Справа № 402/715/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне)

"30" травня 2014 р. Ульяновський районний
суд Кіровоградської області. в складі:

головуючого - судді: Ясінського Л. Ю.

при секретарі: Кашнікову І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ульяновка,
Кіровоградської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1, до
відповідача ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Ульяновського районного суду з позовом
до ОСОБА_2 в якому просить позбавити
відповідача ОСОБА_2 батьківських прав
відносно двох неповнолітніх дітей
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н.Позов обґрунтовує тим,
що відповідач ОСОБА_2 проживала в
незареєстрованому шлюбі з сином
позивачки ОСОБА_5 в с.Лозовата
Ульяновського району Кіровоградської
області. . В ОСОБА_3 було двоє
позашлюбних дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 яких
відповідач в 2010 році залишила і пішла в
невідомому напрямку. Після чого
позивач ОСОБА_1 виховує двох
неповнолітніх дітей відповідачки
ОСОБА_6 - доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 які
проживать разом з нею та знаходяться на
її повному утриманні.

З моменту проживання дітей біля
позивача і до даного часу ОСОБА_2 не
виявила будь-якої турботи про дітей .
Відповідач не працює, не стоїть на
обліку в державній службі зайнятості, а
тому не має постійного заробітку,
матеріально не забезпечує дітей, діти
знаходиться на повному утриманні
позивача ОСОБА_1 Самоусунувшись
від виховання дітей , відповідач з 2010
року і по даний час на території
Лозуватської сільської Ради
Ульяновського району не проживає і
місце її перебування не відоме. Батька
дітей за відомостями, наданими
ОСОБА_2 знайти не вдалося, остання
вважається матір"ю одиначкою. 12.03.2014
року ОСОБА_6 надала згоду на взяття
ОСОБА_1 опіки над малолітніми дітьми
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6.н. та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується заявою
посвідченою приватним нотаріусом
Ватутінського міського нотаріального
округу Черкаської області та
зареєстровано в реєстрі № 1051 від 12.03.2014
року.

Відповідач не піклується про
фізичний і духовний розвиток дітей, їх
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечує
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкується з
дітьми в обсязі, необхідному для їх
нормального самоусвідомлення; не надає
дітям доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяє
засвоєнню ними загальновизнаних норм
моралі; не виявляє інтересу до їх
внутрішнього світу; не створює умов для
отримання ними освіти.

Позивач в судове засідання не
з"явилась , надала до суду заяву в якій
просить розглянути справу за її
відсутності позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, не заперечує проти
заочного розгляду..

Відповідач в судове засідання не
з"явилася. Про день, час та місце
розгляду справи була повідомлена в
порядку, встановленому законом.
Причини неявки суду не повідомила, тому
суд на підставі статті 224 ЦПК України,
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи на підставі наявних у ній
доказів/

Представник третьої особи -
служби у справах Ульяновської районної
державної адміністрації
Кіровоградської області в судове
засідання не прибув, направив до суду
лист, в якому зазначив, що позовні
вимоги підтримує та просить суд
розглянути справу за їх відсутності/

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що на підставі фактів,
встановлених в судовому засіданні,
позов підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Статтею 164 Сімейного кодексу
України встановлено вичерпний перелік
підстав позбавлення батьківських прав,
який складається з шести пунктів, в
тому числі якщо мати ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини на що зсилаються
позивачі в обґрунтування позовних
вимог.

Для задоволення позову достатньо
впевнитись в одному з них. Позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом
впливу на осіб, які порушують
батьківські обов'язки, та є способом
захисту прав та інтересів дітей, а тому
питання про застосування такого заходу
впливу до батьків нерозривно пов'язане
з питанням захисту прав та інтересів
дитини.

В п. 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.03.2007 року
№3"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
зазначається, що особи можуть бути
позбавлені батьківських прав лише щодо
дитини, яка не досягла вісімнадцяти
років, і тільки з підстав, передбачених
ст. 164 СК України. Ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками. Жорстоке поводження
полягає у фізичному або психічному
насильстві, застосуванні недопустимих
методів виховання, приниженні людської
гідності дитини тощо. Хронічний
алкоголізм батьків і захворювання їх
на наркоманію мають бути підтверджені
відповідними медичними висновками.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону
України «Про охорону дитинства», кожна
дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України/

При постановлені законного та
справедливого рішення, суд враховує
положення Конвенції «Про права дитини»
від 20.11.1989 року, (набула чинності для
України 27.09.1991 року) в ч. 2 ст. 6 якої
говориться, що держави учасниці
забезпечують у максимально можливій
мірі виживання і здоровий розвиток
дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції
держави-учасниці забезпечують те, щоб
дитина не розлучалася з батьками
всупереч їх бажанню, за винятком
випадків, коли компетентні органи
згідно з судовим рішенням, визначають
відповідно до застосовуваного закону і
процедур, що таке розлучення необхідне
в як найкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї, або коли
батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини. Крім цього, в ч. 1 ст.
19 Конвенції зазначено, що держава
вживає всіх необхідних заходів з метою
захисту дитини від усіх форм фізичного
та психологічного насильства, образи
чи зловживань по відношенню до дитини.

Відповідно до п. 15 Пленуму
Верховного Суду України від 30.03.2007 року
№ 3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»,
позбавлення батьківських прав, що
надані батькам для досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

При прийнятті рішення по справі
судом також береться до уваги, що
Європейський суд з прав людини (Справа
«Савіни проти України») у своєму
рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що
право батьків і дітей бути поряд один з
одним становить основоположну
складову сімейного життя і що заходи
національних органів, спрямовані
перешкодити цьому, є втручанням у
права, гарантовані статтею 8 Конвенції
про захист прав і основних свобод
людини у частині права заявників на
повагу до сімейного життя, зокрема,
судове рішення має бути побудоване на
з'ясованих обставинах: чи були мотиви
для позбавлення батьківських прав
доречними і достатніми, чи здатне
рішення про позбавлення батьківських
прав забезпечити належний захист
дитини, чи було проведено ретельний
аналіз можливих наслідків
пропонованого заходу з опіки для
батьків і дитини, чи ґрунтується
висновок органу опіки на достатній
доказовій базі, чи мали батьки достатні
можливості брати участь у вирішенні
такого питання.

Закон України «Про охорону
дитинства» у ст. 11 передбачає, що кожна
дитина має право на проживання в сім'ї
разом з батьками або в сім'ї одного з
них та на піклування батьків. Крім того,
діти та батьки не повинні розлучатися
всупереч їх волі, за винятком випадків,
коли таке розлучення необхідне в
інтересах дитини і цього вимагає
рішення суду, що набрало законної сили
(ст. 14 Закону).

Наявними в матеріалах цивільної
справи судовими рішеннями, ухвалених
за наслідками спорів між сторонами,
також підтверджується факт ухилення
відповідача від виконання своїх
обов'язків з виховання дитини. Ці
обставини враховуються судом за
правилами ст. 61 ЦПК України та
узгоджуються з іншими обставинами
справи.

Таким чином, враховуючи наведені
вище норми чинного законодавства, а
також усі обставини даної справи у їх
сукупності, в тому числі те, що ОСОБА_2
тривалий час ухиляється від своїх
батьківських обов'язків, наміру в
подальшому виконувати їх належним
чином під час розгляду справи не
встановлено, суд прийшов до висновку що
позов слід задовольнити та позбавити
відповідача батьківських прав щодо
дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6.н. та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2

На підставі ст. 164 -166 Сімейного
кодексу України, положенням Конвенції
«Про права дитини» від 20.11.1989 року ,
Закон України «Про охорону дитинства»,
керуючись ст.ст. 215, 216,218 224-226 ЦПК України
суд

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 ,
уродженку м.Запоріжжя, жительку
с.Лозовата Ульяновського району
Кіровоградської області
батьківських прав відносно
неповнолітніх дітей доньки - ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Ульяновський районний суд.

Суддя: Л. Ю. Ясінський