Справа № 256/1631/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня
2014 року

м.
Донецьк

Калінінський районний суд міста
Донецька в складі:

Головуючого - судді Домарєва
О.В.,

при секретарі
Вашкулатової Н.О.,

за участю позивачки: ОСОБА_1,
представника відповідача: ОСОБА_2,
розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 «Про стягнення аліментів на
непрацездатну дружину» та зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, зацікавлена
особа: Орган опіки та піклування
Калінінської районної в м. Донецьку
ради «Про розірвання шлюбу та
визначення місця проживання дитини», -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2014 року позивачка звернулася до
суду з позовом, яким просила стягнути з
відповідача аліменти на утримання
позивачки 1000,00 грн. у зв'язку з втратою
працездатності щомісячно на протязі
строку інвалідності і хвороби.

01.04.2014 року відповідач до початку
слухання по справі надав до суду
зустрічну позовну заяву, якою просив:
розірвати брак між ним та
відповідачкою, зареєстрований 05.09.1998
року; встановити місце проживання
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
ним; всі витрати, зв'язані з розірванням
шлюбу, покласти на нього.

Позивачка у судовому засідання позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
пояснила що є інвалідом третьої групи
та є нужденною особою, у зв'язку з чим
просила стягнути аліменти з
відповідача на її утримання у розмірі
1000,00 грн. щомісячно на протязі строку
інвалідності та хвороби. Зустрічний
позов визнала у повному обсязі, не
заперечувала проти розірвання шлюбу та
встановлення місця проживання
сумісної доньки разом з батьком.

Представник відповідача у судовому
засіданні первісні позовні вимоги
визнала у повному обсязі, на
задоволення зустрічних позовних вимог
наполягала у повному обсязі, просила
розірвати шлюб між позивачем та
відповідачем, встановити місце
проживання ОСОБА_4 разом з її
підзахисним.

Представник третьої особи за
зустрічним позовом Органу опіки та
піклування Калінінської районної в м.
Донецьку ради у судове засідання не
з'явився, не повідомив суд про причину
не явки, про день, час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином, у
зв'язку з цим на підставі ст. 169 ЦПК
України суд ухвалив розглянути справу
за його відсутності.

Вислухав думку сторін, дослідив
матеріали справи, суд приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що 05 вересня 1998 року
між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, Калінінським відділом
реєстрації актів громадянського стану
м. Донецька було зареєстровано шлюб,
актовий запис №335, що підтверджується
свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1
від 05.09.1998 р.

Від спільного шлюбу мають неповнолітню
доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво
про народження серія НОМЕР_2 від 26.06.2000
р., яка відповідно до акту обстеження
житлово-побутових умов від 26.02.2013 року
проживає разом з батьком ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1

Згідно довідки до акту огляду
медико-соціальною експертною комісією
серія 10 ААВ №434860, ОСОБА_3 було визнано
інвалідом третьої групи строком до 1
листопада 2014 року.

Відповідно до висновку Органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Калінінської районної в м. Донецьку
ради від 17.04.2014 року №01/17-1066, визнано
доцільним місце проживання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати з її батьком
ОСОБА_1.

Розглядаючи позовні вимоги в частині
стягнення аліментів на утримання
дружини у зв'язку з втратою
працездатності щомісячно на протязі
строку інвалідності і хвороби, судом
встановлено наступне.

Згідно ст. 75 ч. 1 СК України дружина,
чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного.

Відповідно ст. 75 ч. 2 СК України право на
утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 75 ч. 3 СК України
непрацездатним вважається той із
подружжя, який досяг пенсійного віку,
встановленого законом, або є інвалідом
I, II чи III групи.

Статтею 75 ч. 4 СК України встановлено, що
один із подружжя є таким, що потребує
матеріальної допомоги, якщо заробітна
плата, пенсія, доходи від використання
його майна, інші доходи не забезпечують
йому прожиткового мінімуму,
встановленого законом.Статтею 80 ч. 1 СК
України встановлено, що аліменти
присуджуються одному з подружжя у
частці від заробітку (доходу) другого з
подружжя і (або) у твердій грошовій
сумі.

Відповідно ст. 76 ч. 1, 2 СК України
розірвання шлюбу не припиняє права
особи на утримання, яке виникло у неї за
час шлюбу.Після розірвання шлюбу особа
має право на утримання, якщо вона стала
непрацездатною до розірвання шлюбу або
протягом одного року від дня
розірвання шлюбу і потребує
матеріальної допомоги і якщо її
колишній чоловік, колишня дружина може
надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 77 ч. 1, 2 СК України утримання
одному з подружжя надається другим із
подружжя у натуральній або грошовій
формі за їхньою згодою. За рішенням
суду аліменти присуджуються одному з
подружжя, як правило, у грошовій
формі.Особа має право на утримання і
тоді, коли вона стала інвалідом після
спливу одного року від дня розірвання
шлюбу, якщо її інвалідність була
результатом протиправної поведінки
щодо неї колишнього чоловіка,
колишньої дружини під час шлюбу.

Статтею 80 ч. 1 СК України встановлено, що
аліменти присуджуються одному з
подружжя у частці від заробітку
(доходу) другого з подружжя і (або) у
твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 80 ч. 2 СК України розмір
аліментів одному з подружжя суд
визначає з урахуванням можливості
одержання утримання від повнолітніх
дочки, сина, батьків та з урахуванням
інших обставин, що мають істотне
значення.

Аналіз в сукупності наведених обставин
справи та зазначених вимог закону, з
урахуванням розміру доходу
відповідача, суд приходить до висновку,
що відповідач може надавати
матеріальну допомогу дружини у розмірі
1000,00 грн. щомісячно, починаючи виплату з
11.03.2014 року по 30.10.2014 року включно.

Таким чином, в цій частині
позовні вимоги первісного позову
задовольняються судом повністю.

На підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

А тому з відповідача на користь держави
підлягають стягненню мінімальна
ставка судового збору за подання
позову майнового характеру, що
передбачено ст. 4 ч. 2 п.1 п.п.2 ЗУ «Про
судовий збір» у розмірі 243,60 грн.

А в цілому первісний позов
задовольняється судом повністю.

Розглядаючи позовні вимоги
зустрічного позову в частині
розірвання шлюбу, судом встановлено, що
родина подружжя ОСОБА_3 остаточно
розпалася, позивач не бажає жити однією
родиною з відповідачкою, не проживають
фактично разом з вересня 2013 року,
сторони втратили почуття любові,
поваги один до одного та
взаєморозуміння. При таких відносинах
підстав для збереження шлюбу не має.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК
України у рішенні суду про розірвання
шлюбу зазначається про вибір прізвища
тим з подружжя, який змінив прізвище
під час державної реєстрації шлюбу, що
розривається. Відповідачка за
зустрічним позовом просила суд
залишити їй прізвище "ОСОБА_3" при
реєстрації розірвання шлюбу.

Аналіз наведених обставин,
приводить суд до висновку про
необхідність задоволення зустрічного
позову в частині розірвання шлюбу.

Що стосується позовних вимог
зустрічного позову в частині визнання
місця проживання неповнолітньої
доньки сторін разом з батьком, судом
встановлено наступне.

Відповідно до ст. 141 СК України
мати і батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини. Згідно зі ст. 157,
160 СК України питання виховання дитини
вирішується батьками спільно, а місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України,
якщо мати і батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Згідно до ч.4 ч.5 ст.19 СК України при
розгляді спорів щодо участі одного із
батьків у вихованні дитини, місця
проживання дитини обов'язковою є
участь органу опіки та піклування, який
подає суду письмовий висновок щодо
розв'язання спору на підставі
відомостей одержаних у результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

Як вибачається з висновку Органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Калінінської районної в м.
Донецьку ради від 17.04.2014 року №01/17-1066,
визнано доцільним місце проживання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати з її
батьком ОСОБА_1.

Декларацією прав дитини,
прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року у принципі 6
проголошено, що дитина для повного і
гармонійного розвитку її особистості
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, коли це можливо, рости під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і у всякому випадку в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена з
матір'ю.

З урахуванням конкретних обставин та
зазначених вимог закону, суд приходить
до висновку про необхідність визначити
місця проживання неповнолітньої
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком
за місцем його проживання.
Задовольняючи в цій частині позовні
вимоги зустрічного позову у повному
обсязі.

А в цілому позовні вимоги
зустрічного позову задовольняються
судом повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.19, 80, 84, 105 ч. 3, 110, 114, 115 141, 157, 160, 161,180, 181,
182, 183 СК України, ст. 14 ЗУ «Про охорону
дитинства»,Декларацією прав дитини,
прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року, п. 18 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
21.12.2007 року «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст.ст. 10, 11, 60,
88, 137, 169, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 «Про
стягнення аліментів на непрацездатну
дружину» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь
ОСОБА_3 на її утримання у розмірі 1000,00
грн. щомісячно, починаючи виплату з
11.03.2014 року по 30.10.2014 року включно.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
зацікавлена особа: Орган опіки та
піклування Калінінської районної в м.
Донецьку ради «Про розірвання шлюбу,
визначення місця проживання дитини» -
задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 05 вересня 1998 року
Калінінським відділом реєстрації
актів громадянського стану м. Донецька,
актовий запис №335, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
- розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу
прізвище ОСОБА_3 залишити "ОСОБА_3".

Шлюб вважається припиненим у день
набрання чинності рішення суду про
розірвання шлюбу.

Визначити місце проживання
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом із батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення, а особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання її копії.

Суддя
О.В. Домарєв

13.05.2014