АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4947/2014
Головуючий у 1-ій інстанції - Голік Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді
Музичко С.Г.

суддів
Кравець В.А., Семенюк Т.А.,
при секретарі
Круглику В.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2- ОСОБА_5 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 27 січня 2014 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
розірвання договору довічного
утримання,

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 27 січня 2014 року в
задоволені позову ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного
утримання відмовлено. (а.с.146)

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ОСОБА_2- ОСОБА_5 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 27 січня 2014
року та ухвалити нове рішення яким
задовольнити позовні вимоги повністю.
Вважає, рішення винесено з порушенням
норм процесуального і матеріального
права, з неповним та неправильним
встановленням обставин, які мають
значення для справи. (а.с.153)

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач належним чином виконувала
свої зобов`язання за договором
довічного утримання, а відтак відсутні
підстави для його розірвання. Позивач
не довела факт порушення її прав як
відчужувача в порядку, передбаченому
ст. 60 ЦПК України.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 просив задовольнити
апеляційну скаргу в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_6 та її представник
ОСОБА_7 просили відхилити апеляційну
скаргу, рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 744 ЦК України встановлено, що
за договором довічного утримання
(догляду) одна сторона (відчужувач)
передає другій стороні (набувачеві) у
власність житловий будинок, квартиру
або їх частину, інше нерухоме майно або
рухоме майно, яке має значну цінність,
взамін чого набувач зобов'язується
забезпечувати відчужувача утриманням
та (або) доглядом довічно.

Договір довічного утримання (догляду)
може бути розірваний за рішенням суду
на вимогу відчужувача або третьої
особи, на користь якої він був
укладений, у разі невиконання або
неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків, незалежно від його вини (п. 1
ч. 1 ст. 755 ЦК України).

Судом першої інстанції
встановлено, що 19 серпня 2004 року між
сторонами був укладений довічного
утримання, відповідно до якого ОСОБА_2.
передала у власність ОСОБА_6 належну їй
на праві особистої приватної власності
квартиру АДРЕСА_1. За умовами цього
договору ОСОБА_6 зобов'язалась довічно
утримувати сусідку.

Пунктом 7 договору передбачено, що
відповідач зобов'язувався довічно
утримувати її, забезпечуючи житлом,
шляхом збереження права безоплатного
довічного проживання в квартирі,
одягом та взуттям, належним медичним
обслуговуванням, лікувальними
засобами, продуктами харчування,
наданням побутових послуг, грошова
оцінка такого матеріального
забезпечення складає 150 грн. готівкою
щомісячно.(а.с.3)

Таким чином договір довічного
утримання було укладено та підписано
за згодою обох сторін.

Протягом дії договору відповідач
виконувала умови договору у повному
обсязі, що підтверджується квитанціями
про сплату житлово - комунальних
послуг, чеками на придбання продуктів
харчування та ліків.(а.с.30-80)

При цьому, слід зазначити, що наведені в
апеляційній скарзі доводи були
предметом дослідження судом першої
інстанції, їм надана належна правова
оцінка, а отже вони не можуть вплинути
на законність і обґрунтованість
рішення суду.

Отже, суд першої інстанції повно та
всебічно розглянув справу, надав всім
доводам сторін належну правову оцінку,
оцінив належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності та постановив
законне, правильне по суті і
справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи
порушень норм матеріального і
процесуального права, які є підставою
для скасування рішення, в справі не
виявлено.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України
договір довічного утримання може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача лише у разі невиконання
або неналежного виконання набувачем
своїх обов'язків.

Апелянт зазначала, що відповідач не
належним чином виконували свої
зобов'язання за договором довічного
утримання, про те ці доводи
спростовуються матеріалами справи та
не заслуговують на увагу, оскільки
належним та допустимих доказів
стосовно цього суду не було надано.

Враховуючи наведене, підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається, висновки суду
відповідають обставинам справи;
доводи, викладені у апеляційній скарзі,
не спростовують їх, тому відсутні
підстави для скасування оскаржуваного
рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2- ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 27 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді