Справа № 373/352/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд

Київської області в складі:

головуючого судді Овдієнко К.М.

при секретарі Домантович О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.
Переяславі-Хмельницькому

справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,
-

встановив :

ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулася до
суду із вказаним позовом та просить
стягнути з відповідача на її користь
21171 грн. 66 коп. шкоди, заподіяної
внаслідок виплати страхового
відшкодування у вказаному в позові
розмірі потерпілим в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, яка
відбулася з вини відповідача, та судові
витрати.

Позовні вимоги страхова компанія
обґрунтовує тим, що в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 22.07.2011 р. з вини відповідача,
який керував автомобілем «Mercedes»,
державний номерний знак НОМЕР_1,
пошкоджено автомобілі «Chevrоlet» з
державним номерним знаком НОМЕР_3, що
належить ОСОБА_3, та Тоvota RAV 4, державний
номерний знак НОМЕР_2, який належить
ОСОБА_4.

Цивільно-правова відповідальність
відповідача перед третіми особами була
застрахована позивачем ПрАТ «СК «ПЗУ
Україна».

На підставі заяв потерпілих та
сформованих страхових актів позивач
виплатив ОСОБА_4 страхове
відшкодування в розмірі 19596,77 грн., а
ОСОБА_3 - 1547,89 грн. та набув права на
стягнення вказаних сум збитків в
порядку регресу, оскільки відповідач
не повідомив його про настання
страхового випадку.

25.03.2014 р. у справі ухвалене заочне
рішення, яке за заявою відповідача
ОСОБА_1 скасоване ухвалою суду від
30.04.2014 р., справа призначена до розгляду
на 15.05.2014 р. з участю сторін, явка яких
судом визнана обов»язковою.

15.05.2014 р. сторони до суду не
з»явилися. Представник позивача Лигін
В.В. подав заяву про розгляд справи без
його участі, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Представник
відповідача ОСОБА_6 надіслала
телеграму з проханням відкласти
розгляд справи через її зайнятість та
не забезпечила явку заявленого нею
свідка ОСОБА_7, повістку для вручення
якому вона, за її згодою, отримала в
суді. За клопотанням представника
відповідача судове засідання
відкладене до 22.05.2014 р.

22.05.2014 р. сторони до суду не з»явилися.
Представник позивача Лигін В.В. подав
заяву про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Представник
відповідача не отримала на пошті
направлену їй судову повістку та
повістки для вручення відповідачеві
ОСОБА_1 та свідку ОСОБА_7 Судове
засідання відкладене до 17.07.2014 р. у
зв»язку з відсутністю в суді
відомостей про вручення судової
повістки відповідачеві.

17.07.2014 р. сторони до суду не з»явилися.
Представник позивача Лигін В.В. подав
заяву про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1,
належним чином повідомлений про час і
місце судового розгляду (повістка
вручена йому особисто 27.06.2014 р.) до суду
не з»явився, його представник ОСОБА_6
надіслала телеграму з проханням
відкласти розгляд справи через її
зайнятість в іншій справі та
перебування відповідача ОСОБА_1 поза
межами Переяслав-Хмельницького району.
Явку до суду заявленого нею свідка
ОСОБА_7 не забезпечила.

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд
ухвалив розглянути справу без участі
сторін та вирішити її на підставі
наявних у ній доказів.

З письмових доказів, які містяться в
матеріалах справи встановлено такі
обставини.

16.02.2011 р. між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та
відповідачем ОСОБА_1 укладений договір
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що підтверджується копією
полісу № АА/0664324. Строк дії договору - з
16.02.2011 р. по 15.02.2012 р. Ліміт
відповідальності за шкоду, завдану
майну (на одного потерпілого) за
договором становить 50000 грн.

22.07.2011 року, приблизно о 18 год. 30 хв.,
відповідач ОСОБА_1 по вул. С.Слобідській
в м. Києві, керуючи автомобілем
«Meрседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1, в
порушення вимог п.13.1 ПДР, не врахував
дорожню обстановку та не дотримався
безпечної дистанції руху, внаслідок
чого сталося зіткнення з автомобілем
«Тойота», д.н.з. НОМЕР_2, який після удару
відкинуло на автомобіль «Шевролет,
д.н.з. НОМЕР_3, що призвело до
пошкодження усіх трьох транспортних
засобів. 12.08.2011 р. ОСОБА_1 визнаний
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
притягнутий до адміністративної
відповідальності.

Вказані обставини підтверджуються
копіями свідоцтв про реєстрацію
транспортних засобів НОМЕР_4 від 25.05.2011
р. та НОМЕР_5 від 27.09.2006 р., копією
постанови суду у справі про
адміністративне правопорушення від
12.08.2011 р.

Згідно з довідкою, виданою ОСОБА_4
Відділом ДАІ з обслуговування АТ
Голосіївського району та АТІ
підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в
м. Києві, належний їй автомобіль Тоvota RAV
4, д.н.з. НОМЕР_2, отримав такі механічні
пошкодження: пошкоджено задній
бампер, кришка багажника, декоративна
накладка заднього колеса, лівий задній
ліхтар, передній бампер, декоративна
накладка переднього бамперу. Вказані
пошкодження зафіксовані та уточнені в
протоколі огляду транспортного засобу
від 27.07.2011 р.

Власник пошкодженого автомобіля Тоvota
RAV 4 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 25.07.2011 р.
звернулася до позивача із заявою про
виплату їй страхового відшкодування.
На підставі її заяви було сформовано
страховий акт № UA008/L01 від 27.09.2011 р.,
згідно з яким на підставі Звіту про
вартість матеріального збитку від
02.08.2011 р. та калькуляції № 1888 від 02.08.2011
р. визначено розмір збитку по даній
події (19846,77 грн.) та сума страхового
відшкодування, яке за вирахуванням
безумовної франшизи 250 грн. становить
19596,77 грн.

30.09.2011 р. позивач перерахував вказану
суму страхового відшкодування на
рахунок ОСОБА_4

Згідно з довідкою, виданою водієві
автомобіля ОСОБА_8 Відділом ДАІ з
обслуговування АТ Голосіївського
району та АТІ підпорядкованого УДАІ ГУ
МВС України в м. Києві, керований ним
автомобіль «Chevrоlet», д.н.з. НОМЕР_3,
отримав механічні пошкодження
заднього бампера. Вказані пошкодження
зафіксовані та уточнені в акті огляду
транспортного засобу від 22.07.2011 р.

Власник пошкодженого автомобіля
«Chevrоlet», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 08.08.2011 р.
звернулася до позивача із заявою про
виплату їй страхового відшкодування.
На підставі її заяви було сформовано
страховий акт № UA0031/L02 від 27.09.2011
р., згідно з яким на підставі Звіту про
вартість матеріального збитку від
17.08.2011 р. та калькуляції № 20/08/КВ5 від
17.08.2011 р. визначено розмір збитку по
даній події (1797,89 грн.) та сума
страхового відшкодування, яке за
вирахуванням безумовної франшизи 250
грн. становить 1547,89 грн.

03.10.2011 р. позивач перерахував вказану
суму страхового відшкодування на
рахунок ОСОБА_3

З копії надісланих відповідачеві
ОСОБА_1 регресних вимог у справі № 115907
від 31.01.2012 р. та №116329 від 03.02.2012 р.
вбачається, що позивач повідомляв
відповідача про порушення ним умов
договору обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
які полягають в неповідомленні ним
страхової компанії про настання
страхового випадку, та просив
відшкодувати шкоду, заподіяну виплатою
потерпілим страхового відшкодування.

Будь-яких доказів на спростування
зазначених тверджень відповідач не
надав та не ніяк не відреагував на
регресні вимоги позивача.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються ст.ст.22,993,999 ЦК
України, Законом України "Про
страхування", Законом України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», в редакції, яка була чинною
на момент дорожньо-транспортної
пригоди, Договором (полісом)
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/0664324 (далі Договір).

Згідно з положеннями ст.22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитки відшкодовуються в повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування в більшому
або меншому розмірі.

Згідно з положеннями ст.999 ЦК України до
відносин, що випливають із
обов»язкового страхування,
застосовуються положення цього
кодексу, якщо інше не встановлене
актами цивільного законодавства.

Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України
«Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст. 27
закону України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до підпункту 33.1.2. ст.33 цього
закону в редакції ЗУ №3045-1У від 17.02.2011 р.
учасники дорожньо-транспортної
пригоди зобов»язані вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення
страховика, з яким було укладено
договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, або, у випадках,
передбачених цим Законом, МТСБУ про
настання дорожньо-транспортної
пригоди. Якщо зазначені особи з
поважних причин не мали змоги виконати

зазначені дії, вони мають підтвердити
це документально.

У ході розгляду справи встановлено, що
відповідач ОСОБА_1 у встановлений
законом строк не повідомив страховика
про дорожньо-транспортну пригоду та не
надав доказів поважності причин
невиконання цього обов»язку, як
страховику так і суду.

Відповідно до підпункту ґ п.38.1.1. ст.38
зазначеного закону страховик після
виплати страхового відшкодування має
право подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Судом встановлено, що позивач
відшкодував потерпілим ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 шкоду, заподіяну з вини
відповідача ОСОБА_1 у розмірі 21144,66 грн.
Оскільки відповідач своєчасно не
повідомив страховика про настання
страхового випадку, позивач набув
права вимоги до відповідача в порядку
регресу в межах фактичних витрат.

За таких обставин суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково - у
підтвердженому документально розмірі.

Судові витрати відповідно до
ст.88 ЦПК підлягають стягненню з
відповідача. Їх перерозподіл судом не
проводиться, оскільки частка позовних
вимог, в яких позов судом не
задовольняється, є незначною у
порівняння з розміром задоволених
позовних вимог (27 грн.).

На підставі ст.ст.22,993,999 ЦК України,
Закону України "Про страхування",
Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», Договору
(полісу) обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/0664324, керуючись ст.ст.10,60,
212,213,214,226 ЦПК України , суд ,-

вирішив:

Позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди в порядку регресу задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ПЗУ Україна» 21144
(двадцять одну тисячу сто сорок чотири)
грн. 66 коп. матеріальної шкоди та 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. судових
витрат.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Переяслав-Хмельницький
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення, а особою, яка
не була присутня в судовому засіданні -
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу не
було подано в установлений строк.

У разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий суддя