Справа № 591/9772/13-ц
Провадження № 2/591/187/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2014 року
м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шершак М.І.

при
секретарі - Кузьмичовій Н.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Суми справу за
позовом ТОВ «Юністрой» до ОСОБА_1, про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Юністрой» звернулось до суду з
даним позовом мотивує вимоги тим,
що 20 серпня 2013 року між ТОВ "Юніонстрой"
та громадянином ОСОБА_1 в усній формі
укладено договір купівлі - продажу
товару. На виконання взятих на себе
зобов'язань позивач поставив товар, а
відповідач отримав його та
зобов'язується вчасно оплатити.

Факт отримання товару підтверджується
підписаними між сторонами видатковими
накладними № РДЮС - 001101 від 20 серпня 2013
на суму 247786,4 грн. та видатковою
накладною № РДЮС - 001102 від 20 серпня 2013
року на суму 226327,7 грн. Загальна сума
поставки становить 474114,1 грн.

Строк оплати за поставлений товар до 23
серпня 2013 року, що підтверджується
вказаними видатковими накладними.
Станом на 08 листопада 2013 року борг не
сплачений, просить суд стягнути дану
суму з відповідача відповідно до
вимог ст.ст.526, 530,610,612,625 ЦК України .

У судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав.

Відповідач і його представник з
позовом не згодні зазначають, що
ніякого договору купівлі продажу
укладено не було, крім того
розрахунки ТОВ « Юністрой» КП
«Торгцентр» зі своїми менеджерами
носять сумнівний протизаконний
характер, дійсно відповідач отримав
товар і передав його для реалізації,
однак покупець з ним не
розрахувався, просять суд відмовити
в задоволенні позову.

Суд заслухавши сторони по справі,
свідків, дослідивши зібрані докази по
справі в їх сукупності вважає, що
позов не підлягає задоволенню згідно
наступного:

Як було встановлено під час судового
розгляду, що ОСОБА_1, знаходився в
трудових відносинах з кооперативним
підприємством «Торгцентр», де працював
на посаді менеджера в торговому
відділі з 07.02.2013р., що підтверджується
повідомленням КП «Торгцентр» від
07.11.2013р. а.с.15 Директором в
зазначеному підприємстві є ОСОБА_2. За
видатковими накладними а.с.а.с.8,9
ОСОБА_1, виконуючи свої трудові
обов'язки знайшов покупця і поставив
товар на загальну суму поставки 474114,1
грн., до м. Харків, однак за отриманий
товар, гроші товариству не
повернуті. Слід звернути увагу, що на
даний час за заявою відповідача
порушено кримінальне провадження №
0000212. Заявником у, даному витязі
зазначений ОСОБА_1, з внесенням 22.08.2013р.
до ЄРДР за ст.190 ч.4 КК України . У фабулі
витягу зазначено, що невстановлені
особи в період часу з липня по серпень
2013 року, заволоділи шахрайським шляхом
майном, яке належало КП «Торгцентр»
завдавши майнову шкоду на загальну
суму близько 500000 грн. а.с.99.

Також судом достовірно встановлено,
що у сферу обов'язків відповідача
входив пошук клієнта, переговори,
постачання і контроль оплати за
проданий товар. Основним напрямком
роботи відповідача, був продаж
оцинкованої сталі з полімерним
покриттям в рулонах , а також
виробленого з неї профнастілу. За
вказівками директора, видаткові та
транспортні накладні повинні
виписуватися на ім'я того менеджера,
який знаходив для підприємства покупця
або супроводжував товар до місця
вивантаження.

Згідно вказівок директора оплата за
такий товар повинна була - вручатись
менеджеру готівкою, після чого
менеджер повинен був вносити цю
готівку на картковий рахунок директора
даного Кооперативного підприємства
«Торгцентр» ОСОБА_2 НОМЕР_1 , який
відкрито в банку « Креді Агріколь» або
за вказівкою останнього на картковий
рахунок директора ТОВ «Юніонстрой»
ОСОБА_3, дані обставини не
спростовуються сторонами і
підтверджуються письмовими доказами
квитанціями про перерахування коштів
а.с.а.с.122,128

Не оспорюється сторонами і ті
обставини, що діяльність відповідача
за домовленістю з покупцями товару
супроводжувалась перераховунням
останніх оплати за проданий товар на
картковий рахунок директора КП
«Торгцентр» ОСОБА_2 або на картковий
рахунок директора ТОВ «Юніонстрой»
ОСОБА_3, з призначенням платежу
відповідно до розпорядження наданого
директором- менеджеру, не за
купівлю- продаж, а «поповнення
карткового рахунку». Для виконання
функцій менеджера працівникам в тому
числі і менеджеру ОСОБА_1 було надано
корпоративний номер НОМЕР_2 директором
КП «Торгцентр» ОСОБА_2,через який
здійснювався пошук клієнтів,
спілкування з ними, що вказує на той
факт, що відповідач не здійснював
ніякої діяльності від свого імені.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
позивачем не надано суду доказів, що
за весь період роботи відповідач
отримував прибуток.

Судом достовірно встановлено, що між
позивачем і відповідачем не
укладалось ніякого договору купівлі-
продажу , наявність видаткових
накладних а.с.а.с.8-9 не являються
підтвердженням укладення договору,
відповідач виконував функції
працівника, не був стороною договору
купівлі-продажу та суб'єктом спільної
підприємницької діяльності між КП «
Торгцентр » ,ТОВ «Юніонстрой» та ТОВ
«Мегабуд С»., засновниками яких є
директор КП « Торгцентр » ОСОБА_2 та
директором ТОВ «Юніонстрой» ОСОБА_3
Позивач в своїй позовній заяві
безпідставно вказує, що 20 серпня 2013
року між ТОВ «Юніонстрой» та ОСОБА_1 в
усній формі укладено договір
купівлі-продажу товару.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК
України від 16.01.2003 № 435-ІУ (далі- ЦК).
Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Будучи працівником КП « Торгцентр »,
відповідач перебував у трудових, а не
цивільно- правових відносинах і діяв
виконуючи розпорядження директора -
ОСОБА_2 відповідно до абз. 1 ст. 21 КЗпП
України, згідно із якою трудовий
договір є угода між працівником і
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом чи фізичною особою, за якою
працівник зобов'язується виконувати
роботу, визначену цією угодою, з
підляганням внутрішньому трудовому
розпорядкові, а власник підприємства,
установи, організації або
уповноважений ним орган чи фізична
особа зобов'язується виплачувати
працівникові заробітну плату і
забезпечувати умови праці, необхідні
для виконання роботи, передбачені
законодавством про працю, колективним
договором і угодою сторін.

Позивач не надав суду переконливих
доказів укладання договору між
відповідачем та Позивачем. Відповідно
до частини 1 статті 638 ЦК України,
договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір,
(оферти) і прийняття пропозиції
(акцепту) другою стороною. Крім того
частиною 1 статті 642 ЦК України
передбачено, що відповідь особи, якій
адресована пропозиція укласти договір,
про її прийняття (акцепт) повинна бути
повною і безумовною.

Викладені у позові доводи позивача
судом оцінюються критично, оскільки
вони суперечать наявним у справі
доказам, а саме, відповідно до пояснень
позивача які викладені у позовній
заяві, строк оплати за поставлений
товар зазначений «до 23 серпня 2013 р.»,
тобто позивачем визнається, що
правочин може виконуватися не в момент
його вчинення, а такі правочини не
можуть мати усної форми та повинні
обов'язково мати письмову форму.

В частині 1 статті 206 ЦК України
зазначено, що усно можуть вчинятися
правочини, які, повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Крім того п.2 ч.І Статті 208 ЦКУкраїни
передбачає, що у письмовій формі
належить вчиняти правочини між
фізичною та юридичною особою, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу;

Частина 3 Статті 203 ЦК України
встановлює, що однією із загальних
вимог, додержання яких є необхідним для
чинності правочину є волевиявлення
учасника правочину, яке має бути
вільним і відповідати його внутрішній
волі.

З цього приводу слід зазначити, що
відповідач не бажав купувати
зазначений товар для себе, а лише
виконував свої трудові обов'язки
покладені на нього роботодавцем. До
того ж ТОВ «Юніонстрой» не намагалося
продати товар саме відповідачу, товар
лише видавався на і'мя відповідача для
подальшого продажу покупцям, яких
відповідач знаходив.

До того суд вважає, слід звернути
увагу , що в графі «підстава»
видаткової накладної № РДЮС-0011,02 від 20
серпня 2013 року та видаткової накладної
№ РДЮС-001101 від 20 серпня 2013 року не
зазначено, що підставою є договір
укладений між відповідачем та ТОВ
«Юніонстрой», а вказано «ХАРЬКОВ-2»,
тобто насправді позивач видавав товар
для направлення його в м Харків.а.с.9.

На підтвердження того факту, що
відповідачем не укладався договір
купівлі- продажу, як стверджує позивач,
слід зазначити, що у Постанові про
закриття кримінального провадження
від 29 жовтня 2013 року а.с.12,вказано, що: «у
своїх поясненнях засновник ТОВ
«Юніонсторой» ОСОБА_4 підтвердив факт
надання ОСОБА_1, який офіційно не є
працівником даного підприємства, без
оформлення договору
купівлі-продажу...», товару.

В листі від 1 вересня 2013р. № 91 ТОВ
«Юніонстрой», за підписом директора
ОСОБА_3 до прокурора м. Суми позивач
вказує, що відповідачем був знайдений
«покупець» товару у м. Харкові. Потім
зазначає: « Доставку товару здійснює
ОСОБА_1 за свій рахунок, продає товар
своєму покупцю та оплачує його
вартість ТОВ «Юніонстрой» такі
суперечливі пояснення свідчать про
намагання позивача викривити факти,
(лист.а.с.а.с.10,11.)

З цього листа і вбачається схема
продажу товару, тільки позивач не
вказує, що відповідач не укладав ніяких
договорів з ним, оскільки пошук покупця
та доставка йому товару, є трудовим
обов'язком відповідача, так як
відповідач був менеджером КП
«Торгцентр», а тому всі подібні
договори повинні укладатися саме з КП
«Торгцентр».

Слід зазначити, що у листі КП
«Торгцентр» від 10 жовтня 2013 року, вих.№
65, за підписом директора ОСОБА_2, в листі
від 01 жовтня 2013 року вих..№61, за
підписом директора ОСОБА_2, а.с.а.с. 16,19
зазначено: «Також нагадуємо, що з
дозволу менеджера ОСОБА_1 був
відвантажений товар покупцям, плата за
який на даний час обліковується як
дебіторська заборгованість...», тобто
мало місце виконання трудових
обов'язків, а не укладення
цивільно-правової угоди у вигляді
договору купівлі-продажу.

Крім того з тексту повідомлення
виходить, що борг за несплачений товар
являється дебіторської заборгованістю
перед КП «Торгцентр», тобто
роботодавця відповідача, а не ТОВ
«Юніонстрой».Також слід звернути
увагу на ті обставини, що в тексті
листа КП «Торгцентр» від 10 жовтня 2013
року, листа від 01 жовтня 2013 року
зазначено, що «з дозволу менеджера
ОСОБА_1 був відвантажений товар
покупцям», тобто останній не є покупцем
товару.

За таких обставин провівши
детальний аналіз зібраних доказів в
їх сукупності , суд приходить до
висновку, що є всі правові підстави в
задоволенні позову відмовити.

Суд вважає, що позивачем
обраний не вірний і законний спосіб
захисту своїх прав та інтересів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 224
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ «Юністрой» до ОСОБА_1, про
стягнення заборгованості, залишити
без задоволення.

Рішення суду підлягає апеляційному
оскарженню

Апеляційна скарга на рішення суду
особами, які брали участь у розгляді
справи, може бути подана до судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми
протягом 10 днів після проголошення
рішення і в порядку передбаченому ст.
294 ЦПК України.

Суддя
М.І. Шершак