Справа № 182/5502/13-ц
Провадження № 2/0182/1073/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Шестакової З.С.

при секретарі -
Пометій Є.Т.

за участю представника позивача -
Касьянова Р.О.

відповідача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства Комерційний
банк „ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, суд

встановив:

Публічне Акціонерне Товариство
Комерційний Банк „ПриватБанк" (далі -
ПАТ КБ „ПриватБанк") звернулось до суду
із позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що 13
травня 2006 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк",
правонаступником якого є ПАТ КБ
„ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_2
(прізвище якої на той час було „ОСОБА_2")
був укладений договір про надання
споживчого кредиту № DNH4KP11911545, згідно
якого позивач надав відповідачу кредит
в розмірі 2 437,50 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом на строк 12
місяці по 13 травня 2007 року.

Відповідно до Умов надання
споживчого кредиту „Розстрочка"
відповідач зобов'язувався належним
чином прийняти, використовувати і
повернути банку отримані кошти, а також
здійснювати плату за кредит
(встановлені проценти) у терміни,
встановлені кредитним договором.

Попри взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором, стосовно
своєчасного повернення сум отриманого
кредиту та своєчасної сплати
нарахованих за користування кредитом
відсотків у встановленні кредитним
договором терміни, відповідач не
виконує, у зв'язку з чим у відповідача
склалась заборгованість за кредитом.

Станом на 17 квітня 2013 року
заборгованість ОСОБА_2 перед банком
складає 33 307 грн. 39 коп., а саме:

- заборгованість за кредитом - 1 703,86
грн.;

- заборгованість за процентами по
користуванню кредитом - 10 507,20 грн.;

- пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язання - 19 034,07 грн.

- штраф (фіксована частина) -
500,00 грн.,

- штраф (процентна складова) - 1
562,26 грн.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2
протиправно, в супереч Умов надання
споживчого кредиту, не повертає
позивачу кредит, представник позивача
просив суд задовольнити позов та
стягнути з відповідача заборгованість
за кредитним договором та судові
витрати.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
ПАТ КБ „ПриватБанк" не визнала,
оскільки кредит вона отримала для
свого чоловіки, який спочатку повертав
кредитні кошти Банку. Потім вони
припинили спільне проживання, однак,
вона вважала, що кредит був повністю
сплачений. Про те, що існує
заборгованість за кредитом, їй стало
відомо після того, як Банком
протиправно було знято з її рахунку
тимчасову державну допомогу дітям, яка
була нарахована її доньці ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України від 22
лютого 2006 року № 189.

До того ж, відповідач вважає, що
Банк звернувся до суду з даним позовом
після спливу строку позовної давності,
та не надав суду доказів щодо
поважності причин пропуску даного
строку позовної давності, тому ОСОБА_2
просила суд застосувати строки
позовної давності при вирішенні спору
та відмовити Банку у позові.

В свою чергу, представник ПАТ КБ
„ПриватБанк" суду показав, що Банком не
пропущений строк позовної давності,
оскільки відповідач частково вчинила
дії, що свідчать про визнання нею свого
боргу за споживчим кредитом № DNH4KP11911545
від 13 травня 2006 року, сплативши
заборгованість за кредитом в жовтні 2012
року в сумі 275,10 грн. та листопаді 2012
року в сумі 139,50 грн., тому перебіг
позовної давності був перерваний.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до наступного.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Ст. 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом, 13 травня 2006 року
ОСОБА_2 (прізвище якої на той час було
„ОСОБА_2") на підставі Заяви
Позичальника № DNH4KP11911545 отримала від
ЗАТ КБ „ПриватБанк", правонаступником
якого є ПАТ КБ „ПриватБанк" у кредит
грошові кошти у розмірі 2 437,50 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом на
строк 12 місяці по 13 травня 2007 року (а.с.4).
Дана Заява була власноручно підписана
відповідачем.

Під час судового засідання факт
отримання ОСОБА_2 грошових коштів не
оспорювався.

Як вбачається із Заяви Позичальника №
DNH4KP11911545 від 13 травня 2006 року ОСОБА_2
(ОСОБА_2) ознайомилась з Умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам,
які були надані йому у письмовій формі
(а.с.4зв.)

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

В силу ч. 1 ст. 259 ЦК України передбачено,
що позовна давність, встановлена
законом, може бути збільшена за
домовленістю сторін.

Відповідно до Умов надання
споживчого кредиту „Розстрочка" (які
діяли на час укладання спірного
кредитного договору) пунктом 5.5.
терміни позовної давності по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
Договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

З урахуванням викладених
обставин суд вважає, що до
правовідносин, які виникли між
сторонами повинен застосовуватись
строк позовної давності п'ять, який був
встановлений за домовленістю сторін
при укладанні кредитного договору №
DNH4KP11911545 від 13 травня 2006 року.

Строк позовної давності сплинув 13
травня 2011 року, в той час, як позивач
звернувся з позовними вимогами про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
кредитом у розмірі 33 307,39 грн. 14 червня
2013 року, тобто після закінчення строку
позовної давності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК
України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Ст. 266 ЦК України передбачено, що
зі спливом строків позовної давності
до основної вимоги вважається, що
позовна давність спливла і до
додаткової вимоги (стягнення
неустойки, накладення стягнення на
заставлене майно тощо).

Суд не може взяти до уваги доводи
представника позивача про переривання
перебігу позовної давності, оскільки
ОСОБА_2 у добровільному порядку не
вчиняла дії, які б свідчили про
визнання нею боргу за споживчим
кредитом № DNH4KP11911545 від 13 травня 2006
року, а кошті в сумі 275,10 грн. (жовтень 2012
рік) та 139,50 грн. (листопад 2012 рік), були
примусово зняті Банком з рахунку, який
був відкритий ОСОБА_2 для нарахування
її доньці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
тимчасової державної допомоги дітям на
підставі Постанови Кабінету Міністрів
України від 22 лютого 2006 року № 189, та не
являється поточним рахунком
позичальника.

За таких обставин, а також
враховуючи те, що відповідач під час
судового засідання заявляла про
застосування строку позовної давності,
суд приходить висновку, що в
задоволенні позовних вимог про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № DNH4KP11911545 від 13 травня 2006
року в розмірі 33 307,39 грн. з ОСОБА_2
необхідно відмовити у зв'язку зі
спливом строку позовної давності.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10,11,14,15,57,60,212-215,218 ЦПК,
6,11,257,259,266,267,526,629,1054 ЦК України, суд

вирішив:

В задоволені позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк „ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: З. С. Шестакова