Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/634/14-ц

Провадження №2/377/263/14

16 липня 2014 року Славутицький
міський суд Київської області у складі:
головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при
секретарі - Прядко Н.М., за відсутності
сторін, розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду в м.
Славутичі цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року до суду
надійшла позовна заява, у якій позивач
просив розірвати шлюб з відповідачкою
та дати дозвіл на зустрічі з дитиною не
менш ніж відповідно до діючого
законодавства без присутності
відповідачки.

Позовні вимоги
обґрунтовувались тим, що сімейне життя
між позивачем та відповідачкою не
склалося в силу різних поглядів на
життя, внаслідок чого вже два роки
шлюбні відносини між подружжям
припинені і шлюб носить формальний
характер.

Ухвалою суду від 16 липня 2014 року
позовні вимоги в частині дати дозвіл на
зустрічі з дитиною не менш ніж
відповідно до діючого законодавства
без присутності відповідачки
залишено без розгляду.

У судове засідання позивач та
відповідачка не з'явилися, подавши
заяви про розгляд справи за їх
відсутністю та розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали
справи, підстави позовних вимог та
враховуючи їх визнання відповідачкою,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи
встановлено, що згідно свідоцтва про
шлюб, виданого 10 квітня 2010 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Славутицького міського
управління юстиції Київської області,
Україна, копія якого долучена до
справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 квітня 2010
року зареєстрували шлюб, про що був
здійснений актовий запис № 23. Після
укладення шлюбу присвоєні прізвища:
чоловіку ОСОБА_1, дружині ОСОБА_2.

Під час шлюбу в них народився син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є
позивач, а матір'ю - відповідачка, що
підтверджується свідоцтвом про його
народження, копія якого долучена до
матеріалів справи, і який залишається
проживати разом з відповідачкою.

Як вбачається із змісту позовної заяви,
в сторін не склалися шлюбні
відносини через сварки, які виникали
між ними, тому два роки подружжя
проживає окремо, а шлюб носить
формальний характер.

Відповідно до положень ст.51
Конституції України, ч.1 ст.24 СК України
шлюб ґрунтується на добровільній згоді
жінки та чоловіка, примушення жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110
СК України дружина і чоловік мають
рівне право на повагу до своєї
індивідуальності, своїх звичок та
уподобань, при цьому способом захисту
сімейних прав та інтересів, у тому
числі є право на припинення шлюбних
відносин шляхом пред'явлення до суду
позову про розірвання шлюбу одним з
подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного
життя у сторін склалася обстановка, що
виключає можливість спільного
проживання, почуття любові один до
одного між сторонами втрачено.
Примирення між подружжям та збереження
сім'ї неможливо.

За таких обставин суд дійшов до
висновку, що сім'я розпалася остаточно,
а шлюб існує формально, подальше
спільне життя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам позивача та
відповідачки.

Враховуючи відсутність обставин, що
перешкоджають розірванню шлюбу,
передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд
вважає за необхідне позов про
розірвання шлюбу задовольнити,
оскільки позовні вимоги є
обґрунтованими і такими, що не
суперечать закону та не порушують
права інших осіб.

Аліменти на утримання дитини
стягуються з позивача на користь
відповідачки за рішенням суду.

У відповідності до ст.113
СК України особа, яка змінила своє
прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно письмової заяви
відповідачки після розірвання шлюбу
вона бажає залишити за собою право на
прізвище ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 88 ЦПК
України з відповідачки на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати по оплаті судового збору.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 209, 213 - 215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10
квітня 2010 року у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Славутицького міського управління
юстиції Київської області, актовий
запис № 23.

Прізвище дружини після
розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 судові витрати по
оплаті судового збору в сумі 243 гривні
60 копійок.

Рішення може бути
оскаржено до апеляційного суду
Київської області через Славутицький
міський суд. Апеляційна скарга може
бути подана протягом десяти днів.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку
на апеляційне оскарження, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Н. Ф. Теремецька