АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/1829/2014
Головуючий в І інстанції Корецький Д.Б.
Доповідач: Бездрабко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року червня місяця 12 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Бездрабко
В.О.Суддів:Прокопчук Л.П. Борка А.Л.При
секретарі:Романовій Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 09 квітня 2014 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" до ОСОБА_5 про
стягнення боргу за спожиту теплову
енергію і гаряче водопостачання., -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що відповідач є
споживачем послуг ПАТ «Херсонська
теплоелектроцентраль», яка на протязі
тривалого часу несвоєчасно та не в
повному обсязі здійснює оплату за
спожиту теплову енергію, у зв'язку з чим
утворилася заборгованість.

З урахуванням уточнених позовних
вимог, позивач просив стягнути з
відповідача заборгованість за спожиту
теплову енергію у загальному розмірі
7098,75 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 09 квітня 2014 року позовні
вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ПАТ «Херсонська
теплоелектроцентраль» заборгованість
за спожиту теплову енергію за період з
жовтня 2004 по грудень 2013 року у розмірі
7098,75 грн. та судові витрати у сумі 243,60
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про відмову у задоволені
позовних вимог.

Заслухавши доповідача, сторони,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.67, 68 ЖК
України, п.10, 23, 33 Правил надання
населенню послуг з водо-,
теплопостачання та водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №1497 від 30.12.1997 року,
споживач (власник, наймач квартири)
зобов'язаний своєчасно щомісячно
вносити плату за надані послуги з
теплопостачання.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5 мешкає в квартирі АДРЕСА_1.
Послуги із центрального опалення
зазначеної квартири надаються ПАТ
«Херсонська теплоелектроцентраль».

Судом встановлено, що між сторонами
склалися договірні правовідносини,
відповідач є споживачем теплової
енергії, проте оплату за надані послуги
здійснює несвоєчасно та не в повному
обсязі, у зв'язку з чим за період з
жовтня 2004 року по грудень 2013 року
утворилася заборгованість у розмірі
7098,75 гривень (а.с.29-30).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_5 свого обов'язку по своєчасній та
повній оплаті за спожиту теплову
енергію належним чином не виконує, з
приводу чого підлягає стягненню
заборгованість у розмірі 7098,75 гривень
за період, що позивачем документально
підтверджений у встановленому законом
порядку, з жовтня 2004 року по грудень 2013
року. При цьому суд, з посиланням на ч.1
ст.264 ЦК України, вважав, що у
правовідносинах між сторонами є
перебіг строку позовної давності у
зв'язку із здійсненням ОСОБА_5
періодичних оплат заборгованості.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, оскільки він
узгоджується з зібраними у справі
доказами та нормами матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутись до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

У відповідності до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

Виписка з особового рахунку про
стан заборгованості ОСОБА_5 за надані
послуги з теплопостачання свідчить, що
відповідачкою в серпні 2005 року, лютому
2006 року, в січні, травні та жовтні 2007
року, у вересні 2008 року, в березні та
січні 2011 року здійснювалися платежі за
надані позивачем послуги
теплопостачання, що свідчить про
визнання відповідачем боргу. Зазначені
обставини ОСОБА_5 не заперечувалися, а
тому ураховуючи положення ст.264 ЦК
України відсутні підстави вважати, що
позивачем пропущений строк позовної
давності і доводи апеляційної скарги
щодо стягнення існуючої
заборгованості лише в межах
трьохрічного строку є неприйнятними.

За наведених обставин, колегія суддів
вважає, що висновки суду підтверджені
належними, дослідженими в судовому
засіданні доказами, яким суд дав оцінку
відповідно до норм
цивільно-процесуального законодавства
та відповідають нормам матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і не містять
посилання на нові факти чи засоби
доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого у справі
рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 09 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :