Провадження №2/461/756/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
Галицький районний суд
м.Львова

в складі: головуючого
судді Государського А.В.

при
секретарі Скаб В.О.,

за участю: позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача Фридрика В.Б.,

третя
особа ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Львові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради,
треті особи: ОСОБА_3, Служба у справах
дітей Тернопільської державної
адміністрації про встановлення опіки
над малолітньою дитиною,

в с т а н о в и в :

позивач звернулась в суд з позовом до
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради, треті особи:
ОСОБА_3, Служба у справах дітей
Тернопільської державної
адміністрації про встановлення опіки
над малолітньою дитиною. В
обґрунтування заявленого позову
покликається на те, що у зв'язку із
смертю ОСОБА_5, - рідного брата позивача,
який був опікуном малолітнього ОСОБА_6
опікуном останнього розпорядженням
голови Тернопільської
райдержадміністрації від 30.11.2011 року
призначено ОСОБА_3 Позивач є рідним
дядьком дитини і хресним батьком, а
отже близьким родичем малолітнього. За
станом здоров'я мати дитини ОСОБА_7 не
може опікуватися дитиною у повній мірі,
а призначений опікун - ОСОБА_3 не
проживає з дитиною, не займається її
вихованням. На пропозицію позивача про
те, щоб дитина проживала з ним опікун не
погоджується. Просить суд визнати його
опікуном ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, надавши пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
заяві. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача Відділу у
справах дітей ГРА ЛМР у судовому
засіданні проти задоволення прозову
заперечив, оскільки призначений опікун
ОСОБА_3 належним чином виконує свої
обов'язки та доглядає за малолітнім
ОСОБА_6, вважає позов безпідставним.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник у
судовому засіданні заперечили проти
позову з підстав викладених у
запереченнях просить суд відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного
висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, який був
опікуном малолітнього ОСОБА_6 помер у
2011 році, що підтверджується свідоцтвом
про смерть від 07.10.2011 року, актовий
запис №97, серія НОМЕР_1 (а.с.4).

Розпорядженням голови районної
державної адміністрації
Тернопільської районної державної
адміністрації від 30.11.2011 року №1168 «Про
надання малолітньому ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 статусу дитини
позбавленої батьківського піклування,
встановлення опіки над ним та його
майном» (а.с.15) призначено ОСОБА_3
опікуном над малолітнім ОСОБА_6 та його
майном для захисту прав та інтересів
дитини.

Відповідно до ст.60 ЦК України суд
встановлює опіку над малолітньою
особою, якщо при розгляді справи буде
встановлено, що вона позбавлена
батьківського піклування, і призначає
опікуна за поданням органу опіки та
піклування.

Статтею 61 ЦК України передбачено, що
орган опіки та піклування встановлює
опіку над малолітньою особою та
піклування над неповнолітньою особою,
крім випадків, встановлених частинами
першою та другою статті 60 цього
Кодексу.

Висновком служби у справах дітей
Тернопільської райдержадміністрації
про стан утримання, навчання та
виховання дитини, позбавленої
батьківського піклування, ОСОБА_6 від
10.01.2014 року №8/16/02-07 (а.с.25-26) встановлено,
що рекомендації лікаря щодо
лікувальних заходів виконуються, умови
проживання дитини задовільні, умови
проживання та утримання добрі. Опікун
добросовісно і якісно виконує свої
обов'язки.

Висновком служби у справах дітей
Тернопільської райдержадміністрації
про стан утримання, навчання та
виховання дитини, позбавленої
батьківського піклування, ОСОБА_6 від
11.01.2013 року №33/5/02-07 (а.с.27) встановлено,
що рекомендації лікаря щодо
лікувальних заходів виконуються, умови
проживання дитини задовільні, умови
проживання та утримання добрі. Опікун
добросовісно і якісно виконує свої
обов'язки, протягом усього часу
співпрацювала з службою у справах
дітей Тернопільського району та
Тернопільським районним центром
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді.

В силу вимог ст.243 СК України опіка,
піклування встановлюється над
дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими
батьківського піклування. Опіка
встановлюється над дитиною, яка не
досягла чотирнадцяти років, а
піклування - над дитиною у віці від
чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Опіка, піклування над дитиною
встановлюється органом опіки та
піклування, а також судом у випадках,
передбачених Цивільним кодексом
України .

Відповідно до ст.244 СК України опікуном,
піклувальником дитини може бути за її
згодою повнолітня дієздатна особа. При
призначенні дитині опікуна або
піклувальника органом опіки та
піклування враховуються особисті
якості особи, її здатність до виховання
дитини, ставлення до неї, а також
бажання самої дитини. Не можуть бути
опікунами, піклувальниками дитини
особи, зазначені в статті 212 цього
Кодексу.

Висновками служби у справах дітей
встановлено, що стан утримання,
навчання та виховання дитини
позбавленої батьківського піклування
ОСОБА_6 є позитивним, а опікун ОСОБА_3
добросовісно та якісно виконує свої
обов'язки, зміна опікуна буде
суперечити інтересам дитини,
призначення другого опікуна є
недоцільним.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Таким чином, оцінюючи докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що в задоволенні позову слід відмовити
за безпідставністю, оскільки позивачем
не доведено необхідності призначення
його опікуном малолітнього ОСОБА_6, і що
таке призначення буде сприяти
інтересам дитини.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 10, 61, 169, 209, 212, 215 ЦПК
України, ст.376 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради, треті особи:
ОСОБА_3, Служба у справах дітей
Тернопільської державної
адміністрації про встановлення опіки
над малолітньою дитиною відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
А.В. Государський