ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2614/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Цибулюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору: Служба у
справах дітей Дарницької районної у м.
Києві державної адміністрації, Служба
у справах дітей Голосіївської районної
у м. Києві державної адміністрації про
визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_3, в якому просила суд
визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом
з матір`ю ОСОБА_2 шляхом їх реєстрації
за адресою: АДРЕСА_1. Свої позовні
вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01
жовтня 2013 року було розірвано шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Від шлюбу сторони
мають малолітніх дітей - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання
шлюбу діти залишились проживати разом
з матір`ю. Згоди стосовно місця
проживання дітей батьками не
досягнуто, а тому звернулася з
відповідним позовом до суду.

В судовому засіданні, призначеному на
04.06.2014 року позивачка зазначила, що один
із синів - ОСОБА_4 постійно проживає
разом із нею, а інший син - ОСОБА_5
проживає разом з батьком, проте на
сьогоднішній день дитина захворіла,
тому проживає разом із нею. В судовому
засіданні, разом зі своїм
представником, уточнивши позовні
вимоги просила суд визначити місце
проживання малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_2.

Відповідач та представник відповідача
у судовому засіданні заперечували
проти задоволення позову, пояснили, що
визначення місця проживання дітей
разом з матір'ю позбавить батька
можливості спілкування з дітьми, брати
участь у їх вихованні.

В судовому засіданні представник
відповідача заявив клопотання про
зупинення провадження у справі.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 04.06.2014 року в задоволенні
клопотання ОСОБА_3 про зупинення
провадження у справі відмовлено.

Представник третьої особи в судовому
засіданні позовну заяву підтримав та
просив її задовольнити, надав суду
письмовий висновок про доцільність
визначення проживання малолітніх
дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом
з матір`ю ОСОБА_2.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши докази у їх
сукупності, всебічно проаналізувавши
обставини справи в їх сукупності,
оцінивши за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному і об'єктивному розгляді
справи, зібрані по справі докази,
керуючись законом, суд дійшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі з 03 вересня 2005 року,
про що ВРАЦСом Дарницького РУЮ м. Києва
зроблено відповідний актовий запис №
561 (а.с. 6).

Від шлюбу ОСОБА_2та ОСОБА_3 мають
малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.7) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 01 жовтня 2013 року шлюб між
сторонами розірвано (а.с.28).

На день розгляду справи старший син
сторін - ОСОБА_4 постійно проживає разом
із матір'ю за адресою: АДРЕСА_2, а
молодший син - ОСОБА_5 періодично
проживає у батька за адресою: АДРЕСА_3
або у матері.

Згідно відмітки у паспорті ОСОБА_2
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
13). Сторонами не досягнуто згоди щодо
того, з ким будуть проживати їх діти.

Відповідно до ст. 157 СК України
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно.

Згідно з ст. 141 СК України мати і
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини.

Відповідно до ст. 6 СК України
правовий статус дитини має особа до
досягнення нею повноліття. Малолітньою
вважається дитина до досягнення нею
чотирнадцяти років.

Згідно зі ч. ч. 1 ст. ст. 160 СК
України місце проживання дитини, яка
не досягла десяти років, визначається
за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України
якщо мати та батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Вирішуючи спори між батьками, які
проживають окремо (в тому числі в одній
квартирі), про те, з ким із них і хто саме
з дітей залишається, суд, виходячи з
рівності прав та обов'язків батька й
матері щодо своїх дітей, повинен
ухвалити рішення, яке відповідало б
інтересам неповнолітніх. При цьому суд
ураховує, хто з батьків виявляє більшу
увагу до дітей і турботу про них, їхній
вік і прихильність до кожного з
батьків, особисті якості батьків,
можливість створення належних умов для
виховання, маючи на увазі, що перевага в
матеріально-побутовому стані одного з
батьків сама по собі не є вирішальною
умовою для передачі йому дітей.

Згідно висновку № 100-4076 від 02.06.2014 року,
що був складений Службою у справах
дітей Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації місце
проживання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 повинно бути з
матір`ю. Встановлено, що умови
проживання дітей хороші, а матір має
постійний та відповідний для
забезпечення відповідного догляду
дохід.

Відповідно до інформації ДНЗ № 340,
малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
відвідує заклад з вересня 2012 року.
Вказано, що матір вносить плату за
харчування дитини, забезпечує всім
необхідним для здійснення навчального
процесу та бере активну участь у житті
групи. До лютого 2014 року приводила і
забирала дитину в основному мама, з
того часу приводять і забирають дитину
батьки по черзі, цікавляться його
успіхами, піклуються про сина та з
любов'ю ставляться до нього.

Відповідно до інформації гімназії № 179,
яку відвідує малолітній ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, успіхами дитини
цікавляться і мати, і батько. Дитина
доглянута, забезпечена всім необхідним
для розвитку та виховання.

З актів обстеження умов
проживання, складених провідним
спеціалістом Служби у справах дітей
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації, у обох
батьків за місцем їх проживання, а саме:
у ОСОБА_2 квартирі АДРЕСА_2 та у ОСОБА_3
у квартирі АДРЕСА_3 створені умови для
проживання, виховання та гармонійного
розвитку малолітніх дітей - ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Відсутність у позивача на даний
час власного житла, не є визначальним
чинником та не дає підстав вважати, що
позивач неналежним чином відноситься
до своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до Декларації прав дитини
від 20.11.1959 року, прийнятій Генеральною
Асамблеєю ООН, а саме Принципу 6, дитина
для повного і гармонійного розвитку її
особистості потребує любові і
розуміння. Вона має, коли це можливо,
рости під опікою і відповідальністю
своїх батьків і в усякому випадку в
атмосфері любові і моральної та
матеріальної забезпеченості,
малолітня дитина не повинна, за
винятком тих випадків, коли існують
виняткові обставини, бути розлученою
зі своєю матір'ю.

Відповідно до статті 9 Конвенції
про права дитини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1989
року і яка набула чинності для України
з 27 вересня 1991 року передбачено, що
держави-учасниці забезпечують те, щоб
дитина не розлучалася з батьками
всупереч їх бажанню, за винятком
випадків, коли компетентні органи
згідно із судовим рішенням визначають
відповідно до застосовуваного закону і
процедур, що таке розлучення необхідне
в якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї або коли
батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини.

Відповідач та його представник не
надали переконливих доказів того, що
проживання дітей з матір'ю порушить
інтереси самих дітей, або негативно
вплине на них.

Таким чином, суд прийшов до
висновку, що ОСОБА_2 належним чином
виконує свої батьківські обов'язки по
відношенню до синів, забезпечує
належний розвиток дітей. Враховуючи
стан їх здоров`я, позивач здійснює всі
необхідні заходи з забезпечення
відповідного лікування та навчання.

Оцінюючи зібрані по справі докази
в їх сукупності та співставленні,
враховуючи вік дітей, фактичне
проживання її з матір'ю на час розгляду
справи, враховуючи належні
житлово-побутові умови дітей при умові
проживання їх з матір'ю, можливість для
дітей спілкуватися між собою,
враховуючи ставлення обох батьків до
виконання ними своїх батьківських
обов'язків, суд приходить до висновку,
про доцільність визначення місця
проживання малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_2,
оскільки це відповідатиме інтересам
дітей та задовольнити позов.

Керуючись ст. 160, 161 СК України,
ст.ст. 215-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору: Служба у
справах дітей Дарницької районної у м.
Києві державної адміністрації, Служба
у справах дітей Голосіївської районної
у м. Києві державної адміністрації про
визначення місця проживання дітей -
задовольнити.

Визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом
з матір`ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду м. Києва
протягом 10 днів з дня його проголошення
шляхом подання в зазначений строк
апеляційної скарги через Дарницький
районний суд м. Києва.

СУДДЯ
О.Р.ЛУЖЕЦЬКА