АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5999/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Сухоруков А. О. Доповідач -
Свистунова О.В. Категорія 39
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої
В.Ю., Ремеза В.А.

при секретарі Книш К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою Територіальної
громади м. Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради

на рішення Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 05 травня 2014
року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до Територіальної громади м.
Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради, третя
особа - Восьма Дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
визнання прав та обов'язків
забудовника, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року позивач звернулося до
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до
Територіальної громади м.
Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради, третя
особа - Восьма Дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
визнання прав та обов'язків
забудовника. Сплативши судовий збір,
відповідно до чинного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його дід ОСОБА_3.

07 лютого 1998 року ОСОБА_3 склав заповіт,
який був посвідчений Восьмою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою. Цим заповітом
ОСОБА_3, все своє майно залишив ОСОБА_2

ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті
діда в порядку, встановленому законом.

18.08.2012 року Восьмою Дніпропетровською
державною нотаріальною конторою
ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право
на спадщину за заповітом на земельну
ділянку площею 6,00 га на території
Любимівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, яка
належала ОСОБА_3 на підставі Державного
акту на праві власності на земельну
ділянку Серія №030790.

Згідно наказу №20-ЗЕМ по радгоспу імені
Леніна Дніпропетровського району
Дніпропетровської області від 08 липня
1983 року ОСОБА_3 була виділена
присадибна земельна ділянка для
будівництва жилого будинку по АДРЕСА_1,
розміром 0,06 га (шість соток).

Рішенням виконавчого комітету
Самарської районної ради народних
депутатів м. Дніпропетровська від
22.07.1983 року №586 ОСОБА_3 було дозволено
будівництво індивідуального жилого
будинку на земельній ділянці АДРЕСА_1.

Згідно акту від 20.01.1998 року відділом
архітектури та містобудування
виконкому Самарської районної ради
народних депутатів було проведено
відведення земельної ділянки в натурі
забудовнику ОСОБА_3 загальною площею 600
кв.м. по АДРЕСА_1. Також, ОСОБА_3 були
надані план відведеної земельної
ділянки та довідка про
землекористування.

На виділеній земельній ділянці у 1985
році ОСОБА_3 розпочав будівництво
житлового будинку. Був збудований
фундамент з фундаментних блоків, а
також стіни з фундаментних блоків та
цегли. Перекриття з будинку
залізобетонні. Більше ніякі будівельні
роботи з будівництва будинку ОСОБА_3 не
проводилися. За замовленням ОСОБА_2
Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4
станом на 20.12.2013 році був виготовлений
технічний паспорт на житловий будинок.
Була проведена інвентаризація будівлі,
а саме житлового будинку А-2 та
встановлено, що його готовність
складає 30 відсотків.

З документами на ім'я ОСОБА_3 щодо
виділення земельної ділянки, надання
дозволу на будівництво житлового
будинку та з технічним паспортом на
незакінчений будівництвом будинок він
звернувся у Восьму Дніпропетровську
державну нотаріальну контору з
проханням видати йому свідоцтво про
право на спадщину за заповітом на
незакінчений будівництвом будинок. Але
постановою нотаріуса про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 18 лютого
2014 році, йому було в цьому відмовлено у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
спірний будинок на ім'я ОСОБА_3 Крім
того, нотаріусом йому було роз'яснено,
що він може звернутися з позовом до
суду про визнання за ним прав та
обов'язків забудовника житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного позивач
ОСОБА_2 просить визнати за ним права та
обов'язки забудовника житлового
будинку АДРЕСА_1 з правом закінчити
будівництво будинку, ввести його в
експлуатацію та отримати
правовстановлюючий документ в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3 (а.с.2-3)

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 05 травня 2014 року
позовні вимоги задоволені.

Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
права та обов'язки забудовника
житлового будинку АДРЕСА_1, площею
основи (забудови) 117,0 кв. м, з правом
закінчити будівництво будинку, ввести
його в експлуатацію та отримати
правовстановлюючий документ, в порядку
спадкування за заповітом після ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнуто із Дніпропетровської міської
ради на користь ОСОБА_2 судові витрати
зі сплати судового збору у розмірі 243,60
грн.

Відповідач звернулося з апеляційною
скаргою на зазначене рішення суду, де
ставить питання про його скасування та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що рішення ухвалено
з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, актовий запис 24 (а.с. 4).

07 лютого 1998 року ОСОБА_3 заповів усе
своє майно, де б воно не було і з чого б
воно не складалося ОСОБА_2, що
підтверджується заповітом,
посвідченим 07.02.1998 року Восьмою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, за реєстровим №
1-227, серії № НВ 0651059 (а.с. 5).

15 серпня 2012 року ОСОБА_2 видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку, площею
6,000га у межах згідно з планом,
розташованої на території
Любимівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області та передану
для введення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується свідоцтвом про
право на спадщину за заповітом,
посвідченого державним нотаріусом
ОСОБА_5 Восьмої дніпропетровської
державної нотаріальної контори,
спадкова справа № 522/2012, зареєстровано
в реєстрі за № 1-1597 (а.с. 6).

Крім того, як встановлено судом першої
інстанції, відповідно до наказу № 20-ЗЕМ
по радгоспу імені Леніна
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області від 08 липня
1983 року про виділ присадибної
земельної ділянки для будівництва
житлового будинку на підставі рішення
робочого комітету виділено присадибну
земельну ділянку для будівництва
житлового будинку по АДРЕСА_1,
громадянину ОСОБА_3 0,06 га (шість соток)
(а.с. 7).

Рішенням виконавчого комітету
Самарської районної ради народних
депутатів м. Дніпропетровська від
22.07.1983 року №586 ОСОБА_3 було дозволено
будівництво індивідуального жилого
будинку на земельній ділянці АДРЕСА_1
(а.с. 8).

Згідно акту від 20.01.1998 року відділом
архітектури та містобудування
виконкому Самарської районної ради
народних депутатів було проведено
відведення земельної ділянки в натурі
забудовнику ОСОБА_3 загальною площею 600
кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Також ОСОБА_3 були надані план
відведеної земельної ділянки у м.
Дніпропетровську по АДРЕСА_1 та довідка
про землекористування. (а.с. 10-11)

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 18 лютого 2014 року
державним нотаріусом Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори відмовлено
ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на житловий
будинок з господарсько-побутовими
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що у ОСОБА_2
відсутні на руках правовстановлюючі
документи на це майно на ім'я
спадкодавця (а.с. 12).

Як вбачається з технічного паспорту
від 20 грудня 2013 року, на земельній
ділянці АДРЕСА_1 знаходяться житловий
будинок А-2 незавершене будівництво,
який складається з фундаментних блоків
та цегли, готовністю 30 %, висота 2,5м,
площа основи (забудови) 117,0 кв.м, об'єм 293
куб.м. (а.с. 13-15).

Відповідно до нотаріально засвідченої
копії спадкової справи № 522/2012 до майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3,
початої та закінченої 15 серпня 2012 року,
ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за
заповітом та прийняв спадщину після
смерті діда в порядку, встановленому
законом (а.с. 29-58).

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд неповно з*ясував обставини справи
не можна взяти до уваги, як
необґрунтовані.

Згідно з п. 30 Положення про
житлово-будівельні колективи та
індивідуальних забудовників у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженого постановою Ради
Міністрів Української РСР від 30 квітня
1958 року № 514, між забудовником, якому
виділяється земельна ділянка для
житлового будівництва, та виконкомом
міської (районної) Ради депутатів
трудящих укладається договір про
надання земельної ділянки в
безстрокове користування і
будівництво жилого будинку.

Суд першої інстанції правильно вказав,
що наведене свідчить про те, що дід
позивача право власності на вказаний
будинок за свого життя не набув, як у
відповідності до норм законодавства,
що діяли на момент спорудження будинку,
так і у відповідності до норм
законодавства, що діяли на момент його
смерті.

Проте, ст. 1218 Цивільного кодексу
України встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Також і пунктом восьмим Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» визначено, що
якщо будівництво здійснювалося згідно
закону, то у разі смерті забудовника до
завершення будівництва його права та
обов'язки входять до складу спадщини.

Суд першої інстанції правильно дійшов
до висновку, що зазначені права та
обов'язки увійшли до складу спадщини
після померлого ОСОБА_3 визнання їх за
позивачем ОСОБА_2 буде підставою для
продовження та завершення розпочатого
спадкодавцем будівництва, звернення до
органів, у повноваження яких входить
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта, дасть можливість
належним чином зареєструвати нерухоме
майно.

Інші доводи апеляційної скарги
не спростовують правильність
висновків у рішеннях суду, протирічать
вимогам законодавства, яке регулює
спірні правовідносини, матеріалам
справи, зводяться до переоцінки
доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить
повному обсязі з'ясовані права та
обов'язки сторін, обставини справи,
доводи сторін перевірені і їм дана
належна оцінка, справа розглянута у
рамках позовних вимог та на підставі
доказів, наданих сторонами.

Враховуючи викладене та конкретні
обставини справи, судове рішення
відповідає вимогам норм матеріального
і процесуального права і тому, колегія
апеляційного суду вважає, що згідно до
ст. 308 ЦПК України правових підстав для
скасування рішення від 14 травня 2014
року не вбачає, а тому, доводи
апеляційної скарги підлягають
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Територіальної
громади м. Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради -
відхилити.

Рішення Самарського районного
суду м. Дніпропетровська від 05 травня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді