АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа №413/2040/12
Провадження №22-ц/774/1062/К/14
Головуючий в 1-й інстанції
Категорія - 53 ( І )
суддя Водоп'янова С.М.
Суддя-доповідач - Михайлів
УХВАЛА

Іменем України

17 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Михайлів
Л.В.

суддів -
Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

при секретарі -
Кузьміній Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі згідно із
вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без
фіксації судового засідання
технічними засобами, без участі всіх
осіб, які беруть участь у справі,
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" на рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 26 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
"Євраз Суха Балка" про стягнення
недоплаченої заробітної плати за час
відпусток,-

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Євраз Суха
Балка» (надалі - ПАТ «Євраз Суха Балка»)
про стягнення недоплаченої заробітної
плати за час відпусток, компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її
виплати, середнього заробітку за
період затримки розрахунку при
звільненні, посилаючись на те, що у
період з 22.07.1996 року по 03.01.2012 рік він
працював на різних професіях та
посадах у відповідача та за час його
роботи на підприємстві наказами
неодноразово підвищувались тарифні
ставки і посадові оклади, однак
нарахування заробітної плати за час
відпусток провадилось із порушенням
законодавства.

Після уточнення позовних вимог у
грудні 2013 року представник позивача
ОСОБА_4 погодившись з розрахунком
відповідача, крім розрахунку за
відпустку 2005 року, просив суд стягнути
з ПАТ "Євраз Суха Балка" на користь
ОСОБА_3 недоплачену заробітну плату за
час відпусток за період з 22.07.1996 року по
01.03.2010 рік в сумі 4283,62 грн. та за
відпустку 2005 року в сумі 1 376,13 грн., а
всього 5 659,77 грн.

Просив залишити без розгляду позовні
вимоги щодо стягнення компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв'язку із порушенням строків її
виплати відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і
тарифів на послуги і середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні.

Ухвалою суду від 26 березня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 в частині
стягнення компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати
відповідно до індексу зростання цін на
споживчі товари і тарифів на послуги і
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні залишено без
розгляду.(а.с 171 )

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 26 березня 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено в повному
обсязі: стягнуто з ПАТ «Євраз Суха
Балка» на користь ОСОБА_3 недоплачену
заробітну плату за час відпусток у
розмірі 5 659,77 грн., без утримання
податків та обов'язкових платежів.

Стягнуто з ПАТ "Євраз Суха Балка" на
користь держави судовий збір в розмірі
- 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Євраз Суха
Балка» ставить питання про скасування
рішення суду і ухвалення нового
рішення, яким стягнути з ПАТ «Євраз
Суха Балка» на користь ОСОБА_3
недоплачену заробітну плату за час
відпусток у сумі 3 365,06 грн. замість
стягнутої 5 659,77 грн.

Представник відповідача вважає, що
рішення суду є незаконним,
необґрунтованим, винесеним з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що було
спричинено неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
а також невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

Так, згідно з п. 10 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого 08.02.1995 року ПКМУ №100,
вбачається, що коригування на
коефіцієнт підвищення при обчисленні
середньої заробітної плати є
обов'язковим у випадках підвищення
тарифних ставок і посадових окладів на
підприємстві, в установі, організації
відповідно до актів законодавства, а
також за рішеннями, передбаченими в
колективних договорах (угодах).

Наказом по ВАТ "Суха Балка" №83 від 24.01.2005
року з метою матеріальної
зацікавленості працівників,
підвищення ефективності виробництва
та перевиконання планових завдань були
підвищені з 01.01.2005 року тарифні ставки
(оклади) робітників та службовців на
відповідні коефіцієнти.

У цьому ж році ВАТ "Суха Балка" на
підставі п. 3.1. розділу 3 Галузевої угоди
гірничо-металургійного комплексу
України на 2005-2006 роки та п. 3.27
Колективного договору ВАТ "Суха Балка"
на 2005 року наказом по ВАТ "Суха балка"
№331 від 24.03.2005 року встановлено
провести з 01.03.2005 року підвищення
тарифних ставок у 1,2014 рази, без зміни
положень про оплату праці.

Оскільки, підприємство не порушувало
умов Галузевої угоди
гірничо-металургійного комплексу
України на 2005-2006 роки та п. 3.27
Колективного договору ВАТ "Суха Балка"
на 2005 року та провело підвищення
тарифних ставок з 01.01.2005 року з власної
ініціативи, відсутні підстави для
застосування до наказу №83 від 24.01.2005
року положень 10 Порядку обчислення
середньої заробітної плати та
врахування цього коефіцієнту при
обчисленні недоплаченої заробітної
плати за час відпусток.

Крім того, судом не взято до уваги, що на
госпрозрахункових підприємствах і в
організаціях коригування заробітної
плати та інших виплат провадиться з
урахуванням їх фінансових можливостей,
та не враховано, що підприємство на
власний розсуд вже визначило корегуючи
коефіцієнти для визначення середньої
заробітної плати у випадках підвищення
тарифних ставок і посадових окладів у
відповідності з актами законодавства і
прийняло рішення про розрахунок цих
сум за формулою: корегуючий коефіцієнт
= 1 + розмір підвищення тарифних ставок
та окладів (в частках одиниці) Х 0,71, а
тому незастосування судом цієї формули
є незаконним.

Судом першої інстанції порушено норми
процесуального права та не враховано,
що згідно положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
сторони звільняться від доведення
обставин, встановлених судовим
рішенням у цивільній справі, яка
стосується однієї зі сторін спору, а
рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 02.04.2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_5 до ПАТ "Євраз Суха Балка" про
стягнення недоплаченої заробітної
плати за час відпусток, компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її
виплати, яке набрало законної сили та
на теперішній час є чинним, встановлено
правомірність дій ПАТ "Євраз Суха
Балка" при застосуванні корегуючого
коефіцієнта за формулою: 1 + розмір
підвищення тарифних ставок та окладів
(в частках одиниці) Х 0,71.

Крім зазначеного, судом першої
інстанції не взято до уваги порушення
позивачем тримісячного строку для
звернення до суду за захистом свого
порушеного права у період з 22.07.1996 року
по 01.08.2001 року.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник позивача ОСОБА_3- ОСОБА_4
зазначає, що оскаржуване судове
рішення є законним та обґрунтованим, в
процесі розгляду справи суд не порушив
норм ні матеріального, ні
процесуального права, а тому рішення
суду слід залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з`явилися про час
та місце розгляду справи належним
чином повідомлені і про причини своєї
неявки суд не повідомили, що (у
відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України)
не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії
трудової книжки ОСОБА_3 у період з 22
липня 1996 року. по 03.01.2012 рік працював на
різних посадах на ПАТ "Євраз Суха
Балка" (а.с. 3-4).

Протягом роботи на підприємстві, а саме
у спірний період з 22.07.1996р. по 01.03.2010р.,
неодноразово знаходився у відпустці.

Спір виник з приводу порядку
розрахунку середньої заробітної плати
при нарахуванні сум оплати за час
відпусток, починаючи з 1996 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги
та стягуючи заборгованість у сумі 5 659,77
грн., суд першої інстанції виходив із
доведеності позову у зв'язку з
порушенням відповідачем п.п. 2, 10
Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№100 від 08.02.1995 року (далі - Порядок), що
потягло неправильність нарахування
заробітної плати за час відпусток та
несвоєчасного проведення розрахунку.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України
"Про відпустки " порядок обчислення
заробітної плати працівникам за час
щорічної відпустки, додаткових
відпусток у зв'язку з навчанням,
творчої відпустки, додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей,
та компенсації за невикористані
відпустки, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України
Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено
Порядок обчислення середньої
заробітної плати, який застосовується
при наданні працівникам відпусток.

Пункт 10 вищевказаного Порядку
передбачає, що у випадках підвищення
тарифних ставок і посадових окладів на
підприємстві, в установі, організації
відповідно до актів законодавства, а
також за рішеннями, передбаченими в
колективних договорах (угодах), як у
розрахунковому періоді, так і в
періоді, протягом якого за працівником
зберігається середній заробіток,
заробітна плата, включаючи премії та
інші виплати, що враховуються при
обчисленні середньої заробітної плати,
за проміжок часу до підвищення
коригуються на коефіцієнт їх
підвищення. На госпрозрахункових
підприємствах і в організаціях
коригування заробітної плати та інших
виплат провадиться з урахуванням їх
фінансових можливостей.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем в період роботи ОСОБА_3
підвищувались тарифні ставки і
посадові оклади на підставі наказів по
підприємству № 462 від 28.06.1996р., № 522 від
24.07.1997 р., № 312 від 25.04.2000 р., № 1252 від
19.12.2001р., № 637 від 29.07.2003р., № 717 від
20.08.2003р., № 391 від 21.04.2004р, № 952 від
15.09.2004р., № 83 від 24.01.2005р., № 331 від
21.03.2005р., № 92 від 31.01.2006р., № 367 від 05.4.2006р.,
№ 1117 від 02.10.2006р. № 23 від 05.01.2007р., №624 від
08.05.2007р., №1432 від 10.10.2007р., № №103 від
22.01.2008р., №614 від 18.04.2008р., №1269 від
30.07.2008р., №1705 від 13.10.2008р., № 7 від 04.01.2010р.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
необхідність коригування заробітної
плати при розрахунку середнього
заробітку для нарахування оплати часу
відпусток.

Спільною постановою Генерального
директора ПАТ "Євраз Суха Балка" та
профспілкових комітетів №3 від 06.02.2012р.
та наказом №295 від 16.02.2012р.,
відповідачем визнано порушення п.10
Порядку.

Відповідач погоджується із
застосуванням коефіцієнтів підвищення
тарифних ставок і посадових окладів
згідно вище зазначених наказів при
розрахунку середньої заробітної плати
для нарахування оплати за час
відпусток ОСОБА_3 за винятком наказу №83
від 24.01.2005р., оскільки він виданий не на
підставі колективного договору, а тому
не може застосовуватись при проведенні
розрахунку передбаченому п. 10 Правил.

Колегією суддів відхиляються доводи
апеляційної скарги у цій частині,
оскільки пунктом 10 Порядку
передбачено коригування заробітної
плати на коефіцієнти підвищення при
обчисленні середньої заробітної плати
у випадках підвищення тарифних ставок
і посадових окладів на підприємстві, в
установі, організації відповідно до
актів законодавства, а також за
рішеннями, передбаченими в колективних
договорах (угодах).

Госпрозрахункові підприємства,
виходячи із своїх фінансових
можливостей самостійно визначають
зростання коефіцієнтів тарифних
ставок (посадових окладів) та терміни
їхнього запровадження відповідно до
фінансових можливостей та граничного
розміру коефіцієнтів підвищення
тарифних ставок та посадових окладів,
вказаних в Постановах КМУ за
погодженням із профспілковими
органами підприємства, що відповідно
відзначалося в Спільних Постановах
адміністрації та профспілкових
організацій, які встановлювали розмір
підвищення тарифних ставок та
посадових окладів.

Як вбачається з матеріалів справи, ВАТ
«Суха Балка», на теперішній час ПАТ
"Євраз Суха Балка", відповідно до наказу
№83 від 24.01.2005 року, який доповнено
наказом №85 від 25.01.2005 року, по
підприємству, в межах своїх
повноважень та, виходячи із своїх
фінансових можливостей, визначило
розмір коефіцієнта зростання тарифних
ставок і посадових окладів з 01 січня 2005
року.

Зазначений наказ є законним та не
порушує права та інтереси працівників,
а тому є обов'язковим до виконання.

Доводи ж апеляційної скарги в цій
частині фактично зводяться до вільного
тлумачення представниками відповідача
ПАТ "Євраз Суха Балка" Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №100 від 08.02.1995 року.

Доводи апеляційної скарги щодо
невірного розрахунку сум, належних до
виплати ОСОБА_3, колегією суддів
відхиляються, оскільки ПАТ "Євраз Суха
Балка" визнано порушення п. 10 Постанови
при нарахування та виплати відпусток
працівникам у період з 1995 року по
березень 2010 року, а визначення
корегуючого коефіцієнта, який підлягає
застосуванню для проведення
розрахунку заборгованості, у вигляді: 1
+ розмір підвищення тарифних ставок та
окладів (в частках одиниці) Х 0,71, без
скасування раніше визначених
підприємством коефіцієнтів тарифних
ставок (посадових окладів) та термінів
їхнього запровадження, є незаконним.

Посилання представника відповідача на
рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 02.04.2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_5 до ПАТ "Євраз Суха Балка" про
стягнення недоплаченої заробітної
плати за час відпусток, компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її
виплати, як на підставу звільнення від
доказування згідно положень ч. 3 ст. 61
ЦПК України колегією суддів
відхиляються з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Тобто,
даною нормою встановлено
преюдиціальність певних фактів,
встановлених при розгляді справи, а не
визначених судом, у порядку ст. 215 ЦПК
України, правовідносин відповідно до
встановлених фактів.

Таким чином, преюдиціальним фактом
встановленим рішенням апеляційного
суду Дніпропетровської області від
02.04.2013 року може бути факт застосування
ПАТ "Євраз Суха Балка" корегуючого
коефіцієнту при визначенні розміру
недоплаченої заробітної плати за час
відпусток, однак не висновки суду щодо
оцінки таких дій та їх правомірності.

Обов'язковими ж для суду є лише
висновки Верховного Суду України,
викладені у рішеннях, прийнятих за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України (ч. 2 ст. 214 ЦПК
України).

Доводи апеляційної скарги, щодо
застосування строку позовної давності
до періоду з 22.07.1996 року по 01.08.2001 рік,
колегія суддів не бере до уваги,
оскільки як вбачається з матеріалів
справи самим відповідачем нарахована
заробітна плата за час відпусток, в
тому числі і за спірний період а саме з
1996 р. по 2010р.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 261 ЦПК України
перебіг позовної давності починається
від дня коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач дізнався про порушення свого
права лише із Спільної постанови
Генерального директора та
профспілкових комітетів від 06.02.2012
року, і саме з цього часу починається
перебіг позовної давності, а підстави
для застосування до правовідносин
сторін обмеженого строку позовної
давності тривалістю три місяці у
відповідності до трудового
законодавства, яке було чинне на час
порушення ПАТ "Євраз Суха Балка"
трудових прав позивача щодо оплати
праці відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, в
редакції чинній станом на 06.02.2012 року, у
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Крім того, рішенням Конституційного
Суду України від 15 жовтня 2013 року
№8-рп/2013 у справі за конституційним
зверненням громадянки ОСОБА_6 щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 233 Кодексу
законів про працю України, статей 1, 12
Закону України "Про оплату праці",
визнано, що у разі порушення
роботодавцем законодавства про оплату
праці не обмежується будь-яким строком
звернення працівника до суду з позовом
про стягнення заробітної плати, яка
йому належить, тобто усіх виплат, на які
працівник має право згідно з умовами
трудового договору і відповідно до
державних гарантій, встановлених
законодавством, зокрема й за час
простою, який мав місце не з вини
працівника, незалежно від того, чи було
здійснене роботодавцем нарахування
таких виплат.

Позивач звернувся до суду за захистом
своїх прав у березні 2012 року, а отже
ним не пропущено строк позовної
давності, передбачений ст. 233 КЗпП
України.

Отже, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, фактично зводяться до
переоцінки доказів та незгодою з
висновками суду по їх оцінці. Проте
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України
оцінка доказів є виключною
компетенцією суду, переоцінка доказів
діючим законодавством не передбачена.
Судом першої інстанції повно та
всебічно досліджені обставини справи,
перевірені письмові докази та надано
їм належну оцінку.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду колегія суддів
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 26 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: