Справа №: 398/1777/14-цРІШЕННЯ
"05" червня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
головуючого судді Крімченко С.А
з участю секретаря Куліковой В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Олександрії
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 при припинення
права на частку у спільному майні ,-
Позивачі звернулися в суд з
позовом до відповідача про припинення
права на частку у спільному майні.
Мотивують тим, що на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 24 грудня 2012 року,
виданого на підставі розпорядження
Олександрійського міського голови №
Олександрійським КМБТІ 29.12.2012р. за р/н
38794360, номер запису 9526 в книзі № 68,
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві
спільної сумісної власності належить
двокімнатна квартира АДРЕСА_1,
загальною площею 44.0 м2 , у тому числі
житловою 24.7 м2. Частка кожного зі
співвласників у праві спільної
сумісної власності становить 1/3
Зазначена квартира набута
позивачами та відповідачем у період
шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 шляхом
приватизації квартири усіма
зареєстрованими у ній мешканцями,
Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду від 12 лютого 2014
року по справі № 398/9355/13-ц шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

У відповідності до ч. 2 ст. 183 ЦК
України неподільною є річ, яку не можна
поділити без втрати її цільового
призначення.

Як встановлено ст. 47 ЖК Української
РСР, норма жилої площі в Українській
РСР встановлюється в розмірі 13.65
квадратного метру на одну особу.
Частиною 2 ст. 66 цього ж Кодексу
передбачено, що норма загальної площі
встановлюється у розмірі 21 квадратного
метра на одну особу.

Тому , спірна квартира, житлова
площа якої становить 24.7 м кв. , а
загальна - 44,0 м кв. не може бути поділена
між трьома співвласниками, є
неподільною, 1/3 частка квартири є
незначною (14.7 м кв. загальної площі, при
нормі 21 м кв.) та не може бути виділена в
натурі.

З огляду на неприязні стосунки, що
склалися між позивачами та
відповідачем, небажання ОСОБА_3
приймати участь в утриманні квартири,
що є порушенням ст.ст. 322, 360 ЦК України,
небажання вкладати кошти в поліпшення
житла, спільне володіння і
користування квартирою є неможливим.
Позивачі мають намір здійснити у
квартирі ремонт, привести її у стан,
придатний для проживання в ній,
збільшивши таким чином її вартість.
Поведінка відповідача, який фактично
одноособово використовує спільну
квартиру, унеможливлює втілення
зазначених планів позивачів.

Вважають , що припинення права
ОСОБА_3 на 1/3 на частку у спільному майні
за рішенням суду не завдасть істотної
шкоди його інтересам, а член його сім'ї
ОСОБА_2 матиме від цього лише позитивні
наслідки.

При зверненні до суду з позовом
позивачами на депозитний рахунок суду
у відповідності до ч. 2 ст. 365 ЦК України
внесена вартість 1/3 частки спірної
квартири, визначена звітом про
проведення незалежної оцінки для
визначення ринкової вартості
нерухомого майна, складеним суб'єктом
оціночної діяльності ОСОБА_4

Зазначають, що з розміщених у
мережі Інтернет та у місцевій пресі
оголошень, за внесені позивачами на
депозитний рахунок суду кошти цілком
можливо придбати одно-, двокімнатну
квартиру або житловий будинок на
території м. Олександрії, що свідчить
про відсутність шкоди для інтересів
відповідача у разі припинення його
права на частку у спільному майні.

Крім того, припинення права
власності на частку в квартирі не
припиняє права на проживання у ній,
оскільки місце проживання ОСОБА_3
зареєстроване в спірній квартирі у
встановленому законом порядку.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_2 та представник ОСОБА_1
підтримали позов і просять його
задоволити.

Відповідач та його представник
позов не визнали.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши позивача та представника
позивача, відповідача та його
представника суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 24 грудня 2012 року,
виданого на підставі розпорядження
Олександрійського міського голови №
21622 від 12.12.2013р., зареєстрованого
Олександрійським КМБТІ 29.12.2012р. за р/н
38794360, номер запису 9526 в книзі № 68,
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві
спільної сумісної власності належить
двокімнатна квартира АДРЕСА_1,
загальною площею 44.0 м2 , у тому числі
житловою 24.7 м2. Частка кожного зі
співвласників у праві спільної
сумісної власності становить 1/3
частину(14.7 м кв. загальної площі при
нормі 21 м кв.).

Встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 розірваний 12.02.2014 року . В даній
квартирі в теперішній час проживають
відповідач ОСОБА_3 та його дочка
ОСОБА_2, позивач. Позивачка ОСОБА_1
знаходиться на заробітках, але її
постійним місцем проживання є дана
квартира.

В судовому засіданні встановлено,
що між сторонами склалися неприязні
стосунки, спільне володіння та
користування даною квартирою є
неможливим .

У силу положень статей 21, 24, 41
Конституції України, статей 319, 358 ЦК
України всі громадяни є рівними у своїх
правах, усім власникам забезпечуються
рівні умови здійснення цих прав, в тому
числі щодо захисту права спільної
часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий
режим спільної часткової власності
визначається главою 26 ЦК України з
урахуванням інтересів усіх її
учасників. Володіння, користування та
розпорядження частковою власністю
здійснюється за згодою всіх
співвласників, а за відсутності згоди -
спір вирішується судом. Незалежно від
розміру часток, співвласники при
здійсненні зазначених правомочностей
мають рівні права.

Відповідно до частин першої, другої
статті 364 ЦК України кожен із
співвласників спільної часткової
власності має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою.

За відсутності такої згоди
присудження грошової компенсації може
мати місце з підстав , передбачених ст.
365 ЦК України.

Згідно ст.365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо:

1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування
майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

Суд постановляє рішення про
припинення права особи на частку у
спільному майні за умови попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

Згідно висновку експертного
дослідження вартості двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, наданого суб'єктом
оціночної діяльності ОСОБА_4 , ринкова
вартість даної квартири становить 115008
грн., в тому числі вартість 1/3 частини
об'єкту оцінки становить 38336 грн.

Позивачами на депозитний рахунок
внесена визначена вартість 1/3 частки
даної квартири -38336 грн., про що надана
суду квитанція №981558.280.1 від 11.01.2014
року.

В судовому засіданні відповідач та
його представник погодилися з
визначеною ринковою вартістю даної
квартири, але не погодилися з сумою
компенсації, внесеною на депозитний
рахунок суду. На пропозицію суду
відмовилися від проведення
будівельно-технічної експертизи для
визначення ринкової вартості квартири
та в тому числі 1/3 частини квартири на
час розгляду справи. Вважають, що
позивачі повинні сплатити відповідачу
вартість однокімнатної квартири , яку
він зможе собі придбати.

В позовній заяві та в судовому
засіданні було зазначено, що
відповідач може проживати в даній
квартирі, поки не знайде собі інше
житло.

Частина 4 ст. 156 ЖКУ встановлює, що
припинення сімейних відносин з
власником квартири не позбавляє членів
його сім`ї права користування займаним
житловим приміщенням.

Водночас, за відсутності у власника
та колишніх членів сім'ї домовленості
про безоплатне користування житлом
останні мають вносити квартирну плату
і оплачувати комунальні послуги на тих
же засадах, що і наймач (ч. 3 ст. 162 ЖКУ).

З урахуванням викладеного, суд
вважає, що так як спірна квартира є
неподільною, частку співвласника
неможливо виділити в натурі, спільне
користування даною квартирою є
неможливе, на депозитний рахунок
внесена вартість частки співвласника,
то можливо припинити право власності
відповідача ОСОБА_3. на 1/3 частку
квартири АДРЕСА_1, так як це не завдасть
істотної шкоди інтересам сторін.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
витрати.

Відповідно до наданої квитанції ,
позивачі за надання цього позову до
суду, сплатили судовий збір в сумі 383
грн. 36 коп., що підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 365 ЦК України, ст.
ст. 209, 215 ЦПК України, -

В и р
і ш и в :

Позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3
на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Зобов'язати територіальне
управління Державної судової
адміністрації України в
Кіровоградській області перерахувати
ОСОБА_3 з депозитного рахунку
територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Кіровоградській області (р/р 0784,
МФО 823016) компенсацію в розмірі 38336 грн.
за його частку в квартирі АДРЕСА_1, яка
внесена ОСОБА_1 згідно квитанції
№981558.280.1 від 11.01.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 по 191 грн.68 коп. кожному
судового збору.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Кіровоградської
області через Олександрійський
міськрайонний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Головуючий : (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя:
Крімченко С.А