справа № 165/470/14-ц
провадження №2/165/166/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Ференс-Піжук О.Р.,

при секретарі
Харук Ю.І.,

за участю прокурора
Левчук О.П.,

позивача
ОСОБА_1,

представника третьої особи
Стащишин О.С.,

представника відповідача
Бакуна О.С.,

представника третьої особи
Семенюка С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Нововолинську
цивільну справу за позовом прокурора м.
Нововолинська в інтересах ОСОБА_1,
третя особа на стороні позивача, що не
заявляє самостійних вимог орган опіки
та піклування виконавчого комітету
Нововолинської міської ради до
Нововолинського Вищого професійного
училища, третя особа на стороні
відповідача, що не заявляє самостійних
вимог Головне управління державної
казначейської служби у Волинській
області про зобов'язання провести
перерахунок стипендії та стягнення
недоплачених сум, -

встановив:

18 лютого 2014 року прокурор м.
Нововолинська звернувся до суду з
позовом в інтересах ОСОБА_1, третя особа
на стороні позивача, що не заявляє
самостійних вимог орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Нововолинської міської ради до
Нововолинського Вищого професійного
училища про зобов'язання провести
перерахунок стипендії та стягнення
недоплачених сум.

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1
навчається за державним замовленням в
Нововолинському Вищому професійному
училищі за спеціальністю
електрослюсар підземний. З 01.09.2013 року
ОСОБА_1 отримує щомісячно державну
стипендію, розмір якої не відповідає
розміру, встановленому ст.5 Закону
України «Про підвищення престижності
шахтарської праці». Зазначає, що батько
останнього - ОСОБА_1 на момент вступу
сина на навчання до ВПУ мав стаж роботи
на підземних роботах 20 років 3 місяці, а
тому, у відповідності до вищевказаної
норми, ОСОБА_1 має право на отримання
стипендії у розмірі прожиткового
мінімуму, встановлених законом для
працездатних осіб. З огляду на
викладене, прокурор просить стягнути з
відповідача Нововолинського Вищого
професійного училища, як юридичної
особи, в користь ОСОБА_1 2758 грн.
недорахованої та невиплаченої
стипендії за період з 15 листопада 2013
року по 01 лютого 2014 року та зобов'язати
відповідача з 01 лютого 2014 року
проводити ОСОБА_1 виплату стипендії в
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого законом для
працездатних осіб, до закінчення ним
навчання.

Ухвалою Нововолинського міського суду
від 05 березня 2014 року залучено до
участі в справі в якості третьої особи
без самостійних вимог на стороні
відповідача Головне управління
державної казначейської служби у
Волинській області.

В судовому засіданні прокурор Левчук
О.П. позов підтримала з підстав
наведених у ньому, просить стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1 2758 грн.
ненарахованої та невиплаченої
стипендії за період з 15 листопада 2013
року по 01 лютого 2014 року та зобов'язати
відповідача виплачувати ОСОБА_1 з 01
лютого 2014 року стипендію в розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для працездатних осіб, до
закінчення ним навчання. Наполягаючи
на стягненні недоплаченої стипендії за
період з 15 листопада 2013 року, прокурор
вказала на те, що при подачі документів
для вступу до Державного навчального
закладу, ОСОБА_1 подавав відповідачу
офіційні дані про те, що він є дитиною,
батько якої має стаж підземної
роботи не менш як 15 років. Вказали,
що у них відсутні будь-які дані про те,
що батьки неповнолітнього зверталися
до відповідача з заявою про відмову у
виплаті йому підвищеної стипендії.

Представник третьої особи органу опіки
та піклування виконавчого комітету
Нововолинської міської ради Стащишин
О.С. вважає позов підставним, оскільки
ОСОБА_1 дійсно набув право на підвищену
стипендію з часу початку навчання у ВПУ
м. Нововолинська, а тому з метою
відновлення його порушеного права слід
нарахувати та виплатити йому стипендію
у відповідності до вимог ст.5 ЗУ «Про
підвищення престижності шахтарської
праці» за період вказаний в позові.

Представник відповідача Бакун О.С.
позов не визнав, з підстав зазначених у
запереченні (а.с.31-33), вказав, що в ВПУ за
період навчальних років виплата
стипендій здійснюється відповідно до
Порядку призначення і виплати
стипендій, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів №882 від 12 липня 2004
році, а також згідно затверджених
Міністерством освіти і науки
кошторисів і планів використання
бюджетних коштів в межах виділених
бюджетних асигнувань. Нараховувати та
виплачувати ОСОБА_1 стипендію у
розмірі, визначеному ст.5 Закону
України «Про підвищення престижності
шахтарської праці», відповідач не має
можливості, оскільки ці кошти мають
бути закладені в бюджетні витрати.
Вважає, що обов'язок по виплаті
стипендії у розмірі визначеному
прокурором необхідно покласти на
Міністерство освіти і науки України,
яке є розпорядником коштів і яке надало
відповідь, що кошти на такі видатки
відсутні. З огляду на викладене,
просить в позові відмовити повністю.

В судовому засіданні представник
третьої особи на стороні відповідача
Головного управління державної
казначейської служби у Волинській
області Семенюк С.С. зазначив що немає
підстав для задоволення позову,
оскільки ЗУ «Про Державний бюджет на 2013
рік», а також ЗУ «Про Державний бюджет
на 2014 рік» не передбачено виплат на
забезпечення вимог ст.5 ЗУ «Про
підвищення престижності шахтарської
праці». Вважає, що відповідач діє
правомірно, здійснюючи виплати
стипендії ОСОБА_1 в розмірі визначеному
в Порядку призначення і виплати
стипендій.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить, до висновку, що позов
підставний і підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що з
01 вересня 2013 року ОСОБА_1 навчається у
Вищому професійному училищі м.
Нововолинська та отримує стипендію
щомісячно в розмірі 275 грн. (а.с.13, 22)

Як зазначено у п.1.5 Статуту (а.с.34-40)
Нововолинське вище професійне училище
є юридичною особою, має самостійний
баланс, рахунки в установах банків,
штамп, печатку із зображенням
Державного Герба України, своїм
найменуванням.

Згідно копії довідки ДП
«Волиньвугілля» від 14.11.2013 року (а.с. 12)
ОСОБА_8 батько ОСОБА_1 (а.с.4), працював
гірником підземним, гірником з ремонту
гірничих виробок, роздавальником
вибухових матеріалів,
майстром-підривником на
Шахтоуправлінні «Нововолинське» ДП
«Волиньвугілля». Стаж його роботи з
повним робочим днем на підземних
роботах складає 20 років (а.с.12), що
підтверджується також копією трудової
книжки ОСОБА_8 (а.с. 6-11).

Відповідно до ст.5 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці» шахтарі, що мають стаж підземної
роботи не менш як три роки, діти, батьки
яких мають стаж підземної роботи не
менш як 15 років, діти шахтарів, які
загинули внаслідок нещасного випадку
на виробництві, шахтарів-інвалідів I та
II групи зараховуються поза конкурсом
за особистим вибором спеціальності до
державних і комунальних вищих та
професійно-технічних навчальних
закладів України для навчання за
рахунок коштів державного і місцевих
бюджетів з наданням місць у
гуртожитках на час навчання та
гарантованою виплатою за рахунок
коштів державного бюджету стипендії в
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого законом для
працездатних осіб.

Суд, звертає увагу на те, що відсутність
бюджетного фінансування не може бути
причиною невиконання покладених на
Нововолинське вище професійне училище
зобов'язань, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Кечко проти України").

Положення «Порядку призначення і
виплати стипендій», затвердженого
Постановою КМУ від 12 липня 2004 року №882,
щодо розміру стипендій не можуть бути
застосовані до даного випадку,
оскільки пізніше прийнятим законом
«Про підвищення престижності
шахтарської праці», який має вищу
юридичну силу по відношенню до
зазначеної постанови, встановлено
інший більш високий рівень стипендії
для категорії студентів з числа дітей
шахтарів.

З розрахунку, наданого позивачем
вбачається, що за період з 15 листопада
2013 року по 31 січня 2014 року включно
ОСОБА_1 мав би отримати стипендію у
розмірі 3583 грн., що відповідає
сумарному розміру прожиткового
мінімуму для працездатних осіб у
листопаді 2013 року (1147 грн.), в грудні 2013
року (1218 грн.), в січні 2014 року (1218 грн.)
(а.с.25).

Однак, згідно відомостей виплат із
стипендійного фонду для учня
Нововолинського ВПУ ОСОБА_1, за
вищевказаний період останній отримав
стипендію всього у розмірі 825 грн.
(а.с.13).

Отже, загальна сума недорахованої та
невиплаченої ОСОБА_1 стипендії
становить 2753 грн. (із розрахунку (1147 грн.
+1218 грн. +1218 грн.) - 825 грн. = 2758 грн.), тому
суд приходить до висновку, що з
відповідача в користь ОСОБА_1 слід
стягнути суми ненарахованої та
невиплаченої стипендії та зобов'язати
відповідача з 01 лютого 2014 року
виплачувати ОСОБА_1 стипендію в розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для працездатних осіб, до
закінчення ним навчання.

Також, відповідно до ст.88 ЦПК України,
суд стягує з відповідача в дохід
держави 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.10, ст.11, ст.60, ст.88, ст.209,
ст.213, ст. 214, ст.215, ст.218 ЦПК України, на
підставі ст.5 Закону України "Про
підвищення престижності шахтарської
праці", - суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з Нововолинського Вищого
професійного училища в користь ОСОБА_1
2758 (дві тисячі сімсот п'ятдесят вісім)
грн. 00 коп. не нарахованої та
невиплаченої стипендії за період з 15
листопада 2013 року по 01 лютого 2014 року.

Зобов'язати Нововолинське Вище
професійне училище виплачувати ОСОБА_1
з 01 лютого 2014 року стипендію в розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для працездатних осіб, до
закінчення ним навчання.

Стягнути з Нововолинського Вищого
професійного училища в дохід держави 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. судового
збору.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Нововолинський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
О.Р. Ференс-Піжук