Єдиний унікальний номер 253/9220/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2686/2014
Головуючий в 1 інстанції Румілова Н.М.
Доповідач Азевич В.Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого-судді Зінов'євої А.Г.,

суддів: Азевича В.Б., Ларіної Н.О.,

при секретарі Стефановій Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до приватного
акціонерного товариства
«Горлівськтепломережа» про визнання
дій неправомірними і зобов'язання
вчинити певні дії та за зустрічним
позовом приватного акціонерного
товариства «Горлівськтепломережа» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
послуги теплопостачання,

за апеляційними скаргами ОСОБА_1, в
інтересах якого діє ОСОБА_2, та
приватного акціонерного товариства
«Горлівськтепломережа» на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 11
лютого 2014 року,

В С Т
А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 25.07.2013 року звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому
зазначив, що за ним зареєстровано право
власності на квартиру АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину, виданого нотаріусом 18.04.2013
року. Обґрунтовуючи свої вимоги
зазначав, що він звернувся до
відповідача - ПрАТ
«Горлівськтепломережа» для
переоформлення особового рахунку на
своє ім'я, проте відповідач направив
йому повідомлення про наявність боргу
станом на 01.05.2013 року на суму 12 584,90 грн.
та лист по оплаті за централізоване
опалення по АДРЕСА_1 у розмірі 12 660,43 грн.
та витрат за врегулювання спорів у
судових органах в сумі 47,18 грн. Вважав,
що безпідставне перенесення
відповідачем боргів за опалення та
витрат по врегулюванню спорів в
судових інстанціях з особового рахунку
померлого абонента ОСОБА_4 на особовий
рахунок, відкритий на його ім'я, є
неправомірною дією, що чинить
перешкоди у відчуженні квартири.
Вважав, що відповідач порушив ч. 2 ст. 1281
ЦК України, оскільки міг знати про
відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 але
пропустив строки пред'явлення вимоги
до спадкоємців, відповідно до ч. 4 ст. 1281
ЦК України. Просив визнати
неправомірними дії відповідача по
перенесенню з особового рахунку ОСОБА_4
НОМЕР_1 борг за опалення на 01.04.2013 року у
сумі 12 403,81 грн. та витрат по
урегулюванню спорів у судових органах
в сумі 47,18 грн. на його особовий рахунок
НОМЕР_1, скасувати записи по особовому
рахунку НОМЕР_1 про наявність боргу на
01.04.2013 року в сумі 12 403,81 грн. та витрати
по врегулюванню спорів у судових
органах в сумі 47,18 грн. та зобов'язати
ПрАТ «Горлівськтепломережа» видати
йому довідку про відсутність у нього
заборгованості за послуги
централізованого опалення за період з
травня 2003 року по квітень 2013 року в
розмірі 12 584,90 грн., 3% річних у сумі 1 339,10
грн., інфляційних нарахувань у сумі 94,24
грн., судового збору в сумі 229,40 грн. та
витрат за інформаційно-технічне
забезпечення в сумі 30,00 грн.

Відповідач - ПрАТ
«Горлівськтепломережа» подав
зустрічний позов про стягнення
заборгованості, у якому вказував, що
позивач прийняв спадщину, яка
складається з квартири АДРЕСА_1 У
квітні 2013 року підприємству стало
відомо, хто є спадкоємцем майна і
відповідно боргів, які утворились
через несплату послуг з
теплопостачання в сумі 12 632, 08 грн.
станом на 01.04.2013 року, а також витрат по
врегулюванню спорів в судовому порядку
в розмірі 47,18 грн. У зв'язку з чим, 25.07.2013
року ОСОБА_1 особисто рекомендованим
листом вручена претензія-вимога на цю
суму. Просив стягнути з останнього на
свою користь заборгованість за послуги
з централізованого опалення за період
з травня 2003 року по квітень 2013 року в
розмірі 12 584,90 грн., 3% річних у сумі 1 339,10
грн., інфляційні нарахування - 94,24 грн.,
судовий збір у розмірі 229,40 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи - 30 грн.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 11 лютого 2014 року в позові
ОСОБА_1 та у зустрічному позові ПрАТ
«Горлівськтепломережа» відмовлено.

На вказане рішення суду позивач та
відповідач подали апеляційні скарги.

Позивач в обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що суд першої
інстанції відмовляючи в задоволенні
позовних вимог помилково вважав, що
копії платіжних квитанцій та лист ПрАТ
«Горлівськтепломережа» від 03.06.2013 року
є різновидом претензії, у зв'язку з чим,
оскарження даних дій не передбачено
законодавством як спосіб захисту прав.

Вказує, що вказані документи є
письмовими доказами неправомірного
створення перешкод власнику квартири,
відповідно до яких, борг померлого
ОСОБА_4 незаконно, без судового рішення
про стягнення боргу зі спадкоємця був
перенесений ОСОБА_1, якому як абоненту з
травня 2013 року відповідач відмовляє у
видачі довідки про відсутність
заборгованості та замість цього видає
довідку про наявність неіснуючого
боргу.

Відповідач ПрАТ
«Горлівськтепломережа» не
погоджується з висновком суду першої
інстанції відносно того, що відповідач
був повідомлений про смерть боржника у
2011 році. Вказує, що такий висновок суду
першої інстанції є помилковим,
оскільки до теперішнього часу ВДВС не
повідомив стягувача про смерть
боржника та відповідні постанови про
закриття провадження своєчасно не були
надані підприємству.

Зазначає, що ПрАТ
«Горлівськтепломережа» не було
сповіщене державною виконавчою
службою про закінчення виконавчих
проваджень у зв'язку зі смертю боржника
ОСОБА_4, тому не мало можливості
дізнатися про відкриття спадщини та
пред'явлення вимог спадкоємцю щодо
заборгованості.

Представники ПрАТ
«Горлівськтепломережа» Єжова Н.С. та
Михайлова О.О. підтримали доводи
апеляційної скарги.

ОСОБА_1, сповіщений про час та місце
розгляду справи судовими повістками та
телефонограмами, не з'явився та подав
заперечення з заявою про розгляд
справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників підприємства,
дослідивши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що скаргу
позивача слід відхилити, а скаргу
підприємства - задовольнити частково.

Згідно пунктам 3 та 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є: невідповідність висновків
суду обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Судом першої інстанції при розгляді
справи встановлено, що ОСОБА_4 помер 12
серпня 2011 року.

Згідно свідоцтва про спадщину за
заповітом, посвідченого 18.04.2013 року
державним нотаріусом Першої
Горлівської державної нотаріальної
контори Алперіної О.Ю., реєстр за № 1-1415,
спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 є
ОСОБА_1, який отримав спадщину у вигляді
квартири АДРЕСА_1 Вартість спадщини не
визначена.

Відповідно до наданого відповідачем
розрахунку, заборгованість за послуги
теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 за
особовим розрахунком НОМЕР_1, складає 12
660,43 грн.

Як вказано у довідці
Центрально-Міського ВДВС за № 10787/05.38
від 29.10.2013 року, до останнього для
виконання надходили рішення суду від
05.11.2009 року, 14.09.2010 року про стягнення з
ОСОБА_4 заборгованості за
теплопостачання у розмірі 1 758,74 грн. та 1
644,55 грн., а також судовий наказ від
17.06.2011 року про стягнення 1 421,87 грн.
24.10.2011 року винесені постанови про
закінчення виконавчого провадження у
зв'язку зі смертю боржника.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що ПрАТ «Горлівськтепломережа»
було повідомлено про смерть боржника у
2011 році. При цьому суд посилався на те,
що часом відкриття спадщини,
відповідно до ст. 1220 ЦК України, є день
смерті особи. Проте відповідачем не
надано відомостей стосовно того, що
згідно до вимог ст. 1281 ЦК України
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, підприємство
пред'явило свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
районний суд дійшов висновку, що надані
до первісного позову у якості доказу
вимог копії платіжних квитанцій та
лист ПрАТ «Горлівськтепломережа» від
03.06.2013 року про наявність боргу є
різновидом претензії і тому оскарження
цих дій не передбачене законодавством
як спосіб захисту прав.

З висновком суду щодо відмови у
задоволенні позову ОСОБА_1 можливо
погодитися, проте висновок суду про
відмову у задоволенні зустрічного
позову не ґрунтується на обставинах
справи та нормах закону.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить засадам цивільного
законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України
передбачені способи захисту цивільних
прав та інтересів, а також зазначено, що
суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про
теплопостачання» споживач теплової
енергії має право на: вибір одного або
декількох джерел теплової енергії чи
теплопостачальних організацій, якщо це
можливо за існуючими технічними
умовами; отримання інформації щодо
якості теплопостачання, тарифів, цін,
порядку оплати, режимів споживання
теплової енергії; відшкодування згідно
із законодавством збитків, заподіяних
внаслідок порушення його прав, у разі
виконання ним своїх зобов'язань
відповідно до договору; приєднання до
теплової мережі відповідно до
нормативно-правових актів; отримання
обсягів теплової енергії згідно з
параметрами відповідно до договорів та
стандартів; отримання перерахунку за
спожиту теплову енергію з урахуванням
здійсненого авансового платежу та
показань приладів комерційного обліку
теплової енергії протягом місяця після
закінчення опалювального періоду.

Захист прав споживачів теплової
енергії, а також механізм реалізації
захисту цих прав регулюються цим
Законом, Законом України «Про захист
прав споживачів», іншими
нормативно-правовими актами.

Позивач просив суд визнати незаконними
дії по перенесенню з особового рахунку
ОСОБА_4 НОМЕР_1 боргу на його рахунок та
скасувати записи по особовому рахунку
НОМЕР_1 про наявність боргу. Вказані
вимоги не відносяться до способів
захисту права споживача послуг з
теплопостачання та не входять до
компетенції суду.

Окрім того, апеляційний суд приходить
до висновку, що позов підприємства
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що
спадкоємці зобов'язані повідомити
кредитора спадкодавця про відкриття
спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляється права вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК спадкоємці
зобов'язані задовольнити вимоги
кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач ОСОБА_1
своєчасно не повідомив підприємство
про відкриття спадщини, а звернувся до
ПрАТ «Горлівськтепломережа» лише 28
травня 2013 року, отримавши 18 квітня 2013
року свідоцтво про право на спадщину за
заповітом. (а. с. 6, 11) Дана обставина
підтверджується листом підприємства
від 03.06.2013 року та записом у журналі
вхідної кореспонденції підприємства
за 2013 рік (вхідний номер 2601).

Також, з листа ВДВС від 04.04.2014 року
№4898/05.38 бачається, що постанови про
закриття виконавчого провадження у
зв'язку зі смертю спадкодавця ОСОБА_4 по
трьом виконавчим провадженням були
направлені ПрАТ
«Горлівськтепломережа» лише 21.02.2014
року. Вказане підтверджується записами
у журналі вхідної кореспонденції
підприємства за 2014 рік - вхідні номери:
1336, 1337, 1338.

ПрАТ «Горлівськтепломережа»
звернулось в суд з позовом про
стягнення заборгованості з ОСОБА_1
13.08.2013 року, тобто в межах строку
пред'явлення вимог до спадкоємця. (а. с.
18)

Таким чином, кредитор - ПрАТ
«Горлівськтепломережа» не пропустив
шестимісячний строк для пред'явлення
вимог до спадкоємця ОСОБА_1 У зв'язку з
чим, з останнього підлягає стягненню
сума боргу за період з травня 2003 року по
квітень 2013 року в розмірі 12 584,90 грн.
Вказана сума не перевищує вартість
майна, одержаного у спадщину, оскільки
згідно свідоцтву про право на спадщину
вартість квартири складає 64 350 грн. ( а.
с. 6)

Проте вимоги підприємства про
стягнення 3% річних у сумі 1 339,10 грн.,
інфляційних нарахувань в сумі 94,24 грн.
та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30
грн. не ґрунтуються на законі та
обставинах справи, виходячи з
наступного. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України
такий обов'язок може бути покладений
лише на боржника, який прострочив
виконання грошового зобов'язання,
тобто на ОСОБА_4 У даному випадку ОСОБА_1
відповідає лише по його боргам та не
несе відповідальності за їх
несвоєчасне виконання спадкодавцем.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, апеляційний суд
відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1
понесені ПрАТ «Горлівськтепломережа»
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 229,40 грн.

Таким чином, зустрічний позов ПрАТ
«Горлівськтепломережа» підлягає
частковому задоволенню.

З огляду на наведене, апеляційну скаргу
ОСОБА_1 слід відхилити, а апеляційну
скаргу підприємства - задовольнити
частково, рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ПрАТ
«Горлівськтепломережа» скасувати та
ухвалити нове - про часткове
задоволення позову.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 3, 309 ч. 1 п.
3, 4, 314 ч. 2, 316 ЦПК України, апеляційний
суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах
якого діє ОСОБА_2, відхилити.

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства
«Горлівськтепломережа» задовольнити
частково.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
11 лютого 2014 року в частині позовних
вимог приватного акціонерного
товариства «Горлівськтепломережа»
скасувати.

Позов приватного акціонерного
товариства «Горлівськтепломережа»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
приватного акціонерного товариства
«Горлівськтепломережа»
заборгованість за послуги
теплопостачання за період з 01 травня 2003
року по 01 травня 2013 року в сумі 12 584,90
грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн.,
а всього 12 814 (дванадцять тисяч вісімсот
чотирнадцять) грн. 30 коп.

В інший частині вимог приватного
акціонерного товариства
«Горлівськтепломережа» відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: