Справа № 437/1381/13-ц
Провадження № 22ц/782/988/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

головуючого: Гаврилюка
В.К.

суддів: Коротенка Є.В.,
Околота Г.М.

при секретарі : Борзило
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ТОВ
«Луганськвода»

на рішення Ленінського районного суду
м. Луганська від 10 лютого 2014 року

за позовом ОСОБА_1 до МКП «Жилсервіс»,
ТОВ «Луганськвода» про визнання
незаконними дій, зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2011 року позивач звернулася із
зазначеним позовом до суду,
посилаючись на те, що в її квартирі
встановлено два лічильника, які були
прийняті до експлуатації та за їх
показниками нею проводиться оплата
послуг ТОВ «Луганськвода». 07 листопада
2008 року двома представниками
відповідача ТОВ «Луганськвода» було
складено акт щодо необхідності у
проведенні повірки лічильників за
власний рахунок позивача. Позивач
зверталася до ТОВ «Луганськвода» з
приводу повідомлення дати демонтажу
водомірів для повірки відповідно до п.15
Правил, на що їй повідомили, що вона
повинна проводити оплату повірки
лічильників за власний кошт. Окрім
того, починаючи з 07 листопада 2008 року
відповідач ТОВ «Луганськвода»
розпочав нараховувати їй до оплати за
послуги водопостачання відповідно до
нормативів споживання, що значно
перевищує фактичне споживання води,
які визначені даними лічильника.
Вважала, що на момент виникнення
спірних відносин в листопаді 2008 року
відповідач ТОВ «Луганськвода»
самостійно надавало населенню послуги
та були одночасно й виробником й
виконавцем з надання послуг відповідно
до Правил №630, тому на її думку саме
відповідач ТОВ «Луганськвода» повинно
було проводити періодичну повірку,
обслуговування та ремонт квартирного
засобу обліку води за свій рахунок.
Починаючи з 01.12.2009 року після укладання
договору про надання послуг виконавцем
послуги був визначений другий
відповідач МКП «Жилсервіс». Відповідно
до укладеного договору доручення між
відповідачами МКП «Жилсервіс»
доручено за рахунок довірителя ТОВ
«Луганськвода» вести абонентський
облік, проводити облік сум платежів,
вести реєстр квартирних
водолічильників, здійснювати
опломбування водо лічильників,
надавати приписи для повірки засобів
обліку. Але її заява ТОВ
«Луганськвода», як виконавцем послуг, а
також як повіреним за договором
доручення відмовили їй в проведенні
повірки засобів квартирного обліку за
їх кошт, зняв лічильники з обліку, не
зважаючи на те, що лічильники з моменту
їх опломбування ще в 2001 році є
справними та оплата проводиться
відповідно до їх показників.

Посилалась на те, що відповідачами
порушуються умови Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність», Правила № 630, просила суд
зобов'язати МКП «Жилсервіс», ТОВ
«Луганськвода» здійснити періодичну
повірку засобів обліку води,
встановлених в її квартирі за адресою
АДРЕСА_1 за їх кошти, провести
перерахунок оплати за надані послуги
постачання холодної води за період з 07
листопада 2008 року по день встановлення
ними повірених засобів води,
встановлених в квартирі АДРЕСА_1, що
належить позивачу, відновити на обліку
лічильники холодної води, встановлені
в її квартирі за адресою АДРЕСА_1.
Стягнути на її користь з МКП
«Жилсервіс» та ТОВ «Луганськвода»
судові витрати в сумі 45,50 гривень.

Рішенням Ленінського районного суду
міста Луганська від 04 травня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Луганської області
від 17 вересня 2012 року у задоволенні
позову відмовлено (т. 1, а.с. 131-135, 184-186).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 грудня 2012 року
рішення Ленінського районного суду
міста Луганська від 04 травня 2012 року,
ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 17 вересня 2012 року
скасовані, справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції (т. 1,
а.с. 212-214).

Згодом позивач уточнила позовні вимоги
(т. 1, а.с. 225-226), вказавши, що незважаючи
на рішення Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України TOB
«Луганськвода» продовжує нараховувати
позивачу оплату за послуги по
водопостачанню та водовідведенню з 07
грудня 2008 р., виходячи з нормативів
споживання, а не за показаннями
справних лічильників холодної води,
встановлених в її квартирі, що змусило
позивача погодитися на повірку
лічильників за свої кошти та
звернутися з проханням до TOB
«Луганськвода» розпломбувати
лічильники холодної води та
зафіксувати їх показання.

Рішенням суду першої інстанції позовні
вимоги задоволено частково, визнано
дії Tовариства з обмеженою
відповідальністю «Луганськвода» щодо
нарахування ОСОБА_1, як абоненту по
АДРЕСА_1, плати за послуги по
водопостачанню та водовідведенню з 07
грудня 2008 року по 01 лютого 2013 року,
виходячи з нормативів споживання на
зареєстровану особу - неправомірними.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача судові витрати в розмірі 61
гривня 25 копійок. В задоволенні решти
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати рішення суду, як незаконне та
необґрунтоване, постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, зазначає, що
судом неповно встановлені обставини,
що мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, а тому просить ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення осіб, яки беруть участь у
справі, розглянувши справу у межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу слід
відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України законним і обґрунтованим є
рішення, коли суд виконав всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені у судовому засіданні.

На підставі ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом змагальності. Суд же,
зберігаючи об'єктивність і
неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і
повного дослідження обставин справи.
При дослідженні і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і
ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб. Згідно зі ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
наданих сторонами доказів. Крім того,
згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на основу своїх
вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом 22 серпня 2001 року
відповідно до акту було введено в
експлуатацію лічильники холодної води,
встановлені в квартирі позивача (т. 1,
а.с.7). 26 березня 2005 року було
встановлено необхідність проведення
повірки засобів обліку встановлених в
квартирі (т. 1, а.с.8), 01.04.2005 року
лічильники було здано для проведення
повірки до ДП
«Луганськстандартметрологія» та
позивачем проведено оплату послуг (т. 1,
а.с.9, 10). Актом від 14 квітня 2005 року було
введено в експлуатацію лічильники
після повірки ( т. 1, а.с.11). 07 листопада 2008
року представниками абонентського
відділу ТОВ «Луганськвода» у
присутності абонента було встановлено,
що лічильники води підлягають повірці,
визначено строк установки лічильників
води до 07.12.2008 року, роз'яснено, що до
проведення повірки розрахунок за
спожиту воду буде здійснюватись по
середньому показнику, у разі порушення
визначеного строку розрахунок суми до
оплати буде проводитись згідно до норм
споживання (т. 1, а.с.12). 19.11.2008 року
позивач звернулась до ТОВ
«Луганськвода» щодо роз'яснення дати
зняття лічильників для проведення
повірки, з посиланням на вимоги ст.28 п.3
Закону України «Про метрологію та
метрологічну діяльність» (т. 1, а.с.13),
позивачу було вказано, що оскільки
водоміри не є власністю товариства, їх
повірка проводиться за рахунок
абонента, повірки та ремонт засобів
обліку здійснюється спеціалістами ДП
«Луганськстандартметрологія», а
товариство такий вид послуг не надає, у
разі не проведення повірки лічильників
у встановлений приписом строк,
нарахування за надану послугу буде
нараховуватись по нормам споживання,
як це передбачено Постановою №630 від
21.07.2005 року (т. 1, а.с.14-16).

Згідно акту вводу в експлуатацію від
01.02.2013 року в квартирі 24, будинок 105 «а» в
м. Луганську працездатні та є
пригідними для розрахунку за спожиту
воду два лічильники (т. 1, а.с. 232).

Відносини між споживачами і
виконавцями послуг з водопостачання
регулюються Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21 липня 2005 року та Типовим
договором про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21 липня 2005 року.

Пунктом 9 зазначених Правил
встановлено, що періодична повірка,
обслуговування та ремонт (у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж)
квартирних засобів обліку проводяться
за рахунок виконавця.

Засоби обліку, встановлені за рахунок
споживача, беруться виконавцем на
абонентський облік. Пунктом 10 Правил
справляння плати за нормативами
(нормами) споживання за наявності
квартирних засобів обліку без
урахування їх показань не
допускається, за винятком випадків,
передбачених пунктом 15 цих Правил, а
саме: - у разі несправності засобів
обліку води, що не підлягає усуненню,
плата за послуги з моменту її виявлення
вноситься згідно з нормативами
(нормами) споживання; - після закінчення
міжповірочного інтервалу лічильники
води підлягають періодичній повірці,
яка проводиться у строк, що не
перевищує одного місяця. За цей час
споживач оплачує відповідні послуги з
централізованого постачання холодної
та гарячої води згідно із
середньомісячними показаннями засобів
обліку за попередні три місяці.

У разі несправності засобів обліку
води і теплової енергії, що не підлягає
усуненню, плата за послуги з моменту її
виявлення вноситься згідно з
нормативами (нормами) споживання.
Тобто, законодавством передбачено, що
справляння плати за нормативами
споживання за наявності квартирних
засобів обліку без урахування їх
показань не допускається. Оскільки в
ході розгляду справи було встановлено,
що нарахування за нормами споживання
проводиться лише з підстав не
проведення повірки, то такі дії не є
правомірними.

Судом встановлено, що ТОВ
«Луганськвода» в особі відокремленого
підрозділу Луганського управління ТОВ
«Луганськвода» постачає воду і надає
послуги каналізації позивачу.
Нарахування оплати здійснювались на
підставі розпорядження глави
облдержадміністрації від 30.11.99 р. № 893
«Про тарифи на житлово-комунальні
послуги, що надаються населенню»;
рішення Луганської міської ради від
28.11.2005 р. № 350/1 «Про погодження тарифів
на послуги централізованого питного
постачання холодної води та
централізованого водовідведення»;
рішення Луганської міської ради від
31.10.2006 р. № 276 «Про встановлення
затвердження та погодження тарифів на
комунальні послуги централізованого
питного постачання холодної води та
централізоване водовідведення», тож
дії ТОВ «Луганськвода» щодо
нарахування позивачу плати за послуги
виходячи з нормативів споживання з 07
грудня 2008 року по 01 лютого 2013 року (день
вводу в експлуатацію лічильників) є
неправомірними.

Щодо вимог про визнання заборгованості
недійсною, суд зазначає, що відповідно
до ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Стаття 4 ЦПК України
визначає, що здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України. Способи захисту визначені ст.
16 ЦК України. Статтею 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд. Таке право мають також
особи (за винятком тих осіб, які не
мають цивільної процесуальної
дієздатності), в інтересах яких
заявлено вимоги.

Згідно акту від 01.02.2013 року зафіксовано
виконання робот з демонтажу, монтажу
приладів обліку води в кількості 2 штук
слюсарем-ремонтником ВП «ЛУ ТОВ
«Луганськвода» та оплати позивачем
суми 149,24 грн. (т. 1, а.с. 233).

З пояснень позивача в судовому
засіданні та доводів уточненого позову
вбачається, що в якості вимоги про
самостійне здійснення повірки
лічильників води за власні кошти,
позивач вказує на відповідь ТОВ
«Луганськвода» № 06/3930 від 19.12.2012 року (т.
1, а.с. 228). Суд не приймає вказані доводи
позивача в якості підстави для
задоволення позову в частині визнання
дій відповідачів неправомірними, адже
із змісту листа вбачається, що його
надано ТОВ «Луганськвода», в ньому
міститься роз'яснення причин
визначення строку повірки водоміру та
пропонується укласти договорі про
реструктуризацію заборгованості.
Повідомлення про її наявність суд
розцінює як різновид претензії, яка не
містить в собі безумовного обов'язку
позивачу сплатити дану заборгованість.
Крім того, як зазначено позивачем в
позові, вона самостійно оплатила
послуги в сумі 149 грн., належних і
допустимих доказів примушення ОСОБА_1 з
боку відповідачів до сплати цих коштів
суду не представлено.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до Порядку визначення
виконавця житлово-комунальних послуг у
житловому фонді затвердженого наказом
Держжитлокомунгоспу України 25.04.2005 р. №
60 (зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 19.05.2005 р. за №541/10821)
органами місцевого самоврядування,
власниками житлових будинків
визначаються виконавці
житлово-комунальних послуг з
управління будинком, спорудою або
групою будинків; з управління будинків,
споруд та прибудинкових територій; з
ремонту приміщень, будинків, споруд,
передбачених пунктом 4 частини першої
статті 13 Закону; з централізованого
опалення, централізованого постачання
холодної та гарячої води,
централізованого водовідведення. Такі
повноваження надано органам місцевого
самоврядування пунктом 4 ст.7 Закону.

Згідно договору від 01.12.2009 року № 5001 між
ТОВ «Луганськвода» та МКП «Жилсервіс»,
виконавцем послуг з постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення було МКП «Житлсервіс»
(т.2, а.с. 42-45). Згідно рішення виконавчого
комітету Луганської міської ради № 75
від 26.03.2013 року виконавцем послуг з
централізованого постачання холодної
та гарячої води, водовідведення, є
Міське комунальне підприємство
«Центрожилком».

Відповідно до частини третьої статті 28
Закону України «Про метрологію та
метрологічну діяльність» порядок
подання фізичними особами, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності,
- власниками засобів вимірювальної
техніки вимірювань якими
використовується здійснення
розрахунків за спожиті для побутових
потреб електричну і теплову енергію,
газ і воду) на періодичну повірку цих
засобів та оплати за роботи, пов'язані з
повіркою, встановлюється Кабінетом
Міністрів України. Періодична повірка,
обслуговування та ремонт (у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж)
зазначених засобів вимірювальної
техніки здійснюються за рахунок
підприємств і організацій, які надають
послуги з електро-, тепло-, газо- і
водопостачання.

Ця стаття потребує додаткового
механізму дії, а саме для врегулювання
відносин між підприємствами і
організаціями, які надають послуги з
електро-, тепло-, газо-, водопостачання
(виконавцями послуг) та споживачами цих
послуг потрібно встановити певні
правила їх надання та оплати.

З метою урегулювання цього питання
прийнята постанова Кабінету Міністрів
України від 21.07.2005 р. № 630 «Про
затвердження правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення.

Пунктом 1 цих Правил встановлено, що
Правила регулюють відносини між
суб'єктом господарювання, предметом
діяльності якого є надання
житлово-комунальних послуг, і фізичною
особою, яка має намір отримувати
послуги з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення.

Відповідно до пункту 8 Правил, послуги
надаються споживачеві згідно з
договором, що оформляється на основі
типового договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення.

Пункт 9 Правил передбачає, що
періодична повірка, обслуговування та
ремонт (у тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж) квартирних
засобів обліку проводяться за рахунок
виконавця послуг. Проте у даному
випадку не передбачено механізму
відшкодування понесених виконавцем
витрат.

Згідно із статтею 31 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
виконавець житлово-комунальних послуг
здійснює розрахунки економічно
обґрунтованих витрат на виробництво
житлово-комунальних послуг і подає їх
на затвердження органам місцевого
самоврядування у встановленому
законодавством порядку.

Відповідно як до Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків споруд прибудинкових
територій, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 12.07.05 р.
№ 560, яка втратила чинність на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
20.05.2009 р. № 529, якою затверджено нову
редакцію Порядку формування тарифів на
послуги з утримання будинків і споруд
прибудинкових територій, так і до
останнього витрати з проведення
періодичної повірки, обслуговування і
ремонту квартирних засобів обліку води
та теплової енергії у тому числі їх
демонтажу, транспортування та монтажу
після повірки, визначаються відповідно
до укладених договорів між виконавцем
та субпідрядником, який виконує
зазначені послуги, у розрахунку на один
квартирний засіб обліку води та
теплової енергії і нараховуються
щомісяця споживачеві у складі послуги
залежно від кількості таких засобів
обліку шляхом додавання плати за
проведення їх періодичної повірки,
обслуговування і ремонту, у тому числі
демонтажу, транспортування та монтажу
після повірки, до загальної вартості
послуг.

Новою редакцією Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків споруд прибуткових територій
уточнено, що розмір плати за проведення
періодичної повірки, обслуговування і
ремонт одного засобу обліку води та
теплової енергії, у тому числі його
демонтаж, транспортування та монтаж
після повірки визначається згідно з
кошторисом, затверджується
(погоджується) органами місцевого
самоврядування і розподіляється за
місцями міжповірочного інтервалу, і
встановлюється Держспоживстандартом
для відповідного засобу обліку води
теплової енергії Відповідно до Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» виконавець - суб'єкт
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальної
послуги споживачу відповідно до умов
договору; споживач - фізична чи
юридична особа, яка отримує або має
намір отримати житлово-комунальну
послугу».

Таким чином, підприємства які надають
населенню послуги з утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій
повинні збирати оплату за таку послугу
як періодична повірка, обслуговування
та ремонт (у тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж після
повірки) квартирних засобів обліку
води та теплової енергії разом із
оплатою послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкової території
відповідно до укладених між ними
договорів.

Відповідно до Порядку формування
тарифів на послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.07.2006 р. № 959
періодична повірка, обслуговування та
ремонт по будинкових засобів обліку
здійснюється за рахунок підприємств,
що надають зазначені послуги, якщо
засоби обліку знаходяться у їх
власності. Дані витрати включаються до
складу тарифу лише для тих споживачів,
що користуються приладами обліку, які є
власністю підприємства, з чого суд
робить висновок про необґрунтованість
вимог в цій частині, адже обов`язок
виконувати ці роботи покладено саме на
виконавця, яким є юридична особа, що не
є учасником справи, позивач з
клопотаннями про заміну відповідача
або залучення співвідповідача до суду
не зверталася, а вказана процесуальна
дія можлива виключно з ініціативи
позивача (ст. 33 ЦПК України).

Суд дав належну оцінку вказаним
обставинам і дійшов обґрунтованого
висновку про часткове задоволення
позову, сторони не заперечують, що
позивачка сплачувала послуги
щомісячно на підставі показів
лічильника.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта
про незаконність та необґрунтованість
рішення суду слід вважати такими, що не
заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, порушень процесуального
законодавства при розгляді справи та
прийнятті рішення не встановлено, тому
підстав для скасування рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ «Луганськвода»
відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Луганська від 10 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :