УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О. суддів:
Кадєтової О.В.,Мартинюка В.І., Мостової
Г.І.,Остапчука Д.О.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
товариства з обмеженою
відповідальністю «АВС-Локс» про
стягнення кредитної заборгованості, за
касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення
апеляційного суду Сумської області від
13 листопада 2013 року та за касаційною
скаргою ОСОБА_10, який діє в інтересах
ОСОБА_9, на рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 11 січня 2013 року та
рішення апеляційного суду Сумської
області від 13 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ПАТ «ПроКредит Банк»
звернулося до суду із вказаним позовом,
посилаючись на те, що 17 грудня 2003 року
між ним та ТОВ «АВС-Локс»
укладено рамкову угоду з лімітом суми
згідно із внесеними до угоди змінами до
300 тис. доларів США та лімітом строку до
119 місяців, на підставі та в межах якої 18
грудня 2006 року між сторонами було
укладено договір про надання траншу у
розмірі 100 тис. доларів США зі сплатою 14
% річних строком на 36 місяців. На
забезпечення виконання зобов'язань
товариства за кредитним договором між
банком та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 були укладені окремі договори
поруки. Унаслідок неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором утворилася
заборгованість у розмірі 147 415 грн 75 коп.
У зв'язку з цим позивач, уточнивши
позовні вимоги, просив суд стягнути
вказану суму заборгованості із
позичальника та кожного із поручителів
у солідарному порядку, а також понесені
банком судові витрати.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 11 січня 2013 року, з урахуванням
виправленої описки, позов ПАТ
«ПроКредит Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ПАТ
«ПроКредит Банк» заборгованість за
кредитним договором у сумі 147 415 грн 75
коп. В інший частині позову відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 13 листопада 2013 року рішення
районного суду скасовано та ухвалено
нове рішення, яким позов ПАТ
«ПроКредитБанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ТОВ «АВС-Локс»,
ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на
користь ПАТ «ПроКредитБанк»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 147 415 грн 75 коп. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 порушує
питання про скасування судового
рішення апеляційного суду в частині
стягнення з неї на користь ПАТ
«ПроКредитБанк» заборгованості за
кредитним договором та ухвалення
нового рішення у цій частині, яким
відмовити у задоволенні зазначеної
позовної вимоги, мотивуючи свої вимоги
порушенням апеляційним судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

ОСОБА_10, який діє в інтересах ОСОБА_9, у
касаційній скарзі порушує питання про
скасування судових рішень судів першої
та апеляційної інстанцій в частині
стягнення з ОСОБА_9 на користь ПАТ
«ПроКредитБанк» заборгованості за
кредитним договором, та ухвалення
нового рішення в цій частині, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
ПАТ «ПроКредитБанк» до ОСОБА_9,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
умови кредитного договору та договорів
поруки належним чином не виконувалися;
ТОВ «АВС-Локс» судовим рішення визнано
банкрутом і ліквідовано як юридичну
особу; зобов'язання ОСОБА_8, ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 як поручителів за кредитним
договором припинені, так як у
встановлений договором строк вимога
про погашення заборгованості їм
пред'явлена не була, а поручитель
ОСОБА_9 вимогу банка про погашення
заборгованості отримав вчасно, відтак
він відповідає перед кредитором як
солідарний боржник за зобов'язаннями
позичальника.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про солідарне стягнення
заборгованості з боржника та
поручителів, апеляційний суд виходив з
того, що пред'явлення банком позовних
вимог до позичальника та всіх
поручителів в межах строку дії
кредитного договору ґрунтується на
законі, а строк припинення поруки
встановлено договорами поруки з
моменту припинення забезпеченого ними
зобов'язання.

Проте, повністю погодитися з такими
висновками апеляційного суду не можна
з наступних підстав.

Судами встановлено, що 17 грудня 2003 року
між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ
«АВС-Локс» укладено рамкову угоду №
С-297/12.03, згідно п. 1.1 якої кредитор на
положеннях та умовах цієї угоди та
договорів про надання траншу відкриває
позичальнику кредитну лінію терміном
на 36 місяців в розмірі та на умовах,
передбачених ст. 2 даної Угоди.

Відповідно до п. 2.2 ст. 2 рамкової угоди
кредитні кошти можуть надаватися
Кредитором Позичальнику у гривні,
доларах США або Євро на підставі
договорів про надання траншу, які є
невід'ємною частиною цієї угоди. При
цьому загальна сума заборгованості по
даній угоді на дату надання траншу
порахована з використанням курсів НБУ
для відповідних валют не повинна
перевищувати 40 000,00 доларів США.

Згідно п. 2.3 ст. 2 рамкової угоди умови
надання, термін погашення та розмір
кожного траншу визначаються на
кредитному комітеті Кредитора та
оформлюються договорами про надання
траншу.

16 лютого 2005 року між ЗАТ
«ПроКредитБанк» та ТОВ «АВС-ЛОКС» було
укладено Додаткову угоду № 1 до
вищезазначеної Рамкової угоди, якою
було внесено зміни до п.1.1 ст. 1 щодо
терміну надання кредитної лінії та
збільшено його до 39 місяців, а також
змінено розмір загальної суми
заборгованості до 62 500,00 доларів США
(п.2.2).

Крім того, 23 грудня 2005 року між ЗАТ
«ПроКредитБанк» та ТОВ «АВС-ЛОКС»
укладено Договір про зміну умов
Рамкової угоди, яким встановлено
термін надання позичальнику кредитної
лінії на 119 місяців (п.1.1) та збільшено
граничну суму заборгованості до 300 000,00
доларів США (п.2.2).

18 грудня 2006 року між ЗАТ
«ПроКредитБанк» та ТОВ «АВС-ЛОКС»
укладено договір про надання траншу №
15.5450/С-297/12.03 (далі - Договір), відповідно
до умов якого ТОВ «АВС-ЛОКС» було
надано кредит у сумі 100 000,00 доларів США
зі сплатою 14 % річних та зі строком
користування на 36 місяців.

У забезпечення виконання зобов'язань
за вищезазначеними договорами між
банком та ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
укладено окремі договори поруки,
відповідно до умов яких поручителі
зобов'язувались відповідати перед
банком за зобов'язаннями ТОВ «АВС-ЛОКС»
за вищезазначеними кредитними
договорами.

У зв'язку із неналежним виконанням ТОВ
«АВС-ЛОКС» своїх зобов'язань за
вищезазначеним договором про надання
траншу у нього утворилася
заборгованість перед позивачем у
розмірі 147 415 грн 75 коп., яка складається
з 86 141 грн 76 коп. - заборгованості за
кредитом, боргу по процентах в сумі 6 782
грн, процентів за фактичне
(неправомірне) користування
простроченим капіталом у сумі 40 887 грн
15 коп., пені в сумі 13 604 грн 14 коп.

Як роз'яснено у п. 21 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
договір про відкриття кредитної лінії
є одним із видів кредитного договору, а
кредитна лінія - однією із форм її
кредитування, в якій у межах
встановленого ліміту здійснюється
видача і погашення кредиту кількома
частинами (траншами). Оскільки в цьому
договорі передбачено всі істотні
умови, необхідні для кредитного
договору, то зобов'язання з надання
кредиту є дійсним із моменту укладення
кредитного договору - договору про
відкриття кредитної лінії.

У п. 24 цієї ж постанови судам роз'яснено,
що відповідно до ч. 4
ст. 559 ЦК України порука припиняється,
якщо кредитор протягом шести місяців
від дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Отже, якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково. Таким строком не може бути
лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, 23
грудня 2005 року між ПАТ «ПроКредит Банк»
та ТОВ «АВС Локс» укладено договір про
зміну умов Рамкової угоди № С-297/12.03 від
17 грудня 2003 року ,згідно якої кредитор
відкрив позичальнику кредитну лінію
терміном 119 місяців, тобто до 17
листопада 2013 року.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що позивачем 05 лютого 2009 року на адресу
ОСОБА_9 було направлено вимогу про
виконання зобов'язань за договором
поруки (т. 1 а.с. 29), яку останній отримав
07 лютого 2009 року (т. 2 а.с. 27, 28). Крім того,
в матеріалах справи наявні докази
направлення аналогічних вимог ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку про
стягнення заборгованості за
вищезазначеним кредитним договором з
ТОВ «АВС Локс» і поручителів ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, оскільки пред'явлення
банком позовних вимог до позичальника
та зазначених поручителів в межах дії
рамкової угоди ґрунтується на законі.

Разом з тим, апеляційний суд,
розглядаючи повторно дану справу, не
звернув увагу на наявне в матеріалах
справи заочне рішення Зарічного
районного суду м. Суми від 02 квітня 2013
року (т. 4 а.с. 20-23), залишене без змін
ухвалою апеляційного суду Сумської
області від 07 серпня 2013 року та ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04 грудня 2013 року, яким
припинено договір поруки № С-297/12.03-ДП-1
від 18 грудня 2006 року, укладений між
ОСОБА_9 та ЗАТ «ПроКредитБанк».

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищезазначене, стягнення зі
ОСОБА_9 апеляційним судом
заборгованості за вищезазначеним
кредитним договором за наявності не
скасованого судового рішення про
визнання договору поруки припиненим є
передчасним.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК
України в разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки (ч. 3 ст. 554 ЦК України).

Виходячи з аналізу зазначеної правової
норми поручителі, які спільно
поручились, відповідають перед
кредитором солідарно. У разі укладення
декількох договорів поруки на
виконання одного й того самого
зобов'язання ч. 3 ст. 554 ЦК України не
застосовується.

У такому випадку кредитор має право
пред'явити вимогу до кожного з
поручителів на підставі окремого
договору, відповідно до яких кожен із
поручителів відповідає перед
кредитором разом із боржником як
солідарні боржники.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
ПАТ «ПроКредит Банк» на підставі ст. 554
ЦК України та окремих договорів поруки
посилався на солідарну
відповідальність кожного з
поручителів і боржника.

З урахуванням наведеного, з висновком
апеляційного суду про стягнення з
поручителів ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
грошових коштів не можна погодитись.

Наведене свідчить про те, що
апеляційним судом неправильно
застосовано норми матеріального права,
що призвело до постановлення рішення,
яке не ґрунтується на законі.

Допущені апеляційним судом
неправильне застосування норм
матеріального та порушення норм
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставин
справи, що мають значення для
правильного її вирішення, тому рішення
суду апеляційної інстанції на підставі
ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягає
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 338, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_8 та ОСОБА_10,
який діє в інтересах ОСОБА_9,
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Сумської
області від 13 листопада 2013 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:О.В.
Кадєтова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова
Д.О. Остапчук