АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження:22-796 Головуючий у суді
першої інстанції: Ластівка Н.Д.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А. У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.
при секретарі - Аршакян Р.Т.,
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 16 квітня 2014 року в справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Приватного
акціонерного товариства "Страхова
група "ТАС" про відшкодування майнової
та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 16 квітня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 4 959
грн. 92 коп. майнової шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, 600 грн. 00 коп. витрат за
проведення авто товарознавчого
дослідження, 1000 грн. 00 коп. моральної
шкоди, 458 грн. 80 коп. судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду,
представник ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову, вважаючи,
що судом порушені норми матеріального
та процесуального права, не враховано
обставини, які мають суттєве значення
для справи, неповно з'ясовані обставини
справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, звернувся
до суду з даним з позовом до
відповідачів, просив стягнути на його
користь з ОСОБА_4 майнову шкоду в
розмірі 5559,92 грн., моральну шкоду в
розмірі 10000,00 грн. та судові витрати,
посилаючись в обґрунтування своїх
вимог на те, що 21.12.2011 року о 16 год. 45 хв.
на Ленінградській площі в м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля позивача «Ваз»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
та автомобіля «Міцубіші», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
керувала ОСОБА_4

Цивільно-правова відповідальність
відповідачки ОСОБА_4 на день скоєння
дорожньо-транспортної пригоди
застрахованою не була.

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 02.02.2012 року ОСОБА_4
визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124
КУпАП. Внаслідок неправомірних дій
відповідачки, позивачу завдано
матеріальну шкоду, яка відповідно до
звіту з оцінки транспортного засобу №
2013 року експертного товарознавчого
дослідження складає 4959,92 грн., крім того
позивач вважає, що відповідачкою
ОСОБА_4 йому завдано моральної шкоди,
оскільки внаслідок удару при
дорожньо-транспортній пригоді він
отримав травму поясного відділу
хребта, що призвело до амбулаторного
лікування, грошових витрат на
обстеження, лікування в санаторії та до
теперішнього часу перебування на
обліку в невропатолога, також в нього
погіршилися можливості реалізації
повсякденних звичок та бажань,
порушився звичайний ритм життя та
робочі плани, у зв'язку з чим позивач
оцінює завдану йому моральну шкоду в
розмірі 10 000,00 грн., разом з тим, позивач
просив стягнути з відповідачки
понесені ним витрати за проведення
авто-товарознавчої експертизи в
розмірі 600,00 грн.

Судом встановлено, що 21.12.2011 року о 16
год. 45 хв. на Ленінградській площі в м.
Києві відбулась дорожньо-транспортна
пригода, за участю автомобіля
«Міцубіші», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, під керуванням водія
ОСОБА_4 та автомобіля «Ваз», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_5

За постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 02.02.2012 року, ОСОБА_4
визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124
КУпАП, за порушення п. 10.1, п. 10.4, 2.3 «б»
Правил дорожнього руху України, (а.с. 8)

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи,
листом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ТАС»
від 25.12.2013 року повідомлено про те, що АТ
«СГ «ТАС» та ОСОБА_4 не укладався поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів щодо забезпечення
транспортного засобу «Міцубіші»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
який би був дійсний станом на 21.12.2011
року. Бланк полісу № АА/3319230 був
втрачений страховим агентом та
страховий платіж по цьому полісу на
рахунок АТ «СГ «ТАС» не надходив. (а.с. 92)

Також з інформації з єдиної
централізованої бази даних Моторного
(транспортного) фахового бюро України
вбачається, що бланк поліса Серії АА №
3319230 АТ «СГ «ТАС» втрачено (а.с. 86-17)

Згідно з п. 33.1.4. ст. 33 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування регламентної
виплати, водій транспортного засобу,
причетний до такої пригоди,
зобов'язаний невідкладно, але не
пізніше трьох робочих днів з дня
настання дорожньо-транспортної
пригоди, письмово надати страховику, з
яким укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Разом з тим, сторонами по справі не
заперечувалося, що ні позивач, ні
відповідач не зверталися до страхової
компанії із заявою про настання
страхового випадку.

За таких обставин, оскільки стороною
відповідача не надано доказів
належного укладення договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав вважати, що
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди наступив страховий випадок.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода,
завдана особі чи майну фізичної або
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню у повному обсязі особою,
яка її завдала.

Обов'язок відшкодувати завдану шкоду
виникає у її завдавача за умови, що дії
останнього були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Як вбачається зі звіту № 2013 про
незалежну оцінку з визначення вартості
матеріального збитку від 29.12.2011 року,
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля «Ваз»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
внаслідок його пошкодження складає
4959,92 грн. (а.с. 11-16) .

Відповідно до квитанції до
прибуткового касового ордеру від 29.12.2011
року позивачем понесені витрати за
проведення автотоварознавчого
дослідження в розмірі 600,00 грн. (а.с. 26а)

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення матеріальної шкоди, суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що позивачем доведено розмір
завданої шкоди - 4959,92 грн.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Визначаючи розмір стягуваної
моральної шкоди у 1000 грн., суд першої
інстанції враховував характер
правопорушення, ступень вини особи, яка
завдала моральної шкоди та вимог
позивача в частині стягнення на його
користь з відповідача моральної шкоди,
яка завдана позивачу внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, та
пов'язана з тілесним пошкодженням,
розладом нормального життя позивача,
нервової напруги та переживань щодо
пошкодження автомобіля, в порушенні
його права нормально користуватись
автомобілем.

Також суд дійшов правильного висновку
щодо стягнення з відповідачки
понесених судових витрат (витрати на
проведення авто товарознавчого
дослідження, судовий збір).

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що судом
першої інстанції не взято до уваги, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ «СГ
«ТАС», оскільки ці доводи
спростовуються матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що АТ «СГ «ТАС»
не укладався з ОСОБА_4 поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів щодо забезпечення
транспортного засобу «Міцубіші»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
та дійсного станом на 21.12.2011 року. Бланк
полісу № АА/3319230 був втрачений
страховим агентом та страховий платіж
по цьому полісу на рахунок АТ «СГ «ТАС»
не надходив, з інформації з єдиної
централізованої бази даних Моторного
(транспортного) фахового бюро України
вбачається, що бланк поліса Серії АА №
3319230 АТ «СГ «ТАС» втрачено.

Як вбачається з наданої квитанції щодо
сплати страхового внеску, одержувачем
за даним дублікатом квитанції є Вектор
ТОВ, доказів щодо надходження
зазначеної суми на рахунок АТ «СГ
«ТАС», суду не надано.

Також колегія суддів не може
погодитись і з доводами апеляційної
скарги, що судом не перевірено
повноваження оцінювача та не з'ясовано
розмір завданих збитків пошкодженням
автомобіля позивача, оскільки ці
доводи досліджувалися судом першої
інстанції і їм надана належна оцінка.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що судом
допущені порушення норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 16 квітня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді