Михайлівський районний суд
Справа № 321/391/14-ц
Провадження № 2/321/210/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року
смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

при секретарі Засько О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної злочином,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної злочином,
мотивуючи позовом тим, що вироком
Василівського районного суду від 10
вересня 2013 року ОСОБА_2 був засуджений
за вчинення злочинів, передбачених п.6
ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України та йому
було призначене покарання у вигляді 13
років позбавлення волі. Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 25 грудня 2013 року вирок був змінений,
дії ОСОБА_2 були перекваліфіковані на ч.
1 ст. 115 КК України та призначене
покарання у вигляді 10 років
позбавлення волі. В результаті
вчинення ОСОБА_2 вбивства сина
позивачки ОСОБА_3, їй була завдана
моральна шкода, оскільки вона
переживає до цього часу, після
пережитого не може нормально спати,
вимушена постійно приймати ліки,
повністю змінився звичний спосіб життя
і вона вимушена прикладати додаткові
зусилля для організації свого життя.
Моральну шкоду позивачка оцінює в 500000
грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, але надала суду заяву з
клопотанням про розгляд справи за її
відсутності, просить задовольнити
позовні вимоги.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилася, але звернулася
до суду з письмовою заявою про розгляд
справи при її відсутності, просить суд
задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, але від нього надійшла
заява про проведення судового розгляду
без його участі. Крім того, згідно акту
адміністрації Менської виправної
колонії № 91, де відбуває покарання
ОСОБА_2, давати письмові пояснення щодо
позовних вимог він відмовився, але усно
повідомив, що заперечує проти
задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з
урахуванням заяв учасників процесу про
слухання справи за їх відсутності,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріалами справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, ІНФОРМАЦІЯ_2,
приблизно в період часу з 11 годин 37
хвилин до 13 годин 35 хвилин, перебуваючи
на території сливового саду,
розташованого з південної сторони с.
Бурчак Михайлівського району
Запорізької області, в ході конфлікту
між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 з приводу
повернення боргу, останній, маючи намір
на протиправне заподіяння смерті іншій
людині, діючи з корисливих спонукань, і
маючи на меті позбутися від боргових
зобов'язань перед ОСОБА_3 умисно наніс
ОСОБА_3 п'ять ударів ножем в область шиї
та грудної клітки, заподіявши йому
проникаюче поранення в області шиї
ліворуч із ушкодженням стравоходу, три
поранення грудної клітини, що
проникають у плевральну й черевну
порожнини, з уламковим переломом
правої ключиці, ушкодженням серцевої
сорочки, розсіченням нижньої полої
вени, ушкодженням діафрагми й правої
частки печінки, які кваліфікуються як
тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні
для життя в момент заподіяння, а також
сліпе поранення грудної клітини
ліворуч, що не проникає у плевральну
порожнину та кваліфікується як легке
тілесне ушкодження з короткотривалим
розладом здоров'я. Смерть ОСОБА_3
наступила миттєво від отриманих
поранень у грудну клітку зліва з
пораненням серцевої сорочки та нижньої
полої вени.

Крім цього, ІНФОРМАЦІЯ_2, приблизно в
період часу з 11 годин 37 хвилин до 13
годин 35 хвилин, перебуваючи на
території сливового саду,
розташованого з південної сторони с.
Бурчак Михайлівського району
Запорізької області, після умисного
вбивства ОСОБА_3, у ОСОБА_2 виник умисел
на таємне викрадення чужого майна,
реалізуючи який ОСОБА_2, діючи умисно, з
корисливих мотивів, таємно викрав з
автомобіля ВАЗ-2104, р/н НОМЕР_4 мобільний
телефон марки «Самсунг» моделі «duos lite
GTE 2152» з 2 сім-картами операторів
мобільного зв'язку «Київстар» та «МТС»,
що належав ОСОБА_3 вартістю 270 гривень
та ключі запалювання від автомобіля
ВАЗ-2104 р/н НОМЕР_4, які не представляють
матеріальної цінності, заподіявши
потерпілому майнової шкоди на
зазначену суму.

Вироком Василівського районного суду
від 10 вересня 2013 року ОСОБА_2 був
засуджений за вчинення злочинів,
передбачених п.6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК
України та йому було призначене
покарання у вигляді 13 років
позбавлення волі (а.с. 3-15).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 25 грудня 2013 року вирок був
змінений, дії ОСОБА_2 були
перекваліфіковані на ч. 1 ст. 115 КК
України та призначене покарання у
вигляді 10 років позбавлення волі (а.с.
16-20).

Відповідно до частини четвертої статті
61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Отже висновки, викладені у вироку суду
від 10 вересня 2013 року та ухвалі суду від
25 грудня 2013 року, якими встановлено
протиправність дій ОСОБА_2, є
обов'язковими для суду, що розглядає
цивільну справу та не підлягають
доказуванню.

Відповідно до частини другої статті 1168
ЦК України моральна шкода, завдана
смертю фізичної особи, відшкодовується
її чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3
виданого Бурчацькою сільською радою
Михайлівського району Запорізької
області 4 листопада 1975 року, ОСОБА_1 є
матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України,
моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Згідно п.п. 5, 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» № 4 від
31.03.1995р. із змінами, внесеними згідно з
Постановами Пленуму Верховного суду N 5
від 25.05.2001р., N 1 від 27.02.2009р., відповідно
до загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

В даному випадку позивач ОСОБА_1
понесла моральну шкоду, яка полягає у
непоправному горі, безповоротній
втраті рідної і найдорожчої людини, її
сина - ОСОБА_3 Смерть сина завдала
позивачці моральної шкоди, до
теперішнього часу вона не може прийти в
себе. Вказане безумовно вплинуло на
нормальний ритм життя позивачки.
Виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
вважає, що сума моральної шкоди, яка
підлягає відшкодуванню на користь
ОСОБА_1 має складати 50000 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача
на користь позивача підлягають
стягненню також судові витрати на
сплату судового збору в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної злочином - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в сумі 50000 грн., судові
витрати в сумі 243,60 грн., а всього: 50243
(п'ятдесят тисяч двісті сорок три) грн. 60
коп.

В іншій частині позову ОСОБА_1 -
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Михайлівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області
М.Ю.Олійник