РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2277/13-ц

пр. № 2/759/13/14

10 квітня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді -
Макаренко В.В.

при секретарі -
Яцевич
В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про припинення права власності
на частку в спільному майні та оплатну
передачу власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Святошинського
районного суду із позовом до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
припинення права власності ОСОБА_2 на
частку в спільному майні, 1/6 частини
квартири АДРЕСА_1 вартістю 73 672 грн.
належну їй на підставі рішення
Апеляційного суду м. Києва від 03 квітня
2011 року, визнати право власності на
1/6 частини квартири АДРЕСА_1 за
позивачем, мотивуючи позовні вимоги
тим, що спірна квартира належала ОСОБА_3
та його батьку ОСОБА_5 в рівних
частинах. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер,
після його смерті відкрилась спадщина
на належну йому ? частини квартири,
спадкоємцями першої черги за законом
після його смерті в рівних частинах є
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_2
Власником ? квартири АДРЕСА_1,
відповідно до договору дарування від 23
травня 2011 року є ОСОБА_1 03 квітня 2012 року
рішенням апеляційного суду м. Києва
визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6
частини квартири АДРЕСА_1. На час
подання позовної заяви квартира
АДРЕСА_1 належить чотирьом
співвласникам: ? частини квартири
належить ОСОБА_1, 1/6 частини квартири
належить ОСОБА_4, 1/6 частини квартири
належить ОСОБА_3 і 1/6 квартири належить
ОСОБА_2 Враховуючи, що відповідачеві
належить лише 1/6 частина вказаної
квартири (незначна частина),
обговорювати питання компенсації
частки ОСОБА_2 в грошовому вираженні
відмовляється, позивач звернувся до
суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав і
просив їх задовольнити, посилаючись на
обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
не заперечувала, надала відповідні
пояснення.

Третя особа - ОСОБА_3 не заперечував
проти задоволення позовних вимог,
ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась,
повідомлялась належним чином, причини
неявки в судове засідання не
повідомила.

Суд, вивчивши письмові докази,
вислухавши пояснення учасників
судового процесу та дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи і
встановлено судом, 23.05.2011 року
договором дарування ОСОБА_3 передав у
власність ОСОБА_1 ? частини квартири
АДРЕСА_1, вказаний договір посвідчений
приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 за
реєстровим №342 (а.с. 4).

Згідно Витягу про державну реєстрацію
№30273186 від 10.06.201115.01.2005 року ОСОБА_1
належить ? частини квартири АДРЕСА_1 на
праві приватної власності, підставою
виникнення права власності на
зазначену квартиру є договір дарування
від 23.05.2011 року (а.с. 5).

03.04.2012 року рішенням Апеляційного суду
м. Києва визнано за ОСОБА_2 право
власності на 1/6 квартири АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті її батька ОСОБА_5 Рішення станом
на 03.04.2012 року набрало законної сили
(а.с. 6).

Станом на 19.10.2012 року в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровано три особи: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до
довідки форми №3 виданою Комунальним
підприємством «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва» Єдиний
районний розрахунковий цент філія
№803-804 за № 1462 (а.с. 7).

Згідно із звітом про оцінку об'єкту
нерухомого майна здійсненого ТОВ
«Агенція експертної оцінки» від 06.02.2013
року, фахівцем-оцінювачем ОСОБА_9,
ринкова вартість об'єкта оцінки склала
- 441 792 грн. (а.с. 62-93).

Квартира АДРЕСА_1 складається із двох
кімнат,загальною площею - 45,6 кв.м.,
житловою площею 30,5 кв.м., згідно
технічних характеристик квартири (а.с.
9).

При проведенні інвентаризації
Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
від 23.03.2011 квартира АДРЕСА_1 має
наступні показники:

загальна площа - 45,6 кв.м.;

житлова площа - 30,5 кв.м. (а.с. 10).

03.10.2013 року в судовому засіданні
представником відповідача подано
клопотання про призначення по справі
судової експертизи для визначення
ринкової вартості об'єкту нерухомості -
квартири АДРЕСА_1, судом задоволено
заявлене клопотання, провадження по
справі зупинено та надіслано цивільну
справу №2/759/2486/13 та копію ухвали суду
від 03.10.2013 року до Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз для виконання.

28.01.2014 року Київський науково-дослідний
інститут судових експертиз повернув
цивільну справу та ухвалу суду від
03.10.2013 року без виконання, в зв'язку з не
проведенням попередньої оплати
експертизи, яка покладена на ОСОБА_2

Таким чином, судова
будівельно-технічна експертиза по
даній справі не проведена, в зв'язку з
надходженням до суду листа з
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз від 21
січня 2014 № 11142/13-42, суд дійшов до
висновку щодо відновлення провадження
у справі, оскільки відпали обставини
для подальшого зупинення провадження.
24.02.2014 року провадження у справі
відновлено та призначено справу до
розгляду.

Згідно припису статті 317 ЦК
України, власникові належить право
володіння, користування і
розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦК
України, співвласники майна, що є у
спільній сумісній власності, володіють
і користуються ним спільно, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст.356 ЦК України власність двох
чи більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю. Згідно
ст.358 ЦК України право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою. Кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Відповідно ст.364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга ст.183 цього
Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою. Згідно ст.183 ЦК України
подільною є річ, яку можна поділити без
втрати її цільового призначення.

Згідно ст.365 ЦК України право особи на
частку у спільному майні може бути
припинено за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо
частка є незначною і не може бути
виділена в натурі, річ є неподільною,
спільне володіння і користування
майном є неможливим, таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї. Суд
постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду. Як роз'яснено
в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 4 жовтня 1991 р. „Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
власності громадян на жилий будинок" (з
послідуючими змінами та доповненнями)
при неможливості виділу частки будинку
в натурі або встановлення порядку
користування ним, власнику, що
виділяється, за його згодою
присуджується грошова компенсація.
Розмір грошової компенсації
визначається за угодою сторін, а при
відсутності такої угоди-судом по
дійсній вартості будинку на час
розгляду справи. Під дійсною вартістю
будинку розуміється грошова сума, за
яку він може бути проданий в даному
населеному пункті чи місцевості. Для її
визначення при необхідності
призначається експертиза.

У даному випадку вбачається
наявність усіх визначених даною
статтею підстав, за яких законодавець
передбачив можливість припинення у
судовому порядку права особи на частку
у спільному майні.

Крім того, двокімнатна квартира у
житловому будинку за своїми
властивостями є неподільною річчю.

Враховуючи наведені обставини, суд
вважає, що припинення права ОСОБА_2 на
частку у спірній квартирі не завдасть
істотної шкоди інтересам останньої, як
співвласника, оскільки відповідачка
зареєстрована та проживає за іншою
адресою.

Таким чином, внаслідок того, що
відповідачі, які мають інше місце
постійного проживання, втратили
інтерес до квартири, в належному
технічному стані квартиру не
утримують, не сплачують свою частку
комунальних послуг, чим порушують
вимоги ст. 177 Житлового кодексу
«Обов'язки громадян по забезпеченню
схоронності жилих будинків» та статті
360 Цивільного кодексу України, яка
передбачає, що «співвласник відповідно
до своєї частки у праві спільної
часткової власності зобов'язаний брати
участь у витратах на управління,
утримання та збереження спільного
майна, у сплаті податків, зборів
(обов'язкових платежів), а також нести
відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном».

У ході розгляду даної справи було
встановлено, що сторони спору
спільного господарства не ведуть і в
силу характеру їх стосунків сумісне їх
проживання у даній квартирі є
неможливим, згоди із відповідачкою
щодо користування даною квартирою
позивачі дійти не можуть, що зумовлює
неможливість спільного володіння і
користування вказаним майном.

Водночас, оплатне припинення права
власності відповідача на 1/6 частку
спірної квартири не може завдати
істотної шкоди інтересам співвласника
і членам його сім'ї, оскільки, як уже
було зазначено, відповідачка
зареєстрована за іншим місцем
проживання.

Крім того, у матеріалах справи наявні
копії квитанцій фінансової установи
від 15.06.2013 року, які свідчать про те, що
позивачем, у виконання вимог частини 2
статті 365 ЦК України, було внесено на
депозитний рахунок Святошинського
районного суду м.Києва грошові кошти у
розмірі 73 672 грн. 00 коп. (а.с. 49).

З урахуванням всіх обставин справи, а
також те, що відповідно до вимог ст. 60
ЦПК України - кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, користуючись
рівними правами, на засадах
змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК
України, виходячи із принципів
розумності та справедливості, суд
приходить до висновку, що
представником позивача доведено ті
обставини на які вона посилалась як на
підставу своїх вимог, а тому позововні
вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 317, 356, 365, 369, 391
ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення
права власності на частку в спільному
майні та оплатну передачу власності -
задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на
частку у спільному майні, 1/6 квартири
АДРЕСА_1 загальною площею 45,6 кв.м.,
жилою площею 30,5 кв.м., вартістю 73 672 грн.
належну їй на підставі рішення
Апеляційного суду міста Києва від
03.04.2011 року.

Визнати право власності на 1/6 частину
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 45,6
кв.м., жилою площею 30,5 кв.м., за ОСОБА_1.

Визнати право за ОСОБА_2 на компенсацію
вартості за 1/6 частини
квартири у сумі 73 672 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 737 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд, шляхом подачі через
Святошинський районний суд м. Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: