Справа № 308/7670/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 липня 2014 року
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Матіко Я.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського
міськрайонного суду з зазначеною
позовною заявою мотивуючи її тим, що
27.09.2013 року ним було надано в борг
ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 20 тис.грн.,
які останній зобов'язався повернути в
строк до 31.10.2013 р., про що власноручно
написав розписку. Своїх зобов'язань
ОСОБА_2 не виконав, гроші у визначений
строк не повернув, на його
вимогу-претензію не реагує, а тому він
змушена звернутись до суду.

Позивачка вважає, що у зв'язку із
порушенням строків виконання
зобов'язань ОСОБА_2 повинний сплатити
йому пеню за 208 днів прострочення
платежу, що становить 854,79 грн. та три
відсотки річних від простроченої суми,
що становить 341,92 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав та просив суд
винести заочне рішення, стягнути з
ОСОБА_2 на його користь суму боргу з
урахуванням пені та трьох відсотків
річних у розмірі 21196,71 грн., а також
понесені ним витрати на оплату
судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, хоча про час і місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно і належним чином, про
причини не явки суд не повідомив, а тому
суд в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України,
вважає, що справу слід вирішити на
підставі наявних у ній доказів та
постановити заочне рішення. .

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, приходить
до висновку, що позовна заява підлягає
до задоволення з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, 27
вересня 2013 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 у
борг грошову суму в розмірі 20000 грн., про
що останній власноручно написав
розписку, оригінал якої був
досліджений в судовому засіданні.

За умовами розписки від 27.09.2013 року
ОСОБА_2 зобов'язався повернути всю
суму в строк до 31 жовтня 2013 року.

У відповідності до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов згідно ч.2 ст.1048 ЦК
України може бути представлена
розписка позичальника або інший
документ, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної грошової
суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільне
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до вимог, що
звичай ставляться.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 взяті на себе
зобов'язання не виконав, грошові кошти
в сумі 20000 грн. позивачу не повернув.
21.03.2014 року ОСОБА_3 відповідачу був
надісланий лист-претензію, з вимогою
про повернення суми боргу до 04.04.2014
року, однак останній таку залишив без
задоволення.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549 - 552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею
(як форма неустойки) обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.ст.3, 4 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені не повинен перевищувати подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
зараховується пеня.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З наданого суду позивачем розрахунку
заборгованість ОСОБА_2 станом на 27.05.2014
року складає 21196,71 грн., з яких: 20000 грн. -
сума основного боргу, 854,79 грн. - пеня за
порушення строків виконання
зобов'язань за період з 31.10.2013 року по
27.05.2014 року (208 днів прострочки) та 341,92
грн. - три відсотки річних за
несвоєчасне повернення грошових
коштів за період з 31.10.2013 року по 27.05.2014
року (208 днів прострочки).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до переконання, що з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 слід стягнути суму боргу в
розмірі 21196,71 грн., а також у
відповідності до ст.88 ЦПК України
понесені ним і документально
підтвердженні витрати на оплату
судового збору в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 625, 1046, 1048, 1049, 1050
ЦК України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 81, 84, 88, 208, 209,
224, 226, 227, 233, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу в розмірі 21196,71 грн., з яких:
20000 грн. - сума основного боргу; 854,79 грн.
- пеня за порушення строків виконання
зобов'язань за період з 31.10.2013 року по
27.05.2014 року (208 днів прострочки) та 341,92
грн. - три відсотки річних за
несвоєчасне повернення грошових
коштів за період з 31.10.2013 року по 27.05.2014
року (208 днів прострочки).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені ним витрати на оплату
судового збору в розмірі 243,60 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Микуляк П.П.