Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/603/14
Головуючий у 1 інстанції: Пода Н.М.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Каракуші К.В.

Глазкової О.Г.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Чернігівського районного суду
Запорізької області від 06 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 У
позові зазначалось, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер брат позивача - ОСОБА_5 Після
його смерті відкрилась спадщина на
належне йому нерухоме майно - житловий
будинок АДРЕСА_1 Чернігівського району
Запорізької області. У вересні 2013 року
приватним нотаріусом їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з пропуском
шестимісячного строку. Позивач вважає,
що строк було пропущено з поважних
причин, так як вона вважала, що прийняла
спадщину, крім того, зазначала вона не
знала що приватні нотаріуси оформлюють
спадщину.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просила суд визначити їй
додатковий строк тривалістю в три
місяці для подання до приватного
нотаріуса Чернігівського районного
нотаріального округу заяви про
прийняття спадщини, яка відкрилася
після смерті її рідного брата ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Чернігівського районного
суду Запорізької області від 06 грудня
2013 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк - три
місяці для подання до нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини
за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
року її брата, ОСОБА_5

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

На підставі ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Наведеній нормі ухвалене у справі
судове рішення не відповідає.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
рідний брат позивача та відповідача -
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1 від 08.01.2013 року
виданого виконавчим комітетом
Владівської сільської ради
Чернігівського району Запорізької
області (а.с.4)

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина, до складу якої входить
житловий будинок, розташований по
АДРЕСА_1 Чернігівського району
Запорізької області, який належав
ОСОБА_6, батькові померлого ОСОБА_5 та
сторін по вказаній справі (а.с.7-8).

Після смерті ОСОБА_6.(батька
сторін у справі) ІНФОРМАЦІЯ_2 року
шляхом подання відповідних заяв до
нотаріуса прийняли спадщину ОСОБА_5
(син) та ОСОБА_4 (донька), а
ОСОБА_3.(донька) відмовилась від
належної частки спадщини на користь
свого брата ОСОБА_5

Як вбачається із витребуваної
апеляційним судом спадкової справи
померлого ОСОБА_5, останній за життя
заповіт не складав, 13 травня 2013 року з
відповідною заявою про прийняття
спадщини звернулась відповідач ОСОБА_3

Постановою від 03 вересня 2013 року
приватний нотаріус відмовив ОСОБА_4 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом з тих підстав, що ОСОБА_4
звернулась із відповідною заявою із
пропуском передбаченого законом
шестимісячного строку для прийняття
спадщини (а.с.5).

Відповідно до ст. ст. 1220, 1269, 1270 ЦК
України право на спадщину виникає в
день відкриття спадщини, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
із часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час прийняття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати заяву нотаріусу про
прийняття спадщини.

Отже, відповідно до вимог закону строк
на прийняття позивачем спадщини
розпочався ІНФОРМАЦІЯ_1 року та сплинув
05 липня 2013 року.

Проте в зазначений період позивач дій з
прийняття спадщини, передбачених
законом, не вчинила.

Суд першої інстанції, визначаючи
ОСОБА_4 додатковий тримісячний строк
для подання нотаріусу заяви про
прийняття спадщини, посилався на те, що
позивач у передбачений законом
шестимісячний строк зверталась до суду
із заявою про визнання за нею права на
частину спадщини. При цьому суд
урахував хворобу ОСОБА_4 та те що вона
літня особа, юридично не обізнана,
відсутня матеріальна можливість
отримати юридичну допомогу адвоката.

З такими висновками суду погодитись не
можна з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України
передбачено, що за позовом спадкоємця,
який пропустив строк для прийняття
спадщини із поважної причини, суд може
визначити йому додатковий строк,
достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини. Тобто при
вирішенні такого спору є обов'язковим
обґрунтування поважності причин
пропуску строку для подання заяви про
прийняття спадщини. Поважними є
причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Із матеріалів справи вбачається та
встановлено судом, що ОСОБА_4 03 вересня
2013 року, тобто після спливу строку на
прийняття спадщини, звернулася до
приватного нотаріуса ОСОБА_7 з
проханням видати свідоцтво про право
на спадщину за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року її брата ОСОБА_5

Як установлено судом, ОСОБА_4
зверталась до суду та правоохоронних
органів на протязі з січня по травень
2013 року з приводу суперечок з ОСОБА_3
щодо спадкового майна, що залишилось
після смерті ОСОБА_5(а.с.21-26). Проте такі
дії позивача не є діями з прийняття
спадщини у відповідності до вимог ст.1269
ЦК України.

ОСОБА_4 починаючи з 20 червня 2013 року по 02
листопада 2013 року зверталась до
поліклініки Чернігівської ЦРЛ з
приводу гіпертонічної хвороби,
гіпертонічного кризу (а.с.32, 46). Даних
про те, що ОСОБА_4 перебувала на
стаціонарному лікуванні, що доводило б
причину неможливості звернутись із
відповідною заявою до нотаріуса суду
не надано. Само по собі звернення до
лікаря не є поважною причиною пропуску
строку в розумінні ст. 1272 ЦК України.

Доказів наявності перешкод для
прийняття спадщини в період з
ІНФОРМАЦІЯ_1 року до 05 липня 2013 року в
матеріалах справи відсутні.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п. 24 Пленуму Верховного Суду України
від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову
практику у справах про спадкування"
поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій.

Такі причини пропуску строку для
подання заяви про прийняття спадщини
як юридична необізнаність щодо строку
та порядку прийняття спадщини,
необізнаність про наявність
спадкового майна, похилий вік,
непрацездатність, не можуть бути
визнані поважними.

Оскільки, як встановлено судом, позивач
була обізнана про смерть брата ОСОБА_5,
проте доказів наявності перешкод для
прийняття спадщини в розумінні ст.1272 ЦК
України в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 року до
05 липня 2013 року не надала, тому у суду не
було правових підстав для визначення
позивачу додаткового строку для
прийняття спадщини.

Оскільки за вірно встановлених
обставин допущені судом порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи,
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням у справі
нового про відмову у задоволенні
позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Чернігівського районного суду
Запорізької області від 06 грудня 2013
року по цій справі скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини за законом
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте воно може
бути оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: