Справа № 164/1036/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року.
Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської
І.С.

при секретарі Матвійчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Маневичі подання
начальника ВДВС Маневицького РУЮ
Литвинчука Сергія Михайловича про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2014 року начальник ВДВС
Маневицького району Литвинчук С.М.
звернувся в суд із вказаним поданням,
яке обґрунтував тим, що на виконанні у
ВДВС Маневицького РУЮ знаходиться
виконавчий лист № 2-71/2003, виданий
Маневицьким районним судом 5 лютого 2003
року, про стягнення зі ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 аліменти на утримання
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу),
але не менше ? неоподаткованого
мінімуму доходів громадян на одну
дитину щомісячно, починаючи з 30 січня
2003 року та до її повноліття. ОСОБА_3 в
добровільному порядку аліменти не
сплачує, ухиляється від покладених на
нього судовим рішенням зобов'язань, у
зв'язку з чим має заборгованість у сумі
4754 гривні 05 копійок. Посилаючись на
зазначені обставини, з метою повного
виконання зобов'язань, покладених на
боржника згідно рішення суду, просили
тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України.

В дане судове засідання
представник ВДВС Маневицького РУЮ
Козюк Т.І. не з'явилася, хоч про місце та
час розгляду справи належним чином
була повідомлена.

Проаналізувавши матеріали справи
та дослідивши письмові докази, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні подання з наступних
підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК
України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

В судовому засіданні встановлено,
що згідно виконавчого листа № 2-71/2003,
виданого Маневицьким районним судом 5
лютого 2003 року, зі ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 стягуються аліменти на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, в розмірі ? частини всіх
видів заробітку (доходу), але не менше ?
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян на одну дитину щомісячно,
починаючи з 30 січня 2003 року та до її
повноліття (а.с. 5). Відповідно до
постанови про відкриття виконавчого
провадження серії ВП № 2952480 від 12 січня
2005 року по вказаному виконавчому листі
було відкрито виконавче провадження,
згідно якого зобов'язано боржника
добровільно сплачувати аліменти
щомісячно, а разі невиконання рішення в
наданий для добровільного виконання
строк виконати його в примусовому
порядку зі стягненням з боржника
виконавчого збору та витрат, пов'язаних
з провадженням виконавчих дій (а.с. 6).

Із матеріалів справи, зокрема,
довідки, виданої ВДВС Маневицького РУЮ,
заборгованість по аліментах ОСОБА_3
станом на 1 травня 2014 року становить 4754
гривні 05 копійок (а.с. 4).

Згідно ст. 33 Конституції України
передбачено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Пунктом 5 статті 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» встановлено,
що громадянинові України, який має
паспорт може бути тимчасово відмовлено
у праві виїзду за кордон, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Пунктом 18 частини 3 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
надано право державному виконавцю у
процесі здійснення виконавчого
провадження у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, звертатись до суду з
таким поданням.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 10 ЦПК
України наявність умислу та інші факти,
як обставини, які є предметом посилання
суб'єкта подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді обмеження у праві виїзду не за
сам факт невиконання зобов'язань, а за
ухилення від їх виконання. Саме по собі
самостійне невиконання боржником
зобов'язань протягом строку, вказаного
державним виконавцем в постанові про
відкриття виконавчого провадження, не
може свідчити про ухилення боржника
від покладених на нього рішенням суду
обов'язків.

Заявником не доведено та в матеріалах
подання відсутні будь - які докази того,
що боржник ухилявся від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішення суду, а тому суд вважає дане
подання безпідставним.

Керуючись ст. ст. 10, 377-1 ЦПК України, на
підставі п. 5 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21 січня
1994 року, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання начальника
ВДВС Маневицького РУЮ Литвинчука
Сергія Михайловича про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Волинської області
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя Маневицького районного
суду І.С.
Токарська