У х в а л а

іменем україни

11 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В., Касьяна О.П., Коротуна
В.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4, яка
діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5,
до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
договорів дарування недійсними, про
скасування реєстрації права власності
та поновлення реєстрації права
власності, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
25 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4, яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_5,
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, у якому просила визнати
недійсним договір дарування 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1, укладений
1 квітня 2013 року між ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, визнати недійсним договір
дарування 1/3 частини квартири АДРЕСА_2,
укладений 26 квітня 2013 року між ОСОБА_6
та ОСОБА_7, скасувати державну
реєстрацію права власності 1/ 3 частини
квартир, поновити за ОСОБА_6
реєстрацію права власності.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилалась на ті обставини, що вона
перебувала у шлюбі з відповідачем, від
якого вони мають спільну дитину,
ІНФОРМАЦІЯ_1, однак ніякої участі в
утриманні дитини відповідач не
приймає, аліменти не сплачує, а з метою
уникнути виплат по утриманню дитини
подарував належні йому частки квартир
ОСОБА_7

Вважає, що договори укладені під
впливом тяжкої для дарувальника
обставини, просила задовольнити позов.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 25 лютого 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивачка просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
рішення суду першої інстанції та
ухвала апеляційного суду ухвалені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів,
обґрунтовано викладених у
мотивувальних частинах оскаржуваних
судових рішень.

За таких обставин, касаційну скаргу
потрібно відхилити, а рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
25 лютого 2014 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
25 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
М.В.
Дем'яносов

О.П. Касьян

В.М. Коротун