АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/4100/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1668/14
Головуючий у 1-й інстанції Таранкова І.
Доповідач Акопян В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Акопян В.І.

Суддів: Петренка В.М., Лобова
О.А.

при секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Комсомольського міського суду
Полтавської області від 14 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення пені при
виникненні заборгованості з винної
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулася до суду з
вищевказаним позовом. Позовні вимоги
обґрунтувала тим, що рішенням
Комсомольського міського суду від
13.10.2005 року з відповідача на її користь
на утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, стягнуто аліменти у розмірі ?
частини всіх видів заробітку, але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини і до досягнення
дитиною повноліття. У зв'язку з
невиконанням вказаного рішення суду,
нарахована заборгованість по сплаті
аліментів за період з серпня 2005 року по
червень 2013 року, що складає 44812,80 грн., що
підтверджується довідкою - розрахунком
відділу державної виконавчої служби
Комсомольського МУЮ. Посилаючись на те,
що заборгованість по аліментам виникла
з вини відповідача позивач на підставі
ст. 196 СК України просила стягнути з
відповідача пеню за прострочення по
сплаті аліментів у сумі 20000 грн.,
сплачений судовий збір та витрати на
правову допомогу в сумі 600 грн.

Рішенням Комсомольського міського
суду Полтавської області від
14 березня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованої пені при виникненні
заборгованості з винної особи, яка
зобов'язана сплачувати аліментів
задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Комсомольськ Полтавської
області, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за
прострочення по сплаті аліментів в
сумі 20000 грн. 00 коп., понесені судові
витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. та
витрати на правову допомогу в сумі 600
грн. 00 коп.

З рішенням не погодився відповідач та
подав апеляційну скаргу, в якій
вказував, що заборгованість по
аліментах відсутня, так-як він
сплачував аліменти, судом не було
враховано добровільно сплачені ним
аліменти, зазначив, що є психічно
хворою людиною та позивач користуючись
його психічним станом просила, щоб
гроші на дитину їй надавав особисто.
Посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просив рішення місцевого суду
скасувати.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи та
доводи скарги, приходить до висновку
про часткове задоволення апеляційної
скарги.

Згідно ст. 309 ч.1 п.1 ЦПК України
підставами для зміни рішення суду
першої інстанції є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи.

Судом вірно встановлено, що згідно
рішення Комсомольського міського суду
Полтавської облської області від 13.10.2005
року з відповідача на користь позивача
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, стягнуто аліменти
у розмірі ? частини всіх видів
заробітку щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку і до досягнення
дитиною повноліття.

Згідно довідок - розрахунку ВДВС
Комсомольського МУЮ, за період з серпня
2005 року по травень 2013 року, станом на
01.06.2013 рік, заборгованість по аліментам
становила 44812 грн. 80 коп.

Позивач просила стягнути з відповідача
пеню за прострочення по сплаті
аліментів за період з вересня 2005 року
по вересень 2007 року. Згідно довідки -
розрахунку ВДВС Комсомольського МУЮ,
вбачається, що загальна сума
заборгованості по сплаті аліментів за
період з вересня 2005 року по вересень 2007
року склала 6381 грн. 62 коп., пеня за
вказаний період становить 23486 грн. 01
коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
передбачена статтею 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилась з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках неустойка стягується за
весь час прострочення сплати
аліментів.

При розгляді справи в суді було
встановлено, що відповідачем доказів
щодо наявності незалежних від нього
причин, з яких утворилась
заборгованість, не надано, а тому судом
першої інстанції правомірно зроблено
висновок про винність відповідача у
несплаті аліментів.

В підтвердження неспроможності
сплачувати аліменти відповідач
посилається на те, що він перебуває на
диспансерному обліку у
лікаря-психіатра з приводу хронічного
психічного захворювання. Однак, ця
обставина сама по собі не звільняє
платника аліментів від
відповідальності, передбаченої ст. 196
СК України.

Посилання апелянта на те, що ним
добровільно сплачувалися аліменти, та
заборгованість відсутня,
спростовуються розрахунками наданими
ВДВС Комсомольського МУЮ.

Разом з тим, у відповідності до ч.2 ст.196
СК України розмір неустойки може бути
зменшений судом з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів.

При цьому, санкція у вигляді стягнення
пені спрямована на забезпечення
виконання платником аліментів своїх
зобов'язань, визначених ст.ст.181, 182 СК
України і її розмір має бути не більш,
аніж достатнім для розумного
задоволення потреб потерпілої особи і
не повинен призводити до стягнення
пені, яка перевищує сам розмір
заборгованості по аліментам.

Визначивши розмір неустойки, місцевий
суд не повній мірі врахував обставини,
які дають підстави для зменшення
розміру неустойки, та визначив до
стягнення неустойку, яка в декілька
разів перевищує саму заборгованість по
аліментах за оскаржуваний період.

При визначенні розміру пені, колегія
суддів враховує, що відповідач має
заробітну плату 1827 грн., із якої
вираховується 50% на погашення
заборгованості по аліментах в сумі 44812
грн. 80 коп., та аліменти, крім того, сам
відповідач перебуває на обліку в
психдиспансері, враховуючи розмір
заборгованості по аліментах за період
з вересня 2005 року по вересень 2007 року,
колегія суддів, вважає за доцільне
зменшити розмір неустойки, що підлягає
стягненню з відповідача з 20000 грн. до 7000
грн.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
першої інстанції підлягає зміні в
частині розміру стягнутої пені.

Керуючись ст.ст., 303, 307, п.3, 4 ст. 309, 314, 316,
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовільнити частково.

Рішення Комсомольського міського суду
Полтавської області від 14 березня 2014
року змінити.

Зменшити суму стягнутої з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Комсомольськ
Полтавської області, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 пеню
за прострочення по сплаті аліментів за
період з вересня 2005 року по вересень 2007
року з 20000 грн. до 7 000 грн. 00 коп.

В іншій частині рішення районного суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до суду касаційної інстанції
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий суддя:
Акопян В.І

Судді: /підписи/
Петренко В.М.

Лобов О.А.

копія

вірно:___________________________________________