Ухвалаіменем україни 04 червня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Парінової І.К.,Амеліна В.І.,Олійник
А.С.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна
подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 25 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 18 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5,
мотивуючи свої вимоги тим, що з 08 червня
2002 року до 17 вересня 2012 року
вони перебували у зареєстрованому
шлюбі. За час шлюбу ними придбано
автомобіль ВАЗ 2111, державний номерний
знак НОМЕР_1, за ціною 78 000 грн.
З метою поділу спільного майна вони
домовилися продати спільний
автомобіль, а кошти від продажу
поділити. Посилаючись на те, що після
продажу автомобіля відповідач
відмовляється передати їй грошову
компенсацію Ѕ частини вартості
зазначеного автомобіля, просила суд
стягнути вказану компенсацію з ОСОБА_5
на свою користь.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 25 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 18 лютого 2014 року, позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 25 457
грн у відшкодування вартості Ѕ частини
автомобіля. Вирішено питання розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, і передати справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суди
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, керуючись
ст. ст. 70, 71 СК України, правильно
виходив із того, що кошти отримані
ОСОБА_5 від продажу автомобіля є
спільною сумісною власністю подружжя
та підлягають поділу.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та
зводяться до переоцінки доказів. З
огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення
оскаржуваних судових рішень без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 25 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 18 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. Парінова В.І. АмелінА.С. Олійник