Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Околот Г.М.
Справа № 2-6/12
Провадження № 22ц/782/1221/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Луганської
області у складі:

головуючого - судді Околота Г.М.,

суддів -Гаврилюка В.К., Коротенка Є.В.,

при секретарі - Арутюнян Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на рішення
Лисичанського міського суду
Луганської області від 18 лютого 2014 року
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк» в
особі територіального відокремленого
без балансового відділення № 10012/087
філії Луганського обласного
управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_4 ,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 про звернення стягнення
на предмет іпотеки та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк» в особі територіального
відокремленого без балансового
відділення № 10012/087 філії Луганського
обласного управління АТ «Ощадбанк» ,
треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання припиненим договору іпотеки
нерухомого майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 18 лютого 2014 року
позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний
банк» в особі територіального
відокремленого без балансового
відділення № 10012/087 філії Луганського
обласного управління АТ «Ощадбанк» до
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про звернення
стягнення на предмет іпотеки були
задоволені .

В рахунок погашення заборгованості
ТОВ «Лист» перед ПАТ «Державний
ощадний банк» за договором
відновлюваної кредитної лінії № 17 від
11.10.2007 року в загальному розмірі 1 039 937, 51
грн., з яких - прострочена сума
основного боргу за кредитом - 1 000 000 грн.;
прострочені відсотки за користування
кредитом -39 739,72 грн.; пеня за
прострочення відсотків за
користування кредитом - 197,79 грн. ,
звернуто стягнення на нерухоме майно,
яке належить на праві приватної
власності ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що є
предметом іпотеки за договором іпотеки
нерухомого майна від 11 жовтня 2007 року
шляхом проведення прилюдних торгів за
початковою ціною визначеною згідно з
експертним висновком суб'єкта
оціночної діяльності, що буде
здійснений в процесі виконавчого
провадження. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_5. на користь ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі
територіально відокремленого
безбалансового відділення № 10012/087
філії - Луганського обласного
управління АТ «Ощадбанк» судовий збір
в сумі по 606 грн. з кожного.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ПАТ «Державний ощадний банк»
в особі територіального
відокремленого без балансового
відділення № 10012/087 філії Луганського
обласного управління АТ «Ощадбанк»,
треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання припиненим договору іпотеки
нерухомого майна відмовлено за
необґрунтованістю. ( а.с. 233-241)

Не погодившись з даним рішенням суду
ОСОБА_2 діючий в інтересах ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, неповне
з'ясування обставин , що мають значення
для справи , невідповідність висновків
суду обставинам справи , просив рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволені позову ПАТ «
Державний ощадний банк» про звернення
стягнення на предмет іпотеки
відмовити, а зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_3 про визнання припиненим
договору іпотеки нерухомого майна
задовольнити у повному обсязі. В
обґрунтування скарги апелянт
посилається на те, що суд першої
інстанції не дав належну оцінку
доводам ОСОБА_3 в обґрунтування його
зустрічних вимог, крім того, суд не
встановив та не перевірив виконання
ТОВ «Лист» своїх зобов'язань за
кредитним договором , а також дійшов до
хибного висновку про те, що ч. 2 ст. 14
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", не
поширюється на зобов'язання майнового
поручителя боржника.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представників сторін,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

За змістом ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ПАТ«Державний ощадний банк»
суд першої інстанції виходив із
доведеності факту невиконання
боржником ТОВ «Лист» зобов'язань за
укладеним кредитним договором і
набуття у зв'язку з цим позивачем права
на підставі ст.ст. 33, 41 Закону України
«Про іпотеку» звернути стягнення на
предмет іпотеки. Також суд правильно
застосував процедуру продажу предмета
іпотеки.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних
позовних вимогОСОБА_3 , суд першої
інстанції виходив з безпідставності
заявлених вимог, оскільки зобов'язання
за іпотечним договором не припинилися.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

11 жовтня 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством «Державний
ощадний банк» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Лист»
було укладено договір відновлюваної
кредитної лінії № 17, відповідно до умов
якого банк зобов'язався надавати на
умовах договору, а позичальник
зобов'язується отримувати належним
чином використовувати та повернути в
передбачені строки кредит в розмірі 1 000
000 грн. та сплатити відсотки за
користування кредитом. Пунктом 1.2.
договору № 17 вбачається, що кредит
надається у вигляді відновлюваної
кредитної лінії окремими частинами
(траншами) з остаточним терміном
повернення не пізніше 10 жовтня 2012 року.
Відповідно до п. 9.1 договору, цей
договір набуває чинності з моменту
його підписання та діє до повного
виконання сторонами взятих на себе
зобов'язань. ( а.с. 5-9)

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язань за договором
відновлюваної кредитної лінії № 17, 11
жовтня 2007 року між ВАТ «Державний
ощадний банк» та ОСОБА_4, ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки
нерухомого майна, посвідчений 11.10.2007р.
приватним нотаріусом Лисичанського
міського нотаріального
округуЛуганської області ОСОБА_6 та
зареєстрований в реєстрі за № 2269,
відповідно до умов якого іпотекодавці,
з метою забезпечення належного
виконання зобов'язання, що випливає з
кредитного договору № 17, передають в
іпотеку, а іпотекодержатель цим
приймає в іпотеку в порядку і на умовах,
визначених в договорі, предмет іпотеки,
що належить іпотекодавцям на праві
власності. Предметом іпотеки за цим
договором є нерухоме майно, а саме
комплекс будівель та споруд, що
належать іпотекодавцям по 1/3 частині
кожному та знаходяться за адресою
АДРЕСА_1. ( а.с. 10-13, 21-26)

Згідно із п. 4.3 договору відновлюваної
кредитної лінії від 11.10.2007 року,
позичальник зобов'язаний точно в
строки, обумовлені договором, погашати
кредит та своєчасно у визначені
договором строки сплачувати плату
(відсотки) за користування кредитом, а у
випадку неналежного виконання взятих
на себе зобов'язань по договору на
першу вимогу банку сплатити штрафні
санкції, як це передбачено в договорі, а
також в повному обсязі всі інші платежі
та відшкодувати спричинені збитки.

Банк свої зобов'язання по .наданню
позичальнику кредитних коштів в сумі
1000 000,00 грн. виконав в повному обсязі, що
підтверджується меморіальним ордером
№ 4 від 12.10.2007р (а.с. 191,192)

Порушення позичальником ТОВ «Лист»
зобов'язань за кредитним договором
підтверджується розрахунком
заборгованості станом на 21 грудня 2009
року, який відповідачами не
спростований. ( а.с. 34).

Тому доводи апеляційної скарги в
частині належного виконання
позичальником умов кредитного
договору є необґрунтованими і не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язань або одностороння зміна
його умов не допускається.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 572 ЦК України, в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Частиною 1 ст.575 ЦК України передбачено,
що іпотекою є застава нерухомого майна,
що залишається у володінні
заставодавця або третьої особи.

Згідно зі ст. 589 ЦК України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Частиною 1 ст. 590 ЦК України передбачено,
що звернення стягнення на предмет
застави здійснюється за рішенням суду,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку"
визначено майнового поручителя як
особу, яка передає в іпотеку нерухоме
майно для забезпечення виконання
зобов'язання іншої особи-боржника.

Майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки (ст. 11 цього Закону).

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено,
що у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України
встановлено, що у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, майновий поручитель за
іпотечним договором несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання як
солідарний боржник, якщо договором
іпотеки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя, а іпотекодержатель як
кредитор має право вимагати виконання
основного зобов'язання як від боржника
і його майнового поручителя разом, так
і від будь-кого з них окремо, при цьому у
разі пред'явлення таких вимог до
майнового поручителя останній
відповідає в межах взятих на себе
зобов'язань перед іпотекодержателем.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України
«Про іпотеку» за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Статтею 11 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що майновий поручитель
несе відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 33 Закону
України "Про іпотеку" у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
виникає також з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. 3.1.4 договору іпотеки,
банк має право звернути стягнення на
предмет іпотеки у випадку невиконання
-або неналежного виконання
зобов'язання за кредитним договором.

В матеріалах справи відсутні докази
належного виконання ТОВ «Лист» своїх
зобов'язань за кредитним договором №17
від 11.10.2007р.

Таким чином, вимоги позивача про
звернення стягнення на предмет іпотеки
відповідають встановленим обставинам
та нормам закону.

Способом звернення стягнення на
предмет іпотеки позивач обрав
передбачене ст. 41 Закону України "Про
іпотеку" право іпотекодержателя на
реалізацію предмета іпотеки на
прилюдних торгах. .

Згідно положення статті 41 Закону
України «Про іпотеку», реалізація
предмета іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду або за
виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження», з дотриманням вимог
цього Закону.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 1 039 937,51 грн. відповідно до ст.
39 названого Закону задовольнив вимоги
позивача щодо звернення стягнення на
предмет іпотеки способом застосування
процедури, передбаченої ст. 41 цього
Закону шляхом продажу через прилюдні
торги.

Тому в цій частині доводи апеляційної
скарги є необґрунтованими і не
підлягають задоволенню.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, 10.01.2009р. господарським судом
Луганської області за заявою КП
«Рахівтеплокомуненерго» було порушено
провадження у справі №20/2б про
банкрутство ТОВ «Лист».

05.03.2009р. було здійснено публікацію
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство ТОВ «Лист» в
газеті «Голос України» у № 40(4540).

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 23.04.2009р. у справі
про банкрутство №20/2б було затверджено
реєстр вимог кредиторів до боржника -
ТОВ «Лист». Як вбачається з даної
ухвали, АТ «Ощадбанк» із заявою про
визнання грошових вимог до ліквідатора
ТОВ «Лист» за договором відновлюваної
кредитної лінії №17 від 11.10.2007р. не
зверталось. Представник позивача в
судовому засіданні не заперечувала
проти таких обставин. Постановою
господарського суду Луганської
області від 03.08.2009р. у справі №20/2б ТОВ
«Лист» визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру, яка на
сьогоднішній день триває. ( а.с. 50-51, 52-54,
69-70, 222-224)

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України
"Про іпотеку" визначено, що іпотека має
похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Частиною 2 ст. 543 ЦК України встановлено,
що солідарні боржники залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній
обов'язок не буде виконаний у повному
обсязі.

Отже, дія ч. 2 ст. 14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
відповідно до якої вимоги конкурсних
кредиторів, що заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, - не
розглядаються і вважаються погашеними,
не поширюється на зобов'язання
майнового поручителя боржника,
оскільки у даній справі майновий
поручитель несе солідарну
відповідальність, настання якої не
пов'язується із заявленням кредитором
вимоги до основного боржника у
банкрутній справі.

У зв'язку з цим порушення справи про
банкрутство боржника та пропущення
кредитором строку заявлення вимог до
нього у банкрутній справі не позбавляє
кредитора права вимоги до майнових
поручителів боржника як солідарних
боржників , а останніх не звільняє від
виконання взятих на себе зобов'язань
перед кредитором.

Аналогічний висновок викладений в
правовій позиції Верховного Суду
України у Постанові від 24.10.2011р.у справі
№ 3-107гс11, , який є обов'язковим для всіх
судів України згідно ст. 360-7 ЦПК
України.

Тому доводи апеляційної скарги
стосовно того, що вимоги конкурсних
кредиторів, що заявлені після
закінчення строку, встановленого ч. 2
ст. 14 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника-або
визнання його банкрутом» вважаєються
погашеними, є безпідставними і до
уваги колегією суддів не приймаються.

Приведені в апеляційній скарзі інші
доводи апелянта, щодо невідповідності
висновків суду обставинам справи та
порушення норм процесуального права ,
не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки всі вони зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці та
особистого тлумачення апелянтом норм
матеріального та процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують фактичних обставин
справи, встановлених судом, і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи і не містять
передбачених законом підстав для
скасування або зміни оскаржуваного
рішення суду.

Висновки суду першої інстанції є
правильними, оскільки ґрунтуються вони
на обставинах, які встановлені в
судовому засіданні, наданих сторонами
доказах, у відповідності з нормами
матеріального і процесуального
законодавства, рішення суду відповідає
вимогам ст.ст.213, 214 ЦПК України, підстав
для його скасування немає, тому
відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 325 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 діючого в
інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 18 лютого 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: