Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової
палати в цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар
О.В.

суддів - Джуги С.Д.,
Кеміня М.П.

при секретарі -
Гаврилко В.С.

з участю - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Міжгірського
районного суду від 09 грудня 2013 року
справу за позовом ОСОБА_2 до
Присліпської сільської ради
Міжгірського району про продовження
строку на прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року спадкоємець другої
черги - рідна сестра померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 - ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом, в якому просила
визначити їй додатковий строк у один
місяць для подання заяви про прийняття
спадщини, що відкрилася після смерті
брата.

Посилалась на те, що строк для
прийняття спадщини пропустила з
поважної причини, оскільки постійно
проживає за межами Закарпатської
області та за станом здоров'я не мала
можливості у передбачений законом
строк звернутись до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини.

Рішенням Міжгірського районного
суду від 09 грудня 2013 року у позові
ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
з посиланням на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм матеріального і
процесуального права просить це
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Розглянувши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд визнав, що скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у позові суд першої
інстанції виходив з того, що позивачка
не довела, що встановлений ст.ст.1269, 1270
ЦК України порядок і строк подання
заяви про прийняття спадщини
пропущений нею з поважних причин,
якими, як зазначено у рішенні, можуть
бути стихійне лихо, тяжка хвороба чи
інші варті уваги причини. Крім того,
заява про прийняття спадщини могла
бути подана позивачем до нотаріальної
контори за місцем її проживання, нею не
подано доказів щодо складу спадщини.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що після смерті
батьків позивачки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с. 4) та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5)
спадкоємцем, який прийняв спадщину в
порядку ст.ст.548, 549 Цивільного кодексу
Української РСР був її брат ОСОБА_3.

Внаслідок смерті останнього
ІНФОРМАЦІЯ_4 відкрилася спадщина.
Заповіту на випадок своєї смерті
ОСОБА_3 не залишав, що підтверджується
витягом зі спадкового реєстру
(заповітів/спадкових договорів) (а.с. 18),
тому спадкування здійснюється за
законом. За відсутності спадкоємців
першої черги, право на спадкування
мають спадкоємці другої черги, якими є
рідні сестри спадкодавця ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 Остання, в порядку
встановленому ч.1 ст.1273, ч.2 ст.1274 ЦК
України, своєю заявою від 26.02.2012 р.
відмовилася від прийняття спадщини
протягом встановленого ст.1270 ЦК
України шестимісячного строку на
користь сестри ОСОБА_2

Відповідно до ст.ст. 1221, 1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини особисто.

Отже, ОСОБА_2 повинна була звернутись із
заявою про прийняття спадщини за
місцем відкриття спадщини до нотаріуса
Міжгірського районного округу, а не за
місцем свого проживання, як зазначено в
оскаржуваному рішенні та суперечить
вимогам закону.

При ухваленні рішення судом першої
інстанції не враховано, що позивачка
постійно проживає за межами
Закарпатської області у с.Незвисько
Івано-Франківської області, а після
смерті брата ОСОБА_3 тривалий час
перебувала за межами України у рідної
сестри ОСОБА_6 в Російській Федерації.
За таких обставин, вона була позбавлена
можливості звернутися у встановлений
шестимісячний строк до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини.
Звернувшись у вересні 2013 року, їй було
відмовлено нотаріусом у прийнятті
заяви, оскільки строк для прийняття
спадщини пропущений.

Судом першої інстанції також не взято
до уваги, що позивачка є пенсіонером,
має поганий стан здоров'я, а пропущений
строк для звернення із заявою про
прийняття спадщини є незначним.

Крім того, необґрунтованим є висновок
суду, що позивачкою не надано доказів
щодо складу спадщини, оскільки
визначаючи спадкоємцеві додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини, суд не повинен вирішувати
питання про визнання за ним права на
спадщину. Вирішення судом спору щодо
визнання права власності в порядку
спадкування може відбуватися лише
після прийняття спадщини.

Відповідач, заявами від 17.01.2014 р.
та 16.05.2014 р. визнав апеляційну скаргу в
повному обсязі (а.с. 54, 69), що, відповідно
до ч.5 ст. 300 ЦПК України враховується
апеляційним судом у частині наявності
або відсутності фактів, які мають
значення для вирішення справи.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, ст.ст. 1269, 1270
ЦК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Міжгірського районного
суду від 09 грудня 2013 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Присліпської
сільської ради Міжгірського району
про продовження строку на прийняття
спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
мешканці АДРЕСА_1, додатковий строк в
один місяць з дня набрання законної
сили рішенням суду для подання нею
заяви про прийняття спадщини, що
відкрилася після смерті її рідного
брата ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4,
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2,
видане Присліпською селищною радою
Міжгірського району Закарпатської
області 04 лютого 2013 р.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

С у д д і:

Кемінь М.П. Боднар О.В.
Джуга С.Д.