ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4373/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2014 р. Дарницький районний суд
міста Києва в складі:

головуючого - судді
Коренюк А.М.

при секретарі
Ляшенко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в міста Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2, що є
правонаступником ОСОБА_3, до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_3 про
стягнення суми боргу за договором
позики та фінансових санкцій за
невиконання умов договору, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, що є правонаступником
ОСОБА_3 згідно договору про
відступлення права вимоги (цесії) від 09
липня 2012 року, звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя
особа - ОСОБА_3 про стягнення суми боргу
за договором позики з урахуванням
фінансових санкцій за невиконання умов
договору. Посилаючись на те, що 03
березня 2009 року ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 договір позики б/н
грошових коштів, відповідно до умов
якого передав відповідачам кошти в
сумі 52 000 доларів 00 центів США в якості
безвідсоткової позики. Фактична
передача та отримання цієї суми
підтверджується умовами вказаного
договору, в якому відповідач вказав про
отримання та обов»язок повернення
боргу в загальній сумі 52 000 доларів 00
центів США у строк до 03 березня 2011 року
за погодженим графіком. Проте, в
зазначений строк позичальники кошти у
повному обсязі не повернули, сплативши
первісному кредитору лише частку боргу
в сумі 8 000 доларів США, чим взяті на
себе зобов»язання не виконали.
Відповідно, неповернутими залишаються
валютні цінності в сумі 44 000 доларів
США.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_7, діючий на підставі
довіреності від 14 січня 2014 року (а.с.124),
позовні вимоги підтримав з тих же
підстав та в ході розгляду справи
уточнив свої вимоги в останній
редакції від 03 червня 2014 року про
зменшення позовних вимог (а.с.134-135),
посилаючись на вимоги закону про
виконання боргових зобов»язань, й
просив їх задовольнити: стягнути
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_2 485 844 грн. 96 коп. - суму
боргу за договором позики, що
еквівалентно 41 000 доларів США згідно
курсу валют станом на 19 червня 2014 року
1184, 9877 за 100 даларів США; 107 671 грн. 18 коп. -
проценти за користування позикою на
рівні облікової ставки Національного
банку України, що еквівалентно 9 086
доларів 27 центів США; 43 246 грн. 84 коп., що
еквівалентно 3 649 доларів 56 центів США -
три проценти річних від простроченої
суми; 3 650 000 грн. 00 коп. - неустойку (пеню)
за 1 рік (365 днів).

Відповідачка ОСОБА_5 та її представник
Кур»ян К.І., діюча на підставі
довіреності від 20 листопада 2012 року
(а.с.125), позовні вимоги визнала
частково, погоджуючись із розрахунком
заборгованості в частині вимог про
стягнення 485 844 грн. 96 коп. - суму боргу
за договором позики, що еквівалентно 41
000 доларів США згідно курсу валют
станом на 19 червня 2014 року 1184, 9877 за 100
даларів США; 107 671 грн. 18 коп. - проценти
за користування позикою на рівні
облікової ставки НБУ, що еквівалентно 9
086 доларів 27 центів США; 43 246 грн. 84 коп.,
що еквівалентно 3 649 доларів 56 центів
США - три проценти річних від
простроченої суми, окрім пені, вважаючи
її завищеною, просила зменшити її
розмір на піставі ст. 551 ЦК України,
враховуючи її, та її рідних матеріальне
становище, стан здоров»я позичальника
ОСОБА_6, який нині знаходиться на
лікуванні.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_6 в судове
засідання повторно не з"явились, про
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином -
рекомендованою поштою з повідомленням
про вручення (а.с. 148, 149).

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання
повторно не з"явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином - рекомендованою поштою з
повідомленням про вручення.

За таких підстав судом визнано за
можливе розглядати справу за їх
відсутності, на підставі наявних у
справі доказів та за погодженням
сторін.

Вислухавши пояснення сторін, їх доводи
та заперечення, дослідивши матеріали
справи у їх сукупності, всебічно та
повно з»ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, об»єктивно
оцінивши докази, які мають істотне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про те, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у
договірних/зобов»язальних відносинах.

Так, 03 березня 2009 року ОСОБА_3,
правонаступником якого є ОСОБА_2 згідно
договору про відступлення права вимоги
(цесії) від 09 липня 2012 року (а.с.15), уклав
з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 договір позики
б/н грошових коштів, відповідно до умов
якого передав відповідачам кошти в
сумі 52 000 доларів 00 центів США в якості
безвідсоткової позики. Фактична
передача та отримання цієї суми
підтверджується умовами вказаного
договору, в якому відповідачі вказали
про отримання та обов»язок повернення
боргу в загальній сумі 52 000 доларів 00
центів США у строк до 03 березня 2011 року
за погодженим графіком (а.с.12).

На забезпечення виконання умов за
вказаним договором сторонами укладено
договір про задоволення вимог
іпотекодержателя від 03 березня 2010 року
(а.с.14).

Письмова форма договору позики
внаслідок його реального характеру є
доказом не лише факту укладення
договору, але й факту передачі грошової
суми позичальнику, така позиція
висвітлена у постанові Верховного Суду
України від 18 вересня 2013 року (6-63цс13). За
своєю суттю розписка про отримання в
борг грошових коштів є документом, який
видається боржником кредитору за
договором позики, підтверджуючи як
його укладення, так і умови договору, а
також засвідчуючи отримання боржником
від кредитора певної грошової суми або
речей.

Таким чином між сторонами був
укладений договір позики грошей на
визначений термін, за умовами якого
позивач передав відповідачу зазначену
грошову суму 52 000 доларів США у позику, а
відповідачі зобов»язалися повернути
отримані кошти готівкою у строк до 03
березня 2011 року у визначений спосіб - за
погоженим графіком (а.с.13).

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов»язковим для виконання
сторонами.

Договір є укладеним, відповідно до ст.
638 ЦК України, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. На підтвердження чого,
відповідно, посвідчують своїми
підписами, що відповідає даним
правовідносинам.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

За договором позики, відповідно до
статті 1046 ЦК України одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов»язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики вважається
укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками.

Так, ст. 1046 ЦК України чітко передбачені
істотні умови договору позики: він є
публічним, іменним, двостороннім,
реальним, платним. Згідно ст.1047 ЦК
України договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не
менша як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, у випадку, коли позикодавцем
є юридична особа, - незалежно від суми,
що не суперечить даним
правовідносинам.

Позивач згідно даних зобов»язальних
правовідносин належним чином виконав
умови договору позики - передав
відповідачу зазначену суму, а
відповідач зобов»язання не виконав,
отримані у борг кошти у визначений
термін не повернув.

З урахуванням вказаних фактів як кожен
окремо, так і в сукупності, суд вважає
доведеним факт отримання відповідачем
в борг від позивача коштів у сумі 52 000
доларів 00 центів США в якості позики, що
засвідчений договором позики та
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя від 03 березня 2010 року
щодо зобов»язання відповідача
повернути вказану суму в строк та на
умовах, визначених його умовами (а.с.13,
14).

Проте, в зазначений строк позичальники
кошти у повному обсязі не повернули,
сплативши первісному кредитору лише
частку в сумі 8 000 доларів США, чим взяті
на себе зобов»язання не виконали.
Відповідно, неповернутими залишаються
валютні цінності в сумі 44 000 доларів
США, що визнається відповідачем.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей (ч.2 ст. 1046 ЦК
України).

Закінчення строку договору, відповідно
до ч.4 ст. 631 ЦК України, не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Відповідно до частини 2 статті 1046 ЦК
України договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(стаття 526 ЦК України).

Позивач просить стягнути з відповідача
на його користь 485 844 грн. 96 коп. - суму
боргу за договором позики, що
еквівалентно 41 000 доларів США згідно
курсу валют станом на 19 червня 2014
року 1184, 9877 за 100 даларів США; 107 671 грн. 18
коп. - проценти за користування позикою
на рівні облікової ставки НБУ, що
еквівалентно 9 086 доларів 27 центів США;
43 246 грн. 84 коп., що еквівалентно 3 649
доларів 56 центів США - три проценти
річних від простроченої суми; 3 650 000
грн. 00 коп. - неустойку (пеню) за 1 рік (365
днів).

Суд, дослідивши правильність
проведення вказаних розрахунків,
вважає їх доведеними та такими, що
відповідають вимогам законодавства.

Проте, суд вважає, що до вимог про
стягнення пені має бути застосовано
положення ч.3 ст. 551 ЦК України, яке
передбачає, що розмір неустойки (штраф,
пеня) може бути зменшений за рішенням
суду, якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

Так, згідно даних правовідносин розмір
заборгованості за договором позики з
урахування основного боргу, відсотків
за користування позикою на рівні
облікової ставки НБУ та трьох
відсотків річних - 636 762 грн. 98 коп.,
розмір же пені становить 3 650 000 грн. 00
коп., що значно перевищує розмір самого
боргу. За таких підстав суд вважає за
можливе зменшити розмір пені й
встановити його у розмірі 636 762 грн. 98
коп., аналогічно розміру
заборгованості по договору позики,
відтак стягненню підлягає: 485 844 грн. 96
коп. - сума боргу за договором позики, що
еквівалентно 41 000 доларів США згідно
курсу валют станом на 19 червня 2014 року
1184, 9877 за 100 даларів США; 107 671 грн. 18 коп. -
проценти за користування позикою на
рівні облікової ставки НБУ, що
еквівалентно 9 086 доларів 27 центів США;
43 246 грн. 84 коп., що еквівалентно 3 649
доларів 56 центів США - три проценти
річних від простроченої суми та 636
762 грн. 98 коп. - неустойка (пеня).

Право на неустойку (штраф, пеню) виникає
незалежно від наявності у кредитора
збитків, завданих невиконанням або
неналежним виконанням зобов"язання (ч.1
ст. 550 ЦК України).

Позичальник зобов»язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором (частина перша
статті 1049 ЦК України).

Частино 1 статті 1050 ЦК України
встановлено, що якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов»язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Проценти, визначені статтею 1048 ЦК
України, є платою за користування
чужими грошовими коштами, яка, за
відсутності іншої домовленості сторін,
сплачується боржником за весь період
користування грошовими коштами, у тому
числі після настання терміну їх
повернення.

Таким чином суд вважає, що вимоги
позивача є частково обґрунтованими та
доведеними, обставини, що спростовують
їх вимоги, судом не встановлені.

Приймаючи до уваги предмет даного
спору, наслідки його розгляду судом,
суд вважає за необхідне застосувати
положення частини першої статті 88 ЦПК
України.

Так, стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову до суду
сплачено судовий збір в сумі 3 654 грн. 00
коп. (а.с.1), який підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 549,
550, 551, 610, 625, 626, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України,
керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60,
62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 293, 294 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, що є
правонаступником ОСОБА_3, до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_3 про
стягнення суми боргу за договором
позики та фінансових санкцій за
невиконання умов договору,
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4,
ідентифікаційний код платника
податків - НОМЕР_1, ОСОБА_5,
ідентифікаційний код платника
податків - НОМЕР_2, ОСОБА_6,
ідентифікаційний код платника
податків - НОМЕР_3, на користь ОСОБА_2 485
844 грн. 96 коп. - суму боргу за договором
позики; 107 671 грн. 18 коп. - проценти за
користування позикою; 43 246 грн. 84 коп. -
три проценти річних від простроченої
суми; 636 762 грн. 98 коп. - неустойку (пеню), 3
654 грн. 00 коп. - судового збору, а всього -
1 277 179 (один мільйон двісті сімдесят
сім тисяч сто сімдесят дев»ять) грн. 96
(дев»яносто шість) коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

Коренюк А.М.