Справа № 307/317/14-ц
Провадження № 2/307/412/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді Розман М.М., при
секретарі Цех Г.М. , розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Тячів цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги мотивує тим , що відповідно
до укладеного кредитного договору від 2
лютого 2006 року бн відповідачка ОСОБА_1
отримала кредит у розмірі 5000 гривень у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою 48
відсотків річних за користування
кредитом.

В порушення умов кредитного договору
відповідачка зобов'язання за вказаним
договором не виконала і станом на 13.10.2013
року її заборгованість перед банком
становить 29106.52 гривень.

Просить суд стягнути з відповідачки на
користь «ПриватБанку» заборгованість
за кредитним договором в сумі 29106.52
гривень.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав посилаючись
на викладені в письмовій позовній
заяві обставини і просить позов
задоволити.

Відповідачка в судовому
засіданні пояснила, що вона дійсно має
заборгованість за кредитним договором,
яку допустила внаслідок важкого
майнового стану, однак просить
застосувати позовну давність та в
задоволенні позову з цих підстав
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши всі обставини справи, суд
вважає, що позов підставний і в
судовому засіданні доведений.

В судовому засіданні встановлено,
що відповідно до укладеного кредитного
договору від 2 лютого 2006 року бн
відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у
розмірі 5000 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою 48 відсотків
річних за користування кредитом на
строк дії картки.

В порушення умов кредитного договору
відповідачка зобов'язання за вказаним
договором не виконала і станом на 13.10.2013
року її заборгованість перед банком
становить 29106.52 гривень.

Остання сплата здійснювалася в жовтні
2009 року.

Згідно до ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За змістом ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором і згідно до ст.
1048 цього Кодексу позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, розмір і
порядок одержання яких встановлюються
договором.

А згідно до ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 ЦК України.

Разом з цим, за змістом ст.256 ЦК України
позовна давність - це строк, в межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Статтею 257 цього Кодексу встановлений
загальний трирічний строк позовної
давності.

В даному випадку остання сплата
здійснювалася в жовтні 2009 року, а тому
саме з цієї дати обчислюється початок
перебігу строку позовної давності.

Позовна заява в даній справі згідно
штемпелю вхідної кореспонденції суду
надійшла до суду тільки 20.01.2014 року,
тобто з пропуском трирічного строку
позовної давності, встановленого ст.257
ЦК України.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

В судовому засіданні відповідачка
наполягає на застосуванні спливу
позовної давності.

Враховуючи наведене, за відсутністю
доказів щодо зупинення чи переривання
перебігу позовної давності, суд вважає,
що в позові Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовити у зв'язку із спливом позовної
давності.

Судові витрати в частині сплати
судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 209-213
ЦПК України , ст. 526, 530, 256, 257, 267, 1048-1050 ЦК
України, суд ,

Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити у зв'язку із
спливом позовної давності.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий:
М.М.Розман