АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4357/2014
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука
М.І.,

суддів Українець
Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Ошедшій
А.Д.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 21 листопада 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа: Відділ державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м. Києві
про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа:
ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві, в
якому просила стягнути з відповідача
неустойку за прострочення сплати
аліментів в сумі 758216 грн. 05 коп.,
посилаючись на те, що у відповідача
утворилась заборгованість зі сплати
аліментів, за період з 13.08.2007 по 01.04.2013,
визначених рішенням суду, а тому, у
відповідності з вимогами ст. 196 СК
України, з останнього підлягає
стягненню пеня у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 21.11.2013 в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі. Зокрема, з посиланням
на ст. 196 СК України, вказує на те, що суд
дійшов помилкового висновку про
відсутність вини відповідача у
виникненні заборгованості зі сплати
аліментів. Так, суд залишив поза увагою
ту обставину, що відповідач не
сплачував аліменти з серпня 2007 року по
березень 2013 року і лише в серпні 2013
позивач отримала оплату аліментів, які
були сплачені відповідачем на рахунок
виконавчої служби.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав апеляційну скаргу з
викладених в ній підстав та просив її
задовольнити. При цьому надав
уточнений розрахунок неустойки, з
урахуванням здійснених відповідачем
виплат на суму 736030 грн. 79 коп., за період
з серпня 2007 року по червень 2013.

Відповідач в судовому засіданні проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував за її безпідставністю та
необґрунтованістю і просив рішення
суду залишити без змін, оскільки воно
ухвалене з дотриманням вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явились з судове
засідання, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення суду,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів вказаним
вимогам процесуального закону рішення
суду не відповідає.

Так, відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з
недоведеності позивачем вини
відповідача у виникненні
заборгованості по сплаті аліментів.

З даними висновком суду погодитись не
можна, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 11.10.2007 стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 аліменти на утримання
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3
частини з усіх видів заробітку (доходу),
щомісячно, починаючи з 13.08.2007 і до
досягнення дитиною повноліття.

На підставі рішення суду видано
виконавчий лист, який знаходиться на
виконанні в державній виконавчій
службі.

Відповідач ухиляється від сплати
аліментів, сплачує їх нерегулярно і
тому за період з серпня 2007 по липень 2013
утворилась заборгованість зі сплати
аліментів в сумі 77141 грн. 54 коп., що
підтверджується довідкою ВДВС
Дарницького РУЮ у м. Києві від 01.07.20134
(а.с. 79, 80).

З зазначеної довідки вбачається, що у
період з серпня 2007 року по липень 2013
року включно, відповідач нерегулярно
та не в повному обсязі сплачував
визначену рішення суду і державним
виконавцем суму аліментів. Зокрема у
вказаний період, відповідачем лише
сплачено: у січні 2008 року - 1250 грн.; у
квітні 2008 року - 500 грн.; у липні 2008 року -
750 грн. і у жовтні 2008 року - 1000 грн. В
інших місяцях, що входять до періоду
заборгованості, відповідачем жодних
платежів здійснено не було.

Також, з вказаної довідки та
відповідних квитанцій вбачається, що
відповідачем у липні 2013 року повністю
погашена існуюча заборгованість за
весь період.

Суд першої інстанції визнав, що
заборгованість по аліментам виникла не
з вини відповідача, оскільки останнім
була повністю погашена вказана
заборгованість. Однак такий висновок
суду не ґрунтується на фактичних
обставинах справи та наявних в ній
доказах, які, в своїй сукупності, не
дають підстав для висновку про
відсутність вини відповідача у
виникненні заборгованості, оскільки
відповідачу було відомо про рішення
суду і про необхідність сплати
аліменти щомісячно, однак останній з
певних суб'єктивних причин, які не
можуть бути визнані поважними, не
сплачував аліменти протягом шести
років, чим фактично усунувся від
обов'язку утримання дитини, що є
неприпустимим в силу вимог закону.

При цьому, слід зазначити, що посилання
відповідача на ті обставини, що він у 2010
році уклав новий шлюб і в нього на
утриманні знаходиться дитина і батько
дружини, який хворіє, як на підстави для
звільнення його від сплати неустойки,
не можуть братись до уваги, оскільки
такі обставини можуть слугувати лише
підставою для зменшення розміру
неустойки, а також можуть бути
підставою для звернення до суду з
позовом про зменшення розміру
аліментів. Як пояснив відповідач в суді
апеляційної інстанції він таким правом
скористався та звернувся до суду з
відповідним позовом. За обставин даної
справи та враховуючи систематичну
несплату відповідачем аліментів на
утримання дитини протягом шести років,
що, як наслідок, позбавляло дитину
належного утримання та розвитку,
колегія суддів не вбачає підстав для
зменшення розміру неустойки.

Крім цього, не може слугувати доказом
відсутності вини відповідача у
несплаті аліментів та обставина, що
державному виконавцю було відмовлено у
задоволенні подання про заборону
виїзду за кордон відповідача, оскільки
законодавцем визначені різні правові
підстави для відповідальності за
прострочення сплати аліментів і за
ухилення від виконання рішення суду, що
може бути підставою для тимчасового
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 196 СК
України при виникненні заборгованості
з вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду,
одержувач аліментів має право на
стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

При цьому, пеня нараховується на всю
суму несплачених аліментів за кожен
день прострочення її сплати, а її
нарахування не обмежується лише тим
місяцем, протягом якого не проводилось
стягнення.

Також, слід зазначити, що оскільки
зобов'язання зі сплати аліментів
носить періодичний характер і повинно
виконуватись щомісяця, суд повинен
з'ясувати розмір несплачених аліментів
по кожному з цих періодичних платежів,
встановити строк, до якого, кожне із цих
зобов'язань мало бути виконано, та з
урахуванням встановленого обчислити
розмір пені, виходячи із суми
несплачених аліментів за кожен місяць
окремо від дня порушення платником
аліментів свого обов'язку щодо їх
сплати до дня ухвалення судом рішення,
підсумувавши розмір нарахованої пені
за кожен із прострочених платежів та
визначивши її загальну суму.

Вказана правова позиція також
висловлена Верховним Судом України в
постанові від 11.09.2013, яка, в силу вимог
ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для
всіх судів України при розгляді справ
даної категорії.

Заборгованість відповідача утворилась
з серпня 2007 по червень 2013 (2130 днів), що
підтверджується розрахунком
заборгованості державного виконавця, а
отже, з урахуванням наявних у справі
даних щодо здійснених часткових
виплат, пеня за прострочення сплати
аліментів становить:

ПеріодСума аліментів встановлених
судомСплаченоПеня в деньКінцевий
строк оплатиКількість прострочених
днів на 01.07.2013СумаСерпень
2007455,400,004,5531.08.21,50Вересень
2007803,330,008,0330.09. 863,00Жовтень
2007842,000,008,4231.10. 420,98Листопад
2007846,670,008,4730.1 1. 270,33Грудень 20071
012,670,006,2231.12. 489,76Січень 2008858,671
250,000,0031.01.200819770,00Лютий
2008910,000,009,1029.02. 726,80Березень
2008980,670,009,8131.03. 805,77Квітень 20081
015,00500,005,1530.04.28,05Травень
2008997,000,009,9731.05. 504,32Червень 20081
062,000,0010,6230.06. 392,12Липень 20081
091,33750,003,4131.07.20,95Серпень 20081
036,670,0010,3731.08. 292,68Вересень 20081
060,330,0010,6030.09. 380,40Жовтень 20081 070,671
000,000,7131.10.29,13Листопад 20081
046,670,0010,4730.11. 516,31Грудень 20081
183,000,0011.8331.12. 424,86Січень
2009931,330,009,3131.01. 998,41

Лютий 2009954,670,009,5528.02. 117,65Березень
20091 033,670,0010,3431.03. 047,68Квітень 20091
049,000,0010,4930.04. 965,78Травень 20091
022,000,0010,2231.05. 238,02Червень 20091
094,330,0010,9430.06. 983,34Липень 20091
106,670,0011,0731.07. 830,10Серпень 20091
042,000,0010,4231.08. 577,58Вересень 20091
083,330,0010,8330.09. 826,27Жовтень 20091
074,670,0010,7531.10. 383,50Листопад 20091
051,330,0010,5130.11. 747,08Грудень 20091
228,000,0012,2831.12. 681,56Січень
2010989,670,009,9031.01. 335,40Лютий
2010997,000,009,9728.02. 143,46Березень 20101
039,670,0010,4031.03. 344,80Квітень 20101
051,670,0010,5230.04.2010* 115712 171,64Травень 20101
064,000,0010,6431.05. 980,64Червень 20101
083,000,0010,8330.06. 869,68Липень 20101
099,330,0010,9931.07. 704,35Серпень 20101
103,670,0011,0431.08. 415,36Вересень 20101
107,330,0011,0730.09. 114,28Жовтень 20101
113,670,0011,1431.10.29,22Листопад 20101
120,000,0011,2030.11.21,60Грудень 20101
143,670,0011,4431.12.23,28Січень 20111
151,000,0011,5131.01.20,31Лютий 20111
166,000,0011,6628.02.5,98Березень 20111
213,330,0012,1331.03.0,86Квітень 20111
236,330,0012,3630.04.9,12Травень 20111
247,670,0012,4831.05.7,28Червень 20111
265,670,0012,6630.06.4,46Липень 20111
285,670,0012,8631.07.2,00Серпень 20111
293,330,0012,9331.08.0,17Вересень 20111
301,000,0013,0130.09.3,39Жовтень 20111
308,000,0013,0831.10.2,64Листопад 20111
314,330,0013,1430.11.4,92Грудень 20111
337,330,0013,3731.12.3,39Січень 20121
382,670,0013,8331.01.6,28Лютий 20121
382,670,0013,8329.02.5,21Березень 20121
382,670,0013,8331.03.6,48Квітень 20121
530,670,0015,3130.04.2,06Травень 20121
489,670,0014,9031.05.5,50Червень 20121
542,670,0015,4330.06.1,95Липень 20121
566,670,0015,6731.07.3,78

Серпень 20121 523,670,0015,2431.08.7,72Вересень 20121 530,670,0015,3130.09.9,63Жовтень 20121 562,670,0015,6331.10.2,46Листопад 20121 562,670,0015,6330.11.3,56Грудень 20121 789,330,0017,8931.12.8,09Січень 20131 520,330,0015,2031.01.0,00Лютий
20131 562,670,0015,6328.02.6,86Березень 20131
666,000,0016,6631.03.2013911 516,06Квітень
2013178,780,001,7930.04.201361109,19Травень
2013245,820,002,4631.05.20133073,80Червень
2013245,820,002,4630.06.201300,00Липень 2013160,3277
301,861,6031.07.201300,00 80 801,8680 801,86 736 030,79

Відповідно до вищенаведеного
розрахунку розмір пені за прострочення
сплати аліментів відповідачем
становить 736030 грн. 79 коп., однак
враховуючи межі заявлених позивачем
вимог, з відповідача підлягає
стягненню на користь позивача
неустойка за період з серпня 2007 року по
травень 2013 року в сумі 735956 грн. 99 коп.
(736030,79 грн. - 73,80 грн.), а відтак заявлені
позивачкою вимоги підлягають
частковому задоволенню. Також, у
відповідності з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір в сумі 3441 грн. 00 коп.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, тощо.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про обґрунтованість доводів
апеляційної скарги, а тому, рішення
суду, у зв'язку недоведеністю обставин,
що мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. ст.
218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
- ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 21 листопада 2013 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа:
Відділ державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
неустойку за прострочення сплати
аліментів на утримання доньки - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з серпня 2007 року
по травень 2013 року, в розмірі 735956
(сімсот тридцять п'ять тисяч дев'ятсот
п'ятдесят шість) грн. 99 коп. та судовий
збір в сумі 3441 (три тисячі чотириста
сорок одна) грн. 00 коп., а всього
стягнути 739397 (сімсот тридцять дев'ять
тисяч триста дев'яносто сім) грн. 99 коп.

В задоволенні іншої частини заявлених
вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та протягом
двадцяти днів може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді