Справа № 500/8425/13-ц
Провадження № 2/500/713/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого - судді Грубіян Л.І.,

при секретарі - Зубенко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ізмаїла
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про втрату права на житло,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, в якому просять
визнати відповідача втратившим право
користування житлом у житловому
будинку АДРЕСА_1, посилаючись на, те що
він у 2001 році прописав у своєму будинку
свого онука відповідача ОСОБА_2, у
зв'язку з винесенням відносно нього
вироку з позбавленням свободи з
випробувальним терміном йому потрібно
було мати житло для контролю з боку
міліції, у будинку він не проживав з
моменту реєстрації, у будинку його
речей не має, а подальшому відповідач
неодноразово засуджувався за різні
злочини та на теперішній час
знаходиться у місцях позбавлення волі,
засуджений Ізмаїльським міськрайонним
судом від 06.09.2013 року до 3 років
позбавлення волі, тобто він на протязі
тривалого часу не проживає у вказаному
будинку, про те перебуває на
реєстраційному обліку що заважає йому
як власнику розпоряджатися будинком.

Позивач ОСОБА_1, вимоги позовної заяви
підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_3,
позовні вимоги не визнав, пояснивши що
відповідач вироком від 06.09.2013 року
засуджений до позбавлення волі, у
зв'язку з чим його не може бути визнано
втратившим право на житло. Відповідач
ОСОБА_2, надав до суду заяву яка
надійшла від нього з місця його
перебування в ОВК - № 14, в якій він
зазначив, що не погоджується на
позбавлення його права на вказане
житло, так як іншого житла у нього не
має.

Вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

За положенням ст. 47 Конституції
України, ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Серед основних прав і свобод людини і
громадянина Конституція України
проголошує право на житло. Тобто право
на житло - це одне з найповажніших
соціально - економічних прав громадян
України, оскільки воно стосується
основ життя людини. Повага до права
людини на житло закріплена у ст..8
Європейської Конвенції з прав людини і
основоположних свобод. Ніхто не може
примусово бути позбавлений житла,
безпідставно виселений із нього або
визнаний таким, що втратив право
користування жилим приміщенням.

У відповідності до ч. 1, п. 7 ч. 3 ст. 71 ЖК
України, при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців. Жиле приміщення
зберігається за тимчасово відсутнім
наймачем або членом його сім'ї понад
шість місяців у випадку взяття під
варту або засудження до арешту,
обмеження волі, позбавлення волі на
певний строк чи довічне позбавлення
волі - протягом усього часу перебування
під вартою або відбування покарання,
якщо в цьому будинку, квартирі
залишились проживати інші члени сім'ї.

Судом встановлено, що на підставі
договору про надання у безстрокове
користування ділянки під будівництво
індивідуального жилого будинку на
праві особистої власності від 31.03.1965
року виданого на підставі рішення
виконавчого комітету Ізмаїльської
міської ради депутатів трудящихся від
14.01.1965 року, та технічного паспорту на
житловий будинок виданого КП
«Ізмаїльське МБТІ» 12.03.1992 року ОСОБА_1
належить житловий будинок АДРЕСА_1.

Вироком Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 06.09.2013 року
відповідача ОСОБА_2, засуджено до
позбавлення волі строком на три роки та
три місяці.

Згідно листа від 30.12.2013 року відповідач
ОСОБА_2, засуджений та відбуває
покарання у Одеській виправній колонії
Управління державної пенітенціарної
служби в Одеській області № 14.

Відповідач іншого житла не має.

Таким чином, вислухавши сторони, суд
вважає відповідача не може бути
визнано втратившим право користування
житлом, оскільки, він тимчасово
відсутній у жилому приміщенні
внаслідок засудження його на певний
строк, жиле приміщення зберігається за
відповідачем, протягом усього часу
відбування покарання, якщо в цьому
будинку, квартирі залишились проживати
інші члени сім'ї, іншого житла у нього
немає, факт перебування відповідача у
місцях позбавлення волі не може
служити підставою для задоволення
позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 10, 57, 60, 212-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про втрату права на житло - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя Л. І. Грубіян