Справа № 131/1036/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" червня 2014 р. Іллінецький
районний суд Вінницької області в
складі:

головуючого судді Волошина С.В.,

при секретарі Бойко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Іллінці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Дашівської
селищної ради Іллінецького району
Вінницької області про визнання права
власності на спадкове майно за
заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
із зазначеним позовом до Дашівської
селищної ради, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер її батько - ОСОБА_2.

За життя батько склав заповіт,
посвідчений секретарем Дашівської
селищної ради Іллінецького району
Вінницької області, згідно якого все
своє майно заповів в рівних долях
позивачу та ОСОБА_3. Заповіт не змінено
і не скасовано.

Однак рідна сестра позивача -
ОСОБА_3 відмовилась від належної їй
частки, тому позивач є єдиною
спадкоємицею за заповітом на майно
покійного.

До спадкового майна належить
цілий житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
земельна ділянка, площею 0,29 га та
грошові вклади.

ОСОБА_1 звернулась до державної
нотаріальної контори в установлений
строк із заявою про прийняття спадщини,
проте їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину у
зв'язку з відсутністю належних
правовстановлюючих документів на ім'я
ОСОБА_2

Правовстановлюючий документ,
який засвідчує право власності її
батька на домоволодіння, надірваний,
документи про право власності на
земельну ділянку, не виготовлялись.

Дані факти створюють перепону позивачу
здійснити оформлення спадщини в
нотаріальному порядку, тому вона
змушена звернутись із даним позовом до
суду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась,
надіслала на адресу суду заяву, якою
просила справу розглянути у її
відсутність, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі.

Представник відповідача - Дашівська
селищна ради Іллінецького району
Вінницької області в судове засідання
не з'явився, проте судом отримано заяву
відповідача, згідно змісту якої,
позовні вимоги відповідачем
визнаються повністю, просили вирішити
справу у відсутність представника
сільської ради.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутність
позивача та представника відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд, за
наявності до того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 12 червня
2009 року «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції», у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18
грудня 2009 року «Про судове рішення в
цивільній справі», за змістом частини
ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання
відповідачем позову, яке не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд у
мотивувальній частині рішення може
вказати лише про визнання позову та
прийняття його судом.

За таких обставин суд вважає, що наявні
всі законні підстави для ухвалення
рішення про задоволення позову в
судовому засіданні, відповідно до
вимог ст. 174 ЦПК України, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права,
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК
України, заповідач може призначити
своїми спадкоємцями одну або кількох
фізичних осіб, незалежно від наявності
у нього з цими особами сімейних,
родинних відносин, а також інших
учасників цивільних відносин.

Враховуючи те, що інший
спадкоємець ОСОБА_3 відмовилась від
прийняття спадщини, право на
спадкування має відповідно інший
спадкоємець за заповітом, позивач по
справі - ОСОБА_1 (а.с. 36, 40).

Враховуючи те, що спадкодавець
ОСОБА_2 володів житловим будинком
загальною площею 78, 6 кв. м., АДРЕСА_1 (а.с.
15)), відповідно до свідоцтва про право
особистої власності на домоволодіння
від 10 серпня 1965 року на праві особистої
власності вказаний житловий будинок
входить до спадкового майна та
відповідно здійснюється перехід
такого права від спадкодавця до
спадкоємця (а.с. 9).

Вирішуючи питання про
задоволення позову в частині визнання
за позивачем права на продовження
процесу приватизації земельної
ділянки, площею 0, 29 га, АДРЕСА_1, якою
спадкоємець володів на підставі
рішення 15 сесії 22 скликання Дашівської
селищної ради від 05 листопада 1997 року
Іллінецького суд виходить з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до п. 3.5 Листа Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ №
24-753/0/4-13від 16.05.2013 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування»: набуття права власності
на земельну ділянку та перехід права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування має місце за
наявності наступних юридичних фактів у
їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного
органу про передачу у власність
земельної ділянки спадкодавцю,
укладення спадкодавцем правочинів
щодо набуття права власності на
земельні ділянки;

- виготовлення технічної документації
на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки в
натурі;

- погодження із суміжними
землевласниками та
землекористувачами;

- одержання у встановленому порядку
Державного акта на землю;

- реєстрація права власності на
земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не
дотримано - право власності на
конкретні земельні ділянки не виникає
та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить
до спадкоємців у порядку спадкування,
за винятком встановлених випадків, на
які поширюється дія п. 1 розділу Х
«Перехідні положення» ЗК.

Якщо спадкодавець не набув права
власності на земельну ділянку згідно
зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру
приватизації земельної ділянки
відповідно до чинного законодавства
України, а органами місцевого
самоврядування відмовлено спадкоємцям
у завершенні процедури приватизації,
то спадкоємці мають право звертатися
до суду із позовами про визнання
відповідного права в порядку
спадкування - права на завершення
приватизації та одержання державного
акта про право власності на землю на
ім'я спадкоємця, а не права власності на
земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1
розділу Х «Перехідні положення» ЗК
рішення про передачу громадянам
України безоплатно у приватну
власність земельних ділянок, прийняті
органами місцевого самоврядування
відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня
1992 року «Про приватизацію земельних
ділянок» (втратив чинність на підставі
Закону України від 14 вересня 2006 року №
139-V) є підставою для виготовлення та
видачі цим громадянам або їх
спадкоємцям державних актів на право
власності на земельну ділянку за
технічною документацією щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку (пункт 1
розділу X доповнено абз. 2 згідно із
Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).

Так само підлягають до задоволення
позовні вимоги позивача в частині
визнання права власності на грошові
вклади відкриті на ім'я спадкодавця
ОСОБА_2, які знаходиться на зберіганні в
Іллінецькому відділенні Ощадбанку №
2922/016 на рахунках НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4,
оскільки такі вимоги підтверджені
матеріалами цивільної справи (а.с. 20,21).

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1
являється єдиним спадкоємцем за
заповітом (інша спадкоємиця від
спадщини відмовилась) та вона не може у
встановленому законом нотаріальному
порядку оформити свої спадкові права
по причині того, що на земельну ділянку
спадкодавцем не виготовлено державний
акт на право власності на землю, а
свідоцтво про право особистої
власності на будинок є пошкодженим,
спадкові права позивача підлягають
захисту шляхом визнання за нею
відповідного права.

Суд вважає за можливе прийняти
визнання позову відповідачем і
задовольнити позовні вимоги позивача,
оскільки вони, крім повного їх визнання
відповідачем, підтверджуються
поданими позивачем письмовими
доказами, а саме: копією свідоцтва про
смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 від 07 жовтня
2013 року (а.с. 6), копією свідоцтва про
народження та копією свідоцтва про
одруження позивача ( а.с 7), копією
заповіту ОСОБА_2 від 06.06.2007 року,
реєстровий № 90, відповідно до якого
спадкодавець ОСОБА_2 все майно заповів
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних долях кожній
(а.с. 5), копією заяви ОСОБА_3 про відмову
від спадщини ( а.с. 8), свідоцтвом про
право особистої власності на
домоволодіння ( а.с.9), довідкою
Дашівської селищної ради про
впорядкування адресного господарства,
житловий будинок ОСОБА_2 АДРЕСА_1 (а.с. 15),
довідкою Дашівської селищної ради про
те, що земельна ділянка площею 0,29 га
АДРЕСА_1 була передана йому безкоштовно
у приватну власність рішенням 15 сесії 22
скликання Дашіської селищної ради від
05.11.1997 року, про те, що документи на
право власності на вищевказану
земельну ділянку не виготовлялись (а.с.
18), витягом з технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки (а.с. 19), копіями
ощадних книжок ( а.с. 20, 21), відмовою
нотаріуса у видачі свідоцтва про
вправо на спадщину (а.с. 22).

Оцінюючи в сукупності всі
досліджені у справі докази, а також
враховуючи повне визнання
відповідачем по справі позову, суд
визнає доведеними вимоги позивача.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1223, 1235,
1268 ЦК України, ст.ст. 209, 212 - 215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
(ідентифікаційний код НОМЕР_1),
жителькою АДРЕСА_2, право власності на
цілий садибний (індивідуальний)
житловий будинок загальною площею 78, 6
кв.м. за адресою АДРЕСА_1, який на плані
позначений: будинок і веранда ( літ. А,а),
господарські будівлі, що складаються з
гаража (літ.Б), літньої кухні (літ. Б.1),
сараю ( літ. В), сараю (літ.в), погребу
окремо збудованого (літ. Г) та
господарських споруд (1,2) в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
(ідентифікаційний код НОМЕР_1),
жителькою АДРЕСА_2, право на завершення
приватизації земельної ділянки
загальною площею 0,29 га, в тому числі -
для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд - 0,15 га;
для ведення особистого селянського
господарства - 0, 14 га, що розташована за
адресою АДРЕСА_1, рішення про передачу
якої у приватну власність спадкодавцю
прийнято 15 сесією 22 скликання
Дашівської селищної ради Іллінецького
району вінницької області 15.11.1997 року, в
порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
(ідентифікаційний код НОМЕР_1),
жителькою АДРЕСА_2, право власності на
грошові вклади, які знаходяться на
збереженні в Іллінецькому відділенні
Ощадбанку № 2922/016 на рахунках НОМЕР_2;
НОМЕР_3; НОМЕР_4 в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення через Іллінецький районний суд
Вінницької області.

Суддя: С. В. Волошин