АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/6599/2014
Головуючий у 1 інстанції - Соколов О.М.
Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 12 березня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства
«Кредитпромбанк», публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
третя особа: приватне акціонерне
товариство «Акціонерна страхова
компанія «ІНГО Україна» про
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2013 року позивачі звернулися до
суду з позовом у якому, з урахуванням
уточнених вимог, просили зобов'язати
вигодонабувача ПАТ «Кредитпромбанк»
припинити зловживання своїм правом:
стягнути чи ні із страховика ПрАТ «АСК
«ІНГО Україна» страхову виплату,
надати чи ні страхувальнику ОСОБА_2
письмову згоду на одержання страхового
відшкодування, зобов'язати ПАТ
«Кредитпромбанк» надати
страхувальнику ОСОБА_2 письмову згоду
на одержання нею страхового
відшкодування за договором з
страхування засобів наземного
транспорту № 530531628 від 08 жовтня 2007 року.

В мотивування вимог посилалися на те,
що вигодонабувач ПАТ «Кредитпромбанк»
відмовляється надати їм згоду на
отримання страхового відшкодування та
не звертається самостійно до страхової
компанії з відповідною вимогою, що
порушує їх права на відшкодування
шкоди спричиненої внаслідок ДТП.

Рішенням Печерського районного суду
м.Києва від 12 березня 2014 року в
задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням
представник позивачів подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Посилається на те, що банк, який є
вигодонабувачем за договором
страхування не реалізує своє право
щодо витребування зі страхової
компанії страхової виплати і не надає
згоди ОСОБА_2 на виплату їй страхового
відшкодування.

Крім того, рішенням Бабушкніського
районного суду м. Дніпропетровська від
31.07.2012 року, яке змінено Апеляційним
судом Дніпропетровської області від
13.12.2012 року визнано неправомірною
відмову страхової компанії у виплаті
страхового відшкодування за договором
страхування.

Представник відповідачів проти
апеляційної скарги заперечувала,
просила її відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Позивачі та третя особа в судове
засідання не з'явились, належним чином
повідомлені про місце і час судового
засідання, а тому колегія суддів дійшла
висновку про можливість розгляду
справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідачів,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що позивачами не вірно
обраний спосіб захисту своїх прав.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на вимогах
закону.

Відповідно до ч.1 ст.979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ст. 988 ЦК України,
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Страхувальник має право при укладенні
договору страхування призначити
фізичну або юридичну особу для
одержання страхової виплати
(вигодонабувача), а також змінювати її
до настання страхового випадку, якщо
інше не встановлено договором
страхування.

Судом встановлено, що 08.10.2007 року між
ОСОБА_2 та ЗАТ «АСК «ІНГО Україна» було
укладено договір з страхування засобів
наземного транспорту автомобіля
«Mitsubishi Padjero» державний номерний знак
НОМЕР_1, відповідно до якого
вигодонабувачем призначено ВАТ
«Кредитпромбанк».

02.01.2008 року на автошляху с. Перше Травня
- Любимівка ОСОБА_3 рухаючись на
автомобілі «Mitsubishi Padjero»
державнийномерний знак НОМЕР_1, 2007 року
випуску, не впорався з керуванням,
внаслідок чого сталася
дорожньо-транспортна пригода.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 31.07.2012 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково.

Визнано неправомірною відмову ПрАТ
«АСК «ІНГО Україна» у виплаті
страхового відшкодування за договором
страхування №530531628 від 08.10.2007 року,
укладеного між ОСОБА_2 та ЗАТ «АСК «ІНГО
Україна».

Стягнуто з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на
користь ПАТ «Кредитпромбанк» страхове
відшкодування в розмірі 122 620 грн. 92 коп.

Стягнуто з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на
користь ОСОБА_2 суму пені в розмірі 12 262
грн. 00 коп., суму збитків від інфляції у
розмірі 45 995 грн. 96 коп., 3% річних в сумі 13
585 грн. 73 коп., понесені витрати по
справі - сплачені витрати на
інформаційно-тезнічне забезпечення
розгляду справи в сумі 250 грн., а всього
72 093 грн. 69 коп.

Стягнуто з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на
користь держави судовий збір у сумі 1944
грн. 69 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
про визнання частково недійсним
договору страхування відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13.12.2012
року апеляційну скаргу ПрАТ «АСК
«ІНГО Україна» задоволено частково.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 31.07.2012 року в
частині стягнення з ПрАТ «АСК «ІНГО
Україна» на користь ПАТ
«Кредитпромбанк» страхового
відшкодування в розмірі 122620 грн. 92 коп.,
стягнення з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»
на користь ОСОБА_2 суми пені у розмірі
12262 грн., суми збитків від інфляції у
розмірі 45995 грн. 96 коп., 3% річних в сумі
13585 грн. 73 коп., понесених витрат по
справі -сплачених витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 250 грн., а всього
72093 грн. 69 коп., стягнення з ПрАТ «АСК
«ІНГО Україна» на користь держави
судового збору у сумі 1944 грн.64 коп.
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з
ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь
ПАТ «Кредитпромбанк» страхового
відшкодування, стягнення з ПрАТ «АСК
«ІНГО Україна» на користь ОСОБА_2 пені,
нарахувань у зв'язку з інфляцією, 3%
річних відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на
користь держави судовий збір у сумі 107
грн. 30 коп. та з ОСОБА_2 1837 грн. 35 коп.

Стягнуто з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на
користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 37
грн. 50 коп.

Відповідно до п. 8.2 договору
страхування засобів наземного
транспорту № 3531628 від 08 жовтня 2007 року
виплата страхувальнику страхового
відшкодування здійснюється протягом 15
робочих днів з моменту прийняття
страховиком рішення про виплату та з
письмової згоди вигодонабувача.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з ч.2 ст.985 ЦК України
страхувальник, зокрема, має право при
укладенні договору страхування
призначити фізичну або юридичну особу
для одержання страхової виплати
(вигодонабувача).

Тотожні положення містяться в ч.3 ст.3
Закону України «Про страхування».

Згідно з п.18 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ
України «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» №4 від 01.03.2013 року
відповідно до положень ст.985 ЦК України
та ст.3 Закону України «Про
страхування» договір страхування
надає право третій особі
(вигодонабувачу) вимагати від
страховика здійснити страхову виплату
на свою користь, тобто наділягає
вигодонабувача правами
страхувальника, хоча і не покладає на
нього обов'язків останнього.

При розгляді таких справ суди повинні
врахувати положення статей 636, 985 ЦК
України, ст.3 Закону України «Про
страхування», і у разі якщо буде
встановлено, що вигодонабувач
відмовився від пред'явлення позову до
страховика, або сума страхової виплати
більша, ніж має отримати вигодонабувач,
страхувальник, потерпілий не
позбавлений права на пред'явлення
позову про виплату страхового
відшкодування на свою користь на
загальних підставах.

Позивач ОСОБА_2 до суду із позовом до
ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» про
стягнення на її користь страхового
відшкодування не зверталася.

Крім того, виходячи з норм ЦПК України
та ЦК України подання позову банком до
страхової компанії є його правом, а не
обов'язком.

Як вбачається з матеріалів справи ВАТ
«Кредитпромбанк» направив лист №
1985/39-001682-2 від 10.04.2008 року про виплату
страхового відшкодування до ДФ АСК
«ІНГО Україна» в якому повідомляв, що
згідно з договором страхування
наземного транспорту № 530531628 від 08.10.2007
року страхове відшкодування в повному
обсязі в сумі 112 097,58 грн. має бути
сплачено на погашення частини
кредитної заборгованості ОСОБА_3 по
страховому випадку, що мав місце з
автомобілем «Mitsubishi Padjero» державний
номернийзнак НОМЕР_1, за відповідними
реквізитами на рахунок у ВАТ
«Кредитпромбанк».

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб
в межах заявлених ними вимог. Частина 2
даної статті ЦПК України передбачає, що
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть серед іншого й
визнання права. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Аналіз даної норми вказує на те, що
кожна особа на свій розсуд вирішує
питання про захист свого права, і,
по-друге, неможливість, за загальним
правилом, для особи пред'явлення позову
в інтересах третіх осіб (за винятком
випадків представництва) або в
публічних інтересах (якщо інше не
передбачено законом).

Наразі, вирішуючи спір, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що позивачами обрано неправильний
спосіб захисту своїх прав, оскільки з
підстав викладених у позовній заяві
вимоги не можуть бути задоволені.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим, відповідає вимогам
матеріального права, внаслідок чого
підстав для його скасування з мотивів
викладених в апеляційній скарзі, не
вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 -
відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 12 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: