Справа № 434/4472/13-ц
Провадження № 2/434/1071/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року

Артемівський районний суд міста
Луганська в складі головуючого судді
Космініна С.О., при секретарі
Калашнікової Н.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду, у місті Луганську цивільну
справу за позовом -

Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та звернення
стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
відповідним позовом до відповідачів, в
обґрунтування якого зазначив, що 29
листопада 2007 року між ТОВ
«Укркпромбанк», який 30 червня 2010 року
передав права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами ПАТ
«Дельта Банк» та відповідачкою ОСОБА_1
було укладено кредитний договір
№747/ФКВ-07, згідно якого позивач надав
відповідачу кредит в сумі 46700,00 доларів
США, із розрахунку 14,6 % річних, строком
по 25 листопада 2022 року, зі сплатою
відсотків у розмірі 14,6 % річних.

За умовами Кредитного договору
№747/ФКВ-07 від 29 листопада 2007 року
ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання
погашати отриманий кредит у
встановлені згідно графіку строки, а
також щомісячно сплачувати проценти.
Забезпеченням зобов'язань за вказаним
кредитним договором є іпотечний
договір, укладений між позивачем та
ОСОБА_2, у відповідності до якого
остання передала в іпотеку ТОВ
«Укркпромбанк» нерухоме майно, а саме:
трьохкімнатну квартиру, загальною
площею 50,0 м?, жилою площею 35,2 м?, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Однак,
незважаючи на прийняті зобов'язання,
відповідачка ОСОБА_1 неодноразово
порушувала свої зобов'язання за
кредитним договором, внаслідок чого
виникла заборгованість за кредитом та
процентами, яка станом на 27 березня 2013
року складається із: заборгованості за
тілом кредиту - 352571.23 грн. та процентами
- 183940,43 грн., що взагалі становить 536511,66
грн..

В порушення вимог законодавства
України, боржники в односторонньому
порядку відмовилися від виконання
договірних зобов'язань, в установлені
строки заборговані суми не повернули,
чим спричинили позивачу збитки у сумі
536511,66 грн., які позивач просить
солідарно стягнути на його користь з
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 747/ФКВ-07 від 29
листопада 2007 року звернути стягнення
на предмет іпотеки, а саме:
трьохкімнатну квартиру, загальною
площею 50,0 м?, жилою площею 35,2 м?, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_2 шляхом продажу
предмета іпотеки на публічних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження та стягнути з відповідачів
у солідарному порядку витрати по
сплаті судового збору у розмірі 3441,00
грн..

У судове засідання сторони не
з'явилися, надали заяви про розгляд
справи за їх відсутністю.

Представник позивача позовні вимоги
просив задовольнити в у повному обсязі.

Відповідачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
судове засідання не з'явилися, та до
початку розгляду справи на адресу суду
від них надійшли заяви, в яких вони не
були згодні із заявленими вимогами ПАТ
«Дельта Банк» та надали до суду
заперечення, в яких зазначили що,
відбулася заміна позивача з ТОВ
«Укркпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк»,
через укладену між ними угоду про
передачу права вимоги по кредитним
забезпечувальним договорам, а також
був пропущений строк звернення до суду,
внаслідок чого у позові ПАТ «Дельта
Банк» відмовити та визнати поруку
ОСОБА_2 за іпотечним договором
припиненою /а. с. 64 - 65/.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України
розгляд даної справи належить до
компетенції суду.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно статті 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази у їх
сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що
29 листопада 2007 року між ТОВ
«Укркпромбанк», який 30 червня 2010 року
передав права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами ПАТ
«Дельта Банк» та відповідачкою ОСОБА_1
було укладено кредитний договір №
747/ФКВ-07, згідно якого позивач надав
відповідачу кредит в сумі 46700,00 доларів
США, із розрахунку 14,6 % річних, строком
по 25 листопада 2022 року, зі сплатою
відсотків у розмірі 14,6 % річних /а. с. 6 -
12/.

За умовами Кредитного договору
№747/ФКВ-07 від 29 листопада 2007 року
ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання
погашати отриманий кредит у
встановлені згідно графіку строки, а
також щомісячно сплачувати проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем, у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа /кредитор/
зобов'язується надати грошові кошти
/кредит/ позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
неустойку відповідно до ст. 625 ЦК
України.

Забезпеченням зобов'язань за
вказаним кредитним договором є
іпотечний договір від 29 листопада 2007
року, укладений між позивачем та
ОСОБА_2, у відповідності до якого
остання передала в іпотеку ТОВ
«Укркпромбанк» нерухоме майно, а саме:
трьохкімнатну квартиру, загальною
площею 50,0 м?, жилою площею 35,2 м?, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 /а. с. 15 -
18/.

Однак, незважаючи на прийняті
зобов'язання, відповідачка ОСОБА_1
неодноразово порушувала свої
зобов'язання за кредитним договором №
747/ФКВ-07 від 29 листопада 2007 року,
внаслідок чого виникла заборгованість
за кредитом та процентами, яка станом
на 27 березня 2013 року складається із:
заборгованості за тілом кредиту - 352571.23
грн. та процентами - 183940,43 грн., що
взагалі становить 536511,66 грн..

Згідно зі ст. 615 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання однією стороною
друга сторона має право частково або в
повному обсязі відмовитися від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом. Одностороння
відмова від зобов'язання не звільняє
винну сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Однак, незважаючи на прийняті
зобов'язання, відповідач неодноразово
порушував свої зобов'язання за
кредитним договором, внаслідок чого
виникла заборгованість за кредитом,
процентами

А також згідно ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про
іпотеку", у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання,
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

До заперечень, наданих відповідачами
під час розгляду справи, суд
відноситься критично, оскільки
виконання позичальником зобов'язань за
цим договором забезпечується іпотекою,
згідно з п. 1.1 іпотечного договору,
іпотека за ним забезпечує вимоги
іпотекодержателя за кредитним
договором, а також перераховано, які
саме вимоги забезпечуються, за умовами
якого останній зобов'язаний до 25
листопада 2022 року включно повернути
іпотекодержателю кредитні кошти та
посилання відповідачів на вимоги ст. 257,
267 ЦК України є безпідставними, тому
дані заперечення судом не приймають до
уваги.

Разом з цим, судом було встановлено,
що 26 березня 2004 року відповідачка
ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3,
відповідно до фотокопії свідоцтва про
шлюб (повторне) серії НОМЕР_1 від 06
грудня 2007 року, зареєстрованого та
виданого Жовтневим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Луганського міського управління
юстиції, актовий запис № 91 /а. с. 100/,
однак при укладанні іпотечного
договору від 29 листопада 2007 року
чоловіку відповідачки - ОСОБА_3 не було
відомо про даний договір, та банк не
отримував його згоду на укладання
вищезазначеного договору.

Відповідно до ст. 65 СК України,
дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою. При укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

Також, ТОВ «Укркпромбанк» при
укладанні іпотечного договору від 29
листопада 2007 року не було отримано
дозволу органу опіки, оскільки
відповідачка ОСОБА_2 на час укладанні
іпотечного договору мала
неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до фотокопії
паспорту на ім'я ОСОБА_4 серії НОМЕР_2
від 11 жовтня 2006 року, виданого
Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в
Луганській області /а. с. 103/.

Згідно з ч. 6 ст. 203 ЦК України,
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону
України "Про основи соціального
захисту бездомних осіб і безпритульних
дітей" № 2623-IV від 02.06.2005р. в редакції
станом на момент укладення договору
іпотеки, держава охороняє і захищає
права та інтереси дітей при вчиненні
правочинів щодо нерухомого майна.
Неприпустимо зменшення або обмеження
прав і охоронюваних законом інтересів
дітей при вчиненні будь-яких
правочинів стосовно жилих приміщень.
За ч. 4 для вчинення будь-яких
правочинів щодо нерухомого майна,
право власності на яке або право
користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону.

За положеннями ст. 17 Закону України
від 26.04.2001р. № 2402-III "Про охорону
дитинства" в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин,
батьки або особи, які їх замінюють, не
мають права без дозволу органів опіки і
піклування укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати розподіл,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у пункті 44 постанови від 30.03.2012р.
№5 "Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК
та статтею 17 Закону України від 26
квітня 2001 року N 2402-III "Про охорону
дитинства"батьки не мають права без
дозволу органу опіки і піклування
укладати договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
спеціальній реєстрації, відмовлятися
від належних дитині майнових прав,
здійснювати розподіл, обмін,
відчуження житла, зобов'язуватися від
імені дитини порукою, видавати
письмові зобов'язання. У зв'язку із
наведеним суди повинні виходити із
того, чи мала дитина право власності на
предмет іпотеки чи право користування
предметом іпотеки на момент укладення
договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені
без згоди іпотекодержателя після
укладення договору іпотеки (наприклад,
реєстрація неповнолітньої дитини в
житловому будинку, народження дитини
після укладення договору іпотеки) не є
підставою для визнання такого договору
недійсним із підстави невиконання
вимог закону про отримання згоди
органу опіки та піклування.

На момент укладання договору іпотеки
у 2006 році ОСОБА_4, будучи неповнолітньою
особою, проживав у квартирі АДРЕСА_1, що
є предметом іпотеки.

Згідно п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 року
№14 «Про судове рішення у цивільній
справі» рішення суду як найважливіший
акт правосуддя покликане забезпечити
захист гарантованих Конституцією
України прав і свобод людини та
здійснення проголошеного Основним
Законом України принципу верховенства
права.

Таким чином, дослідивши юридичну
природу виниклих правовідносин,
всебічно і повно з'ясувавши матеріали
справи, оцінивши надані докази у їх
сукупності, судом не вбачається
правових підстав для задоволення вимог
позову ПАТ «Дельта Банк», внаслідок їх
необґрунтованості.

На підставі викладеного, керуючись:
ст. ст. 33, 38, 39 Закону України "Про
іпотеку", ст. ст. 10, 11, 59, 60, 88, 169, 174, 209, 212-215
ЦПК України, ст. ст. 16, 526, 530, 610, 612, 616 ч. 2,
651, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки - відмовити за
необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене протягом
10 днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Луганської області
через Артемівський районний суд м.
Луганська. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії судового рішення.

Повний текст рішення викладений
18.04.2014 р..

Суддя:
С.О. Космінін