Справа № 466/2229/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 травня 2014року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі головуючої судді
Білінської Г.Б.

при секретарі Галоян
К.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського
відділу ДВС ЛМУЮ, ОСОБА_2 про часткове
звільнення від сплати заборгованості
по аліментах та зняття арешту з
транспортного засобу,-

установив:

08.04.2014року ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до відповідача в якому просить
винести рішення, яким частково
звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами в зв'язку
з тяжкою хворобою матері, яка
знаходиться на його утриманні, та
розстрочити сплату заборгованості;
зняти арешт з належного йому
транспортного засобу - автомашини DAEWOO
LANOS TF69Y 3НГ, легковий седан-В, д.н.з.НОМЕР_1
№ двигуна НОМЕР_3, номер кузоваНОМЕР_2.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 11.07.1997року
Франківським районним судом м. Львова
було винесене рішення про стягнення з
нього, аліментів на утримання сина
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 в
розмірі 1/4 частини із всіх видів
заробітку, але не менше 25% мінімальної
заробітної плати щомісячно, починаючи
з 09.07.1997року і до його повноліття.
Рішення набуло законної сили 21.07.1997
року.

Лише 04.12.2013року Франківським районним
судом був виданий виконавчий лист
№2-112/97.

04.12.2013року ОСОБА_2 була подана заява про
примусове виконання рішення суду.
09.12.2013року Шевченківським відділом
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції була винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження.

29.01.2014року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського району Львівського
міського управління юстиції був
проведений розрахунок заборгованості
по аліментах за три роки, який станом на
01.01.2014року становить 22278,03грн.

Рішення суду про стягнення аліментів
було винесене 11.07.1997року. Та лише
04.12.2013року ОСОБА_2 подана заява про
примусове виконання рішення суду. Він
не винен у виникненні заборгованості.

Згідно довідки, яка видана ЛКП
«ЗлагодаЗ», він проживає в АДРЕСА_1
разом з мамою ОСОБА_4, яка являється
пенсіонеркою, тяжко хвора людина, яка
страждає рядом хронічних захворювань,
за останні три роки перенесла ряд
хірургічних операцій, отримує
мінімальну пенсію за віком, та
знаходиться на його повному
матеріальному утриманні. Хворіє і в
даний час, що потребує великих
фінансових затрат на медичне
обслуговування, придбання ліків,
догляд, тощо.

Він не має освіти, професії та
постійної роботи. Підробляв водієм на
власному авто.

В зв'язку з виникненням даної
заборгованості по сплаті аліментів
накладений арешт на належний йому
транспортний засіб - автомашину DAEWOO LANOS
TF69Y 3НГ, легковий седан-В, д.н.з.НОМЕР_1 №
двигуна НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, що
унеможливлює погашення ним
заборгованості, оскільки інших джерел
доходу він не має.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримала повністю, покликаючи на
мотиви викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач
позовні вимоги не визнала, та
заперечила проти їх задоволення,
покликаючи на мотиви викладені в
письмових заперечення на позовну
заяву.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
дослідивши зібрані по справі докази
суд приходить до висновку, що у
задоволенні позовної заяви слід
відмовити з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
11.07.1997року Франківським районним судом
м. Львова було винесене рішення про
стягнення з ОСОБА_1, аліментів на
утримання сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини із
всіх видів заробітку, але не менше 25%
мінімальної заробітної плати
щомісячно, починаючи з 09.07.1997року і до
його повноліття. Рішення набуло
законної сили 21.07.1997 року.

04.12.2013року ОСОБА_2 була подана заява про
примусове виконання рішення суду.
29.01.2014року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського району Львівського
міського управління юстиції був
проведений розрахунок заборгованості
по аліментах за три роки, який станом на
01.01.2014року становить 22278,03грн.

Дані обставини стверджуються
поясненнями сторін даними в судовому
засіданні та долученими до справи
письмовими доказами.

Згідно ст.180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей до
досягнення ними повноліття.

У відповідності до Статті 194. ч. 1. СК
України, аліменти можуть бути стягнуті
за виконавчим листом за минулий час,
але не більш як за три роки, що
передували пред'явленню виконавчого
листа до виконання».

Як було встановлено в судовому
засіданні, згідно матеріалів справи
рішення суду про стягнення аліментів
було видано 11.07.1997р. Згідно статті 124
Конституції України, Судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Позивачем не надано доказів того, що
відповідачі будь яким чином чинили
перешкоди у добровільному виконанні
рішення суду окрім цього внаслідок
пред'явлення виконавчого листа до
виконання 04.12.2013р. суттєво зменшився
розмір зобов'язань позивача.

Твердження позивача про те, що він
утримує матір не відповідає матеріалам
справи, так як не надано доказів такого
утримання. Окрім цього матір позивача є
пенсіонером та отримує пенсію, у
розмірі що є не меншим прожиткового
мінімуму.

У відповідності до ст. 150 Сімейного
кодексу України визначені обов'язки
батьків щодо виховання та розвитку
дитини, а саме : батьки зобов'язані
піклуватися за виховання дитини, про її
здоров'я, фізичний, духовний розвиток,
готувати до самостійного життя.

Що стосується позовної вимоги щодо
зняття арешту, така до задоволення не
підлягає з наступних мотивів.

Позивач вважає, що арешт було накладено
внаслідок неправомірних дій ДВС
України, то такий спір підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, у випадку, якщо позивач
оскаржує постанову про накладення
арешту то відповідно до Статті 383 ЦПК
України, сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 367
ЦПК України, ст.ст.180, 181, 182, 183, 192 СК
України, суд, -

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до
Шевченківського відділу ДВС ЛМУЮ,
ОСОБА_2 про часткове звільнення від
сплати заборгованості по аліментах та
зняття арешту з транспортного засобу -
відмовити.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: Г. Б. Білінська