Справа № 313/293/14-ц
Провадження 2/313/136/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 р.
смт. Веселе

Веселівський районний суд
Запорізької області в складі
головуючого судді : Кравцова С.О.,
при секретарі судового засідання
Коротиш В.П., за участю прокурора
Дем'янчук О.Г, відповідача ОСОБА_1, та
його представника ОСОБА_2, представника
відповідача Веселівської РДА
Старкової-Бєлікової М.М., третьої
особи ОСОБА_5 розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
Веселівського районного суду
Запорізької області цивільну справу за
позовом прокурора Веселівського
району Запорізької області в інтересах
держави в особі Запорізької обласної
державної адміністрації до
Веселівської районної державної
адміністрації Запорізької області,
ОСОБА_1 « Про визнання незаконним та
скасування розпорядження в частині,
визнання недійсним державного акту на
права власності на земельну ділянку в
частині та зобов'язання повернути
земельну ділянку "

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з зазначеним
позовом 19.02.2014 року до Веселівського
районного суду Запорізької області, де
зазначає, що після проведення
перевірки додержання вимог
законодавства у сфері охорони
культурної спадщини, встановлено, що
розпорядженням голови Веселівської
районної державної адміністрації № 30
від 09.02.2005 «Про затвердження технічної
документації із землеустрою та
передачу земельних ділянок у
власність» громадянам - власникам
сертифікатів на право на земельну
частку (пай) затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельні ділянки
колишнього КСП «Зоря», розробленого ДП
«Запорізького науково-дослідницького
та проектного інституту землеустрою»
та передано їх у власність вказаного
громадянина.

У подальшому, на підставі вказаного
розпорядження 17.06.2005 ОСОБА_1 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЗП № 128426 площею
45,8373 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
який зареєстровано у Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю та постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 52.

Водночас встановлено, що на зазначеній
земельній ділянці знаходиться курган,
який є об'єктом культурної спадщини,
археологічною пам'яткою місцевого
значення, охоронний № 3805, який не
виділено у вказаному державному акті
на право власності на земельну ділянку
серії ЗП № 128426 площею 45,8373 га та
фактично переданий у приватну
власність ОСОБА_1

Курган охоронний № 3805 взято під
охорону відповідно до рішення
виконкому Запорізької обласної ради
народних депутатів № 55 від 10.02.1971.

Актом перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 21.01.2014,
складеного державним інспектором з
контролю за використанням та охороною
земель Державної інспекції сільського
господарства в Запорізькій області
Вініченком О.В. встановлено, що курган
знаходиться на земельній ділянці
ОСОБА_1 та піддається
сільськогосподарській обробці.

Курган, охоронний номер 3805,
розташований на території Запорізької
сільської ради Веселівського району та
переданий у приватну власність ОСОБА_1,
згідно з паспортом об'єкта, являє собою
земляний насип висотою 1,5 метра,
діаметром 30 м і є археологічною
пам'яткою на земельній ділянці
історико - культурного призначення.

Частиною 2 ст.17 Закону України " Про
охорону культурної спадщини "
передбачено, що усі пам'ятки
археології, в тому числі ті, що
знаходяться під водою, включаючи
пов'язані з ними рухомі предмети, є
державною власністю, посилаючись на
ст.ст.14, 19 Конституції України,
Земельний Кодекс України, ст.19 ч.1, ст.53
ч.1, ст.54, ст.122 ч.5 в редакції від 11.01.2005
року, ст.2,17 Закону України « Про охорону
культурної спадщини « , ст.387,1212 ЦК
України, просить позовні вимоги
задовольнити, а саме :

1.Визнати незаконним та скасувати
розпорядження голови Веселівської
районної державної адміністрації № 30
від 09.02.2005 «Про затвердження технічної
документації із землеустрою та
передачу земельних ділянок у
власність» щодо надання у приватну
власність ОСОБА_1 земельної ділянки
площею 45,8373 га, кадастровий номер
020120001, в частині надання земельної
ділянки, на якій розміщений курган
охоронний № 3805 площею 0,0887 га.

2.Визнати недійсним державний акт серії
ЗП № 128426, виданий 17.06.2005 ОСОБА_1 на право
власності на земельну ділянку площею
45,8373 га в частині передачі земельної
ділянки історико - культурного
призначення площею 0,0887 га, на якій
розташовано курган охоронний № 3805.

3.Витребувати у ОСОБА_1 та зобов'язати
його повернути на користь держави в
особі Запорізької обласної державної
адміністрації земельну ділянку,
розташовану на території Запорізької
сільської ради Веселівського району
Запорізької області, на якій
розміщений курган охоронний № 3805
площею 0,0887 га, грошова оцінка якого
складає 1010008,82 грн., межі та координати
якого визначені на кадастровому плані
від 12.02.2014.

В судовому засіданні прокурор
підтримав позовні вимоги позивача та
просить їх задовольнити.

Судом в попередньому судовому
засіданні було залучено в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог Запорізьку сільську
Раду Веселівського району Запорізької
області, так як зазначений об'єкт
культурної спадщини знаходиться на
землях Запорізької сільської Ради.

Представник відповідач
Веселівської районної державної
адміністрації Старкова-Бєлікова М.М.
заперечує проти позовних вимог
прокурора щодо скасування рішення
розпорядження голови Веселівської РДА
№ 30 від 09.02.2005 року та визнання
недійсним державного акту серії ЗП №
12826 від 17.06.2005 року виданого ОСОБА_1 в
частині земельної ділянки, де
розташований курган, так як на момент
видачі Акту данні про курган в
Державному реєстрі нерухомих пам'яток
України за категорією як національного
так і місцевого значення пам'яток,
зазначений курган не перебував і не
перебуває на теперішній час, що на
належній йому на праві приватної
власності земельній ділянці площею
45,8373 га кадастровий номер 020120001
ніяких об'єктів історико-культурного
значення не перебувало.

Відповідач ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_2 заперечують проти
позовних вимог позивача та надали суду
письмові заперечення, де зазначають, що
Згідно з ч.1 ст.13 Закону України « Про
охорону культурної спадщини» об'єкти
культурної спадщини незалежно від форм
власності відповідно до їхньої
археологічної, естетичної,
етнологічної, історичної, мистецької,
наукової чи художньої цінності
підлягають реєстрації шляхом
занесення до Державного реєстру
нерухомих пам'яток України за
категоріями національного та
місцевого значення пам'ятки. Порядок
визначення категорій пам'яток
встановлюється Кабінетом Міністрів
України із занесенням до Реєстру на
об'єкт культурної спадщини, на всі його
складові елементи, що становлять
предмет його охорони, поширюється
правовий статус пам'ятки.

Відповідно до ст. 53 Земельного
Кодексу України, до земель
історико-культурного призначення
належать землі, на яких розташовані
пам'ятки культурної спадщини, їх
комплекси (ансамблі),
історико-культурні заповідники,
історико-культурні заповідні
території, охоронювані археологічні
території, музеї просто неба,
меморіальні музеї- ансамблі.

Тобто статус « пам'ятки « об'єкт
культурної спадщини отримує лише після
його занесення до Державного реєстру
нерухомих пам'яток України. Землі
історико-культурного призначення може
визначити як земельні ділянки, на яких
розташовані визначені законом об'єкти,
які включені до Державного реєстру
нерухомих пам'яток України.

Доказів, про внесення кургану №
3805 до Державного реєстру нерухомих
пам'яток України до суду не надано.

Пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві
положення « Закону України від 16 грудня
2004 року № 2245- ІV « Про внесення змін до
Закону України « Про охорону
культурної спадщини» об'єкти, включені
до списків (переліків ) пам'яток історії
та культури республіканського чи
місцевого значення відповідно до
Закону Української РСР « Про охорону і
використання пам'яток історії та
культури «, до вирішення питання про їх
включення ( не включення ) до Реєстру
вважаються пам'ятками відповідно
національного чи місцевого значення.

Списку ( переліку ) пам'яток
історії та культури місцевого
значення, куди повинен був включений
курган № 3805Є, як об'єкт культурної
спадщини, до суду не надано, ніяких
посилань на нього в позовній заяві
немає.

Єдиним документом, що свідчить
про можливе існування на території
належної йому земельної ділянки
кургану № 3805 як археологічної пам'ятки
місцевого значення є додана до
матеріалів позовної заяви ніким не
завірена копія паспорту на курган від
05.12.1987 року.

Зазначена копія паспорту на
курган від 05.12.1987 року за № 3805, на який
посилається прокурор Веселівського
району як на доказ, є не актуальним та
не може підтвердити межі самого
кургану у відповідності з
топографо-геодезичних та
картографічних матеріалів, не
зазначено його площу та координати, в
паспорті не вказано на підставі якого
рішення виконкому Запорізької
обласної ради народних депутатів взято
курган під охорону, не визначено
границь охоронної зони, не має підпису
архітектора по охороні пам'ятників, не
вказана бібліографія, архівні джерела
та іконографічний матеріал, графічна
частина не відповідає
нормативно-правовим та
нормативно-технічним документам
України в галузі геодезії та
картографії, не має жодного відтиску
печатки, документ є застарілим,
сумнівного походження, та таким, який
не може бути прийнятим в обґрунтування
наявності самого кургану як
археологічної пам'ятки та належності
земельної ділянки до земель
історико-культурного значення.

Крім того, на момент прийняття
оскаржуваного розпорядження голови
Веселівської районної державної
адміністрації № 30 від 09.02.2005 року
проект відведення земельної ділянки
був узгоджений з усіма органами
державної влади, в тому числі і з
представником органу охорони
культурної спадщини, заперечень та
недоліків встановлено не було.

Прокурором та позивачем не надано
доказів, які підтверджують ті
обставини, що на момент прийняття
оскаржуваного рішення йому,
Веселівській районній державній
адміністрації або іншій особі було
відомо про те, що в складі земельної
ділянки, яка йому передавалась у
власність, знаходиться земля
історико-культурного призначення.

Відповідач зазначає, що позовні
вимоги позивача не засновані на законі,
ґрунтуються на припущеннях, тому не
підлягають судовому захисту, оскільки
відсутні підстави для визнання
протиправним і скасування
розпорядження голови Веселівської
державної адміністрації № 3- від 09.02.2005
року « Про затвердження технічної
документації і землеустрою та передачу
земельних ділянок у власність « щодо
надання ОСОБА_1 земельної ділянки
площею 45,8374 га, кадастровий номер
020120001, в частині надання земельної
ділянки, на якій нібито розміщений
курган охоронний № 3805 площею 0,0887 га,
яке прийнято у межах повноважень
голови Веселівської районної
державної адміністрації, та у спосіб
передбачений як діючим законодавством
України, в тому числі й Конституцією
України.

Посилаючись на ст.9,41 Конституції
України, Земельний Кодекс України
ст.ст.20,140, Практику Європейського Суду,
постанову Верховного Суду України від
12 вересня 2012 року у справі № 6-71 цс (
реєстр № 261990190 ) відповідач ОСОБА_1
просить у задоволенні позовних вимог
позивача відмовити повністю.

Третя особа Запорізька сільська Рада
представник Сеник І.Б. будь-яких
самостійних вимог не зазначив, пояснив
суду, що за період 1995, бувшому КСП « Заря
« надавалося « Охоронне зобов'язання на
підставі доручення виданого
Запорізькою сільською Радою народних
депутатів, що КСП « Заря « на підставі
Земельного Кодексу України
зобов'язується 2 га пам'яток археології
ІV тис. до н.е.- І пол.ІІ тис. н.е. згідно
додатка, що знаходиться під охороною
держави з метою їх подальшого
збереження, як пам'яток історії та
культури використовувати виключно під
вирощування сільськогосподарських
культур. В додатку до цього «
зобов'язання « значились два кургани,
курган під № 3805 там курган № 3806 з
координатами с.Запоріжжя за 4,0 км на
південний захід від південно-західної
окраїни села.

Крім того власник земельної
ділянки ОСОБА_1 попереджений письмово
про те, що на його земельних ділянках
знаходиться курган і що цю обробляти
землю він не має права. Чому не були
внесені кургани до Єдиного Державного
Реєстру він пояснити не може. Про ці
кургани було відомо всім,
райдержадміністрації району,
земельним ресурсам, користувачам цих
земельних ділянок. На даний час
ОСОБА_1 не обробляє курган на земельній
ділянці.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8
надала свідчення в судовому засіданні
про те, що вона більше 30 років працює в
Запорізькому обласному центрі охорони
культурної спадщини. Відповідно до
Закону України « Про охорону
культурної спадщини « в розділі 10
Прикінцевих положень, зазначено ст.3 …
об'єкти включені до списків ( переліків
) пам'яток історії та культури
відповідно до Закону України
Української РСР « Про охорону і
використання пам'яток історії та
культури « визнаються пам'ятками
відповідно до цього закону. На даний же
час Запорізький край дуже багатий на ці
пам'ятки, із 1000 нововиявлених до
Державного реєстру війшло 400 ( все із-за
неналежного фінансування на ці цілі).
Зазначений у позові курган за
охоронним номером 3805 взятий під
охорону відповідно до рішення
виконкому Запорізької обласної ради
народних депутатів № 55 від 10.02.1971 року.
Має паспорт пам'ятника історії
культури СРСР датованого жовтнем 1987
року. Виявлений та поставлений на облік
дослідником вченим Тущевим Г.М. На
теперішній час розкопки по ньому не
проведені і він має наукову цінність.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 по
розгляду справи пояснила наступне, а
саме, що винесення земельних часток
(паїв) в натуру на місцевості по
реформованим господарствам на
території району в цілому й вчасності
по КСП «Зоря» Запорізької сільської
ради та КСП «Победа» Корніївської
сільської ради здійснювалося на
підставі Указу Президента України від 8
серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок
паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям", а з 2003 року основним
нормативним документом з даного
питання є Закон України «Про виділення
земельних часток (паїв) в натурі на
місцевості». Зазначені правові
нормативні документи не містить вимоги
щодо узгодження зазначених робіт із
органами історико культурної спадщини.

Згідно Законом України «Про охорону
культурної спадщини» від 08.07.2000 року
№1805 об'єкти культурної спадщини
повинні бути зареєстровані у
Державному реєстрі і мати топографічно
визначені зони, в яких розташовані
суб'єкти культурної спадщини .станом на
дату розгляду зазначена норма на
території Веселівського району не
виконана)

Також до компетенції органів охорони
культурної спадщини належить
здійснення контролю за пам'ятками
культури і укладання охоронних
договорів з тими особами, які
використовують, управляють або
володіють такими пам'ятками культури

Відповідно ст.54 Земельного кодексу
України визначено що землі
історико-культурного призначення
можуть перебувати не тільки в
державній і, комунальній власності а й
у приватній власності, навколо об'єктів
культурної спадщини обов'язково
встановлюються охоронні зони з
забороною діяльності, яка шкідливо
впливає або може вплинути на
додержання режиму використання цих
земель. Порядок використання
визначається законом.

Відповідно до статтей 125, 126 Земельного
кодексу України визначено що право
користування земельною ділянкою
повинно бути посвідчено документом а
саме державним актом на право
постійного користування, державним
актом на право власності або договором
оренди земельної ділянки інше не
передбачено законодавством. На Землі ж
історико культурного призначення на
території району ніколи не
виготовлялися документація із
землеустрою яка б визначила межі,
площу, охоронні зони та місце
розташування об'єктів культурної
спадщини. В зв'язку з відсутністю
зазначених документів в органах по
земельних ресурсах контроль даного
питання не можливий. Відсутність на
період розпаювання зазначених
господарств норм чинного
законодавства не дали можливості
уникнути даної проблеми, а враховуючи
що норма щодо погодження з органами
охорони культурної спадщини
передбачена виключно для проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, а по всім реформованим
господарствам винос в натуру на
місцевість земельних часток (паїв)
здійснюється через технічну
документацію із землеустрою щодо
відновлення (встановлення) меж в натурі
на місцевості, а зазначена технічна
документація не погоджується з
органами охорони культурної спадщини.
Враховуючи відсутність документів
передбачених чинним законодавством на
об'єкти культурної спадщини проблема
буде залишатися й надалі. Пропоную для
виправлення ситуації що склалася по
справі: встановити сервітут (обмеження
прав) на частину земельної ділянки
площу та розмір якої визначено актом
обстеження органом охорони культурної
спадщини, в частині використання та
обробітку для сільськогосподарських
потреб, на період знаходження об'єкту
культурної спадщини - кургану на даній
земельній ділянці.(Сервітут може бути
встановлений за рішенням суду ст.100,
договір сервітут підлягає обов'язковій
державній реєстрації п.2 ст.100 ЗК
України, зберігається при переході
права власності і не може бути
предметом купівлі - продажу ст.101 ЗК
України) Передати органу охорони
культурної спадщини не земельну
ділянку а об'єкт культурної спадщини -
курган. Договір сервітуту (обмеження
прав) на частину земельної ділянки буде
заключний на підставі рішення суду між
власником земельної ділянки та органом
охорони культурної спадщини і дія його
буде доти доки на даних земельних
ділянках буде знаходитися об'єкт
культурної спадщини - курган. Так в 1995
року розроблений та затверджений
Розпорядженням №205-р від 23.06.1995 року
«Про затвердження проектів
роздержавлення та приватизації
земель» проект роздержавлення та
приватизації земель к-за «Зоря»
Веселівського району Запорізької
області. Норма щодо погодження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок з'явилася в ст. 118
Земельного кодексу України з 18.03.2004
року.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, допитавши свідків
ОСОБА_8, ОСОБА_10, суд вважає, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню, крім судових витрат.

Судом встановлено, що статтею 45 ЦПК
України передбачено можливість
звернення прокурора до суду з метою
представництва інтересів громадянина
або держави. Відповідно до ст. 14
Конституції України, земля є основним
національним багатством, що
знаходиться під особливою охороною
держави. Порушення у сфері земельних
відносин, спричиняють шкоду державі та
є підставою для втручання органів
прокуратури, у тому числі для звернення
з позовами до суду в її інтересах.
Прокуратурою Веселівського району
проведено перевірку додержання вимог
законодавства у сфері охорони
культурної спадщини, зокрема під час
передачі земель реформованого КСП
«Зоря», розташованих на території
Запорізької сільської ради
Веселівського району Запорізької
області у власність громадянам, на
земельних ділянках яких знаходяться
об'єкти археологічної спадщини.
Відповідно до перевірки було
встановлено, що розпорядженням голови
Веселівської районної державної
адміністрації № 30 від 09.02.2005 «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою та передачу земельних
ділянок у власність» громадянам -
власникам сертифікатів на право на
земельну частку (пай) затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки колишнього КСП
«Зоря», розробленого ДП «Запорізький
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» та передано їх у
власність вказаних громадян.

У подальшому, на підставі вказаного
розпорядження 17.06.2005 ОСОБА_1 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЗП № 128426 площею
45,8373 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
який зареєстровано у Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю та постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 52.

Водночас встановлено, що на зазначеній
земельній ділянці знаходиться
курган,про що не заперечує і відповідач
ОСОБА_1, який є об'єктом культурної
спадщини, археологічною пам'яткою
місцевого значення, охоронний № 3805,
який не виділено у вказаному
державному акті на право власності на
земельну ділянку серії ЗП № 128426 площею
45,8373 га та фактично передано у приватну
власність ОСОБА_1 Курган охоронний №
3805 взято під охорону відповідно до
рішення виконкому Запорізької
обласної ради народних депутатів № 55
від 10.02.1971.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
охорону культурної спадщини» (далі -
Закон) об'єкт культурної спадщини - це
визначне місце, споруда (витвір),
комплекс (ансамбль), їхні частини,
пов'язані з ними рухомі предмети, а
також території чи водні об'єкти
(об'єкти підводної культурної та
археологічної спадщини), інші природні,
природно-антропогенні або створені
людиною об'єкти незалежно від стану
збереженості, що донесли до нашого часу
цінність з археологічного,
естетичного, етнологічного,
історичного, архітектурного,
мистецького, наукового чи художнього
погляду і зберегли свою автентичність.

До археологічних об'єктів культурної
спадщини, згідно зі ст. 2 Закону,
відносяться рештки життєдіяльності
людини (нерухомі об'єкти культурної
спадщини: городища, кургани, залишки
стародавніх поселень, стоянок,
укріплень, військових таборів,
виробництв, іригаційних споруд, шляхів,
могильники, культові місця та споруди,
їх залишки чи руїни, мегаліти, печери,
наскельні зображення, ділянки
історичного культурного шару, поля
давніх битв, а також пов'язані з ними
рухомі предмети), що містяться під
земною поверхнею та під водою і є
невідтворним джерелом інформації про
зародження і розвиток цивілізації

Актом перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 21.01.2014,
складеного державним інспектором з
контролю за використанням та охороною
земель Державної інспекції сільського
господарства в Запорізькій області
Вініченком О.В. встановлено, що курган
знаходиться на земельній ділянці
ОСОБА_1 та піддається
сільськогосподарській обробці.

Курган, охоронний номер 3805,
розташований на території Запорізької
сільської ради Веселівського району та
переданий у приватну власність ОСОБА_1,
згідно з паспортом об'єкта, являє собою
земляний насип висотою 1,5 метра,
діаметром 30 м і є археологічною
пам'яткою на земельній ділянці
історико - культурного призначення.

Частиною 2 ст.17 Закону передбачено, що
усі пам'ятки археології, в тому числі
ті, що знаходяться під водою, включаючи
пов'язані з ними рухомі предмети, є
державною власністю.

Згідно з ч. 5 ст. 17 Закону землі, на яких
розташовані пам'ятки археології,
перебувають у державній власності або
вилучаються (викуповуються) у
державну власність в установленому
законом порядку, за винятком земельних
ділянок, на яких розташовуються
пам'ятки археології - поля давніх битв.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд
визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації» акти
місцевих державних адміністрацій, що
суперечать Конституції України,
законам України, рішенням
Конституційного Суду України, актам
Президента України та Кабінету
Міністрів України або інтересам
територіальних громад чи окремих
громадян, можуть бути оскаржені до
органу виконавчої влади вищого рівня
або до суду.

Частиною 5 ст. 122 Земельного кодексу
України визначено, що обласні
державні адміністрації на їхній
території передають земельні ділянки
із земель державної власності, крім
випадків, визначених законом, у
власність або у користування у межах
міст обласного значення та за межами
населених пунктів, а також земельні
ділянки, що не входять до складу
певного району, або у випадках, коли
районна державна адміністрація не
утворена, для всіх потреб.

З огляду на вказане, органом,
уповноваженим державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах є Запорізька обласна
державна адміністрація.

Зважаючи на викладене, розпорядження
голови Веселівської районної
державної адміністрації № 30 від 09.02.2005
«Про затвердження технічної
документації із землеустрою та
передачу земельних ділянок у
власність» щодо надання у приватну
власність ОСОБА_1 земельної ділянки
площею 45,8373 га, кадастровий номер
020120001, в частині надання земельної
ділянки історико - культурного
призначення площею 0,0887 га, на якій
розміщений курган охоронний № 3805
підлягає визнанню судом незаконним та
скасуванню.

Також, підлягає визнанню недійсним
державний акт серії ЗП № 128426 на право
приватної власності на земельну
ділянку, який є правовстановлюючим
документом та виданий на підставі
рішення відповідного органу влади.

Згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу
України передбачено, що зміст
правочину не може суперечити
Цивільному кодексу України, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Вимога про визнання недійсним
державного акта на право приватної
власності на земельну ділянку є
похідною й залежить від доведеності
незаконності рішення органу державної
влади, на підставі якого видано
оспорювані державні акти.

Таким чином, державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЗП
№ 128426 виданий на підставі незаконного
рішення є підставою для визнання його
недійсним в частині передачі земельної
ділянки історико - культурного
призначення площею 0,0887 га, на якій
розташовано вказаний курган.

Частиною 1 статті 19 Земельного кодексу
України, в редакції від 11.01.2005 (діючого
на момент видачі ОСОБА_1 державного
акту серії ЗП № 128426) (далі - Кодекс)
передбачено, що землі України за
основним цільовим призначенням
поділяються на землі
сільськогосподарського призначення;
землі житлової та громадської
забудови; землі природно-заповідного
та іншого природоохоронного
призначення; землі оздоровчого
призначення; землі рекреаційного
призначення; землі
історико-культурного призначення;
землі лісового фонду; землі водного
фонду; землі промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення (ч. 1 ст. 19 Кодексу).

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 53 Кодексу до
земель історико-культурного
призначення належать землі на яких
розташовані городища, кургани, давні
поховання, пам'ятні скульптури та
мегаліти, наскальні зображення, поля
давніх битв, залишки фортець,
військових таборів, поселень і
стоянок, ділянки історичного
культурного шару укріплень,
виробництв, каналів, шляхів.

Також, відповідно до ст. 54 Земельного
кодексу України землі
історико-культурного призначення
можуть перебувати у державній,
комунальній та приватній власності.
Навколо історико-культурних
заповідників, історико-культурних
заповідних територій, музеїв просто
неба, меморіальних музеїв-садиб,
пам'яток культурної спадщини, їх
комплексів (ансамблів) встановлюються
зони охорони пам'яток із забороною
діяльності, що шкідливо впливає або
може вплинути на додержання режиму
використання таких земель. Порядок
використання земель
історико-культурного призначення
визначається законом.

Статтею 17 Закону України «Про охорону
культурної спадщини» встановлено, що
пам'ятка, крім пам'ятки археології, може
перебувати у державній, комунальній
або приватній власності. Усі пам'ятки
археології, в тому числі ті, що
знаходяться під водою, включаючи
пов'язані з ними рухомі предмети, є
державною власністю. Землі, на яких
розташовані пам'ятки археології,
перебувають у державній власності або
вилучаються (викуповуються) у
державну власність в установленому
законом порядку, за винятком земельних
ділянок, на яких розташовуються
пам'ятки археології - поля давніх битв.

Згідно з висновком наукового
співробітника КЗ «Запорізький
обласний центр охорони культурної
спадщини» Запорізької обласної ради
курган охоронний номер 3805,
розташований за 4 км на південний захід
від південно - західної околиці с.
Запоріжжя Запорізької сільської ради
Веселівського району. Висота кургану
складає 0,3 м, діаметр - 25 м, охоронна зона
- 5 м. Центральна частина кургану
задернована, схили та охоронна зона
піддаються сільськогосподарській
обробці.

Відповідно до плану меж земельної
ділянки, виготовленого Веселівським
РВВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК», площа кургану
охоронний номер 3805 становить 0,0887 га.

Згідно зі схемою розташування
земельної ділянки, наданою
Веселівським РВВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК»
курган № 3805 розташований на земельній
ділянці площею 45,8373 га кадастровий
номер 020120001, яка належить на праві
власності ОСОБА_1

Відповідно до звіту з незалежної
оцінки об'єкта культурної спадщини
пам'ятки археології - курган охоронний
№ 3805, складеного експертом по оцінці
нерухомості, у тому числі земельних
ділянок Тернових В.А., станом на 31.01.2014
грошова оцінка кургану № 3805 складає
1010008,82 грн.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно без достатньої
правової підстави, зобов'язана
повернути це майно. Особа зобов'язана
повернути майно й тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Положення цієї глави ЦК України
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про витребування майна
власником із чужого незаконного
володіння.

Зважаючи на викладене, земельна
ділянка історико - культурного
призначення, на якій розташовано
курган охоронний номер 3805 підлягає
витребуванню у ОСОБА_1 та поверненню її
власнику - державі в особі Запорізької
обласної державної адміністрації.

Відповідно до Закону України «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо вдосконалення порядку
здійснення судочинства» від 20.11.2011 з
числа позовних вимог, на які не
поширюється позовна давність,
виключено вимоги про визнання
незаконними правових актів органів
державної влади та місцевого
самоврядування, якими порушено право
власності або інше речове право (п. 4 ч. 1
ст. 268 ЦК України).

Разом з тим, підпунктом 3 пункту 5
Прикінцевих та перехідних положень
вказаного Закону встановлено, що
протягом трьох років з дня набрання
чинності цим Законом особа має право
звернутись з позовом про визнання
незаконним правового акту органу
державної влади, орану влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, яким
порушено право власності або інше
речове право особи без урахування
позовної давності.

Вказана правова позиція підтверджена
постановою Пленуму Вищого
господарського суду України №10 від
29.05.2013 «Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів» (п.1.1).

Таким чином, на цей час не сплинув строк
звернення до суду з позовом про
визнання незаконним розпорядження
голови Веселівської районної
державної адміністрації № 30 від 09.02.2005.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

У зв'язку із тим, що земельна ділянка, на
якій розташований курган охоронний
номер 3805, знаходяться на території
Веселівського району Запорізької
області, позов пред'являється до
Веселівського районного суду.

Відповідно до ст.5 п.7,15 Закону України "
Про судовий збір " від сплати судового
збору звільняються " державні органи,
підприємства ... " "органи виконавчої
влади та органи місцевого
самоврядування за подання позовів щодо
спорів, пов'язаних з відчуженням
земельних ділянок, інших об'єктів
нерухомого майна, що на них розміщені,
які перебувають у приватній власності,
для суспільних потреб чи з мотивів
суспільної необхідності.

Відповідно до ст.82 ч.3 ЦПК України суд
враховуючи майновий стан сторони може
звільнити від сплати судового збору
сторону.

А тому на підставі викладеного,
керуючись ст.ст.10,11,208,212-218 ЦПК
України,ст.ст.14,19 Конституції України,
ст.ст.16,21,328,387,1212 ЦК України, ст.ст.
53,54,78,116, 152,155 ЗК України, Законом України
« Про охоронну культурної спадщини»,
Законом України « Про місцеве
самоврядування в Україні «, п.1.4
Інструкції про порядок складення,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право приватної
власності на землю, право колективної
власності на землею ( в тому числі на
умовах оренди ) та договорів оренди
землі, затвердженої Наказом Державного
комітету України по земельним ресурсам
від 04 травня 1999 року за № 354/3647 ( в
редакції чинній на момент видачі
державного акту), суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву прокурора
Веселівського району Запорізької
області в інтересах держави в особі
Запорізької обласної державної
адміністрації до Веселівської
районної державної адміністрації
Запорізької області, ОСОБА_1 про
визнання незаконним та скасування
розпорядження в частині, визнання
недійсним державного акту на права
власності на земельну ділянку в
частині та зобов'язання повернути
земельну ділянку - задовольнити.

1.Визнати незаконним та скасувати
розпорядження голови Веселівської
районної державної адміністрації № 30
від 09.02.2005 «Про затвердження технічної
документації із землеустрою та
передачу земельних ділянок у
власність» щодо надання у приватну
власність ОСОБА_1 земельної ділянки
площею 45,8373 га, кадастровий номер
020120001, в частині надання земельної
ділянки, на якій розміщений курган
охоронний № 3805 площею 0,0887 га.

2.Визнати недійсним державний акт серії
ЗП № 128426, виданий 17.06.2005 ОСОБА_1 на право
власності на земельну ділянку площею
45,8373 га в частині передачі земельної
ділянки історико - культурного
призначення площею 0,0887 га, на якій
розташовано курган охоронний № 3805.

3.Витребувати у ОСОБА_1 та зобов'язати
його повернути на користь держави в
особі Запорізької обласної державної
адміністрації земельну ділянку,
розташовану на території Запорізької
сільської ради Веселівського району
Запорізької області, на якій
розміщений курган охоронний № 3805
площею 0,0887 га, грошова оцінка якого
складає 1010008,82 грн., межі та координати
якого визначені на кадастровому плані
від 12.02.2014.

Судові витрати вирішити в порядку
ч.3 ст.82 ЦПК України, звільнити сторони
від оплати.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Запорізького
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області
С.О.Кравцов

30.04.2014