АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5213/2014
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець
Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Ошедшій А.Д.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представників позивача ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

представника відповідача Случак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою
відповідальністю на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 3 лютого 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до Фірми
«Т.М.М.» - Товариства з обмеженою
відповідальністю про зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Фірми «Т.М.М.» - ТОВ про
зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він
є власником квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2, у
будинку АДРЕСА_1. Вказує, що 26.08.2005 між
ним та Фірма «Т.М.М.» - ТОВ було укладено
договори про участь у витратах на
утримання жилого будинку та прилеглої
території №? 38ж/Вл 49А - 05 та №? 39 ж/Вл 49А -
05, відповідно, предметом яких є
забезпечення відповідачем
обслуговування та поточного ремонту
жилого будинку, в якому знаходяться
його квартири, і прилеглих до нього
територій. Зазначив, що положеннями
договорів закріплено вичерпний
перелік послуг, які мають надаватися
відповідачем. Разом з тим, зауважує, що
при виставленні рахунків на оплату
житлово-комунальних послуг, відповідач
самостійно, без жодного погодження із
ним, вніс в рахунки пункт «Утримання
служби охорони». Вважає, що надання
послуг з охорони не може бути віднесено
до обов'язкових послуг, тому є послугою
додатковою, надання якої підлягає
обов'язковому погодженню із ним. Крім
того, зазначає, що обчислення вартості
надання житлово-комунальних послуг,
яка щомісячно підлягає до сплати, у
тому числі і ним, здійснюється
відповідачем, на його думку, за
необгрунтовано завищеним тарифом з
розрахунку 4 грн. 76 коп. за 1 кв.м.
загальної площі квартири, замість
тарифу 3 грн. 19 коп., затвердженого
Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації № 979 від 31.08.2009
«Про погодження тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій». Зауважує, що
неодноразово звертався до суду,
оскаржуючи таку неправомірну
поведінку відповідача і, що судовими
рішеннями у відповідних справах, його
позовні вимоги було задоволено, а
відповідачем вказані судові рішення
було виконано, що вбачається з акта
звірки взаємних розрахунків за період
червень 2012 року - вересень 2013 року.
Проте, вказує, що в рахунку, одержаному
ним у липні 2013 року, відповідач
безпідставно, без будь-яких
застережень, нарахував йому
заборгованість у розмірі 13 725 грн. 71 коп.
Крім того, вказує, що відповідачем не
було підключено належні йому квартири
до системи централізованого опалення з
початку опалюваного сезону, який
розпочався 05.10.2013, у зв'язку із
наявністю у нього, на думку
відповідача, зазначеного вище боргу за
житлово-комунальні послуги. Тому
просив суд ухвалити рішення, яким
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок вартості
житлово-комунальних послуг за період
із травня 2012 року і по теперішній час,
виключивши з рахунків за даний період
також вартість послуг не лише з
«утримання служби охорони», а й
вартість «обслуговування системи
відеоспостереження» та «вартість
обладнання системи
відеоспостереження».

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 03.02.2014 позов
задоволено у повному обсязі:

- зобов'язано Фірму «Т.М.М.» - ТОВ
здійснити ОСОБА_2 перерахунок
комунальних платежів за період з
травня 2012 року по жовтень 2013 року,
включно, із виключенням із розрахунків
вартості послуг за утримання служби
охорони, згідно виставлених за
Договором про участь у витратах на
утримання житлового будинку і
прилеглої території №? 38ж/Вл49А-05 від
26.08.2005 та за Договором про участь у
витратах на утримання житлового
будинку і прилеглої території №?
39ж/Вл49А-05 від 26.08.2005, рахунків,
відповідно;

- зобов'язано Фірму «Т.М.М.» - ТОВ
здійснити ОСОБА_2 перерахунок
комунальних платежів за період із
травня 2012 року і по жовтень 2013 року,
включно, послуг з утримання будинків,
споруд та прибудинкових територій,
згідно виставлених за Договором про
участь у витратах на утримання
житлового будинку і прилеглої
території №? 38ж/Вл49А-05 від 26.08.2005 та за
Договором про участь у витратах на
утримання житлового будинку і
прилеглої території №? 39ж/Вл49А-05 від
26.08.2005, рахунків, відповідно, виходячи
із розміру 3,19 грн. за квадратний метр
загальної площі;

- стягнуто із Фірми «Т.М.М.» - ТОВ на
користь ОСОБА_2 судові витрати,
пов'язані із розглядом судової справи у
розмірі 229 грн. 40 коп.;

- стягнуто із Фірми «Т.М.М.» - ТОВ на
користь держави судовий збір у розмірі
14 грн. 20 коп.

Не погодившись з рішенням суду
відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.
Зокрема вказує, що з моменту укладання
договорів про участь у витратах на
утримання житлового будинку та
прилеглої території за №? 38ж/Вл49А-05 та
№ №39 ж /ВЛ-49А-05 до березня 2009 року
позивач сплачував всі нараховані йому
платежі, жодних звернень до
відповідача з приводу зміни або
розірвання договорів не надсилав,
тобто позивач фактично визнавав
обґрунтованість та законність цих
нарахувань за спожиті ним послуги (в
т.ч, додаткові та послуги з утримання
служби охорони). Окрім того, позивачу
були надані всі послуги передбачені п.
1.2, р. 2 договору від 26.08.2005, що
підтверджено Актами наданих послуг за
відповідні місяці з зазначенням
вартості фактично понесених витрат
відповідачем, що підлягають
компенсації згідно умов договору. Між
тим, послуги з утримання служби охорони
є послугами, що надаються для
поліпшення комфортного проживання
поза послугами з утримання будинків,
споруд та прибудинкових територій, які
також підлягають оплаті з метою
компенсації витрат понесених
відповідачем.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
з викладених в ній підстав та просив її
задовольнити.

Позивач та його представники в
судовому засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечували за її
безпідставністю та необґрунтованістю
і просили рішення суду залишити без
змін, оскільки воно постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що
нарахування відповідачем вартості
житлово-комунальних послуг
здійснювалось згідно завищеного
тарифу і останнім не доведено
правомірність застосування такого
тарифу.

Вказаний висновок суду є законними і
обґрунтованими, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що ОСОБА_2 є власником
квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в АДРЕСА_1.

26.08.2005 між ОСОБА_2 та Фірма «Т.М.М.» - ТОВ
було укладено договори про участь у
витратах на утримання жилого будинку
та прилеглої території №? 38ж/Вл 49А-05 та
№? 39ж/Вл49А-05, предметом яких є
забезпечення відповідачем
обслуговування та поточного ремонту
жилого будинку, в якому знаходяться
його квартири, і прилеглих до нього
територій.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
порядок надання житлово-комунальних
послуг, їх якісні та кількісні
показники мають відповідати умовам
договору та вимогам законодавства.

Згідно положень ст. 13 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
перелік житлово-комунальних послуг та
їх склад залежно від функціонального
призначення визначаються центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачений розподіл
житлово-комунальних послуг за порядком
затвердження цін/тарифів, а саме:

1) перша група -житлово-комунальні
послуги, ціни/тарифи на які
затверджують спеціально уповноважені
центральні органи виконавчої влади;

2) друга група - житлово-комунальні
послуги, ціни/тарифи на які
затверджують органи місцевого
самоврядування для надання на
відповідній території;

3) третя група - житлово-комунальні
послуги, ціни/тарифи на які
визначаються виключно за договором
(домовленістю сторін).

Ціни/тарифи на комунальні послуги та
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій формуються
і затверджуються органами виконавчої
влади та органами місцевого
самоврядування відповідно до їхніх
повноважень, визначених законом.

Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації № 979 від 31.08.2009
«Про погодження тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій» від 31.08.2009 для
будинку № 49а по вул. Володимирській в м.
Києві погоджено розмір платежів за
послуги з утримання будинку, споруд та
прибудинкових територій у розмірі 3,19
грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири.

Разом з цим, як обґрунтовано
встановлено судом і не заперечувалось
сторонами, що нарахування позивачу
вартості житлово-комунальних послуг
здійснюється відповідачем із
розрахунку 4,76 грн. за 1 м.кв. загальної
площі квартир, що суперечить вимогам
чинного законодавства.

За умовами договорів укладених між
сторонами, Фірма «Т.М.М.» - ТОВ здійснює
експлуатацію житлового будинку по
АДРЕСА_1 та зобов'язується надати
співвласнику перелік наступних послуг:
постачання електро- та теплоенергії,
водою у відповідності з діючими в
Україні стандартами; забезпечення
утримання нежитлового фонду жилого
комплексу і прилеглих територій;
обслуговування експлуатація, поточний
та капітальний ремонт; забезпечення
контролю за приміщенням сторонніх осіб
та переміщення товарно-матеріальних
цінностей в межах житлового будинку;
забезпечення трансляції кабельного
телебачення; надання додаткових послуг
по забезпеченню безпечного та
комфортного проживання співвласника
та проживаючих разом з ним осіб за
додаткову плату.

Відповідно до пунктів 3.4.
вищезазначених договорів, додаткові
послуги по обслуговуванню жилого
приміщення надаються співвласнику на
підставі розцінок, встановлених
підприємством і погоджених із
співвласником.

З розрахунків на оплату комунальних
послуг вбачається, що Фірмою «Т.М.М.» -
ТОВ до розрахунків на сплату послуг,
які надаються, внесено пункт -
«Утримання служби охорони».

Зазначена послуга не є обов'язковою
відповідно до умов договору та закону,
а є додатковою.

При цьому, відповідач розцінки надання
такої послуги та умови її надання з
позивачем як власником квартир не
погодив.

Виходячи з вищенаведеного суд першої
інстанції правомірно дійшов висновку,
щодо зобов'язання перерахувати
комунальні платежі за період з травня
2012 року по жовтень 2013 року включно за
послуги з утримання будинку, споруд та
прибудинкових територій виставленим
по договорам про участь на утримання
жилого будинку та прибудинкової
території, виходячи з розміру 3,19 за 1
кв.м. загальної площі квартири та
виключивши з розрахунків послугу з
«Утримання служби охорони».

Також, слід зауважити, що між даними
сторонами вже неодноразово виникали
спори щодо нарахування вартості
житлово-комунальних послуг за різні
періоди, які знаходили своє вирішення в
судах з ухваленнями рішень про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок комунальних платежів
позивачу, які набрали законної сили, і
на які обґрунтовано послався суд
першої інстанції в оскаржуваному
рішенні.

З огляду на викладене, посилання
відповідача на не правильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права є
необґрунтованими, оскільки суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про порушення відповідачем як
договірних зобов'язань так і вимог
чинного законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції повно
та всебічно розглянув справу, надав
всім доводам сторін належну правову
оцінку, оцінив належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності та постановив законне,
правильне по суті і справедливе
рішення.

При апеляційному розгляді справи
порушень норм матеріального і
процесуального права, які є підставою
для скасування рішення, в справі не
виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
при цьому, не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги та
залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст.
218, 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фірми «Т.М.М.» -
Товариство з обмеженою
відповідальністю - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 3 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та протягом двадцяти
днів може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді