Справа № 522/7226/14-ц
Провадження № 4с/522/115/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 08» липня 2014 року

Приморський районний суд місті Одеси у
складі:

головуючого судді - Погрібного
С.О.,

за секретаря судового засідання -
Мітяєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Одесі скаргу
ОСОБА_2 на постанову державного
виконавця Хлебнікова О.В. відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про відкриття
виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_2 звернулась до суду із
вказаною скаргою, просила визнати
неправомірними дії державного
виконавця Хлебнікова О.В., які полягали
у відкритті виконавчого провадження та
винесенні постанови від 10 квітня 2014
року про відкриття виконавчого
провадження №42922248 про стягнення з
ОСОБА_2 коштів на підставі виконавчого
листа №2-6242/10, виданого 14 вересня 2011
року Приморським районним судом
м.Одеси. В обґрунтування скарги
посилалась на те, що заява про
примусове виконання цього виконавчого
листа подана стягувачем лише 09 квітня
2014 року, тобто після спливу річного
строку, встановленого статтею 22 Закону
України "Про виконавче провадження", що
свідчить про неможливість відкриття
виконавчого провадження за вказаним
виконавчим листом.

Представник ОСОБА_2 надав суду заяву,
якою просив розглядати скаргу на дії
державного виконавця за його
відсутності.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, про час та дату
судового засідання повідомлявся
належним чином.

Дослідивши скаргу, матеріали справи,
суд дійшов висновку, що скарга не
підлягає задоволенню у повному обсязі,
з огляду на таке.

10 квітня 2014 року державний виконавець
ВПВР управління ВДС Головного
управління юстиції в Одеській області
Хлебніков О.В. виніс постанову про
відкриття виконавчого провадження
№242922248 за виконавчим листом № - 6242/10,
виданого 14 вересня 2011 року Приморським
районним судом м.Одеси про стягнення з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6
коштів на користь ПАТ "ВТБ Банк".

Як вбачається з тексту оскаржуваної
постанови заява про примусове
виконання цього виконавчого листа
подана стягувачем 09 квітня 2014 року.

Статтею 22 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що виконавчі
листи можуть бути пред'явлені до
виконання протягом року.

Втім, як вбачається з матеріалів справи
№2-6242/10 за позовом ВАТ «ВТБ Банк» до
ОСОБА_3, ТОВ «Вадіта», ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_2 за вказаним виконавчим
листом вже було відкрито виконавче
провадження, що підтверджується копією
постанови від 29.03.2013 року № ВП37264817.

В матеріалах вказаної справи містяться
також копії зазначеного виконавчого
листа, згідно із якими 29.12.11 року
виконавчий лист повернуто відповідно
до п.4 ст.41 Закону України «про
виконавче провадження», 29.12.2012 року
виконавчий лист повернуто за тією
самою підставою.

Зазначене вказує на те, що вперше
виконавчий лист №2-6242/10 стягувачем
пред'явлено до виконання щонайменше до
29.12.2011 року.

Згідно ч.1 ст.23 Закону України "Про
виконавче провадження" строки
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перериваються, зокрема,
пред'явленням виконавчого документа до
виконання.

За наведених обставин у суду відсутні
підстави виключати можливість
існування обставин, які б зумовлювали
переривання строків пред'явлення
виконавчого документу до виконання,
враховуючи, що виконавчий документ
раніше вже був неодноразово
пред'явлений до виконання.

При цьому, заявником не наведено
жодного доказу, який виключав би
можливість переривання строків
пред'явлення виконавчого листа до
виконання, що вказує на те, що
оскаржувана постанова винесена у
відповідності до вимог статті 22 Закону
України "Про виконавче провадження" у
передбачені законом строки.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 не
обґрунтовано належним чином скаргу,
суд вважає за необхідне відмовити у її
задоволенні у повному обсязі.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

За правилом ч.3 ст.387 якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 383,387 ЦПК України, СУД -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на
постанову державного виконавця
Хлебнікова О.В. відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
про відкриття виконавчого провадження
- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

СУДДЯ
С.О. Погрібний

08.07.2014