Справа № 167/1150/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Хитрик Р.І. Провадження №
88-ц/773/2/14 Категорія: 19 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Стрільчука В.А., Карпук А.К.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю представника позивача
Баласаняна С.Б.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТзОВ)
"Волинь-Кальвіс" про перегляд у зв'язку
з нововиявленими обставинами рішення
апеляційного суду Волинської області
від 13 листопада 2013 року в цивільній
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Волинь-Кальвіс" до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Рожищенського районного суду
Волинської області від 09 жовтня 2013 року
позов задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_4 в користь
ТзОВ "Волинь-Кальвіс" заборгованість по
оплаті одержаного товару в сумі 49408
грн., три проценти річних за
невиконання грошових зобов'язань в
розмірі 1976,32 грн., а всього 51384,32 грн. та
судовий збір в розмірі 513,85 грн.

Рішенням апеляційного суду Волинської
області від 13 листопада 2013 року
скасовано рішення Рожищенського
районного суду від 09 жовтня 2013 року та
ухвалено нове, яким відмовлено в позові
ТзОВ "Волинь-Кальвіс" до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості.

22 січня 2014 року позивач ТзОВ
"Волинь-Кальвіс" звернулося до
апеляційного суду Волинської області з
заявою про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення апеляційного суду
Волинської області від 13 листопада 2013
року в даній справі.

У своїй заяві "Волинь-Кальвіс"
покликається, зокрема, на те, що
відповідач ОСОБА_4 кожного разу після
отримання товару від ТзОВ
"Волинь-Кальвіс" за податковими
накладними одержував з бюджету
податковий кредит, що стало відомо
після отримання від Ківерцівської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Волинській
області листа № 158/17 від 25.12.2013 року.

Стверджуючи, що наведена вище
обставина є істотною для справи, і що
вона не була і не могла бути відома на
час розгляду справи апеляційним судом,
ТзОВ "Волинь-Кальвіс" просило скасувати
рішення апеляційного суду Волинської
області від 13 листопада 2013 року в даній
справі та залишити в силі рішення
Рожищенського районного суду від 09
жовтня 2013 року.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що заява
позивача ТзОВ "Волинь-Кальвіс" підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином згідно умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (ст. 625 ЦК
України).

Ухвалюючи рішення від 13 листопада 2013
року апеляційний суд Волинської
області встановив, що 28 грудня 2009 року
між сторонами ТзОВ «Волинь-Кальвіс» -
продавець, та приватним підприємцем
ОСОБА_4 - покупець, був укладений
договір купівлі-продажу № 227, згідно
умов якого продавець продає, а покупець
купує продукцію - котел «Кальвіс-2-20» та
котел «Кальвіс-2-30» на загальну суму
25850грн. Покупець проводить 100% попередню
оплату у вказаному розмірі.
Прийом-здача продукції здійснюється
згідно товаросупроводжувальних
документів.

ОСОБА_4 отримав товар 30 грудня 2009 року
згідно видаткової накладної № РН-0001039
від 30 грудня 2009 року, провів його оплату
4 березня 2010 року на суму 16000 грн. і 11
жовтня 2010 року на суму 10000грн., що
підтверджується копією виписок з
банківського рахунку та не
заперечується сторонами. Отже,
відповідачем проведена оплата за товар
згідно договору купівлі-продажу від 28
грудня 2009 року.

Посилаючись на відсутність підпису
отримувача ОСОБА_4 на видатковій
накладній № РН-00698 від 9 грудня 2008 року
щодо отримання від позивача котла
«Кальвіс-140» вартістю 45258 грн.,
видатковій накладній № РН-0000867 від 3
грудня 2010 року щодо котла «Кальвіс-3-50»
вартістю 21000грн., видатковій накладній
№ РН-0000962 від 22 грудня 2010 року щодо
котла «Кальвіс-220» вартістю 77300 грн.,
видатковій накладній № РН-0000946 від 27
грудня 2010 року щодо котла «Кальвіс-3-50»
вартістю 21000 грн., апеляційний суд
Волинської області в рішенні від 13
листопада 2013 року вважав, що позивач не
довів, що між сторонами існують
невиконанні договірні зобов'язання і
підстав для стягнення заборгованості
немає.

Водночас суд вважав, що не можуть
братись до уваги як докази часткової
оплати за спірний товар копії виписок з
банківських рахунків від 1 грудня 2008
року на суму 5000грн., від 4 лютого 2009 року
на суму 40000грн., від 13 грудня 2010 року на
суму 20000грн., від 23 лютого 2012 року на
суму 50000грн., оскільки в них не вказано
за який саме товар проведена проплата.
Відповідачем не підписано акт звірки
взаєморозрахунків та не визнана
претензія на суму 99408грн.

В заяві про перегляд рішення
апеляційного суду Волинської області
від 13 листопада 2013 року ТзОВ
"Волинь-Кальвіс" покликається, зокрема,
на те, що відповідач ОСОБА_4 кожного
разу після отримання товару від ТзОВ
"Волинь-Кальвіс" за податковими
накладними одержував з бюджету
податковий кредит, що стало відомо
після отримання від Ківерцівської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Волинській
області листа № 158/17 від 25.12.2013 року.

В даному листі зазначено, що відповідач
при взаємовідносинах з ТзОВ
"Волинь-Кальвіс" включав в податковий
кредит, в поданих до Рожищенського
відділення Ківерцівської ОДПІ
Деклараціях з податку на додану
вартість за наступні періоди: грудень
2008 року за № 16496 від 20.1.2009 року - 7 543 грн.;
січень 2010 року за № 2414 від 22.02.2010 року -
4308,33 грн.; грудень 2010 року за № 1768 від
19.01.2011 року - 19883,33 грн. (а.с. 124).

Зазначені у вищезгаданому листі суми,
включені ОСОБА_4 як податковий кредит в
Декларації з податку на додану
вартість, повністю співпадають і з
сумами визначеними, як податок на
додану вартість, що вказані у
видаткових накладних, які при звернені
до суду були подані позивачем, які на
думку останнього підтверджували
наявність між сторонами договірних
зобов'язань та їх невиконання зі
сторони відповідача.

Вищезгаданий лист є офіційною
відповіддю податкової інспекції, як
органу державної влади, а відтак
підстав ставити під сумнів викладену у
ньому інформацію у суду немає.

Крім того, як вбачається з листа
Відділу освіти Рожищенської районної
державної адміністрації від 26.12.2013 року
підприємцем ОСОБА_4 у 2010 році в ЗОШ I-III
ступенів с. Переспа Рожищенського
району був встановлений водонагрівний
котел типу KALVIS 220 серійний номер 02166.
Також даним підприємцем у 2009 році в ЗОШ
I-III ступенів с. Навіз встановлено котел
KALVIS -140.( а.с 114).

Відповідно до наданої позивачем
фотокопії журналу випробовування
котлів, вищезгадані котли були
випробувані саме ТзОВ «Кальвіс» та
відповідно до поданих накладних
відпущенні ОСОБА_4 (накладна від 22.12.2010
року а.с. 14 та накладна від 9 грудня 2008
року а.с. 7). Дана інформація
відповідачем не спростована. Придбання
даних котлів за іншими видатковими
накладними ніж ті, що містяться в
матеріалах справи, або ж за іншими
договорами не підтверджено.

Також, відповідно до копій банківських
рахунків про сплату ОСОБА_4 коштів
отримувачем по яких є ТзОВ «Кальвіс» на
протязі 2008 -2012 років відповідачем
перераховувались кошти за придбані
котли.( а.с.19-24)

В запереченнях на вимоги позивача,
ОСОБА_4 стверджував, що кошти які
зазначені у вищезгаданих банківських
рахунках сплачувались ним ТзОВ
«Кальвіс» по інших зобов'язаннях, не
пов'язаних з даним позовом.

Однак такі заперечення не підтверджені
жодними належними, допустимими та
беззаперечними доказами. Будь-яких
договорів, які б укладались між
сторонами або ж бухгалтерських
документів, які б свідчили про
придбання ОСОБА_4 котлів, відмінних від
тих, які зазначені позивачем у позовній
заяві, відповідачем не подано.

Разом з тим, після отримання,
направленої 30.11.2011 року в адресу ОСОБА_4
претензії щодо наявної заборгованості
за придбані котли в сумі 99408 грн. ( а.с 26),
яка останнім була отримана 2 грудня 2011
року ( а.с. 27), відповідачем 23 лютого 2012
року було сплачено 50000 гривень, що
підтверджується копією банківського
рахунку ( а.с. 24).

На думку колегії суддів дана обставина
свідчила про визнання ОСОБА_4
невиконаних зобов'язань за придбані у
ТзОВ «Кальвіс» котли.

Крім того, зміст претензії від 30
листопада 2011 року ( а.с. 26) та зміст
позовної заяви, щодо наявної
заборгованості, є відмінними лише в
частині сплачених ОСОБА_4 50000 гривень.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_4, вказуючи про безпідставність
позовних вимог, не заперечував, щодо
наявної заборгованості за придбані у
ТзОВ «Кальвіс» котли. При цьому
стверджував, що безпосередньо сам
ОСОБА_4, вказані у накладних котли не
отримував. Накладні, згідно пояснень
представника відповідача,
виписувались лише на ім'я ОСОБА_5, а
отримувались третьою особою, в силу тих
домовленостей , які між ними існували.

Однак такі пояснення представника
відповідача, лише свідчать про
наявність договірних зобов'язань, щодо
купівлі-продажу котлів, учасниками
яких в силу приписів Цивільного
кодексу України, який регулює дані
правовідносини , є позич та відповідач.

Крім того, клопотання представника
відповідача, щодо оголошення в
судовому засіданні перерви, для
можливості добровільного врегулювання
даного спору, на думку колегія
свідчить, про наявність невиконаних
зобов'язань по оплаті придбаних котлів,
які згідно наявних документів продані
саме відповідачу ОСОБА_4

Наявність домовленостей між ОСОБА_4 та
сторонньою особою, не позбавляє
можливості відповідача у визначеному
законом порядку захистити свої
порушені права у передбачений законом
порядок, пред'явивши відповідний позов
до даної особи.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення
або ухвала суду, якими закінчено
розгляд справи, що набрали законної
сили, а також судовий наказ можуть бути
переглянуті у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є:
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Згідно з роз'ясненнями постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4
«Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» зокрема,
які містяться в п. 3, нововиявлені
обставини - це юридичні факти, які мають
істотне значення для розгляду справи
та існували на час розгляду справи, але
не були і не могли бути відомі заявнику

На думку суду наведенні в заяві
позивачем обставини мають істотне
значення для розгляду даної справи,
оскільки підтверджують підставність
заявлених позовних вимог.

З врахуванням викладеного рішення
апеляційного суду від 13 листопада 2013
року підлягає скасуванню у зв'язку з
нововиявленими обставинами, а рішення
Рожищенського районного суду
Волинської області від 09 жовтня 2013 року
в даній справі залишенню без змін з
відхиленням апеляційної скарги
відповідача ОСОБА_4

Рішення суду як найважливіший акт
правосуддя покликане забезпечити
захист гарантованих Конституцією
України прав і свобод людини та
здійснення проголошеного Основним
Законом України принципу верховенства
права (п. 2 Постанов, Пленуму Верховного
Суду України від 18.12.2009, № 14 "Про судове
рішення у цивільній справі")

Завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав свобод чи інтересів
фізичних осіб ( ч. 1 ст. 1 ЦПК України).

З врахуванням викладеного колегія
суддів приходить до висновку, що
задоволення позову про стягнення з
відповідача заборгованості за продані
котли у повній мірі забезпечить
порушенні права ТзОВ «Кальвіс».

Керуючись ст. ст. 316, 317, 361, 365 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Заяву товариства з обмеженою
відповідальністю "Волинь-Кальвіс" про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення апеляційного суду
Волинської області від 13 листопада 2013
року - задовольнити.

Скасувати у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення апеляційного суду
Волинської області від 13 листопада 2013
року в даній справі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
рішення Рожищенського районного суду
Волинської області від 09 жовтня 2013 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: