцем) було укладено
нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу нежитлового
приміщення загальною площею 17,4 кв. м,
яке розташоване по АДРЕСА_1.

Згідно з п. 5 договору продаж вчинено за
14 тис. грн.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила. Тобто,
позовна давність застосовується лише
за наявності порушеного права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну
давність, суд повинен з'ясувати та
зазначити у своєму рішенні, чи порушене
право або охоронюваний законом інтерес
позивача, за захистом якого той
звернувся. У разі, коли такі право чи
інтерес не порушені, суд відмовляє в
позові з підстав його
необґрунтованості. І лише якщо буде
встановлено, що право або охоронюваний
законом інтерес особи дійсно порушені,
але позовна давність спливла і про це
зроблено заяву іншою стороною у справі,
суд відмовляє в позові у зв'язку зі
спливом позовної давності.

Таким чином, не спростовуючи
правильних висновків суду першої
інстанції щодо підставності та
обґрунтованості позовних вимог,
апеляційний суд допустив невірне
тлумачення закону в частині
переривання перебігу позовної
давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку, в силу ч. 3 ст. 264 ЦК
України після переривання перебіг
позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної
давності застосовуються судом
незалежно від наявності чи відсутності
відповідного клопотання сторін у
справі, якщо в останній є докази, що
підтверджують факт такого переривання.
При цьому, у дослідженні обставин,
пов'язаних із вчиненням зобов'язаною
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку,
суду необхідно у кожному випадку
встановлювати, коли конкретно вчинені
боржником відповідні дії, маючи на
увазі, що переривання перебігу
позовної давності може мати місце лише
в межах строку давності, а не після його
спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу
або іншого обов'язку, можуть, з
урахуванням конкретних обставин
справи, належати: визнання пред'явленої
претензії; зміна договору, з якої
вбачається, що боржник визнає
існування боргу, а так само прохання
боржника про таку зміну договору;
письмове прохання відстрочити сплату
боргу; підписання уповноваженою на це
посадовою особою боржника разом з
кредитором акта звірки
взаєморозрахунків, який підтверджує
наявність заборгованості в сумі, щодо
якої виник спір; письмове звернення
боржника до кредитора щодо
гарантування сплати суми боргу;
часткова сплата боржником або з його
згоди іншою особою основного боргу
та/або сум санкцій тощо.

Вчинення боржником дій з виконання
зобов'язання вважається таким, що
перериває перебіг позовної давності,
лише за умови, коли такі дії здійснено
уповноваженою на це особою, яка
представляє боржника у відносинах з
кредитором у силу закону, на підставі
установчих документів або довіреності.

З протоколу № 1 загальних зборів
акціонерів від 17 листопада 2007
року убачається, що генеральний
директор ОСОБА_5 висловився, що
виручені кошти від продажу приміщень,
зокрема спірного, є незначними і тому
він взяв на себе зобов'язання щодо
вжиття заходів для повернення у
власність товариства продані ним
приміщення.

Таким чином, судам необхідно було
встановити, чи не є вказані дії ОСОБА_5
такими, що свідчать про визнання ним
свого боргу перед товариством в межах
строку давності, що свідчить про
переривання ним цього строку.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Справа
розглядається в апеляційному суді за
правилами, встановленими для розгляду
справи судом першої інстанції, з
винятками і доповненнями,
встановленими законом.

Таким чином, у судовому рішенні
апеляційний суд зобов'язаний дати
відповіді на всі доводи учасників
процесу, оскільки інакше буде порушено
вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду в
такому його елементі, як мотивування
судового рішення судом, який має право
на дослідження нових доказів та
переоцінку доказів.

У порушення вимог ст. 315 ЦПК України,
висновок апеляційного суду про те, що
звіт колишнього генерального
директора ВАТ «Сортнасіннєовоч»
ОСОБА_5 на зборах акціонерів 17
листопада 2007 року не може вказувати на
вчинення ним дії, що свідчить про
визнання ним свого боргу перед
товариством в аспекті вимог ст. 264 ЦК
України, належним чином не
обґрунтований та не вмотивований,
апеляційний суд у своєму рішенні
фактично не проаналізував висновків
суду першої інстанції щодо наявності
підстав для застосування до спірних
правовідносин вимог ст. 264 ЦК України, а
лише коротко вказав про те, що в даному
випадку вчинені боржником дії не
свідчать про визнання ним свого боргу.

Апеляційний суд не дотримався
встановленого ст. 212 ЦПК України
принципу оцінки доказів, відповідно до
якого суд на підставі всебічного,
повного й об'єктивного розгляду
обставин справи аналізує і оцінює
докази як кожен окремо, так і в їх
сукупності, і ця оцінка повинна
спрямовуватися на встановлення
достовірності чи відсутності обставин,
які обґрунтовують доводи і заперечення
сторін.

За таких обставин рішення апеляційного
не відповідає вимогам ст. 213
ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу
ст. 338 ЦПК України є підставою для його
скасування з передачею справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства
«Сортнасіннєовоч» задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 14 лютого 2014 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

М.Є. Червинська

В.А.
Черненко