Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/2084/14
Головуючий у 1-й інстанції: Наумова І.Й.
Суддя-доповідач: Мануйлов Ю.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

суддів: Мануйлова Ю.С.

Панкеєва О.В.

при секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
рішення Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 12 лютого 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи : міське
комунальне підприємство «Основаніє»,
управління державної міграційної
служби Комунарського РВ ЗМУ УМВС
України в Запорізькій області, про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИЛА :

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до
суду з вищевказаними вимогами, які
уточнили під час розгляду справи. В
обґрунтування позовних вимог
послалися на те, що наймачем спірної
квартири на сьогодні є ОСОБА_3 У 3-х
кімнатній квартирі, що знаходиться за
адресою : АДРЕСА_1 зареєстровані: вони,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, які фактично і
проживають за цією адресою та ОСОБА_5,
ОСОБА_6, які хоча і зареєстровані у
вказаній квартирі, але фактично в ній
не проживають.

Також зазначили, що ОСОБА_5 у 1993 р.
вийшла заміж, народила дитину ОСОБА_6 та
переїхала жити до чоловіка, впродовж
більше 17 років проживає не за місцем
реєстрації.

Після розлучення з чоловіком, вона була
змушена залишити його квартиру та
почала висувати претензії щодо
розподілу житла - спірної квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Також вказували, що ОСОБА_5 без згоди
ОСОБА_3 зареєструвала у спірній
квартирі свою доньку ОСОБА_6, тим самим
збільшила розмір комунальних послуг,
які вони сплачують за власні кошти,
оскільки відповідачі не мешкають за
вказаною адресою.

За рішенням Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 23.04.2012 року, яке
набрало законної сили 21.06.2012 року,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були вселені у спірну
квартиру за допомогою працівників
виконавчої службу їм були передані
ключі від спірної квартири, але
відповідачі з цього часу не проживали
та жодного разу не з'являлися у спірній
квартирі.

Відповідачі постійно проживають за
адресою : АДРЕСА_1 і не проживають за
місцем реєстрації, і до цього часу
зареєстровані у спірній квартирі, в
якій відсутні їхні речі.

Зважаючи на це, просили визнати
відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими,
що втратили право на користування
житловим приміщенням у спірній
квартирі шляхом зняття їх з
реєстраційного обліку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та
представник позивача ОСОБА_7,
посилаючись на обставини, викладені у
позові, на позовних вимогах наполягали
і просили суд їх задовольнити в повному
обсязі, додавши, що відповідачка по
справі ОСОБА_5 є рідною сестрою
позивачки ОСОБА_3, з часу вручення
відповідачам ключів від спірної
квартири, вони жодного разу за останній
рік до квартири не приходили, коштів на
утримання квартири не надавали, хоча
позивачі не перешкоджали їм у доступі
до вказаної квартири, вхідні замки у
дверях не змінювали, всі комунальні
платежі за квартиру сплачують вони,
позивачі, та надали суду квитанції за
комунальні платежі, які судом долучено
до матеріалів справи.

Позивач ОСОБА_4, у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, заяв та клопотань від нього до
суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник
ОСОБА_8 в судовому засіданні
заперечували проти задоволення
позовних вимог, зазначивши, що рішенням
Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 20.03.2013 року, яке набуло
законної сили, встановлено порядок
користування спірною квартирою,
укладення окремих договорів найму. На
кімнати в квартирі вона та її донька
отримали в ЗМБТІ в Запорізькій області
свідоцтва про право власності, але
користуватися ними не мають
можливості, оскільки позивачі не
пускають їх в квартиру, видали лише
один ключ на вхідні двері в квартиру,
коли зазначені двері мають чотири
замка. Додали, що після оформлення
права власності, вони уклали договори
про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, на підставі яких сплачують
комунальні послуги.

Відповідачка ОСОБА_6 у судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, заяв, клопотань та заперечень до
позову від відповідача до суду не
надходило. Її неявка не перешкоджала
розгляду справи, оскільки наявних в
справі матеріалів достатньо для
розгляду її по суті.

Представник управління державної
міграційної служби Комунарського РВ
ЗМУ УМВС України в Запорізькій області
та міського комунального підприємства
«Основаніє», у судове засідання не
з'явилися, про час та місце судового
розгляду були повідомлені належним
чином, до суду надійшли заяви про
розгляд справи за відсутності їх
представників (а.с.76, 102).

За згаданих обставин у відповідності
до ст.36 ЦПК України, суд вважав за
можливе вирішення спору у відсутності
третіх осіб.

Рішенням Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 12 лютого 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи :
міське комунальне підприємство
«Основаніє», управління державної
міграційної служби Комунарського РВ
ЗМУ УМВС України в Запорізькій області,
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстраційного
обліку, - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції, просять його скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

У відповідності до ч.1 ст.303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Частиною 4 ст.9 ЖК України передбачено,
що житлові права охороняються законом,
за винятком випадків, коли вони
здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи порушенням
прав інших громадян або прав державних
і громадських організацій.

Як встановлено судом і таке вбачається
з матеріалів справи, згідно рішення
Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 23 квітня 2012 року,
залишеного ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 21.06.2012 року без
змін, на час отримання ордеру на
квартиру АДРЕСА_1 батькам позивача та
відповідача та на їх дітей було надано
зазначено квартиру. До теперішнього
часу квартира знаходиться у державній
власності та перебуває на балансі МКП
«Основаніє» (на час винесення рішення -
КП ВРЕЖО 11). За вказаним рішенням до
спірної квартири вселені ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 заборонено
чинити перешкоди ОСОБА_5 і ОСОБА_6 В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3
до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи КП «ВРЕЖО
- 11», Комунарський РВ ЗМУ УМВС України в
Запорізькій області, про визнання
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням - відмовлено в
повному обсязі (а.с.812).

Згідно рішення Комунарського
районного суду м.Запоріжжя від 20
березня 2013 року, яке ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 30.07.2013 року залишено без змін,
виділено в користування ОСОБА_5 жилу
ізольовану кімнату площею 10,3 кв.м.,
ОСОБА_6 жилу ізольовану кімнату площею
11,5 кв.м. з лоджією; жилу ізольовану
кімнату площею 17,9 кв.м з балконом
залишено в користуванні ОСОБА_3 та
ОСОБА_4; підсобні (службові) приміщення,
а саме: коридор, кухню, ванну кімнату
залишено у загальному користуванні,
розташованих за адресою АДРЕСА_1
(а.с.61-63,125).

Згідно довідки, виданої МКП
«Основаніє» від 16.10.2012 року, в спірній
квартирі зареєстровані позивачі
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і відповідачі ОСОБА_5,
ОСОБА_6, основним квартиронаймачем є
ОСОБА_3 (а.с.5).

Згідно акту державного виконавця
від 18.09.2012 року, відповідачі по справі в
добровільному порядку вселені в спірну
квартиру, від позивачів отримали ключі
від квартири (а.с.42).

В актах від 21.09.2012 року, 15.11.2012 року,
18.12.2012 року, 18.10.2012 року, 31.01.2013 року
зазначено, що ОСОБА_5 та її донька
ОСОБА_6 за адресою : АДРЕСА_1 не
проживають (а.с.13-15).

Згідно довідки МКП «Основаніє», яка
видана ОСОБА_3 особистий рахунок
НОМЕР_1, станом на 01.09.2012 року
заборгованість по утриманню будинку і
комунальним послугам складає 5741,12 грн.
(а.с.114).

Згідно свідоцтва про право власності
на житло №591 від 19.09.2013 року та витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію прав
власності, ОСОБА_5 на праві приватної
власності належить 13/50 частини
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та у приватну власність
переходить кімната № 6 площею 10,30 кв.м.
(а.с.121,124).

Згідно свідоцтва про право власності
на житло №592 від 19.09.2013 року та витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію прав
власності, ОСОБА_6 на праві приватної
власності належить 29/100 частини
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та у приватну власність
переходить кімната № 9 площею 11,50 кв.м.,
лоджія площею 1,44 кв.м. (а.с.122,123).

Між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і МКП «Основаніє»
07.06.2013 року укладено типові договори
про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (а.с.138-141)..

Посилання відповідача ОСОБА_5 про
відсутність заборгованості за
комунальні платежі у неї та у ОСОБА_6 за
зазначеною адресою підтверджується
довідками з МКП «Оснаваніє»,
відповідно до яких, на 01.06.2013 року
відповідачі не мають заборгованості
(а.с.137).

Дані обставини підтверджуються
дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод в здійсненні ним права
користування і розпорядження своїм
майном.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що відповідачі є
власниками частини квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
заборгованості по оплаті за комунальні
платежі не мають.

Враховуючи наведене, суду не мав
підстав визнавати відповідачів ОСОБА_5
та ОСОБА_6 такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням,
квартирою яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 шляхом зняття їх з
реєстраційного обліку, оскільки дана
обставина порушують їх права, як
власника майна.

За таких обставин, судова колегія
приходить до висновку, що судом першої
інстанції з'ясовані всі обставини
справи, які мають істотне значення для
правильного вирішення спору, дана
належна оцінка письмовим доказам у
сукупності з доводами сторін, висновки
суду відповідають обставинам справи,
доводи апелянтів, аналогічні доводам
позивачів у суді першої інстанції, не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, тому підстав для
скасування оскаржуваного рішення
немає.

Керуючись ст.ст.307,308,314,317 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 12 лютого 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

судді: