Справа № 161/6269/14-ц Провадження №
22-ц/773/1121/14 Головуючий у 1 інстанції:
Пахолюк А.М. Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

при секретарі - Шоцькій О.В.,

з участю представника позивача Борща
Н.М., представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» (далі -ПАТ
«КБ «Надра») до ОСОБА_3, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення
боргу за кредитним договором за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_3 на рішення Луцького
міськрайонного суду від 02 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ПАТ «КБ Надра»
звернулося до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що 26 липня
2006 року між відкритим акціонерним
товариством «Комерційний банк «Надра»
(далі - ВАТ «КБ «Надра»),
правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра», та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 було
укладено договір кредитної лінії №
6МРТ/2006/980-МКЛ/266 в сумі 750000 грн. на 84
місяці, тобто до 25 липня 2013 року, під 18,9 %
річних, які можуть бути змінені
додатковими угодами до договору.
Видача кредиту здійснюється окремими
траншами після підписання відповідних
додаткових угод.

26 липня 2006 року була укладена додаткова
угода до вказаного договору, за якою
банк надав позичальнику 600000 грн. на
строк до 25 липня 2011 року. Неналежне
виконання ОСОБА_4 зобов'язань за цією
додатковою угодою призвело до
виникнення заборгованості станом на 01
серпня 2013 року в сумі 568209,45 грн.

25 жовтня 2006 року була укладена
додаткова угода № 2 до договору
кредитної лінії, за якою позичальнику
було надано другий транш в сумі 150000 грн.
з кінцевим терміном повернення 18 липня
2013 року. Станом на 01 серпня 2013 року
заборгованість відповідача за цією
додатковою угодою становила 255213,88 грн.

29 серпня 2008 року була укладена
додаткова угода № 4 до договору
кредитної лінії, за якою позичальнику
було надано третій транш в сумі 180000 грн.
з кінцевим терміном повернення 25 липня
2013 року. Станом на 01 серпня 2013 року
заборгованість ОСОБА_4 за цією
додатковою угодою становила 324998,75 грн.

Загальна сума заборгованості за
договором склала 1148422,08 грн., з яких
заборгованість за кредитом - 600 589,71 грн.,
заборгованість по процентах за
користування кредитом - 392 758,88 грн.,
індекс інфляції на прострочену
заборгованість по траншу - 41 149,76 грн.,
пеня за прострочення сплати кредиту - 64
256,30 грн., штраф за порушення вимог
кредитного договору - 49 667,43 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника за договором кредитної
лінії 26 липня 2006 року між ВАТ «КБ
«Надра» і ОСОБА_3 було укладено договір
поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_3
поручалася перед банком солідарно з
основним боржником відповідати у
повному обсязі за своєчасне виконання
ОСОБА_4 усіх його зобов'язань за
договором кредитної лінії та
додатковими договорами до нього.

Враховуючи викладене, позивач просив
стягнути солідарно з відповідачів на
свою користь заборгованість в сумі 1148422
грн. 08 коп. та понесені судові витрати
по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 02 червня 2014 року позов задоволено
частково.

Постановлено стягнути солідарно з
ОСОБА_3, фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» в
особі філії ПАТ «КБ «Надра» Луцьке РУ
заборгованість в розмірі - 823423 грн. 33
коп. згідно з договором кредитної лінії
№ 6МРТ/2006/980-МКЛ/266 від 26 липня 2006 року (з
яких: заборгованість по тілу кредиту -
431347,84 грн., заборгованість по процентах
за користування кредитом - 275885,14 грн.,
пеня за прострочення сплати кредиту -
47774,77 грн., індекс інфляції на
прострочену заборгованість по траншу -
33 053,93 грн., штраф за порушення вимог
кредитного договору - 35361,65 грн.).

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» в
особі філії ПАТ «КБ «Надра» Луцьке РУ
заборгованість в розмірі - 324998 грн. 75
коп. згідно з договором кредитної лінії
№ 6МРТ/2006/980-МКЛ/266 від 26 липня 2006 року (з
яких: заборгованість по тілу кредиту -
169241,87 грн., заборгованість по процентах
за користування кредитом - 116873,74 грн.,
пеня за прострочення сплати кредиту -
16481,53 грн., індекс інфляції на
прострочену заборгованість по траншу -
8095,83 грн., штраф за порушення вимог
кредитного договору - 14305,78 грн.).

В решті вимог відмовити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» в
особі філії ПАТ «КБ «Надра» Луцьке РУ
понесені витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору, в розмірі 2207 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Надра» в особі філії ПАТ «КБ «Надра»
Луцьке РУ понесені витрати пов'язані зі
сплатою судового збору в розмірі 1233
грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3
просить скасувати це рішення в частині
стягнення з неї солідарно з ОСОБА_4
823423,33 грн. заборгованості за кредитом і
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
позові ПАТ КБ «Надра» до неї,
покликаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
(далі -ЦК) України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Статтями 1048, 1050, 1054 цього Кодексу
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів від суми позики
згідно з умовами договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі досліджених доказів судом
першої інстанції встановлено, що 26
липня 2006 року між ВАТ «КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра», та ОСОБА_4 укладено договір
кредитної лінії № 6МРТ/2006/980-МКЛ/266, за
яким позичальнику надано кредит в
розмірі 750000 грн. зі сплатою процентів
за користування кредитними коштами з
розрахунку 18,9 % на 84 місяці з 26 липня 2006
року по 25 липня 2013 року (а. с. 6-8).

В подальшому згідно з укладеними між
сторонами додатковими угодами №№ 1, 2, 4
від 26 липня 2006 року, 25 жовтня 2006 року, 29
серпня 2008 року відповідно кредитні
кошти ОСОБА_4 надавалися окремими
траншами: 600 000 грн. під 18,9 % річних зі
строком погашення до 25 липня 2011 року
(далі - транш № 1), 150 000 грн. під 18,9 %
річних зі строком погашення до 18 липня
2013 року (далі - транш № 2), 180 000 грн. під 20,4
% річних зі строком погашення до 25 липня
2013 року (далі - транш № 3) (а. с. 10, 11, 13, 14,
16, 17).

Згідно з меморіальними ордерами № 5 від
26 липня 2006 року, № 5 від 25 жовтня 2006 року,
№ 374 від 29 серпня 2008 року банк видав
відповідачу через касу вказані грошові
кошти (а. с.12, 15, 18).

Відповідно до умов п. 5.1.2 договору
кредитної лінії позичальник
зобов'язувався забезпечити повне
повернення кредиту та відсотків по
ньому у строк, а також сплатити у
випадках, передбачених договором,
неустойку та відшкодувати завдані
банку збитки.

Згідно з п. 8.2 договору кредитної лінії
у разі порушення позичальником строків
повернення кредиту він зобов'язаний
сплатити на користь банку пеню у
розмірі 0,5 % від суми прострочених
зобов'язань за кожен день прострочення,
але не більше подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
нараховується пеня (а. с. 6).

Відповідач ОСОБА_4 належним чином не
виконував взяті на себе зобов'язання за
договором, у зв'язку з чим за ним
утворилася заборгованість, яка станом
на 01 серпня 2013 року по усіх траншах
становить 1148422 грн. 08 коп., з яких
заборгованість за кредитом - 600589,71 грн.,
заборгованість по процентах за
користування кредитом - 392758,88 грн.,
індекс інфляції на прострочену
заборгованість по траншу - 41149,76 грн.,
пеня за прострочення сплати кредиту -
64256,30 грн., штраф за порушення вимог
кредитного договору - 49667,43 грн. (а. с.
24-29).

При цьому по траншу № 1 борг становить:
568209,45 грн., з яких: заборгованість по
тілу кредиту - 294329,1 грн., заборгованість
по процентах за користування кредитом -
188241,50 грн., пеня за прострочення сплати
кредиту - 34820,96 грн. індекс інфляції на
прострочену заборгованість по траншу -
26 689,35 грн., штраф за порушення вимог
кредитного договору - 24128,53 грн. (а. с.
24-25).

По траншу № 2 борг становить: 255213,88 грн.
з яких: заборгованість по тілу кредиту -
137018,73 грн., заборгованість по процентах
за користування кредитом - 87643,64 грн.,
пеня за прострочення сплати кредиту -
12953,81 грн. індекс інфляції на
прострочену заборгованість по траншу -
6364,58 грн., штраф за порушення вимог
кредитного договору - 11233,12 грн. (а. с.
26-27).

По траншу № 3 борг становить: 324 998,75 грн.,
з яких: заборгованість по тілу кредиту -
169241,87 грн., заборгованість по процентах
за користування кредитом - 116873,74 грн.,
пеня за прострочення сплати кредиту -
16481,53 грн., індекс інфляції на
прострочену заборгованість по траншу -
8095,83 грн., штраф за порушення вимог
кредитного договору - 14305,78 грн. (а. с.
26-29).

Наведені розрахунки відповідачами не
оспорені і не спростовані, заяву про
застосування позовної давності вони не
подали.

20 серпня 2014 року банк направив
відповідачам письмові претензії про
погашення заборгованості (а. с. 22-23).

Виходячи з викладеного, суд дійшов
вірного висновку про стягнення всієї
суми заборгованості за договором
кредитної лінії з основного боржника
ОСОБА_4

Разом з тим рішення суду в частині
солідарного стягнення частини
заборгованості з поручителя ОСОБА_3 є
незаконним і необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 553, ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

З матеріалів справи вбачається, що з
метою забезпечення належного
виконання зобов'язань за вищевказаним
договором кредитної лінії 26 липня 2006
року між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем
ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за
яким ОСОБА_3 зобов'язалася перед банком
відповідати за виконання зобов'язань
щодо повернення коштів, наданих
позичальнику, як солідарний боржник (а.
с. 9).

Задовольняючи позов у частині
стягнення заборгованості за кредитним
договором з ОСОБА_3 солідарно з
основним боржником по траншах №№ 1, 2,
суд виходив з наведених вище положень
законодавства та наявності договору
поруки. При цьому суд вважав, що
оскільки укладенням додаткової угоди
№ 4 від 29 серпня 2008 року до договору
кредитної лінії про надання траншу в
розмірі 180000 грн. відбулося збільшення
без згоди поручителя розміру відсотків
за користування цими коштами з 18,9 %
річних до 20,4 % річних, що потягнуло
збільшення обсягу відповідальності
ОСОБА_3 по траншу № 3, то її порука в сумі
324998,75 грн. по цьому траншу підлягає
припиненню. Разом з тим зберігається її
солідарна відповідальність з основним
боржником ОСОБА_4 щодо заборгованості
по траншах №№ 1, 2 на загальну суму 823423,33
грн., так як вказані транші надавалися
позичальнику без зміни істотних умов
договору кредитної лінії.

Однак такі висновки суду не
відповідають вимогам матеріального
права.

Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука
припиняється, зокрема, у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 22 постанови № 5 від 30 березня
2012 року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», відповідно до частини
першої статті 559 ЦК припинення договору
поруки пов'язується зі зміною
забезпеченого зобов'язання за
відсутності згоди поручителя на таку
зміну та за умови збільшення обсягу
відповідальності поручителя. При цьому
обсяг зобов'язання поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, яким визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель.
Проте якщо в договорі поруки
передбачено, зокрема, можливість зміни
розміру процентів за основним
зобов'язанням і строків їх виплати тощо
без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди,
то ця умова договору стала результатом
домовленості сторін (банку і
поручителя), а отже, поручитель дав
згоду на зміну основного зобов'язання.
Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

За умовами укладеного між банком та
ОСОБА_3 договору поруки від 26 липня 2006
року вона поручилася перед кредитором
як солідарний боржник за належне
виконання ОСОБА_4 взятих на себе
зобов'язань, які випливають з
кредитного договору, щодо повернення
до 25 липня 2013 року кредиту в сумі 750000
грн., сплати відсотків за користування
кредитними коштами із розрахунку 18,9
річних, сплати можливих штрафних
санкцій (а. с. 9).

Таким чином, ОСОБА_3 поручилася за
виконання позичальником кредитного
договору саме на вказаних умовах. В
договорі поруки не передбачена
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди. Такі умови сторонами не
узгоджені, а банк не інформував
поручителя і не одержав його згоди на
збільшення розміру його
відповідальності.

29 серпня 208 року в межах дії договору
кредитної лінії від 26 липня 2006 року між
банком та ОСОБА_4 була укладена
додаткова угода № 4 до вказаного
договору, за якою позичальнику був
наданий черговий транш в сумі 180000 грн. і
процентна ставка за користування цим
траншем встановлена з розрахунку 20,4
річних, тобто збільшена. Крім того,
вказаною додатковою угодою
встановлена комісія за розрахунки в
розмірі 3,5 % від суми кредиту, яка не
була передбачена умовами договору
кредитної лінії (а. с. 16). Отже зазначена
зміна основного зобов'язання призвела
до збільшення обсягу відповідальності
поручителя без його згоди, що
відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК
України тягне за собою припинення
поруки.

Законом не передбачена можливість
збереження поруки до частини
зобов'язань за кредитним договором і її
припинення до іншої частини, якщо це не
встановлено умовами договору. За
змістом ч. 1 ст. 553, ст. 554, ч. 1 ст. 559 ЦК
України поручитель бере на себе
зобов'язання перед кредитором боржника
у тому ж обсязі, що і боржник, а відтак
зміна основного зобов'язання (чи його
частини) стосується в рівній мірі як
боржника, так і поручителя. При цьому
зміна зобов'язання (чи його частини) у
сторону збільшення без згоди
поручителя безумовно тягне за собою
припинення поруки в цілому, а не щодо
частини основного зобов'язання, яка
збільшилася.

Таким чином, правові підстави для
стягнення заборгованості ОСОБА_4 за
кредитним договором з поручителя
ОСОБА_3 відсутні, в зв'язку з чим
пред'явлений до неї позов не підлягає
задоволенню.

З огляду на допущені судом першої
інстанції порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного її вирішення,
оскаржуване рішення слід скасувати і
відповідно до вимог ст. 309 Цивільного
процесуального кодексу (далі - ЦПК)
України ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов банку до основного
боржника ОСОБА_4 у повному обсязі і
відмовити у позові до поручителя
ОСОБА_3

Крім того, як вбачається з договору
кредитної лінії від 26 липня 2006 року, цей
договір укладався банком з
громадянином ОСОБА_4 як позичальником,
а не з суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_4 (а.
с. 6). Саме як громадянину, а не як
суб'єкту підприємницької діяльності в
день укладення договору кредитної
лінії був виданий перший транш в сумі
600000 грн. на споживчі потреби (а. с. 10).
Тому наступні додаткові угоди, в яких
позичальник зазначається як СПД ФО (а.
с. 13, 16), не свідчать про заміну сторони
кредитного договору, оскільки грошові
кошти за ними отримані тим самим
громадянином ОСОБА_4 Тому стягнення
заборгованості за договором слід
провести з ОСОБА_4 як громадянина, а не
як фізичної особи - підприємця.

За правилами ст. 88 ЦПК України з ПАТ «КБ
«Надра» на користь ОСОБА_3 підлягають
стягненню понесені нею та
документально підтверджені судові
витрати за подання заяви про перегляд
заочного рішення в сумі 121 грн. 80 коп. (а.
с. 85) та за подання апеляційної скарги в
сумі 1827 грн. (а. с. 255), а всього - 1948 грн. 80
коп.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 02 червня 2014 року в даній справі
скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра»
заборгованість за договором кредитної
лінії № 6МРТ/2006/980-МКЛ/266 від 26 липня 2006
року в сумі 1148422 (один мільйон сто сорок
вісім тисяч чотириста двадцять дві)
грн. 08 коп., з яких заборгованість за
кредитом - 600589 (шістсот тисяч п'ятсот
вісімдесят дев'ять) грн. 71 коп.,
заборгованість по процентах за
користування кредитом - 392758 (триста
дев'яносто дві тисячі сімсот п'ятдесят
вісім) грн. 88 коп., індекс інфляції на
прострочену заборгованість по траншу -
41149 (сорок одна тисяча сто сорок дев'ять)
грн. 76 коп., пеня за прострочення сплати
кредиту - 64256 (шістдесят чотири тисячі
двісті п'ятдесят шість) грн. 30 коп.,
штраф за порушення вимог кредитного
договору - 49667 (сорок дев'ять тисяч
шістсот шістдесят сім) грн. 43 коп.

В позові публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за договором кредитної лінії №
6МРТ/2006/980-МКЛ/266 від 26 липня 2006 року
відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на користь ОСОБА_3 1948 (одну тисячу
дев'ятсот сорок вісім) грн. 80 коп.
понесених судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: