Справа № 487/1143/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області у складі:

головуючої - судді
Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій
Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вознесенська
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А
Н О В И В :

03.02.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк"
звернулося до Заводського районного
суду м. Миколаєва із позовом до
відповідача ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
у сумі 26702,73 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що 17.04.2006 року між ЗАТ КБ
"ПриватБанк" (в подальшому юридична
особа змінила назву на Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "Приватбанк") та відповідачкою був
укладений кредитний договір №
DNH4KP11550974, за яким позивач надав
позичальнику кредит в сумі 1830,40 грн.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що відповідачкою
умови кредитного договору не були
виконані позивач, просить стягнути з
неї прострочену заборгованість за
кредитом станом на 24.10.2013 року у сумі
26702,73 грн.

07.03.2014 року ухвалою Заводського
районного суду м. Миколаєва справа була
передана за підсудністю до
Вознесенського міськрайонного суду .

В судове засідання представник
позивача не з"явився, надав суду заяву в
якій підтримав позовні вимоги, просив
розглядати справу без його участі, не
заперечував проти заочного розгляду
справи.

Відповідачка в судове засідання не
з"явився, судом про розгляд справи
повідомлялася належним чином, про що
свідчать письмові повідомлення,
причини неявки суду невідомі. Суд
вважає за можливе, згідно ст. 224 ч.1 ЦПК
України ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Оцінивши та дослідивши письмові
докази по цивільній справі, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.04.2006 року
між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (яке в
подальшому змінило назву на ПАТ КБ
"Приватбанк" а.с.10,13) та відповідачкою
ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір № DNH4KP11550974, за яким позивач
надав позичальнику споживчий кредит
в сумі 1830,40 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 2.09 у
місяци на суму залишку заборгованості
за кредитом (а.с.9).

Відповідно до п. 5.1 Умов та правил
надання споживчого кредиту фізичним
особам ( «Розстрочка») (Стандарт) - при
порушенні Позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених Заявою та п.
п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право
нарахувати, а Позичальник
зобов'язується сплатити Банку пеню в
розмірі 0,5 % від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочки платежу.

При порушенні Позичальником
строків платежів по будь-якому з
грошових зобов'язань, передбаченого
кредитним договором більш ніж на 30
днів, клієнт зобов'язаний уплатити
Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від
суми позову (а.с.5-8).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення щодо
договору позики, якщо інше не
встановлено законом і не випливає із
суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів обумовлено в
анкеті, заяві позичальника та умовах
надання споживчого кредиту фізичним
особам ("Розстрочка") ( Стандарт).

Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України
вказують на те, що сторони зобов'язання
можуть домовитися про забезпечення
його виконання. Виконання зобов'язання
забезпечується неустойкою (штрафом,
пенею), порядок та форма забезпечення
встановлюється в законі або договорі.

Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ч. 1 ст. 1049,
ст. 1050 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцю
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики
або її чергової частини (прострочення)
боржник не звільняється від обов'язку
виконання зобов'язання, зокрема
повинен сплатити суму боргу в розмірі,
передбаченому договором, відшкодувати
позикодавцю збитки та сплатити
неустойку.

З матеріалів справи вбачається те, що
позичальник дійсно порушив умови
договору в частині вчасної сплати
відсотків.

В зв'язку з цим, станом на 24.10.2013 року
виникла заборгованість по кредитному
договору, а саме :

- заборгованість за кредитом
-1549,80 грн.;

- заборгованість по процентам за
користування кредитом - 7981,36 грн,

- штраф (фіксована частина) -
500,00 грн., що підтверджується
відповідним розрахунком
заборгованості, а тому вказана сума на
підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України
підлягає стягненню з відповідача.

Вирішуючи питання про стягнення
штрафу, суд виходить з того, що п. 5.3
Умов передбачено, що у разі порушення
позичальником грошових зобов'язань
більш, ніж на 120 днів, він сплачує штраф,
фіксована частина -500 грн.

Виходячи з аналізу ч. 2 ст. 549 ЦК
України, штраф є відповідальністю, яка
залежить лише від суми невиконаного
або неналежно виконаного зобов'язання
й у часі визначається з настанням
однієї з подій як невиконання або
неналежне виконання зобов'язання.
Штраф має разовий характер, тобто
вичерпується з настанням самого факту
порушення зобов'язання.

За змістом цього зобов'язання
нарахування процентної (розрахункової)
частини штрафу пов'язане не з певною
подією кредитних правовідносин
(прострочення платежів), а з фактом
звернення з позовом, що не відповідає
сутності штрафу як способу
забезпечення виконання зобов'язання
(1247,75 грн.), тому не підлягає стягненню з
відповідача.

Відносно вимог про стягнення суми
пені, то суд виходить з того, що ч. 3 ст.
555 ЦК України дозволяє зменшити розмір
неустойки за рішенням суду, за
наявності кількох умов: а) якщо розмір
неустойки значно перевищує розмір
заподіяних невиконанням зобов'язання
збитків; б) за наявності інших обставин,
що мають істотне значення. При цьому,
діючим законодавством не наводиться
чіткий перелік таких обставин.

З розрахунку, наданого
позивачем вбачається, що розмір
заявленої до стягнення пені - 15423.82 грн. -
значно перевищує заборгованість
відповідача за тілом кредиту.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 ЦПК
України одним із загальних засад
цивільного законодавства є
справедливість, добросовісність і
розумність, а також судовий захист
цивільних прав та інтересів, тому суд
вважає за можливе зменшити розмір пені
до 2000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
з відповідача на користь позивача
(згідно розміру задоволених вимог)
також підлягають стягненню судові
витрати, понесені позивачем при
зверненні до суду, а саме 243,60 грн.
судового збору.

Керуючись ст.ст. 10,11, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" , МФО № 305299, р/р 3111,
заборгованість по кредитному договору
№ DNH4KP11550974 від 17.04.2006 року станом на
24.10.2013 року , а саме:

- заборгованість за кредитом -1549,80
грн.;

- заборгованість по процентам за
користування кредитом - 7981,36 грн,

- пеня - 2000 грн.;

- штраф (фіксована частина) - 500 грн.,
а всього 12031 ( дванадцять тисяч тридцять
одна) гривня 16 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк", МФО № 305299, р/р 0001
судові витрати : судовий збір у розмірі
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржене
шляхом подачі заяви про перегляд
заочного рішення на протязі десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через місьскрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його прогошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Висоцька Г.А.