Справа № 456/1261/14-ц
Провадження № 2/456/987/2014
РІШЕННЯ

іменем України

05 червня 2014 року Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого - судді
Пака В.М.

при секретарі
Вігак З.О.

представника позивача, адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стрию справу
за позовом ОСОБА_2 до ДП «Львівського
військового лісокомбінату» про
стягнення коштів за затримку виплат
заробітної плати, суд -

Встановив:

18. 03. 2014 р. в суд поступила позовна
заява ОСОБА_2, який просить стягнути на
його користь з Державного підприємства
«Львівського військового
лісокомбінату» половину мінімальної
заробітної плати в сумі 18 952, 5 грн. за
час затримки розрахунку, оскільки 13
жовтня 2009 р. він був звільнений з роботи
у зв'язку з виходом на пенсію за власним
бажанням.

В обґрунтування позовних вимог
позивач ОСОБА_2 покликається на
викладені в позовній заяві обставини,
що з 15 липня 1986 року він працював у
відповідача та 13 жовтня 2009 році його
було звільнено із займаної посади у
зв'язку із виходом на пенсію за власним
бажанням.

Заробітну плату при звільненні з
вересня 2008 року по жовтень 2009 рік йому
виплачено не було, а тому 08.04.2011 р. він
звернувся з позовом до суду про
стягнення виплат нарахованих при
звільненні. Рішенням Стрийського
міськрайонного суду від 18 квітня 2012
року його позовні вимоги були
задоволені. Однак тільки 21 травня 2012
року Державним виконавцем Сихівського
відділу ДВС Головного управління
юстиції Львівської області було
прийнято поставнову про відкриття
виконавчого провадження.

Оскільки, 27 січня 2014 року було
закінчено виконавче провадження, тому
суд повинен з 13 жовтня 2009 року, тобто з
моменту звільнення до часу закриття
виконавчого провадження стягнути в
його користь з відповідача 18 952,50 грн.
половину мінімальної заробітної плати
бо перед звільненням він працював
половину робочого дня.

Позивач ОСОБА_2 вважає, що
відповідач порушив норми чинного
законодавства, а саме вимоги ст.. 117
КЗпП, а тому повинен сплатити половину
середнього заробітку за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку, але заробітна плата не
повинна бути менша від мінімальної
заробітної плати, не дивлячись на
прийняте рішення Стрийського
міськрайонного суду від 18 квітня 2012
року, яким уже його позовні вимоги
задоволено, крім інших виплат ще й
стягнено 7 135 грн. компенсації за
несвоєчасну виплачену заробітної
плати та 3 000 грн. моральної шкоди. А. с.8.

В суді позивач ОСОБА_2 та його
представник, адвокат ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримали та пояснили, що 13
жовтня 2009 року він звільнився з роботи
за власним бажанням у зв'язку з виходом
на пенсію, оскільки розрахунок
проведено не було тому він звернувся до
суду, який своїм рішенням від 18 квітня
2012 року стягнув з відповідача
затриманий заробіток та інші виплати,
які були виконані ДВС тільки 27 січня 2014
року, тому вважають, що суд за невчасний
розрахунок відповідач повинен ще
сплатити 18 952, 50 грн. за затримку
розрахунку по вині відповідача.

Відповідач тричі належним чином
повідомлений про час та місце слухання
справи на 11 квітня 2014 р.,, 12 травня 2014 р.,
та 05.06. 2014 р., в судові засідання не
явився, причину неявки суду не
повідомив, а тому суд вправі прийняти
рішення на підставі наявних доказів.

Поясненнями позивача та його
представника, дослідженими
матеріалами справи доведено та суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_2 до задоволення не підлягають.

Як вбачається з копії трудової
книжки, а саме наказу № 63 від 13 жовтня
2009 р. позивача звільнено з роботи у
зв'язку з виходом на пенсію за власним
бажанням. А.с.4

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України,
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в 116
КЗпП України. Однак, позивач та його
представник не оспорюють видачу
трудової книжки, а тільки несвоєчасний
розрахунок при звільненні,
передбачений ст. 117 КЗпП України, яка
передбачає, що в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
звільненому працівникові сум в строки
передбачені ст. 116 КЗпП України, при
відсутності спору про розміри, повинні
виплатити середній заробіток за весь
час затримки по день фактичного
розрахунку.

Оскільки вказані виплати не були
проведені, тому на підставі позовної
заяви ОСОБА_2 Стрийський міськрайонний
суд своїм рішення від 18 квітня 2012 року
стягнув з відповідача 6 257 грн.
невиплаченої заробітної плати, позику
на зворотній основі 19 000 грн.,
підзвітні кошти на відрядження 6 823 грн.,
а також 7 135 грн. компенсацію за
несвоєчасно виплачену заробітну плату,
а також три тисячі морального
відшкодування, чим спростовано
твердження, що позивач не отримав
розрахунок та компенсацію. а. с.8.

Враховуючи вищенаведене суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_2
до задоволення не підлягає, оскільки
даний спір вирішено попереднім складом
суду, рішення виконано, а тому суд не
вбачає вини відповідача у
несвоєчасному виконанні рішення суду
за 2012 рік. А. с. 8-9.

Крім того, суд 16 квітня 2012 року
приймаючи рішення за позовом ОСОБА_2
суд врахував і компенсацію за
несвоєчасну виплату заробітної плати
додатково стягнув з відповідача 7 135
грн. компенсації та 3 000 грн. морального
відшкодування, а тому на час прийняття
рішення позивач міг збільшити свої
позовні вимоги, тепер позивач повторно
просить стягнути за час затримки з 13
жовтня 2009 року також до часу прийнятого
та виконаного рішення Стрийського
міськрайонного суду від 18 квітня 2012
року. А.с.8.

Крім того суд не вбачає вини
відповідача у повторному
несвоєчасному розрахунку, оскільки
вважається, що такий розрахунок
проведено часом прийняття такого
рішення. Виконання проводила державна
виконавча служба, а не відповідач по
справі.

В позові позивач не вказує в чому
полягає вина відповідача, крім того
нарахування по рішенню суду проведено
в повному обсязі, хоча позивач працював
перед звільнення половину робочого
часу про що сам зазначив у своїх
вимогах.

Не враховано позивачем та його
представником і вимоги ст. 117 ч. 3 КЗпП
України, в якій зазначено, що розмір
компенсації зменшується на суму
заробітної плати отриманої роботи за
новим місцем роботи, однак в суді не
було встановлено та доведено чи
позивач влаштовувався на іншу роботу,
яку там отримував заробітну плату, що
йому перешкоджало влаштуватися на іншу
роботу при його бажанні, оскільки
трудову книжку отримав своєчасно,
являється пенсіонером та весь цей час
отримував по 1 147 грн. пенсії про також
ствердив суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК
України та ст. 116, 117 КЗпП України, суд

в и р і ш и в :

В позові відмовити.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення з
Державного підприємства «Львівського
військового лісокомбінату» 18 952
(вісімнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят
дві) грн. 50 коп. половини мінімальної
заробітної плати за час розрахунку
при звільненні відмовити за
недоведеністю позовних вимог.

Судові витрати по справі залишити зав
сторонами.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана протягом 10-ти днів з
дня отримання його копії. Рішення
набуває законної сили після закінчення
строку подання заяви про його перегляд.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Львівської області
протягом 10-ти днів з моменту його
оголошення, а учасникам, які не були
присутні в той же термін з часу
отримання копії рішення шляхом подачі
заяви про його перегляд в порядку,
передбаченому ст. 226 ЦПРК України.

Головуючий-суддя В. М. Пак