№ апеляційного
провадження:22-ц/796/6855/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Чех
Н.А.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Лапчевська О.Ф.АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

Головуючого - судді Лапчевської О.Ф.

Суддів Корчевного Г.В.,
Слободянюк С.В.

при секретарі Мішкіній А.В.

за участю: позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

представника відповідача МацякиС.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника Національного
Києво-Печерського
історико-культурного заповідника
Мацяки Святослава Петровича на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 01 квітня 2014 року

У справі за позовом ОСОБА_3 до
Національного Києво-Печерського
історико-культурного заповідника,
третя особа ОСОБА_6 про скасування
наказу про звільнення, поновлення на
роботі, стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 01 квітня 2014 року позов
задоволено. /а.с. 109-113/

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
представник Національного
Києво-Печерського
історико-культурного заповідника
Мацяка С.П. подав апеляційну скаргу на
рішення суду посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість.
Вважає, що судом першої інстанції не
повно з'ясовані обставини справи,
зокрема те, що ОСОБА_3 погодилась на
переведення на іншу посаду, з
обов'язковою умовою - «на час відпустки
ОСОБА_7 по догляду за дитиною». Оскільки
згідно наказу Національного
Києво-Печерського
історико-культурного заповідника від 02
вересня 2013 року №229-0 ОСОБА_7 з 04 вересня
2013 р. приступила до роботи, вказане є
підставою для звільнення ОСОБА_3 із
займаної посади. Крім того, судом не
враховано, що ОСОБА_7 писала заяву про
вихід її на роботу з 04 вересня 2013 р., яку
не відкликала, а факт фактичної
відсутності її на робочому місці
свідчить про безпідставну неявку на
роботу, а не продовження відпустки по
догляду за дитиною. З урахування
викладеного просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, які
з'явились у судове засідання,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення залишенню без змін на
підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працювала
на посаді екскурсовода у Національному
Києво-Печерському
історико-культурному заповіднику з 1981
р. за безстроковим трудовим договором.

27.10.2010 р. згідно наказу №210-о від 27.10.2010
р., у зв'язку зі зміною структури та
штатного розпису, ОСОБА_3 переведено на
посаду провідного лектора
екскурсовода сектору наукової
організації роботи лекторів -
екскурсоводів відділу
науково-екскурсійної діяльності на час
відпустки ОСОБА_7 по догляду за дитиною,
за контрактом.

Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 19.08.2013 р.,
остання просила вважати її на роботі з
04.09.2013 р. після відпустки по догляду за
дитиною та перевести її на 0,5
посадового окладу строком на 1 рік.
/а.с.62/

Наказом №228-о від 02.09.2013 р. ОСОБА_3
звільнено з 04.09.2013 р. на підставі п. 2 ст.
36 КЗпП України у зв'язку із закінченням
строку трудового договору. /а.с.63/

Наказом №232-о від 04.09.2013 р. ОСОБА_7 надано
відпустку без збереження заробітної
плати для догляду за дитиною з 05.09.2013 р.
по 04.03.2014 р. на підставі її заяви від
02.09.2013 р. №59. /а.с.99-100/

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з вимог ст. 36 КЗпП України про те, що
підставами припинення трудового
договору є закінчення строку, крім
випадків коли трудові відносини
тривають і жодна зі сторін не поставила
вимогу про їх припинення, встановивши,
що ОСОБА_7 перебувала у відпустках по
догляду за дитиною в періоди з 04.03.2013 р.
по 04.09.2013 р. включно, та з 05.09.2013 р. по
04.03.2014 р. безперервно, без виходу на
роботу. Оскільки ОСОБА_3 працювала по
строковому трудовому договору - на час
перебування ОСОБА_7 у відпустці по
догляду за дитиною з 27.10.2010 р. остання
звільнена наказом від 02.09.2013 р. з 04.09.2013
р. із займаної посади безпідставно.

Доводи апеляційної скарги, щодо
наявності наказу Національного
Києво-Печерського
історико-культурного заповідника від 02
вересня 2013 р. №229-0 про вихід ОСОБА_7 з 04
вересня 2013 р. на роботу, колегія суддів
не приймає до уваги, оскільки по 04.09.2013
р. включно ОСОБА_7 перебувала у
відпустці по догляду за дитиною, а
згідно заяви від 03.09.2013 р. її продовжила
з 05.09.2013 р. по 04.03.2014 р. /а.с.100/, тому
підстав для звільнення ОСОБА_3 04.09.2013 р.
у зв'язку з виходом ОСОБА_7 на роботу у
відповідача не було.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та
містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Національного Києво-Печерського
історико-культурного заповідника
МацякиСвятослава Петровича -
відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 01 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: