Справа № 363/4639/13-ц Головуючий у І
інстанції Рудюк О.Д.Провадження №
22-ц/780/2656/14 Доповідач у 2
інстанції ДаценкоКатегорія 23
УХВАЛА

Іменем України

17 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Приходька К.П.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 24 лютого 2014 року
у справі за позовом Вишгородського
районного комунального підприємства
"Вишгородтепломережа" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
комунальні послуги,

встановила:

У листопаді 2013 року позивач звернувся в
суд із зазначеним позовом до ОСОБА_1, в
якому посилався на те, що останньому
належить на праві власності квартира
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на нерухоме майно.

Згідно рішень Вишгородської районної
ради Київської області № 130-10-VI від
02.09.2011 року та № 6/7 від 29.09.2011 року
позивачу передано на баланс дахову
котельню, яка розташована в житловому
будинку по АДРЕСА_1. Згідно зазначених
рішень з 14.10.2011 року Вишгородське
районне КП «Вишгородтепломережа»
надає відповідачу послуги з
централізованого опалення в житловому
будинку.

Починаючи з жовтня 2011 року позивачем
надавалися відповідачу послуги з
опалення та проводилися відповідні
нарахування, однак відповідач не
проводив оплату, мотивуючи тим, що у
вересні 2010 року він самочинно від"єднав
його квартиру від мереж опалення
будинку, і 06.04.2012 року звернувся до
позивача із заявою про припинення
нарахувань, мотивуючи тим, що його
квартира від"єднана від мереж
централізованого опалення будинку.

Враховуючи те, що відповідачем не
дотримано порядку від"єднання квартири
від мереж централізованого опалення
будинку, відсутні відповідні документи
про відключення квартири від мереж
централізованого опалення будинку, при
обстеженні квартири не було виявлено
відключення квартири шляхом видимого
розриву трубопроводів, то припинення
нарахувань за послуги з опалення
проведено з дати звернення
відповідача, тобто з квітня 2012 року.

За період з 01.10.2011 року по 01.05.2012 року
відповідач не сплачує за комунальні
послуги, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість, яка складає 2104,38 грн. і
яку позивач просить стягнути з
відповідача на його користь та судовий
збір у розмірі 229,40 грн.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 24
лютого 2014 року позов задоволено,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача
2104,38 грн. заборгованості за отримані
комунальні послуги та судовий збір у
розмірі 229,40 грн.

На зазначене рішення ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити
повністю, посилаючись на неповне
з"ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права, яке полягає в
тому, що суд не взяв до уваги надані ним
докази того, що він з позивачем не має
ніяких договірних відносин і послугу з
опалення від позивача ніколи не
отримував та наміру отримувати її не
мав, оскільки у вересні 2010 року він
самочинно від"єднав свою квартиру від
мереж централізованого опалення
будинку.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що не дивлячись на те, що
відповідач всупереч вимогам Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 року № 630,
самовільно, за відсутності
відповідного рішення постійно діючої
міжвідомчої комісії та проектної
документації на відключення
відключився від мережі
централізованої системи опалення, він
отримував послуги з опалення, які
надавав позивач до часу самовільного
відключення відповідачем від мереж
централізованого опалення. Тому
позовні вимоги є обґрунтовані та такі,
що підлягають задоволенню.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_1 належить на
праві власності квартира АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно. (а. с. 10)

Згідно рішень Вишгородської районної
ради Київської області № 130-10-VI від
02.09.2011 року та № 6/7 від 29.09.2011 року
позивачу передано на баланс дахову
котельню, яка розташована в житловому
будинку по АДРЕСА_1.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 14.10.2011 року Вишгородське районне КП
«Вишгородтепломережа» надає
відповідачу послуги з
централізованого опалення в
зазначеному житловому будинку, а
відповідач з свого боку користувався
опаленням, що відповідач не
заперечував у судовому засіданні.
Договір про надання комунальних послуг
з теплопостачання між позивачем та
відповідачем не укладався.

Відповідно до ст. ст. 160, 162 ЖК України,
ст. 20 Закон України «Про
житлово-комунальні послуги», п. 18
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21.06.2005 року «Про затвердження
правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення»
відповідач повинен сплачувати за
отриманні послуги щомісячно в
установленому законом порядку.

Встановлено, що відповідач відключений
від мереж централізованого опалення,
що підтверджується актами від 15.05.2012
року та 04.02.2014 року, про що не
заперечують сторони. Також
встановлено, що між позивачем та
відповідачем склалися правовідносини
з надання послуг централізованого
опалення.

Відносини між суб'єктом
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальних
послуг, і фізичною та юридичною особою,
яка отримує або має намір отримувати
послуги з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення врегульовані Правилами
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення, що
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року №
630.

Відповідно до п. п. 24-26 зазначених
Правил споживачі можуть відмовитися
від отримання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води. Відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення споживачів від
мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.
Відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
разі, коли технічна можливість такого
відключення передбачена затвердженою
органом місцевого самоврядування
відповідно до Закону України «Про
теплопостачання» схемою
теплопостачання, за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

Порядком відключення окремих житлових
будинків від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання,
затвердженим наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України від 22.11.2005 року № 4, установлено,
що таке відключення відбувається на
підставі рішення постійно діючої
міжвідомчої комісії, створеної органом
місцевого самоврядування або місцевим
органом виконавчої влади.

За таких підстав суд виходив з того, що
об'єктом відключення від мережі
централізованого опалення та
постачання гарячої води в даному
випадку є не весь багатоквартирний
будинок, а лише належна в ньому
квартира відповідача, за наявності
таких обставин останній не мав права
самовільно відключати свою квартиру
від мережі централізованого опалення
та постачання гарячої води, вносити
зміни до внутрішньобудинкових мереж
теплопостачання.

З урахуванням наведеного, судом вірно
встановлено, що відповідач всупереч
вимог Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, що затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року № 630, самовільно
відключився від мережі
централізованої системи опалення за
відсутності відповідного рішення
постійно діючої міжвідомчої комісії та
проектної документації на відключення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд
дійшов вірного висновку про те, що,
оскільки за період з 01.10.2011 року по
01.05.2012 року відповідач отримував
послуги з опалення, які надавав позивач
до часу самовільного відключення
відповідачем від мереж
централізованого опалення, і не
сплачував їх вартість, у зв'язку з чим
за цей період утворилася
заборгованість у розмірі 2104,38 грн., яка
підлягає стягненню з нього на користь
позивача.

Тому суд дійшов вірного висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і не може бути скасовано з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 24 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді