У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Фаловської
І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про визнання
договору поруки припиненим за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Жовківського районного суду
Львівської області від 22 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 27 січня 2014 року,

встановила:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» (далі - Банк) про визнання
договору поруки припиненим.

Позов мотивовано тим, що 9 листопада 2007
року між нею та Банком було укладено
договір поруки, за умовами якого вона,
як поручитель, зобов'язався
відповідати перед кредитором - Банком
за виконання позичальником - ОСОБА_6
кредитного договору від 9 листопада 2007
року

Зазначала, що умови п. 5 договору поруки
про його дію до повного виконання
боргових зобов'язань боржника за
кредитним договором не свідчать про те,
що договором установлено строк
припинення поруки в розумінні ст.ст. 251,
252 ЦК України, а тому до спірних
правовідносин підлягають
застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України
про те, що порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Рішенням Жовківського районного суду
Львівської області від 22 жовтня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 27 січня 2014 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати ухвалені в справі судові
рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що звертаючись до ОСОБА_4 з
вимогою про виконання грошових
зобов'язань за договором поруки Банк не
порушив установлений законом строк
звернення до суду, оскільки початок
перебігу даного строку починається,
коли позичальником несплачено лише
черговий платіж.

Висновок суду підтверджено доказами,
поданими сторонами (ст. 212 ЦПК
України), а наведені в касаційній
скарзі доводи висновок суду не
спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення Жовківського районного суду
Львівської області від 22 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 27 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

М.К. Гримич

І.М. Фаловська