Справа № 247/948/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року Торезький міський суд
Донецької області в складі:

Головуючої судді

Арапіної Н.Є.

присекретарі

Щербініній О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Торез
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання права власності у
порядку спадкування,

В с т а н о
в и в:

позивач звернулася до суду з позовною
заявою до Торезької міської ради
Донецької області за участю третьої
особи ОСОБА_3 про визнання права
власності у порядку спадкування. Свої
вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла баба позивача - ОСОБА_4, після
смерті якої залишилася спадщина, що
складається з: домобудівництва,
розташованого по АДРЕСА_2 1/2 частки
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого 06
вересня 1995 року Торезькою державною
нотаріальною конторою, вказане
домобудівництво належить батьку
позивача - ОСОБА_5. Крім батька позивача,
спадкоємицею за законом була ОСОБА_3 -
донька померлої ОСОБА_4, але вона
мешкала за межами м. Торез і не прийняла
спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько
позивача - ОСОБА_5, після смерті якого 01
липня 2009 року позивач прийняла
спадщину у вигляді домобудівництва,
розташованого АДРЕСА_2, Одночасно їй
стало відомо, що її померла баба на
праві приватної власності мала 1/2
частку квартири, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, яка не включена до
спадщини. 16 січня 2014 року постановою
державного нотаріуса Четвертої
Макіївської державної нотаріальної
контори позивачу відмовлено у вчиненні
нотаріальних дій. Просить визнати
право власності в порядку спадкування
за законом на 1/2 частку квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

До початку розгляду справи по суті
позивач уточнила позовні вимоги,
звернувшись з позовом до ОСОБА_3.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлена належним чином. До
суду надійшла заява про розгляд
справи за її відсутності.

Відповідача в судове засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлена належним чином. До
суду надійшла заява про розгляд
справи за її відсутності.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа
розглянута у відсутності сторін без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступні фактичні
обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 - мати
ОСОБА_5 (а.с.7, 8).

Після її смерті відкрилася спадщина,
яка складала з ? частини квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 та
житлового будинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_2(а.с.15,а.с.11-14, а.с.78зв.-81).

Згідно заповіту, посвідченого 04 липня
1991 року державним нотаріусом Четвертої
Макіївської державної нотаріальної
контори та зареєстрованого в реєстрі
за № 2974, ОСОБА_4 заповіла житловий
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_2 сину ОСОБА_5 (а.с.77 зв.-78).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, посвідченого 06 вересня 1995
року державним нотаріусом Торезької
державної нотаріальної контори та
зареєстрованого в реєстрі за № 2-3937,
спадкоємцем майна ОСОБА_4 є син ОСОБА_6.
Спадкове майно, на яке видане
свідоцтво, складається з житлового
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с.82-82 зв.).

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру державним
нотаріусом Четвертої Макіївської
державної нотаріальної контори
зареєстровано свідоцтво про право на
спадщину, яке видано ОСОБА_5 (а.с.85).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 - батько
позивача ОСОБА_2 (а.с.6, 9).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, посвідченого 01 липня 2009
року державним нотаріусом Четвертої
Макіївської державної нотаріальної
контори та зареєстрованого в реєстрі
за № 2-1000, спадкоємцем майна ОСОБА_5 є
донька ОСОБА_2. Спадкове майно, на яке
видане свідоцтво, складається з
житлового будинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_2 (а.с.72,73).

Дослідив добуті докази суд дійшов
наступного висновку.

Відповідно до положень ст. ст. 548, 549, 553
ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що діяла на
час відкриття спадщини), для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Спадкоємець визнається таким,
що прийняв спадщину у разі, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.
Спадкоємець за законом або за
заповітом вправі відмовитись від
спадщини протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини. Вважається, що
відмовився від спадщини також той
спадкоємець, який не вчинив жодної з
дій, що свідчать про прийняття спадщини
(стаття 549 цього Кодексу).

В пункті 1 листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування"
зазначено, що на час відкриття спадщини
в період чинності ЦК УРСР його нормами
було передбачено певні дії, які
свідчили про прийняття спадщини, у тому
числі прийняття спадщини шляхом вступу
у володіння та управління спадковим
майном (фактичне прийняття).

В пункті 2 та пункті 3.1 цього листа
також зазначено, що відповідно до ст.548
ЦК УРСР не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням,
а тому зі змісту цих норм вбачається,що
спадкоємець приймає(або не приймає)
спадщину в повному обсязі. При
вирішенні спору про визнання права
власності на спадкове майно потрібно
розмежувати час і підстави виникнення
права власності у спадкодавця, які
кваліфікуються відповідно до
законодавства України, чинного на час
виникнення права власності, та
підстави спадкування зазначеного
майна, що визначаються на час відкриття
спадщини та згідно із п.5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК. Для набуття
права власності у встановленому
законодавством порядку спадкоємець
повинен здійснити дії, які необхідні
для набуття права власності на
визначене нерухоме майно,зокрема на
житловий будинок, споруду.

Із обставин справи та наданих
документів вбачається, що ОСОБА_5
фактично вступив в управління і
володіння спадковим майном - ? частиною
квартири, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, яке відкрилося після смерті
його матері ОСОБА_4, оскільки отримав
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на частину спадкового майна,
а саме, житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Статтею 128 Цивільного Кодексу
Української РСР (в редакції 1963 року,
який був чинним на день виникнення
правовідносин), передбачений момент
виникнення права власності, а саме,
право власності (право оперативного
управління) у набувача майна за
договором виникає з моменту передачі
речі, якщо інше не передбачено законом
або договором.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. Діючим законодавством не
передбачено строк, протягом якого
спадкоємець зобов»язаний отримати
свідоцтво про право на спадщину.

Після смерті ОСОБА_5 позивач є єдиним
спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1217 цього Кодексу спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно ст.1218 зазначеного Кодексу до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1221 ЦК України визначено місце
відкриття спадщини за останнім місце
проживання спадкодавця. Якщо місце
проживання спадкодавця невідоме,
місцем відкриття спадщини є
місцезнаходження нерухомого майна або
основної його частини, а за відсутності
нерухомого майна - місцезнаходження
основної частини рухомого майна.

Відповідно до п.23 постанови Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
"Про судову практику у справах про
спадкування" свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

16 січня 2014 року постановою державного
нотаріусу Четвертої Макіївської
державної нотаріальної контори
відмовлено позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на ?
частини квартири, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, що залишилося після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, оскільки не
отримано свідоцтво про право на
спадщину (а.с.17).

Відповідно до положень ст. 386 ЦК України
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Згідно ст. 392 цього Кодексу власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Оформити спадкові права в порядку,
встановленому статтею 1297 ЦК України
позивач не може через відсутність
правоустановчих документів на
нерухоме майно, що унеможливлює видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню: визнати за ОСОБА_2 право
власності в порядку спадкування за
законом на квартиру, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.548,549,553,554 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року),
ст.ст.386,392,1217,1218,1221,1261,1297 Цивільного
кодексу (в редакції 2004 року), п.23
постанови Верховного Суду України від
30 травня 2008 року № 7 "Про судову
практику у справах про спадкування",
ст.ст.10, 11, 60, 79, 80, 88,209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України,

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності у порядку
спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за законом на
квартиру, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Повний текст рішення виготовлений 17
квітня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через Торезький
міський суд шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. У разі якщо
судове рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н. Є. Арапіна