У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М., суддів:
Євграфової Є.П., Іваненко Ю.Г., Журавель
В.І., Касьяна О.П.,розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, за
касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення
Єнакіївського міського суду Донецької
області від 13 січня 2014 року, додаткове
рішення Єнакіївського міського суду
Донецької області від 14 січня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 12 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі −? ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом, у якому зазначало, що 20 лютого
2007 року між ним та ОСОБА_7 укладено
кредитний договір № GOIBGA0000096, згідно з
умовами якого остання отримала кредит
у розмірі 50 тис. доларів США зі сплатою
11,04 % річних строком до 20 лютого 2017 року.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 20 лютого
2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і
ОСОБА_6 укладено договір іпотеки,
згідно з умовами якого ОСОБА_6 передала
в іпотеку банку нерухоме майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 75,7
кв. м, житловою площею 48,5 кв. м.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_7 свої
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконала, за
договором утворилась заборгованість,
що станом на 23 липня 2013 року склала 146
503,18 доларів США, з якої: 47 196,48 доларів
США - заборгованість за кредитом;
36 031,81 доларів США -
заборгованість за процентами за
користування кредитом; 5258,34 доларів США
- заборгованість з комісії за
користуванням кредитом; 51 010,42 доларів
США - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
витрати відповідно до договору:
31,28 доларів США - штраф (фіксована
частина); 6974,85 доларів США - штраф
(процентна складова).

На рахунок погашення вказаної
заборгованості ПАТ КБ «ПриватБанк»
просило звернути стягнення на предмет
іпотеки та виселети відповідачів з
квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Єнакіївського міського суду
Донецької області від 13 січня 2014 року,
додатковим рішенням Єнакіївського
міського суду Донецької області від 14
січня 2014 року, залишеними без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 12 березня 2014 року, позов
задоволено частково.

Звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1
на погашення заборгованості за
кредитним договором від 20 лютого 2007
року № GOIBGA0000096 у розмірі 146
503,18 доларів США, що еквівалентно 1 1705 60
грн 40 коп., шляхом продажу вказаного
предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з
укладанням від імені ОСОБА_6 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на рухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмета
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій для продажу
предмета іпотеки. У іншій частині
позову відмовлено. Доповнено
резолютивну частину рішення
Єнакіївського міського суду Донецької
області від 13 січня 2014 року щодо
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_7,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовити.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
дослідивши матеріали цивільної справи
та вивчивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона має бути задоволена
частково.

Задовольняючи частково позов ПАТ КБ
«ПриватБанк», суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, керувався тим, що
договір іпотеки у встановленому
законом порядку не оскаржено та не
визнано недійсним. Крім того, на момент
звернення з позовом до суду ОСОБА_8
досягла повноліття.

Із такими висновками судів погодися не
можна з огляду на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для цієї справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги судами не дотримано.

Встановлено, що 20 лютого 2007 року між ПАТ
КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 укладений
кредитний договір № GOIBGA0000096, згідно з
умовами якого остання отримала кредит
у розмірі 50 тис. доларів США зі сплатою
11,04 % річних строком до 20 лютого 2017 року
(а.с. 22−?26).

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором

20 лютого 2007 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_6 укладено
договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_6
передала в іпотеку банку нерухоме
майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 75,7 кв. м, житловою
площею 48,5 кв. м (а.с. 27−?33).

Станом на 23 липня 2013 року за ОСОБА_7
утворилася заборгованість у розмірі 146
503,18 доларів США, з якої: 47 196,48 доларів
США - заборгованість за кредитом; 36 031,81
доларів США - заборгованість за
процентами за користування кредитом;
5258,34 доларів США - заборгованість з
комісії за користуванням кредитом; 51
010,42 доларів США - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором; а також витрати
відповідно до договору: 31,28 доларів США
- штраф (фіксована частина); 6974,85 доларів
США - штраф (процентна складова) (а.с.
6−?11).

Частина 4 ст. 12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей»
передбачає, що для здійснення будь-яких
правочинів стосовно нерухомого майна,
право власності на яке або право
користування яким мають діти, потрібна
попередня згода органів опіки та
піклування.

Задовольняючи позов, суди залишили
поза увагою те, що рішенням
Єнакієвського міського суду Донецької
області від 01 червня 2009 року у
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
про звернення стягнення в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором від 20 грудня 2007 року №
GOIBGA0000096 у розмірі 367 634 грн 542 коп. на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1,
відмовлено у зв'язку з порушенням вимог
чинного законодавства про надання
згоди органом опіки та піклування при
укладенні договорів, оскільки спірним
житловим приміщенням мала право
користування неповноліття дитина.
Вказане рішення набрало законної сили
(а.с. 88).

Це порушення встановлено саме під час
укладання договору іпотеки, що
зазначено у судовому рішенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

При цьому досягнення неповнолітньою
особою повноліття на час розгляду
судом спору правового значення не несе,
оскільки при розгляді справи суд
встановлює всі обставини, що мають
значення для вирішення спору, і надає
правову оцінку доказам.

Незаявлення позову про визнання
договору іпотеки недійсним не є
порушенням ЦПК України і не звільняє
суд від правової оцінки наданих
сторонами доказів.

Крім того, суди не звернули увагу на
вимоги ч. 1 ст. 224 ЦК України щодо
нікчемності правочину, вчиненого без
дозволу органу опіки та піклування.

Ні суд першої інстанції, ні апеляційний
суд не визначилися з характером
спірних правовідносин та нормою
матеріального права, яка підлягає
застосуванню, не встановили повно,
всебічно та обґрунтовано обставини
справи, не надали належну оцінку
наявним у справі доказам, у зв'язку з
чим судові рішення мають бути
скасовані з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 338, 343, 344, 345, 347 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити
частково.

Рішення Єнакіївського міського суду
Донецької області від 13 січня 2014 року,
додаткове рішення Єнакіївського
міського суду Донецької області від 14
січня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області

від 12 березня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Ситнік
Судді: Є.П. Євграфова
В.І. Журавель Ю.Г. Іваненко О.П. Касьян