Справа № 183/896/14-ц
№ 2/183/1943/14
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Парфьонова Д.О.,
секретаря судового засідання Буша А.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - Головне управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -
У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, посилаючись
на те, що їй на праві приватної
власності належить будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1. У
вказаному будинку з 17 грудня 2012 року
був зареєстрований брат її чоловіка
ОСОБА_2, який з часу реєстрації за
місцем реєстрації не проживає. Тому
просить визнати відповідача таким, що
втратив право користування в житловим
Позивач надав заяву згідно якої
просить розглядати позов за її
відсутності, наполягає на задоволенні
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не повідомив, заяву
про розгляд справи за його відсутності
не надавав. Від третьої особи
повідомлень про причини неявки не
надходило, повідомлені про дату час та
місце судового розгляду належним
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений про
час і місце розгляду справи і від якого
не надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

З урахуванням зазначених положень
закону та думки позивача, який згідно
заяви не заперечував проти заочного
розгляду справи, суд ухвалив провести
заочний розгляд справи.

У зв'язку з тим, що сторони в судове
засідання не з'явились фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає
за можливе задовольнити позовні вимоги
з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що позивачу на праві
приватної власності належить будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
житлового будинку від 17 червня 2010 року
/а.с.8-9, 10, 11/.

В будинку за вказаною адресою також з 17
грудня 2012 року зареєстрований рідний
брат чоловіка позивача - ОСОБА_2
(відповідач по справі) /а.с.5, 12, 17/.

Як вбачається з довідки голови
квартального комітету № 10, ОСОБА_2
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, з 11
грудня 2012 року за адресою реєстрації не
проживає. місцезнаходження його
невідоме /а.с.15/.

На підставі ст. 391 ЦК України, власник
має права вимагати усунення перешкод
його права, хоч вони і не поєднані з
позбавленням володіння.

Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни,
які мають у приватній власності
будинок, квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей.

Член сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним в
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Судом не встановлено наявності між
сторонами угод про порядок
користування жилим приміщенням.

Згідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України,
припинення сімейних відносин з
власником житлового будинку не
позбавляє колишніх членів сім'ї права
користування займаним житловим
приміщенням.

Враховуючи те, що відповідач не
проживає в спірному житловому
приміщенні понад один рік, не надав
суду доказів наявності поважних
причин, які перешкоджали йому
користуватися житловим приміщенням,
суд приходить до переконання, що
відповідач може бути визнані таким, що
втратив право користування спірним
житлом, в зв'язку з чим, вимоги позивача
є обґрунтованими.

У відповідності до ст. 3 Закону України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні",
реєстрація - це внесення інформації до
Єдиного державного демографічного
реєстру про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестися
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції.

Статтею 7 Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" передбачено, що
зняття з реєстрації місця проживання
особи здійснюється на підставі, в тому
числі, судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
користування житловим приміщенням.

Вирішуючи при ухваленні рішення
питання про розподіл судових витрат
між сторонами, суд бере до уваги, що при
зверненні до суду позивачем сплачено
судовий збір у сумі 243 гривень 60
копійок, тому відповідно до ч. 1 ст. 88
ЦПК України підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10,11,57,60,88,209, 212-215,224,226
ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що
втратила право користування житловим
приміщенням - житловим будинком
розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові
витрати у сумі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
Д.О. Парфьонов