Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2014 р.
Дніпровський районний суд м.
Києва

у складі: головуючого судді
Ластовки Н.Д.,

при секретарі
Коцюрбі Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду міста Києва цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Київської
міської ради про визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду,
просить визнати за ним право власності
на об'єкт нерухомого майна, а саме на
квартиру АДРЕСА_1 як спадкоємцю за
законом після померлого дідуся ОСОБА_2.

Свої вимоги позивач мотивуючи тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його дідусь -
ОСОБА_2, який на день смерті проживав та
був зареєстрований у спірній квартирі.
Після смерті діда він залишився єдиним
спадкоємцем. У передбачений законом
термін він звернувся до П'ятнадцятої
київської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини. Після чого, він отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом на грошові заощадження діда,
однак нотаріальна контора відмовила у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на квартиру АДРЕСА_1 з підстав
відсутності правовстановлюючих
документів на квартиру. Оскільки
спірна квартира на праві власності
належала його діду, а він являється
єдиним спадкоємцем за законом, вважає,
що є всі підстави для визнання за ним
права на спірну квартиру.

Позивач ОСОБА_1 та його уповноважений
представник ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явились, однак подали заяви про
слухання справи у їх відсутності,
позовну заяву просили задовольнити.

Уповноважений представник відповідача
- Київської міської ради в судове
засідання не з'явилась, однак направила
письмові пояснення по справі, де
міститься клопотання про слухання
справи без уповноваженого
представника. (а.с. 21-22)

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази у їх
сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно частини першої статті 11
Цивільного процесуального кодексу
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, інших
відносин, крім випадків, коли розгляд
таких справ проводиться за правилами
іншого судочинства.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
батьком якого записаний ОСОБА_2, матір'ю
- ОСОБА_5. (а.с. 5)

Згідно з свідоцтвом про народження
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
батьком якого записаний ОСОБА_4, матір'ю
- ОСОБА_6. (а.с. 6)

А отже судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є онуком ОСОБА_2.

Як убачається зі свідоцтва про смерть,
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. (а.с. 4)

Відповідно до свідоцтва про смерть,
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. (а.с. 10)

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 16.12.2013 року, посвідчений
державним нотаріусом П'ятнадцятої
київської державної нотаріальної
контори, спадкоємцем грошових вкладів,
що знаходяться у ПАТ «Державний
Ощадний банк України», після смерті
ОСОБА_2 є його онук - ОСОБА_1. (а.с. 9)

Відповідно до постанови державного
нотаріуса П'ятнадцятої київської
державної нотаріальної контори від
16.12.2013 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на квартиру АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_2, з підстав відсутності
належним чином оформлених
правовстановлюючих документів про
належність майна спадкодавцеві та його
державної реєстрації. (а.с. 8)

Як вказує позивач у позовній заяві, що
правовстановлюючі документи про
належність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1
загубились, і саме з цих причин він не
надав їх до нотаріальної контори.

Згідно інформаційної довідки
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
КВ-2013 № 24586 від 09.08.2013 встановлено, що
згідно даних бюро, квартира АДРЕСА_1 на
праві власності зареєстрована за
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого Комітетом
по оренді та приватизації комунального
майна Дарницького району 28.03.1994 р.,
дублікат якого видано згідно
розпорядження № 144 від 09.12.199 р. (а.с. 11)

Так, судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 на праві власності належала
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а
єдиним спадкоємцем якого є - його онук
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції
України, право власності є непорушним,
ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

У статті 321 Цивільного кодексу України
зазначено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України
встановлено, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 Цивільного кодексу
України спадкоємцями за заповітом і за
законом можуть бути фізичні особи, які
є живими на час відкриття спадщини, а
також особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу
України внуки, правнуки спадкодавця
спадкують ту частку спадщини, яка
належала б за законом їхнім матері,
батькові, бабі, дідові, якби вони були
живими на час відкриття спадщини.

Згідно листа Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи
докази, керуючись нормами
законодавства, суд дійшов висновку, що
в розрізі даного спору, позивач має
достатні правові підстави на визнання
за ним права власності на об'єкт
нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1,
оскільки позивач є єдиним спадкоємцем
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2

Відповідно до частини третьої ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позов ОСОБА_1 до Київської
міської ради про визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
41 Конституції України, ст. 321, 392
Житлового кодексу України, ст.ст. 1218, 1222,
1266 Цивільного кодексу України ст.ст. 1, 3,
4, 10, 11, 15, 57, 60, 64, 88, 131, 208, 209, 212-215, 218, 229
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради
про визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування за
законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на об'єкт нерухомого майна, а
саме на квартиру АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я :