Ухвала

Іменем України

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ткачука О.С. Колодійчука В.М.
Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за касаційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - на рішення
апеляційного суду м. Києва від 26 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ
«УкрСиббанк») звернулось до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
відповідно до умов кредитного договору
від 25 грудня 2007 року ОСОБА_4 отримала
кредитні кошти у розмірі 290 тис. доларів
США, що еквівалентно 1 464 500 грн. На
забезпечення виконання умов
кредитного договору банк того ж дня
уклав із ОСОБА_5 договір поруки. У
результаті порушення умов кредитного
договору за нею утворилася
заборгованість, яку позичальник та
його поручитель у добровільному
порядку не погасили. Ураховуючи
викладене та з урахуванням уточнень
позовних вимог, позивач просив
стягнути солідарно з відповідачів
кредитну заборгованість у розмірі 3 285
956 грн. 35 коп.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 07 жовтня 2013 року у
задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк»
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
26 лютого 2014 року рішення районного суду
скасовано. Позов ПАТ «УкрСиббанк»
задоволено. Стягнуто солідарно зі
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 411 104,26
доларів США та пеню у розмірі 166 787 грн. 20
коп. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_6 - просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, й залишити
рішення суду першої інстанції в силі.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов,
апеляційний суд на підставі поданих
сторонами доказів, які належним чином
оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до
правильного висновку про те, що
відповідач ОСОБА_4 порушила умови
кредитного договору, прострочила
погашення щомісячних платежів, що
згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України є
підставою для дострокового повернення
кредиту.

Доводи касаційної скарги щодо
неправомірності стягнення кредитної
заборгованості із ОСОБА_5 безпідставні,
так як остання рішення суду
апеляційної інстанції не оскаржувала,
повноваження на це ОСОБА_4 не надані.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
26 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ткачук О.С. Колодійчук В.М.
Умнова О.В.