РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року Київський районний
суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

при секретарі Вітковської О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПАТ
«Страхова компанія «Дніпроінмед» , 3-ті
особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування
шкоди -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з
позовом до відповідачів, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ПАТ страхова компанія
«Дніпроінмед», 3- ті особи ОСОБА_4,
ОСОБА_5, після уточнень якого (прийнятих
судом) остаточно просить:

- стягнути солідарно з відповідачів
матеріальну шкоду в сумі 3638,57 грн.,
витрати на проведення дослідження
експерта в сумі 500 грн.;

- стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3
витрати пов'язані з оплатою
автостоянки в сумі 1572 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в
сумі 2500 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що 22.05.2012р. з вини ОСОБА_2, який
керував автомобілем ГАЗ-3302 , сталося
ДТП, внаслідок якого був пошкоджений
його автомобіль Chevrolet Lacetti. Розмір шкоди
заподіяної пошкодженням його
автомобіля згідно звіту спеціаліста
складає 3638,57 грн., яку він просить
стягнути солідарно зі страхової,
власника автомобіля ГАЗ-3302 та водія.

Крім того, внаслідок пошкодження
дверей його автомобіля він був
вимушений користуватися платною
стоянкою, тому витрати на стоянку, як
спричинені збитки, просить стягнути з
власника та водія автомобіля ГАЗ-3302.
Крім того, просить стягнути і витрати в
сумі 500 грн. на залучення
спеціаліста-автотоварознавця.

В обґрунтування моральної шкоди
посилається на спричинення йому
незаконними діями ОСОБА_2 фізичних
страждань, приниження честі, гідності,
престижу, ділової репутації, моральних
страждань, у зв'язку із погіршенням
здоров'я в порушенні життєвих зв'язків
через не можливість продовження
активного суспільного життя, порушенні
відносин з близькими йому людьми, не
можливість користуватися автомобілем
тривалий час.

Відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-ті особи -
ОСОБА_4, ОСОБА_5, - у судове засідання не
з'явились, заперечень проти позову не
на надали, повідомлялись судом
належним чином.

Співвідповідач - ПАТ «Страхова
компанія «Дніпроінмед», у поданих
заперечення проти позову заперечувала,
при цьому зазначила, що протягом року
страховій не було надіслано
повідомлення про ДТП, томі відсутні
підстави для його відшкодування.

Суд зазначає, що у відповідності до
ст.11 ЦПК України , суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Також у відповідності до ст.. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Враховуючи зазначене, суд
розглядає даний позов в межах
заявлених вимог та на підставі доказів
наданих сторонами у відповідності до
ч.2 ст.27 ЦПК України.

Матеріали справи свідчать, що
23.05.2012 року об 13-00 на території заводу
«Салют» на вул.. Бажанова,21/23 сталося
ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 та автомобілем
НОМЕР_2. В наслідок ДТП автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Київського
районного суду м.Харкова від 07.09.2012р.
ДТП від 23.05.2012р. сталося з вини водія
автомобіля НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_2, який порушив п.п. 10.9, 2.10. ПДР
України та з вини водія автомобіля
НОМЕР_2 - ОСОБА_1, який порушив п.2.10. ПДР
України. Постанова набрала законної
сили.

Згідно вимог ч.4 ст.61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт ДТП та вина в
ньому водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в даному
провадженні не доводяться.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1188 ЦК України за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, виходячи з вимог
зазначеної статті за наявності вини
усіх осіб, діяльністю яких було завдано
шкоди, розмір відшкодування
визначається у відповідній частці
залежно від обставин, що мають істотне
значення, зокрема ступінь вини кожного
завдавача.

Враховуючи вищевикладене та
встановлені обставини ДТП, вимоги
Правил дорожнього руху України, а
також те, що саме водій ОСОБА_2 керуючи
автомобілем ГАЗ скоїв наїзд на
нерухомий автомобіль Chevrolet Lacetti, суд
визначає ступінь вини водія ОСОБА_2 - 99
відсотків, ступінь вини водія ОСОБА_1 -
1 відсоток.

За даними Деравтоінспекції,
власником автомобіля НОМЕР_1 на момент
ДТП є ОСОБА_3, однак в момент ДТП
автомобілем керував ОСОБА_2

Власником автомобіля НОМЕР_2,
згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, є ОСОБА_1

Автомобіль ГАЗ-3302 д.н. НОМЕР_3 є
забезпеченим транспортним засобом,
згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземного
транспорту №7993592 виданим ПРАТ СК
«Дніпроінмед».

Виходячи з положень ст.ст. 1166, 1187 ЦК
України шкода, завдана особі чи майну
фізичної або юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала .

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний:
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка.. Якщо водій
транспортного засобу з поважних
причин не мав змоги виконати
зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.9 ПП
ВССУ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» у разі невиконання особою,
відповідальність якої застрахована,
обов'язку письмового надання
страховику, з яким укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності (у
передбачених випадках - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка,
шкода відшкодовується завдавачем
шкоди. Повідомлення про ДТП
встановленого зразка до страхової
надано не було.

Враховуючи призумцію вини завдавача
шкоди, відсутність повідомлення
страхової про настання ДТП, при
розгляді вимог ОСОБА_1 про
відшкодування йому шкоди спричиненої
ДТП, суд при ходить до висновку про
стягнення спричиненої шкоди саме з
винної особи - ОСОБА_2

Підстави для солідарного стягнення
шкоди, передбачені ст.ст. 543, 1190 ЦК
України відсутні.

Згідно звіту дослідження
спеціаліста-автотоварознавця від
24.08.2012р., матеріальний збиток, завданий
власникові автомобілю НОМЕР_2, в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 3638,57 грн. Вказаний звіт
відповідачами не спростований.

З урахуванням ступеню вини водіїв, суд
приходить до висновку про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної
шкоди спричиненої внаслідок ДТП
пошкодженням його автомобіля, в сумі
3602,18 грн.

Стосовно відшкодування моральної
шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності вини…

Вина у ДТП водія автомобіля НОМЕР_4
ОСОБА_2 встановлена постановою суду.

Сам факт ДТП спричинив позивачу
підвищене психологічне навантаження,
змінився звичайний уклад його життя,
він вимушений витрачати свій час на
здійснення захисту своїх прав у суді.

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку про наявність спричиненої
позивачу внаслідок ДТП моральної(
немайнової) шкоди, однак при визначені
її розміру, суд виходить з конкретних
обставин справи, характеру спричинених
позивачу моральних страждань, їх
наслідки й інших негативних впливів,
ступінь вини в ДТП позивача, яка
визначена судом, а також виходячи з
принципів розумності та
справедливості, визначає розмір такої
шкоди в сумі 500 грн., відшкодування яких
покладає на ОСОБА_2

Підстави для стягнення витрат
позивача на використання послуг
автостоянки в сумі 1572 грн. відсутні,
оскільки суду не надано доказів
здійснення вказаних витрат та
причинного зв'язку між ДТП та витратами
на автостоянку.

Відповідно до ч.2 ст. 79, ч.1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджає з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, зокрема судовий збір та
витрати на залучення спеціаліста.

Позивач звернувся у суд із позовними
вимогами майнового та немайнового
характеру.

Відповідно до ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий
збір» за подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

Таким чином, судовий збір позивачем
повинен бути сплачений в розмірі за
майнові вимоги - 229,40 грн., немайнові
вимоги -229, 40 грн. Позивачем судовий збір
сплачений не в повному обсязі, тому
враховуючи часткове задоволення його
позовних вимог, суд вважає за необхідне
стягнути з позивача на користь держави
недоплачений судовий збір в сумі 183 грн.
52 коп. З відповідача на користь
позивача стягнути судовий збір, за
подання позову до суду, пропорційно
задоволеним вимогам та понесеним
витратам, що складає 158 грн. 58 коп.

Як встановлено судом, позивачем до
подання позову до суду за його заявою
ТБ «Радар-1» було проведено дослідження
та наданий висновок спеціаліста авто
товарознавця, щодо розміру
матеріальної шкоди, спричиненої в
наслідок ДТП.

Згідно вимог ст. 79 ЦПК України до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать витрати за проведення
судових експертиз.

За таких обставин, оскільки сплачені
позивачем до подачі позову до суду
витрати за проведення дослідження в
розмірі 500грн. не відносяться до
судових витрат по проведенню судових
експертиз відповідно до вимог ст.ст. 79,88
ЦПК України, суд відмовляє позивачу у
відшкодуванні даних витрат та
стягненню їх з відповідача.

Керуючись ст.ст.3,4,10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218
ЦПК України, -

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в сумі 3602 грн. 18 коп.,
моральну шкоду в сумі 500 грн., судовий
збір в сумі 158,58 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в сумі 183 грн. 52 коп.

На рішення через суд першої інстанції
може бути подана заява про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна скарга може бути подана
через суд першої інстанції протягом
двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо апеляційна
скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
Бородіна Н.М.