Єдиний унікальний номер 247/233/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4801/2014
Головуючий у 1 інстанції Арапіна Н.Є.
Доповідач Біляєва О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого Біляєвої О.М.,

суддів Папоян В.В.,
Мальованого Ю.М.,

при секретарі Саєнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю „Торезький
механічний завод" до ОСОБА_1, треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
товариство з обмеженою
відповідальністю „Антрацит-Регіон", -
про усунення перешкод в користуванні
майном, зобов'язання вчинити певні дії
за апеляційною скаргою позивача на
ухвалу Торезького міського суду
Донецької області від 22 квітня 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Торезького міського суду
Донецької області від 22 квітня 2014 року
провадження у справі закрито на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою, товариство з
обмеженою відповідальністю
„Торезький механічний завод"
звернулося до Апеляційного суду
Донецької області з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу і ухвалити рішення по суті
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

В обґрунтування скарги зазначає, що
відмова суду у задоволенні відводу
головуючому є безпідставною. Суд
першої інстанції при постановлені
оскарженої ухвали необґрунтовано не
врахував постанову Вищого
господарського суду України від 03
грудня 2012 року та роз'яснення, що надані
Пленумом Верховного Суду України у
постанові від 29 грудня 1976 року № 11 "Про
судове рішення" (з наступними змінами).

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_5 підтримав апеляційну
скаргу з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та
інтересах ОСОБА_1 і товариства з
обмеженою відповідальністю
„Антрацит-Регіон", просив відхилити
апеляційну скаргу, ухвалу залишити без
змін.

Інші особи, які беруть участь у справі,
не з'явились.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
спір підлягає розгляду в порядку
господарського судочинства, оскільки
стосується договірних відносин,
пов'язаних із застосуванням наслідків
недійсності договору купівлі-продажу
нежитлових приміщень.

Висновок суду є правильним і доводами
апеляційної скарги не спростовується.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що у
порядку цивільного судочинства
розглядаються справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) юридичні особи та фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності звертаються за захистом
своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням, до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ.

Відповідно до вимог ст.12 ГПК
України господарським судам
підвідомчі справи у спорах, що
виникають при... виконанні
господарських договорів та з інших
підстав.

Зміст даних норм свідчить про те,
що підвідомчість справи повинна
визначатись виходячи з предмету спору
з урахуванням суб'єктного складу.

Як убачається з матеріалів, рішенням
господарського суду Донецької області
від 23 червня 2010 року позов ОСОБА_5 до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торезький
механічний завод", суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 про
визнання недійсною угоди, оформленої
договором купівлі-продажу комплексу
нерухомого майна в кількості 6552,2 кв.
метрів, розташованого у АДРЕСА_1, та
укладену між товариством з обмеженою
відповідальністю "Торезький
механічний завод" та ОСОБА_1 02 червня 2008
року, задоволено.

Цим рішенням встановлено, що майно за
оспореним договором набуто ОСОБА_1 з
метою здійснення підприємницької
діяльності.

Постановою Вищого господарського суду
України від 20 січня 2011 року рішення
суду першої інстанції залишено в силі
(ас. 66-72).

Відповідно до вимог ст. 216 ЦК України у
разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні в натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач предметом та підставою позову
зазначив застосування наслідків
недійсності правочину від 02 червня 2008
року, який господарським судом уже
визнаний недійсним.

Відтак суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що даний спір
непідвідомчий даному суду, підлягає
розгляду в порядку господарського
суду, що є підставою для закриття
провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1
ст. 205 ЦПК України.

Постановою Вищого господарського суду
України від 03 грудня 2012 року скасовано
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 18 липня 2012 року
та рішення господарського суду
Донецької області від 22 червня 2011 року
та припинено провадження у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Торезький
механічний завод" до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1, товариства з обмеженою
відповідальністю "Антрацит-Регіон" про
усунення перешкод в користуванні
майном з тих підстав, що даний спір не
підвідомчий господарському суду (ас.
73-74).

У зазначеній справі, на яку посилається
апелянт, правовідносини пов'язані з
наявністю рішення постійно діючого
третейського суду при асоціації
"Східноукраїнська спілка адвокатів та
юристів "Правове сприяння" від 10
вересня 2008 року у третейській справі №
020-08 за позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю "Торезький
механічний завод" про визнання права
власності на комплекс нерухомого
майна, а також передачею спірного майна
до статутного капіталу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Антрацит-Регіон". Постановою Вищого
господарського суду України від 03
грудня 2012 року встановлено, що стороною
у справі третейського суду та під час
передачі спірного майна до статутного
капіталу товариства з обмеженою
відповідальністю "Антрацит-Регіон"
була фізична особа.

Ураховуючи, що даний спір виникає із
договірних відносин, пов'язаних із
застосуванням наслідків недійсності
договору купівлі-продажу, суд першої
інстанції правильно визнав, що вказана
постанова не є перешкодою для
звернення позивача до належного суду.

Доводи скарги, що суд безпідставно не
задовольнив відвід головуючому, є
неспроможними, оскільки матеріалами
справи (журнали судових засідань,
технічний запис фіксування судових
засідань) встановлено, що позивач
відвід не заявляв.

За таких обставин колегія суддів
визнає, що ухвала про закриття
провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1
ст. 205 ЦПК України постановлена з
додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312, 313-315
ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
„Торезький механічний завод"
відхилити.

Ухвалу Торезького міського суду
Донецької області від 22 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді