Дата документу Справа №
Апеляційний суд
Провадження №22ц/778/2236/14
Головуючий у 1 інстанції: Пустовіт З.П.
Суддя-доповідач: Коваленко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 травня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко
Т.С.,

при секретарі: Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» на рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 17 березня 2014
року по справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» звернулося до суду з позовом
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
який в ході судового розгляду уточнило.

У позові зазначалось, що 04.12.2007 року між
ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого
є АТ «ОТП Банк», та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № ML-203/138/2007, за яким
банк надав відповідачці кредитні кошти
в сумі 70000 швейцарських франків. Згідно
з п. 3 ч. №1 було встановлено плаваючу
процентну ставку, яка складається з
фіксованого відсотку в розмірі 3,99%
річних + FIDR. Дата повернення кредиту -
04.12.2017 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
було укладено договір поруки №SR-203/138/2007
зі ОСОБА_4

Заборгованість за кредитом станом на
14.10.2013 року склала 64794,38 швейцарських
франків, що за офіційним курсом НБУ
становить 570514,51 грн. - сума
заборгованості за тілом кредиту, 16443,57
швейцарських франків, що еквівалентно
144785,63 грн. - сума заборгованості за
процентами, 2496548,88 грн. - пеня, а загалом
заборгованість складає 3 211 849,02 грн.

24 лютого 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та
позивачем укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю №
б/н, до якого увійшов і вищевказаний
кредитний договір.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути солідарно
з відповідачів заборгованість за
кредитним договором № ML-203/138/2007 від
04.12.2007 року в розмірі 3 115 929,02 грн. та
судові витрати.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 17 березня
2014 року у задоволенні позову ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
представника позивача та заперечення
представників ОСОБА_3, обговоривши
доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 04.12.2007 року між
ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого
є АТ «ОТП Банк», та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № ML-203/138/2007, за яким
банк надав відповідачці кредитні кошти
в сумі 70000 швейцарських франків. Згідно
з п. 3 ч. №1 було встановлено плаваючу
процентну ставку, яка складається з
фіксованого відсотку в розмірі 3,99%
річних + FIDR. Дата повернення кредиту -
04.12.2017 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
04.12.2007 року ЗАТ ОТП Банк» був укладено
договір поруки №SR-203/138/2007 зі ОСОБА_4

22 березня 2010 року між ЗАТ «ОТП Банк та
ОСОБА_3 був укладений додатковий
договір №3 до кредитного договору №
ML-203/138/2007 від 04.12.2007 року, яким були
внесені зміни та доповнення щодо
розміру процентної ставки: на період з
22.03.2010 року по 21.06.2010 року буде
використовуватися фіксована процентна
ставка в розмірі 6,05% річних, на період з
21.06.2010 року по 20.12 2010 року - фіксована
процентна ставка в розмірі 9,8% річних,
на період з 20.12.2010 року і до повного
виконання боргових зобов'язань для
розрахунку процентів за користування
кредитом буду використовуватися
плаваюча процентна ставка: фіксований
відсоток в розмірі 5,30% річних + FIDR.

Згідно з розрахунком позивача
заборгованість за кредитом станом на
14.10.2013 року складала 64794,38 швейцарських
франків, що за офіційним курсом НБУ
становить 570514,51 грн. - сума
заборгованості за тілом кредиту, 16443,57
швейцарських франків, що еквівалентно
144785,63 грн. - сума заборгованості за
процентами, 2496548,88 грн. - пеня, а загалом
заборгованість складала 3 211 849,02 грн.

18.02.2014 року позивач уточнив позовні
вимоги та зазначив, що заборгованість
за кредитом станом на 07.02.2014 року
складає 3 115 929,02 грн., в тому числі: 64794,38
швейцарських франків, що за офіційним
курсом НБУ станом на 07.02.2014 року
становить 622 895,65 грн. - сума
заборгованості за тілом кредиту, 4 909,45
швейцарських франків, що еквівалентно
47196,60 грн. - сума заборгованості за
процентами, 2445836,77 грн. - пеня.

24 лютого 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та
позивачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю № б/н, до якого
увійшов і вищевказаний кредитний
договір.

З квітня 2011 року позивач припинив
погашення заборгованоті за кредитом.

Посилаючись в позовній заяві на
відправлення боржнику ОСОБА_3досудової
вимоги №16.07.2013 року від 16.07.2013 року про
погашення заборгованості за кредитним
договором протягом 30-ти календарних
днів, позивач не надав ні суду першої
інстанції, ні суду апеляційної
інстанції письмових доказів щодо
направлення цієї вимоги та отримання
її позичальником. Поручителю ОСОБА_4
взагалі така вимога не направлялася. В
судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача пояснив, що
головний офіс знаходиться в м. Київ,
тому надати ці докази він не може.
Клопотання про витребування цих
доказів та відкладення розгляду справи
представник позивача не заявляв.

Згідно з ч.3 ст.10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які посилається як на
підставу своїх вимог або запереч.

Статтею 1082 ЦПК України передбачено, що
боржник зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора
надання йому в розумний строк доказів
того, що відступлення права грошової
вимоги факторові справді мало місце.
Якщо фактор не виконає цього обов'язку,
боржник має право здійснити платіж
клієнтові на виконання свого обов'язку
перед ним.

Відповідно до ч.2 ст. 516 ЦК України якщо
боржник не був письмово повідомлений
про заміну кредитора у зобов'язанні,
новий кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням.

Частиною 1 ст. 517 ЦК України визначено,
що первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення.

Суд першої інстанції повно і всебічно
дослідив обставини справи, доводи та
заперечення сторін, дав належну оцінку
всім наданим суду доказам в їх
сукупності та дійшов обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог, оскільки позивач не
повідомив відповідачів про зміну
кредитора та доказів про направлення
відповідачам вимоги про дострокове
повернення кредиту суду не надав, тому
позивач не довів своє право на
дострокове стягнення кредитних коштів
з позичальника та поручителя.

Доводи апелянта полягають лише в
переоцінці доказів, які належним чином
перевірені і оцінені судом першої
інстанції і не доводять порушення
судом першої інстанції норм
процесуального і матеріального права.

Враховуючи викладене, рішення суду
відповідає матеріалам справи та
закону. Підстав для його скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 17 березня
2014 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: