Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2014 Справа №607/7162/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого
Грицака Р.М.

за участю секретаря
Палашовської У.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
визнання його таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням,
а саме квартирою АДРЕСА_1, посилаючись
на те, що відповідно до договору
купівлі-продажу від 29 січня 2014 року
ОСОБА_3 продав, а він, купив, належну
ОСОБА_3 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.
Згідно п.7 вищезазначеного Договору,
продавець зобов'язався до 05 лютого 2014
року передати відчужувану квартиру для
вільного безперешкодного користування
покупцю, для чого звільнить її від
речей, сплатить за весь період
користування платежі за комунальні
послуги, зніметься з реєстрації місця
проживання. ОСОБА_3 знявся з реєстрації
за вищевказаною адресою, однак в даному
житловому приміщенні залишився
зареєстрований ОСОБА_2, що порушує його
права як власника зазначеної квартири.

Позивач в судове засідання не з'явився,
однак подав суду заяву про розгляд
справи у його відсутності, позов
підтримує та просить його
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнала та не
заперечує проти його задоволення.

Заслухавши представника відповідача,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав:

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 29 січня 2014 року посвідченого
приватним нотаріусом Тернопільського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
згідно якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1
купив, належну ОСОБА_3 двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1

Згідно п.7 вищезазначеного Договору,
ОСОБА_3 зобов'язався до 05 лютого 2014 року
передати відчужувану квартиру для
вільного безперешкодного користування
покупцю, для чого звільнить її від
речей, сплатить за весь період
користування платежі за комунальні
послуги, зніметься з реєстрації місця
проживання.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується витягом з державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності №17016027 від
29.01.2014 року.

Згідно довідки виданої ДП «Люкс-1» від
28.01.2014 року в квартирі АДРЕСА_1
зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтею 150 ЖК України та ст. 383 ЦК
України передбачено, що громадяни, які
мають у приватній власності
будинок(частину будинку), квартиру,
користуються ними (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України
з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному відповідно до
угоди з власником.

Згідно ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно ст. 8 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
кожен має право на повагу до свого
приватного і сімейного життя, до свого
житла і кореспонденції.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справі від 07.02.2014 № 5, Право власності на
майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення.

Відповідно до листа Вищого
Спеціалізованого суду України №
24-150/0/4-13 від 28.01.2013 "Про практику
застосування судами законодавства під
час розгляду цивільних справ про
захист права власності та інших
речових прав" виселення є категорією
житлового законодавства, тому при
розгляді цивільних справ за позовом
про усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом виселення предметом
доказування є втрата права на житло,
або взагалі його відсутність, або інші
передбачені ЖК УРСР підстави для
позбавлення права на житло. В даному
випадку власник житла має право
вимагати визнання колишнього власника
таким, що втратив право користування.
При цьому втрата права користування
житловим приміщенням є наслідком
припинення права власності на житлове
приміщення у колишнього власника
житла.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності до того підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що в даному випадку мають
місце порушення прав позивача
відповідачем, які підлягають захисту
шляхом визнання відповідача ОСОБА_2
таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 212, 228-232, 293 ЦПК України, ст.ст.
150,156 Житлового кодексу Української РСР,
ст.ст. 319,321 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішеннпідпис

Головуючий
Р.М. Грицак