АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4937/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Галічий В. М. Доповідач -
Петешенкова М.Ю. Категорія 12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

21 липня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Петешенкової М.Ю.

суддів - Дерев'янка
О.Г., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Кириченко
М.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 29 жовтня 2013 року
по цивільній справі за позовом
Прокурора Жовтневого району
м.Дніпропетровська в інтересах держави
в особі Дніпропетровської міської ради
до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про зобов'язання
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянянки, -

В С Т А Н О В И
Л А:

У вересні 2013 року позивач звернувся
до суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, щопід час перевірки
Державною інспекцією сільського
господарства в Дніпропетровській
області щодо дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил було виявлено
порушення та складено акт від 28 січня
2013 року, відповідно до якого
встановлено, що відповідачами виконані
будівельні роботи з реконструкції
квартири АДРЕСА_1 шляхом будівництва
прибудови. Крім того, 28 березня 2013 року
Державною інспекцією сільського
господарства в Дніпропетровській
області проведено перевірку щодо
дотримання вимог земельного
законодавства, під час будівництва
споруди біля вищевказаної адреси, під
час якої виявлено порушення та
складено акт, відповідно до якого
встановлено, що земельна ділянка
площею 0,0003 га за вказаною адресою
використовується відповідачами по
фактичному розміщенню прибудови до
квартир АДРЕСА_1 без
правовстановлюючих документів, за
відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про їх
передачу у власність або надання у
користування (оренду) та за відсутності
вчиненого правочину щодо вказаної
земельної ділянки. З урахуванням
викладеного, позивач просив суд
зобов'язати відповідачів звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку,
привівши її у придатний для
використання стан, шляхом знесення за
власний рахунок розміщених на ній
споруд.

Заочним рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
29 жовтня 2013 року позовні вимоги
прокурора Жовтневого району
м.Дніпропетровська задоволені.

Зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку площею 0,0003 га, яка розташована
біля будинку АДРЕСА_1, державі в особі
Дніпропетровської міської ради,
привівши її у придатний для
використання стан шляхом знесення за
власний рахунок розміщених на ній
споруд.

Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин
справи, порушення норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції - залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК
України - рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під
час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема питання про те, які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин та яка правова
норма підлягає застосуванню до спірних
правовідносин.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 28 січня 2013 року
Державною інспекцією сільського
господарства в Дніпропетровській
області проведена перевірка вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил було виявлено
порушення та складено акт, відповідно
до якого встановлено, що відповідачами
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були виконані
будівельні роботи з реконструкції
квартири АДРЕСА_1 шляхом будівництва
прибудови розміром 2,16х5,66 м. по
зовнішнім стінам (а.с. 7-8).

28 березня 2013 року Державною
інспекцією сільського господарства в
Дніпропетровській області проведено
перевірку щодо дотримання вимог
земельного законодавства під час
будівництва споруди біля будинку
АДРЕСА_1, під час якої виявлено
порушення та складено акт, відповідно
до якого встановлено, що земельна
ділянка площею 0,0003 га за вказаною
адресою використовується
відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по
фактичному розміщенню прибудови до
квартир АДРЕСА_1 без
правовстановлюючих документів, за
відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про їх
передачу у власність або надання у
користування (оренду) та за відсутності
вчиненого правочину щодо вказаної
земельної ділянки (а.с. 5-6).

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 116
Земельного Кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
кодексом.

Згідно зі ст.1 Закону України „Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" самовільним зайняттям
земельної ділянки вважаються будь-які
дії, які свідчать про фактичне
використання земельної ділянки за
відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про доведеність зведення
побудови на самовільно зайнятій
земельній відповідно до положень ст. 376
ЦК України, оскільки відповідачами не
були отримані відповідні дозволи та
узгодження, а також ними не була
складена проектна документація.

Положеннями ст. 212 ЗК України
передбачається, що самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними.

Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.

Таким чином, судом першої інстанції
достовірно встановлено, що відповідачі
у порушення вказаної норми Земельного
кодексу України без оформлення
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку, збудували прибудову
на спірній земельній ділянці, що
підтверджується наданими прокурором
доказами.

Приведені в апеляційній скарзі доводи
ОСОБА_2 про скасування рішення не
можуть бути прийнятті до уваги,
оскільки вони не свідчать про
незаконність та необгрунтованість
рішення суду.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду,
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Заочне рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
29 жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: