АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 22-ц7967159
Головуючий у 1 інстанції - Шумейко О.І .
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач
Л.Д .

при секретарі Меєчко Д.П .

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом ТОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1
про звернення стягнення на предмет
застави

за апеляційною скаргою ТОВ «Вердикт
Фінанс»

на заочне рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 18 березня
2014 року ,

В С Т А Н О В И Л
А:

В грудні 2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс»
звернулося з зазначеним позовом до
суду, в якому вказувало, що за договором
факторингу від 20 квітня 2012 року на
користь товариства АКІБ «УкрСиббанк»
передано право вимоги щодо
заборгованості відповідача ОСОБА_1 за
кредитним договором від 19 серпня 2006
року, укладеного між останнім та банком
та який було забезпечено договором
застави транспортного засобу
належного відповідачу. Оскільки
відповідач кредитну заборгованість
добровільно не погашає, позивач просив
звернути стягнення на належний
відповідачу автомобіль марки КІА
Черато д.н.з. НОМЕР_2, шляхом продажу
вказаного автомобіля від імені
відповідача договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем, надати право
позивачу на підписання від імені
ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
вказаного автомобіля під час його
укладання з іншою особою-покупцем,
витребувати у відповідача вказаний
вище автомобіль разом з комплектом
ключів, свідоцтвом про реєстрацію
вказаного транспортного засобу,
номерними знаками та передати у
володіння позивачу, надати ТОВ
«Вердикт Фінанс» право вчиняти від
імені ОСОБА_1 усі дії, необхідні для
зняття вказаного автомобіля з обліку
за місцем звернення у одному з центів
надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів, у тому числі повноваження на
звернення із письмовою заявою про
зняття з обліку, на звернення із
письмовою заявою про видачу нового
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу замість
втраченого або викраденого, на
отримання акту огляду вказаного
автомобіля, на отримання свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу, на
підпис зазначених заяв, на пред'явлення
вказаного автомобіля для огляду.

Заочним рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 18 березня
2014 року позов задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1за договором про надання
споживчого кредиту від 19 серпня 2006 року
у сумі 69 386,02 грн., що складається з
заборгованості за основною сумою
кредиту у розмірі 51 505 грн. 91 коп.,
заборгованості по процентам за
користування кредитними коштами у сумі
7 578 грн. 33 коп. пені у сумі 8 689 грн. 95 коп.,
трьох процентів річних від
простроченої суми боргу у розмірі 1 611
грн. 83 коп., звернуто стягнення на
предмет застави, а саме: автомобіль
марки КІА, модель Черато, 2006 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_2, що належить на праві власності
ОСОБА_1, шляхом продажу зазначеного
автомобіля ТОВ «Вердикт Фінанс» за
початковою ціною у розмірі 93 000 грн. з
укладенням договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, зі зняттям вказаного
автомобіля,з обліку в органах ДАІ та
наданням ТОВ «Вердикт Фінанс» всіх
повноважень, які необхідні для
здійснення продажу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ
«Вердикт Фінанс» судовий збір у сумі 923
грн. 26 коп.

Не погодившись з рішенням суду ТОВ
«Вердикт Фінанс» подало апеляційну
скаргу та посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про повне задоволення
вимог товариства .

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги вказує, зокрема, що суд не
повністю розглянув заявлені
товариством вимоги,а саме вимоги
зазначені в п.п.2,3,4 прохальної частини
позову та вийшов за межі позовних
вимог,приймаючи рішення про
встановлення початкової ціни у розмірі
93 000 грн.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник ТОВ «Вердикт
Фінанс» доводи апеляційної скарги
підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про розгляд справи
повідомлений належно.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка
сторін, або інших осіб,які беруть
участь у справі,належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової
О.В., пояснення представника ТОВ
«Вердикт Фінанс», перевіривши
матеріали справи та обговоривши
апеляційну скаргу, в межах її доводів,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Статтею 530 ЦК України визначено, що,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк.

У відповідності до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 549 ЦК України передбачено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Першою частиною статті 550 ЦК України
визначено, що право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
заставу» в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

За правилами ст. 574 ЦК України застава
виникає на підставі договору, закону
або рішення суду.

Згідно зі ст. 589 ЦК України разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.2 ст.590 ЦК України
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, коли зобов'язання не буде
виконано у встановлений строк (термін),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом,19 серпня 2006 року між
АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено
договір про надання споживчого кредиту
№ 10-8W4/08-2006А, за умовами якого банк надав
позичальнику кредит в сумі 18 415 доларів
США, строком до 19 липня 2013 року,з
процентною ставкою за користування
кредитними коштами - 8,99% річних.

Відповідно до п. 1.4 договору кредит
наданий позичальнику для купівлі
автомобіля марки КІА, модель Черато, 2006
року випуску.

Згідно з п. 2.1 договору, в редакції
додаткової угоди № 1 від 06 лютого 2009
року, позичальник зобов'язується
повертати кредит та сплачувати плату
за кредит шляхом щомісячної сплати
ануїтетного платежу, розмір якого
складає 220 доларів США, день сплати
ануїтетного платежу 24 число кожного
календарного місяця строку
кредитування.

За умовами п. 7.1 договору за порушення
позичальником термінів погашення
будь-яких своїх грошових зобов'язань,
передбачених цим договором, зокрема,
термінів повернення кредиту, сплати
процентів, банк має право вимагати від
позичальника додатково сплатити банку
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від гривневого еквіваленту
суми простроченого платежу, сума якого
розраховується за офіційним обмінним
курсом НБУ гривні до валюти
заборгованості станом на дату
нарахування такої пені, якщо сума такої
заборгованості виражена у іноземній
валюті.

19 серпня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та ОСОБА_1 укладено договір застави
транспортного засобу, відповідно до
якого відповідач передав у заставу
рухоме майно - автомобіль марки КІА,
модель Черато, 2006 року випуску, д.н.з.
НОМЕР_2. За домовленістю сторін
вартість предмету застави визначено 93
000 грн.

Заставою забезпечено в повному обсязі
виконання усіх грошових зобов'язань
заставодавця за договором про надання
споживчого кредиту від 19 серпня 2006
року, у тому числі зобов'язання по
поверненню в повному обсязі отриманих,
в порядку та на умовах відповідно до
кредитного договору, кредитних коштів
у сумі 18 415 доларів США у терміни,
встановлені графіком погашення
кредиту.

Відповідно до п. 2.1.1 договору застави у
разі невиконання або неналежного
виконання заставодавцем зобов'язань за
кредитним договором або невиконання
інших зобов'язань, забезпечених
заставою за цим договором,
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги за рахунок
предмету застави в повному обсязі
переважно перед іншими кредиторами.

За умовами п. 3.1 договору застави
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється заставодержателем у
випадках, зазначених в п.п, 2.1.1 - 2.1.2
цього договору застави, та/або у разі
порушення заставодавцем будь-якого
зобов'язання за цим договором або
будь-якого зобов'язання, що забезпечено
заставою за цим договором.

Договори про надання споживчого
кредиту та застави транспортного
засобу укладені між банком та
відповідачем у письмовій формі,
підписані сторонами.

Судом встановлено, що погашення
кредитних коштів, у період з серпня 2006
року по травень 2012 року відповідач
здійснював частково.

20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк»
та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено
договір факторингу № 05/12, відповідно до
якого банк відступив позивачу право
вимоги за кредитами. Згідно з витягом з
реєстру боржників (додаток 1 до
договору факторингу № 05/12 від 20 квітня
2012 року) ТОВ «Кредекс Фінанс» набув
право вимоги до ОСОБА_1 за договором про
надання споживчого кредиту від 19
серпня 2006 року.

20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс
Фінанс» та позивачем укладено договір
факторингу № 05/12-КВ від 20 квітня 2012
року, згідно з яким ТОВ «Вердикт
Фінанс» набув право вимоги до
відповідача за договором кредиту та
застави, що підтверджується витягом з
реєстру боржників, (а.с. 68)

Станом на 17 жовтня 2013 року
заборгованість відповідача за
договором кредиту становила у
загальній сумі 69 386,02 грн., у тому числі:
заборгованість за основною сумою
кредиту - 51 505,91 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитними
коштами - 7 578,33 грн., пеня - 8 689,95 грн., три
проценти річних від простроченої суми
боргу -1 611,83 грн.

29 липня 2013 року позивач надіслав на
адресу відповідача повідомлення про
необхідність погасити суму
заборгованості по кредиту або у
добровільному порядку передати
позивачу предмет застави. Таке
повідомлення залишено відповідачем
без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ
«Кредекс Фінанс» частково суд виходив
з їх доведеності, того, що в результаті
неналежного виконання відповідачем
кредитних зобов'язань у останнього
існує заборгованість,а тому у
відповідності до закону позивач
вправі вимагати в рахунок погашення
заборгованості звернути стягнення на
предмет застави, а саме належний
відповідачу автомобіль, шляхом продажу
заставодержателем предмета застави з
укладенням договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем.

Таких висновків суд першої інстанції
дійшов після повного, всебічного
з'ясування обставин справи, перевірки
доводів позивача, надання належної
правої оцінки зібраним у справі
доказів та застосування правових
норми, які регулюють дані
правовідносини, з огляду на що рішення
суду відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те,що
судом вирішено не всі позовні вимоги та
вирішені вимоги які позивачем не
заявлялись (встановлення судом
початкової ціни предмету застави),
колегією суддів не приймаються,
оскільки судом фактично основні вимоги
задоволено,але в більш узагальнений
спосіб - звернуто стягнення на предмет
застави, з укладенням договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, зі зняттям
вказаного автомобіля,з обліку в
органах ДАІ та наданням ТОВ «Вердикт
Фінанс» всіх повноважень, які
необхідні для здійснення продажу.

Встановлення судом порядку стягнення
на предмет застави та початкової
ціни,відповідає вимогам закону,а саме
ст.26 Закону України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень»тач.1 ст.24 Закону України «Про
заставу». Згідно зі ст. 25 Закону у
разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначаються загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті обтяжувачу з
вартості предмета забезпечувального
обтяження, опис рухомого майна, за
рахунок якого підлягають задоволенню
вимоги обтяжувача, спосіб реалізації
предмета забезпечувального обтяження
шляхом проведення публічних торгів або
із застосуванням однієї з процедур,
передбачених ст.26 цього Закону,
початкова ціна предмета
забезпечувального обтяження для його
подальшої реалізації на публічних
торгах у порядку виконавчого
провадження, тощо.

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги про порушення судом
процесуального та матеріального права
не знайшли свого підтвердження, на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують та є
такими, що не тягнуть за собою
безумовне скасування рішення суду.

Відповідно до ст.221 ЦПК України, в разі
якщо рішення суду є
незрозумілим,позивач не позбавлений
можливості звернутися до суду з заявою
про роз'яснення рішення.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313,315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ТОВ «Фінанс
Вердикт» відхилити.

Заочне рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 18 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді