Провадження №2/748/555/14
Єдиний унікальний № 748/1889/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
м.
Чернігів

Чернігівський районний суд
Чернігівської області у складі:
головуючого судді Криворученка Д.П.,
секретарі Сидор А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду у м. Чернігові цивільну справу за
позовом прокурора Чернігівського
району Чернігівської області в
інтересах держави в особі
Чернігівського обласного Фонду
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі до ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Чернігівського району
Чернігівської області Кузьменко О.М.,
керуючись приписами ст.45 ЦПК України,
ст.361 Закону України «Про прокуратуру»,
звернувся до суду з позовною заявою про
стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Чернігівського обласного
Фонду підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі 23715,18 грн,
як заборгованості за кредитним
договором №182Д від 12 серпня 2005 року.

Позовні вимоги прокурор мотивував тим,
що 12 серпня 2005 року між Чернігівським
обласним фондом підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір №182Д, відповідно до
умов якого позивач надав позичальнику -
відповідачу кредит в розмірі 15000 грн на
строк 6 років для газифікації житлового
будинку та будівництва надвірних
господарських будівель по АДРЕСА_1, а
відповідач, в свою чергу, зобов'язалась
повернути наданий кредит в повному
обсязі з урахуванням відсотків,
відповідно до строкового зобов'язання,
терміном до 11 серпня 2011 року. 12 серпня
2005 року у забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
між позивачем та ОСОБА_5, ОСОБА_2 було
укладено нотаріально посвідчений
договір поруки, згідно якого
поручителі зобов'язались солідарно
відповідати перед кредитором за
виконання ОСОБА_1 по зобов'язанням за
кредитним договором від 12.08.05 р. Крім
того, 11 травня 2006 року між сторонами
було укладено додаткову угоду, згідно
якої позивач надав відповідачу ОСОБА_1
додатковий кредит в сумі 5000 грн, з
терміном повного погашення позики 11
серпня 2011 року. У забезпечення
виконання і цього зобов'язання з ОСОБА_2
11 травня 2006 року було укладено
нотаріально посвідчений договір
поруки. 23 червня 2006 року між сторонами
був укладений договір про внесення
змін до договору від 12 серпня 2005 року
№182Д, згідно якого позивач надав ОСОБА_1
довгостроковий кредит в сумі 50000 грн на
8 років для добудови 3 кімнатного
житлового будинку, загальною площею 96
кв.м і надвірних будівель по АДРЕСА_1. У
забезпечення цього зобов'язання з
ОСОБА_2 було укладено договір поруки. 24
січня 2011 року між сторонами укладено
договір про внесення змін до
кредитного договору від 12 серпня 2005
року №182Д, згідно якого строк повного
погашення кредиту продовжується до 20
лютого 2014 року. На виконання договору, в
період з 27 травня 2005 року по 18 липня 2006
року позивачем надано ОСОБА_1 кредитні
кошти на загальну суму 49990,96 грн, у тому
числі будівельні матеріали - 11290,31 грн,
безготівкове перерахування - 38472,10 грн,
послуги - 228,55 грн. Однак незважаючи на
взяті на себе зобов'язання ОСОБА_1
частково та несвоєчасно сплачувала
заборгованість, внаслідок чого у неї
утворилась заборгованість на загальну
суму 23715,18 грн, що включає в себе: борг по
сплаті кредиту в сумі 20386,11 грн.;
неустойка за несвоєчасне повернення
чергового платежу в сумі 3329,07 грн.

До судового засідання від
представників прокуратури та позивача
надійшла заява з проханням справу
розглянути за їх відсутності та
задовольнити позов.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява
про визнання позовних вимог, а причини
не явки співвідповідача ОСОБА_2 суду не
повідомлені, його неодноразово
викликали за адресою місця реєстрації,
у відповідності до положень ст.ст.74, 76
ЦПК України.

Судом перевірено усі матеріали справи,
з'ясовано всі обставини на які
посилаються сторони та досліджено
докази, якими вони обґрунтовують свої
правові позиції.

Встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що 12 серпня 2005 року
між Чернігівським обласним фондом
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №182Д
«Будівництво (добудова) житла»,
відповідно до умов якого позивач надав
позичальнику - відповідачу кредит в
розмірі 15000 грн на строк 6 років для
газифікації житлового будинку та
будівництва надвірних господарських
будівель по АДРЕСА_1, а відповідач, в
свою чергу, зобов'язалась повернути
наданий кредит в повному обсязі,
відповідно до строкового зобов'язання,
терміном до 11 серпня 2011 року. 12 серпня
2005 року у забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
між позивачем та ОСОБА_5, ОСОБА_2 було
укладено нотаріально посвідчений
договір поруки, згідно якого
поручителі зобов'язались солідарно
відповідати перед кредитором за
виконання ОСОБА_1 по зобов'язанням за
кредитним договором від 12.08.05 р. 11
травня 2006 року між сторонами було
укладено додаткову угоду, згідно якої
позивач надав відповідачу ОСОБА_1
додатковий кредит в сумі 5000 грн, з
терміном повного погашення позики 11
серпня 2011 року. У забезпечення
виконання і цього зобов'язання з ОСОБА_2
11 травня 2006 року було укладено
нотаріально посвідчений договір
поруки. 23 червня 2006 року між сторонами
був укладений договір про внесення
змін до договору від 12 серпня 2005 року
№182Д, згідно якого позивач надав ОСОБА_1
довгостроковий кредит в сумі 50000 грн на
8 років для добудови 3 кімнатного
житлового будинку, загальною площею 96
кв.м і надвірних будівель по АДРЕСА_1. У
забезпечення цього зобов'язання з
ОСОБА_2 23 червня 2006 року було укладено
договір поруки. 24 січня 2011 року між
сторонами укладено договір про
внесення змін до кредитного договору
від 12 серпня 2005 року №182Д, згідно якого
строк повного погашення кредиту
продовжено до 20 лютого 2014 року. На
виконання договору, в період з 27 травня
2005 року по 18 липня 2006 року позивачем
надано ОСОБА_1 кредитні кошти на
загальну суму 49990,96 грн, у тому числі
будівельні матеріали - 11290,31 грн,
безготівкове перерахування - 38472,10 грн,
послуги - 228,55 грн. /а.с.4-29/

21 травня 2013 року та 30 квітня 2014 року
боржнику та поручителям сторона
позивача направляла листи - претензії,
у зв'язку частковим та несвоєчасним
виконанням взятих зобов'язань за
кредитним договором. /а.с.30, 31/

З розрахунку заборгованості видно, що
станом на 02 червня 2014 року у ОСОБА_1
утворилась заборгованість по
кредитному договору №182Д від 12.08.2005
року на загальну суму 23715,18 грн, що
включає в себе: борг по сплаті кредиту в
сумі 20386,11 грн.; неустойка за
несвоєчасне повернення чергового
платежу в сумі 3329,07 грн. /а.с.32-34/

Отже, як видно з описаних вище
документів, сторона позивача взяті на
себе зобов'язання виконала,
перерахувавши відповідачеві
відповідні кошти, надавши їй
будівельні матеріали та послуги,
натомість ОСОБА_1 кредитні кошти в
строк та в розмірі, передбаченими
договорами, не погасила, в результаті
чого у неї виникла заборгованість.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу.

Згідно з ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі
невиконання позичальником обов'язків,
встановлених договором позики, щодо
забезпечення повернення позики, а
також у разі втрати забезпечення
виконання зобов'язання або погіршення
його умов за обставин, за які
позикодавець не несе відповідальності,
позикодавець має право вимагати від
позичальника дострокового повернення
позики та сплати процентів, якщо інше
не встановлено договором.

З огляду на зазначені норми
матеріального права та встановлені
обставини справи і виниклі спірні
правовідносини, суд дійшов висновку,
щодо порушення відповідачем ОСОБА_1
умов договору і щодо наявності підстав
для застосування до неї відповідних
наслідків порушення зобов'язання.

За договором поруки, згідно приписів
ст.553 ЦК України, поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

З'ясувавши повно і всебічно усі
обставини справи, перевіривши їх
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд дійшов
висновку, що позов прокурора
Чернігівського району Чернігівської
області ґрунтується на законі і
заявлені позовні вимоги підлягають
задоволенню, з наведених вище підстав
та міркувань.

Керуючись ст.ст.84, 116, 118, 125-126, 152, 158 ЗК
України, ст.ст.3, 21, 393 ЦК України, та на
підставі ст.ст.10-11, 60, 88, 209, 212-216, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов прокурора Чернігівського району
Чернігівської області в інтересах
держави в особі Чернігівського
обласного Фонду підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Чернігівського обласного
Фонду підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі 23715,18 грн,
як заборгованості за кредитним
договором №182Д від 12 серпня 2005 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
дохід держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя
Криворученко Д.П.