У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 квітня 2014 року
м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.

Суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,
Карпенко С.О., Умнової О.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
територіальної громади Маяківської
сільської ради Слов'янського району,
треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
продовження строку для прийняття
спадщини за заповітом, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду Донецької області від 11 листопада
2013 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом, в якому просила визнати
причини пропуску подання заяви про
прийняття спадщини поважними та
визначити строк для подання заяви про
прийняття спадщини за заповітом, яка
відкрилася після смерті ОСОБА_8,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, строком у три
місяці з дня набрання рішенням
законної сили.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла мати позивача - ОСОБА_8 Після її
смерті залишилось спадкове майно, яке
вона заповіла, а саме: ОСОБА_5 - житловий
будинок з господарськими та побутовими
будовами і спорудами до нього, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
ОСОБА_7 - земельну частку (пай) у землі,
посвідчене сертифікатом, виданого за
розпорядженням голови Слов'янської
райдержадміністрації від 17 грудня 1996
року за №807. ОСОБА_6, є спадкоємницею за
законом після свого померлого батька -
сина спадкодавця. При оформленні
спадщини, в грудні 2007 року, нотаріус
запропонувала спадкоємцям укласти
договір про розподіл спадкового майна,
при цьому, чітко вказала, що інших дій
щодо оформлення спадщини за заповітом
вона вчиняти не буде. ОСОБА_6 не
заперечувала, щоб при розподілі майна
все залишилося так, як зазначила в
заповіті спадкодавець. Тому нотаріус
видала свідоцтва про право на спадщину
за законом. Пізніше був укладений
договір про розподіл спадкового майна,
в якому їм залишалося майно як
зазначено у заповітах. Рішенням
Слов'янського суду Донецької області
від 29 квітня 2011 року у справі №2-494-2011
позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_5, третя особа: державний нотаріус
другої Слов'янської нотаріальної
контори Грецької Т.П. про визнання
недійсним договору про розподіл
спадкового майна - задоволено. Договір
про розподіл спадкового майна,
укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5,
визнано недійсним. Позивач звернулася
до нотаріуса, разом з тим, отримала усну
відмову у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, оскільки
свідоцтва про право на спадщину за
законом судом не скасовані. Після
звернення до суду з відповідним
позовом, рішенням Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 11 травня 2012 року у справі №2/0544/277/2012
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_6,
третя особа: державний нотаріус другої
Слов'янської нотаріальної контори
Грецької Т.П. про визнання недійсними
свідоцтва про право власності на
спадщину за законом та визнання права
на спадкування за заповітом - визнано
недійсними свідоцтва про право на
спадщину за законом.

15 березня 2013 року позивач звернулася
з заявою до нотаріуса про прийняття
спадщини за заповітом, разом з тим,
отримала відмову, з причин пропуску
строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України.
Посилаючись на вказані обставини
звернулася до суду з позовом про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
за заповітом.

Рішенням Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 7 жовтня 2013 року
позов задоволено. Визнано строк для
прийняття спадщини за заповітом, який
посвідчений 25 вересня 2001 року
секретарем Маяківської сільської ради
народних депутатів Слов'янського
району Донецької області Меркуловою
Л.М., зареєстрованого в реєстрі за № 60,
після смерті ОСОБА_8, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, пропущеним ОСОБА_5 з
поважних причин. Визначено ОСОБА_5
додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини за заповітом, яка
відкрилася після смерті ОСОБА_8,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном у три
місяці з дня набрання рішенням
законної сили.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 11 листопада 2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_6
задоволено. Рішення місцевого суду
скасовано з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Позивач, не погоджуючись з даним
рішенням суду апеляційної інстанції
подала касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального
права, просить його скасувати із
залишенням в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
задовольнити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов виходив з того, що причини
пропуску строку для подання заяви про
прийняття спадщини, на які вказує
позивач, є поважними, пов`язаними з
об`єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій. Оскільки позивач не подала у
строк, передбачений ст. 1272 ЦК України
заяву про прийняття спадщини по
заповіту не по своїй вині, що позбавило
її права отримати спадщину відповідно
до ст.ст. 1217,1223 ЦК України, суд дійшов
висновку про наявність правових
підстав для визначення додаткового
строку для подання такої заяви.

Скасовуючи рішення місцевого суду з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволені позову апеляційний суд
виходив з того, що ОСОБА_5 є
спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
матері ОСОБА_8 за заповітом та за
законом. Протягом встановленого ч.1 ст.
1270 ЦК України шестимісячного строку
ОСОБА_5 зробила вибір та реалізувала
своє право спадкування за законом, а не
за заповітом, та подала заяву про
прийняття спадщини за законом, яка була
зареєстрована в реєстрі Другої
Слов'янської державної нотаріальної
контори Донецької області. Згідно ч.5
ст. 1269 ЦК України ОСОБА_5 протягом
строку, встановленого для прийняття
спадщини, мала можливість відкликати
свою заяву про прийняття спадщини за
законом, але цього не зробила. При
наявності заяви про прийняття спадщини
за законом, яка свідчить про прийняття
нею спадщини за законом, апеляційний
суд вважав неправильним висновок суду
першої інстанції щодо можливості
визначення ОСОБА_5 додаткового строку
для подання заяви про прийняття нею
спадщини за заповітом.

Вказані висновки суду апеляційної
інстанції не відповідають фактичним
обставинам справи та зібраним у справі
доказам, не узгоджуються з нормами
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено,
що ОСОБА_5 є спадкоємцем померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_8 за заповітом
та за законом.

Постановою нотаріуса про відмову у
вчиненні нотаріальної дії
від 19 березня 2013 року, державним
нотаріусом Другої слов'янської
державної нотаріальної контори
Донецької області, відмовлено
ОСОБА_5 у прийнятті заяви про прийняття
спадщини за заповітом після смерті
матері ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 у зв'язку з
пропуском строку, визначеного п.1 ст. 1270
ЦК України.

Звернувшись до суду з даним позовом
позивач обґрунтовувала свої вимоги
тим, що вона не відмовлялася від
прийняття спадщини за заповітом,
звернулася до нотаріуса скласти заяву
про прийняття спадщини за заповітом,
разом з тим, нотаріус роз'яснив їй, що
заповіт на земельну ділянку не
відповідає вимогам чинного
законодавства, та запропонувала інший
варіант оформлення спадкового майна.

Рішенням Слов'янського суду
Донецької області від 29 квітня 2011 року
у справі №2-494-2011 - визнано недійсним
договір про розподіл спадкового майна,
укладений між спадкоємцями.

Зі змісту вказаного рішення
вбачається, що державний нотаріус
другої Слов'янської нотаріальної
контори Грецька Т.П., суду пояснила, що
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зверталися з заявами
про прийняття спадщини. Ознайомившись
з наданими ними документами, вона
роз'яснила їм, що заповіт ОСОБА_8 на
землю не є чинним, у зв'язку із
порушеннями, допущеними при його
складанні, а також роз'яснила їм які є
варіанти оформлення спадщини та
розподілу спадщини між спадкоємцями.

Рішенням Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 11 травня 2012 року у справі
2/0544/277/2012, визнано недійсними свідоцтва
про право на спадщину за законом,
видані ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
а також визнано недійсною відмову
ОСОБА_5 від прийняття спадщини за
заповітом спадкодавця ОСОБА_8 та
відновлено право ОСОБА_5 на спадкування
за заповітом спадкодавця ОСОБА_8

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 24 вересня 2012 року рішення
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 11
травня 2012 року скасовано в частині
визнання недійсною відмови від
прийняття спадщини за заповітом та
відновлення права ОСОБА_5 на
спадкування за заповітом, в цій частині
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні цих вимог ОСОБА_5
відмовлено.

Підставою для скасування вказаного
рішення стало те, що в спадковій справі
відсутня відмова ОСОБА_5 від прийняття
спадщини за заповітом, а навпаки у
наявності є заява про прийняття
спадщини за законом, тому ОСОБА_5 не
доведено, що її право на спадкування за
заповітом порушено, оскільки вона не
відмовлялася від прийняття спадщини за
заповітом. В іншій частині рішення суду
залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції,
відмовляючи у визначенні ОСОБА_5
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини за заповітом
вказаних обставин не врахував, не
звернув увагу на те, що позивач не
відмовлялася від прийняття спадщини за
заповітом, свідоцтва, видані на
підставі заяви про прийняття спадщини
за законом та договір про добровільний
розподіл спадщини визнані судом
недійсними. Заява про прийняття
спадщини за законом за умов
відсутності заяви про відмову у
прийнятті спадщини за заповітом, в
даному випадку, не свідчить про обрання
особою саме способу спадкування за
законом.

Крім того, апеляційним судом не
прийнято до уваги, що підставою відмови
у прийнятті заяви позивача про
прийняття спадщини за заповітом є саме
пропуск строку, визначеного законом
для подання такої заяви, а не наявність
в матеріалах спадкової справи заяви
про прийняття спадщини за законом.

ОСОБА_5 написала заяву про прийняття
спадщини за законом внаслідок дій
нотаріуса, а не за власним
волевиявленням, і лише тому, що
спадкоємці домовилися, що майно буде
розподілено у спосіб, визначений у
заповітах.

Вказані обставини підтверджуються
судовими рішеннями, які набрали
законної сили, разом з тим, яким суд
апеляційної інстанції не дав належної
правової оцінки.

При цьому, висновки місцевого суду
ґрунтуються на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
досліджені наявних у справі доказів.
Суд оцінив належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, обґрунтовані
висновки щодо яких виклав в
мотивувальній частині судового
рішення. При встановленні фактичних
обставин справи судом першої інстанції
норми процесуального права не
порушені. При ухваленні судового
рішення правильно застосовані норми
матеріального права у спірних
правовідносинах.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, повно встановивши фактичні
обставини справи, дав об'єктивну оцінку
зібраним у справі доказам, вірно
застосувавши норми матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини, ухвалив рішення, яке
відповідає закону.

За таких обставин, рішення
апеляційного суду слід скасувати з
підстав, передбачених ст.339 ЦПК України,
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК
України, Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 11 листопада 2013 року
скасувати, рішення Словянського
міськрайонного суду Донецької області
від 7 жовтня 2013 року залишити в
силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Ткачук О.С. судді
Висоцька В.С. Гримич М.К. Карпенко
С.О. Умнова О.В.