Справа № 711/1644/2012
Провадження № 2/307/13/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 року Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого

судді

Гримут В.І.

при секретарі

Тиводар В.І.

з участю: адвоката
ОСОБА_1

представника відповідача

Біла О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Тячів
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
управління освіти, молоді та спорту
Тячівської районної державної
адміністрації про скасування наказів
про звільнення з роботи, поновлення на
роботі, стягнення середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу і
моральної шкоди та скасування наказу №
37 від 16.09.2011 р. про притягнення до
дисциплінарної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовами до
управління освіти, молоді та спорту
Тячівської районної державної
адміністрації про скасування наказу
начальника управління освіти, молоді
та спорту Тячівської РДА № 37 від 16.09.2011
р. про накладення на неї
дисциплінарного стягнення та про
скасування наказів про звільнення її з
роботи, поновлення на роботі, стягнення
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди.
Ухвалою суду обидва позови були
об'єднані у одне провадження.
Посилається на те, що наказом № 37 від
16.09.2011 р. їй було оголошено догану за
неналежне виконання службових
обов'язків у організації
навчально-виховного процесу,
незабезпечення виконання п. 2 ст. 35
Закону України "Про освіту", пунктів 10,
13, 14, 15, 18 "Інструкції з обліку дітей і
підлітків шкільного віку",
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 12.04.2000 р. № 646,
пунктів 1.2.3., 1.2.5., 1.2.6., 1.2.7. наказу МОН
України від 04.09.2003 р. № 595. Вважає, що її
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності незаконно та без
будь-яких правових підстав, тому
вищевказаний наказ відповідача
підлягає скасуванню, оскільки вона не
допустила жодного дисциплінарного
проступку. В оскаржуваному наказі не
наведено жодних її винних дій, які
свідчать про незабезпечення виконання
вимог ч.2 ст.35 Закону України "Про
освіту", тобто порушення прав молоді на
отримання повної загальної середньої
освіти. Вимоги пунктів 10, 13, 14, 15, 18
"Інструкції з обліку дітей і підлітків
шкільного віку", затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.04.2000 р. № 646, нею дотримані у
повному обсязі. А саме, нею було
забезпечено перевірку явки дітей і
підлітків до Нижньоапшанської ЗОШ
І-ІІІ ст. Документи, перелік яких
зазначений у п. 13 "Інструкції з обліку
дітей і підлітків шкільного віку", у
Нижньоапшанській ЗОШ І-ІІІ ст. є у
наявності, в тому числі книга обліку
учнів, класні журнали, особові справи
учнів, список учнів, які не прибули на
навчання станом на 05.09.2011 р. Нею у
повному обсязі забезпечено виконання
п. 18 "Інструкції з обліку дітей і
підлітків шкільного віку", були вжиті
заходи щодо контролю за відвідуванням
навчального закладу, з'ясування причин
відсутності учнів, організована робота
з надання допомоги у засвоєнні
навчального матеріалу учнями, які
перші дні навчального року не
відвідували школу. Зокрема, 26.08.2011 р. нею
було надіслано листа на ім'я голови
Нижньоапшанської сільської ради з
проханням вжити заходів щодо учнів
школи, які не повернулися додому і
знаходилися за межами села. Доданий до
даного звернення список відсутніх
учнів свідчить про те, що облік учнів,
які не прибули на навчання, ведеться
належним чином. 07.09.2011 р. було подано
звернення на ім'я Нижньоапшанського
сільського голови з проханням вжити
заходів щодо учнів 11-х класів, які
станом на 01.09.2011 р. не з'явилися на
заняття, з зазначенням прізвищ
вказаних учнів, що також вказує на
ведення обліку відвідувань з боку
директора школи. 16.09.2011 р. дирекцією
школи направлено звернення з приводу
невідвідування дітьми навчального
закладу начальникові Тячівського РВ
УМВС України в Закарпатській області,
зі списком учнів, відсутніх станом на
15.09.2011 р. 02.09.2011 р. нею видано наказ № 49
"Про відвідуваність учнів 5-11 класів",
спрямований на здійснення контролю за
відвідуванням школи учнями старших
класів. Станом на 15.09.2011 р. встановлено
кількість учнів, які не відвідували
школу через хворобу, оформлено список
таких учнів, зібрано довідки від
лікувальних закладів про їх хворобу, а
від батьків цих учнів було відібрано
письмові заяви (пояснення) про причини
відсутності учнів. Вищезазначені
обставини у повній мірі підтверджують
здійснення дирекцією Нижньоапшанською
ЗОШ І-ІІІ ст. постійного моніторингу та
обліку відвідування навчального
закладу. Станом на 15.09.2011 р. процент
відвідування школи учнями становить 87 %
і динаміка покращення відвідування
відмічається кожного дня. На день
звернення до суду на навчанні відсутні
16 осіб із 820 учнів. Виходячи із цього,
висновок відповідача про допущенні нею
порушення у сфері контролю за
відвідуванням школи та належне
виконання службових обов'язків
організації навчально-виховного
процесу є надуманим та не відповідає
дійсності. Крім цього, відповідачем
порушений встановлений законом
порядок застосування дисциплінарного
стягнення. У відповідності з вимогами
ч.ч. 1, 3 ст. 149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. При обранні виду
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен враховувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередню роботу
працівника. Зазначених вимог трудового
законодавства при накладені
дисциплінарного стягнення
відповідачем дотримано не було. Перед
застосуванням стягнення жодних
пояснень від неї не відбиралося.
Відповідачем не з'ясовувалися і не
перевірялися обставини, що свідчать
про відсутність ознак дисциплінарного
проступку в її діях та належне
виконання нею своїх трудових
обов'язків. Пояснення відповідачу з
приводу обставин, які послужили
підставою для притягнення до
дисциплінарної відповідальності, нею
були подані вже після винесення
оскаржуваного наказу - 19.09.2011 р. Також не
було враховано, що за весь період
роботи на посаді директора
Нижньоапшанської ЗОШ І-ІІІ ст. до неї
жодного разу не застосовувалися заходи
дисциплінарного впливу. Її двічі
нагороджували відзнаками "Відмінник
освіти України", вона є лауреатом
премії Ім. Августина Волошина
Закарпатської ОДА за особистий внесок
у справу освіти, неодноразово
нагороджувалась грамотами та подяками
за багаторічну сумлінну працю. З огляду
на викладені обставини, відповідачем
не встановлено та не зазначено
конкретних порушень дисципліни, які б
слугували підставою для притягнення її
до дисциплінарної відповідальності,
порушений порядок накладення
адміністративного стягнення. Просить
продовжити їй строк на право звернення
до суду, так як він був пропущений із
поважних причин.

Наказом начальника управління освіти,
молоді та спорту Тячівської РДА № 1493-к
від 30.12.2011 р. її звільнено з посади
директора Нижньоапшанської ЗОШ І-ІІІ
ст. за грубе порушення трудової і
фінансової дисципліни, проявлені при
цьому неправомірні дії, бездіяльність,
недопущення до перевірки, відмову
представити документацію, необхідну
для здійснення перевірки 30.12.2011 р.,
ігнорування окремих розділів Статуту
Нижньоапшанської ЗОШ, що регламентують
організацію навчально-виховного
процесу, порушення Інструкції з
ведення ділової документації у
загальноосвітніх навчальних закладах
І-ІІІ ступенів, затвердженої наказом
Міністерства освіти і науки України №
240 від 23.06.2000 р., Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29.07.1993 р.
№ 58, на підставі п. 3 ст. 40, п. 1 ст. 41 КЗпП
України, з 30.12.2011 р., залишивши її на
посаді вчителя української мови та
літератури з неповним тижневим
навантаженням. Копію вказаного наказу
вона отримала під розписку 13.02.2012 р.,
оскільки у період з 30.12.2011 р. по 10.02.2012 р.
знаходилася у стані тимчасової
непрацездатності. Вважає, що її
звільнено з посади директора
Нижньоапшанської ЗОШ незаконно та без
будь-яких на те правових підстав. Нею не
було допущено порушень дисципліни,
викладених у оскаржуваному наказі, у
якому не наведено конкретних випадків,
що підтверджують факти систематичного
невиконання трудових обов'язків, не
вказано, в чому конкретно проявилося
порушення, що стало приводом для
звільнення. За невиконання чи
неналежне виконання своїх трудових
обов'язків до неї до звільнення не
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
впливу, а тому відповідач не мав
правових підстав звільняти її з роботи
за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Також відсутні
підстави для звільнення передбачені п.
1 ст. 41 КЗпП України. У наказі не
визначено, за яке одноразове грубе
порушення трудових обов'язків її
звільнено з роботи за вказаним пунктом,
не конкретизовано, в чому саме
полягають грубі порушення трудової і
фінансової дисципліни, проявлені при
цьому неправомірні дії, бездіяльність,
не зазначено у чому проявилося
ігнорування нею окремих розділів
Статуту Нижньоапшанської ЗОШ І-ІІІ ст.,
що регламентують організацію
навчально-виховного процесу та
відсутні посилання на конкретні норми
Інструкції з ведення ділової
документації у загальноосвітніх
навчальних закладах І-ІІІ ступенів і
норми Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників, які нею,
як директором навчального закладу,
були порушені чи недотримані. Крім
цього, у день звільнення з роботи, і до
10.02.2012 р., вона знаходилася на
лікарняному, що стверджується листком
непрацездатності серії АВФ № 439808 від
10.01.2012 р. виданим Солотвинською
амбулаторією загальної практики
сімейної медицини. У подальшому
відповідач видав наказ № 18-к від 13.01.2012
р., яким було призупинено дію п. 2 наказу
№ 1493-к від 30.12.2011 р. на період її
тимчасової непрацездатності, а 15.02.2012 р.
- наказ № 62-к «Про внесення змін до
наказу від 30.12.2011р. № 1493-к «Про
звільнення з посади директора
Нижньоапшанської ЗОШ І-ІІІ ст. Борки
В.І.», згідно з яким пункт 2 наказу від
30.12.2011 р. № 1493-к викладено в новій
редакції, і її звільнено з посади
директора Нижньоапшанської ЗОШ І-ІІІ
ст. з 15.02.2012 р. Вважає, що видання цих
наказів не виключає неправомірності
дій відповідача щодо звільнення її з
роботи 30.12.2011 р. у стані тимчасової
непрацездатності. Всупереч вимогам ст.
43 КЗпП України відповідачем було
проведено звільнення без попередньої
згоди профспілкової організації.
Просить суд скасувати накази № 1493-к від
30.12.2011 р. та № 62-к від 15.02.2012 р., поновити
її на роботі на посаді директора
Нижньоапшанської ЗОШ І-ІІІ ст.,
стягнути з управління освіти, молоді та
спорту Тячівської РДА на її користь
різницю в заробітку за час виконання
нею нижче оплачуваної роботи та 10000 грв.
моральної шкоди. Завдана їй моральна
шкода полягає у тому, що звільнення з
роботи спричинило істотне порушення її
душевної рівноваги та спокою,
викликало погіршення стану здоров'я,
внаслідок чого вона змушена вживати
додаткових зусиль для відновлення
попереднього стану. Звільнення з
роботи з підстав звинувачень у
непрофесійності, невиконанні своїх
трудових обов'язків та грубому
порушенні дисципліни негативним чином
позначилося на відносинах з близькими
їй людьми, колегами, порушило її ділову
репутацію.

Представник управління освіти, молоді
та спорту Тячівської РДА позовні
вимоги не визнала. Пояснила, що видані
начальником управління освіти, молоді
та спорту Тячівської РДА накази від
16.09.2011 р. № 37 про накладення стягнення
на позивачку та від 30.12.2011 року № 1493-К
про звільнення її з посади директора
Нижньоапшанської ЗОШ І-ІІІ ст., і від
15.02.2012 р. № 1493-К про внесення змін до
наказу від 30.12.2011 р. № 1493-К відповідають
вимогам чинного законодавства, а
звільнення ОСОБА_3 з посади директора
Нижньоапшанської ЗОШ І-ІІІ ступенів є
законним та проведеним без порушення
будь-яких норм закону. На виконання
наказу «Про стан охоплення навчання
дітей і підлітків шкільного віку у
навчальних закладах з українською
мовою навчання» № 25 від 08.09.2011 р.,
виданого управлінням освіти, молоді та
спорту Тячівської районної державної
адміністрації, на протязі трьох днів (9,
12 та 15.09.2011 р.) у навчальних закладах,
зокрема в Нижньоапшанській ЗОШ І-ІІІ
ступенів здійснювалась перевірка. За
результатами якої директором
Нижньоапшанської ЗОШ І-ІІІ ст. Борка
В.І., допущено ряд порушень норм чинного
законодавства. В супереч п.п. 10, 13, 14, 15
Інструкції з обліку дітей і підлітків
шкільного віку, до 5 вересня позивачкою
не було здійснено перевірку явки дітей
підлітків до загальноосвітнього
навчального закладу за допомогою
списку, а до 10 вересня ці списки не були
направлені у відділ освіти з
відмітками про те, чи з'являлися ці учні
на навчання, разом із довідками з місця
навчання учнів; 38 учнів знаходились за
межами населеного пункту, протягом
поточного року навчання, при цьому
заяви батьків або осіб, що їх замінюють,
із зазначення причин вибуття дітей
також відсутні; не вживалися жодні
заходи (загальношкільні батьківські
збори, залучення батьківського
комітету, об'єднань батьків,
піклувальних рад навчального закладу
та громадських організацій) для впливу
на учнів, які без поважних причин
пропускають навчальні заняття; при
перевірці не надано довідки чи
пояснення батьків або осіб, що їх
замінюють про причини відсутності
учнів на уроках, а більшість довідок
наданих у судовому засіданні щодо цих
же учнів у встановленому порядку не
зареєстровані; не складалися та не
направлялися до відділу освіти акти
щодо учнів, які відсутні на уроках
більше ніж 10 днів. На вимогу
перевіряючого надати відповідні
підтверджуючі документи (пояснення
батьків, довідок з лікарні) та інші
докази, що могли б підтвердити
дотримання вимог «Інструкції» ОСОБА_3
протягом всього період перевірки не
надала. Це свідчить лише про те, що на
час перевірки пояснень батьків з
лікарень та інших необхідних
документів у Нижньоапшанській ЗОШ не
було. Єдиним документом, який було
надано перевіряючим став лист від
07.09.2011 р. в Нижньоапшанську сільську
раду про відсутність 9 учнів, які не
приступили до навчання. Даний лист не
можна вважати підтверджуючим
документом, належного виконання
позивачкою своїх обов'язків, які
передбачені п.п. 10, 13, 14, 18 «Інструкції»,
оскільки при здійсненні перевірки
комісією встановлено відсутність
більшої кількості учнів, які не
приступили до навчання ніж 9 осіб. Крім
того, управлінням охорони здоров'я
надано листа, що з відсутніх 149 учнів на
обліку всі не перебувають. В останній
день перевірки ОСОБА_3 відмовилася дати
пояснення, пообіцявши надати їх
наступного дня, але надалі вона теж
ухилялася. Працівниками управління
освіти про це було складено
відповідний акт. 05. та 14.10.2011 р. в
Нижньоапшанській ЗОШ І-ІІІ ст. було
проведено повторну перевірку, за
результати якої було встановлено 05.10.2011
р. відсутність 79 учнів, а 14.10.2011 р. - 118
учнів, тобто динаміка покращення
відвідування в школі не
спостерігалася. При проведенні
перевірки 20, 29, та 30.12.2011 р. було також
виявлено численну кількість порушень.
20.12.2011 р. із 62 педагогічних працівників
на робочих місцях були відсутні 20
чоловік. 29.12.2011 р. із загальної
кількості членів трудового колективу -
98 осіб, на робочих місцях присутні 43,
відсутні - 55; з членів педагогічного
колективу - 61 особа, присутні - 28,
відсутні - 33. Даний факт зафіксований
актом від 29.12.2011 р., який було складено в
навчальному закладі. За вказаний
період в жодного з них не відібрано
пояснення про причини невиходу на
роботу. 29.12.2011 р. було здійснено
перевірку роботи школи, директором
Нижньоапшанської ЗОШ І-ІІІ ст. та
встановлено, що ОСОБА_3 неправомірно
видала наказ № 93 щодо організації
30.12.2011 р. дня самоосвіти для всіх
педагогічних працівників школи. Хоча
методичні дні по окремих предметах,
організовуються виключно наказом
районного методичного кабінету, а не
наказом директора школи. Тим більше, що
згідно пояснювальної записки ОСОБА_3
наданої 29.12.2011 р. з числа відсутніх в цей
день - 7 педагогів вже мали методичний
день. Таким чином, позивачка в робочий
час відлучила від роботи всіх
педагогічних працівників без будь-яких
на те правових підстав. Було допущено
грубі порушення Інструкції з ведення
ділової документації у
загальноосвітніх навчальних закладах,
зокрема відсутні протоколи зборів
трудового колективу на 2011-2012 рр., книги
внутрішнього контролю, журнали обліку
роботи гуртків, відсутня будь-яка
документація, що підтверджувала б
діяльність піклувальної ради, рада
навчального закладу взагалі не
сформована. Всупереч п. 1.7 вказаної
інструкції вся ділова документація
ведеться російською мовою, хоча
повинна вестись державною мовою або
мовою національної меншини у місцях
компактного проживання громадян
відповідної національної меншини.
Згідно п. 1.9. Інструкції з ведення
ділової документації у
загальноосвітніх навчальних закладах
І-ІІІ ступенів всі книги та журнали
(крім класних), що ведуться
вищевказаних закладах , обов'язково
прошнуровуються, пронумеровуються,
підписуються керівником і
скріплюються печаткою. Порушено вимоги
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників, оскільки
у книзі обліку трудових книжок
відсутні 23 записи та номери трудових
книжок. При перевірці директором
ОСОБА_3 та заступником директора з
навчально-виховної роботи ОСОБА_7 не
надано книги відвіданих та заміщених
уроків, а предметні кабінети (кабінет
Захисту Вітчизни, кабінет біології) не
відповідають Положенням про навчальні
кабінети загальноосвітніх навчальних
закладів. Не кваліфіковані дії
директора та заступника директора з
навчально-виховної роботи призвели до
грубих порушень порядку організації
навчального процесу та дотримання
законодавства у частині заміщення
уроків. ОСОБА_7 - заступник директора з
навчально-виховної роботи, за фахом
вчитель математики, замістила 51 урок не
за фахом (14 уроків ОБЖ і російської, 33
уроки біології і хімії, 4 уроки
англійської мови та інформатики).
Подібна ситуація по заміщенню уроків у
вчителів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 та
ОСОБА_10 Окрім того, 30.12.2011 р. ОСОБА_3
відмовилася надавати необхідну для
здійснення перевірки документацію та
фактично не допустила до перевірки
головних спеціалістів управління
освіти до виконання своїх обов'язків,
про що складено відповідний акт.
Порушення позивачки мали
систематичний характер.
Безконтрольність за дисципліною в
школі спостерігається як у вересні 2011
р., коли здійснювалася перевірка
контролю керівництва за відвідуванням
учнями школи, так і в грудні, коли
працівниками управління освіти
здійснювалася повторна перевірка
роботи Нижньоапшанської ЗОШ І-ІІІ ст.
Оскільки, до ОСОБА_3 вже застосовувався
захід дисциплінарного впливу у виді
догани (наказ № 37 від 16.09.2011 р.), то
начальником управління освіти в наказі
про звільнення її з посади директора
було правильно застосовано п.3 ст. 43
КЗпП України. Що стосується звільнення
ОСОБА_3 в період її тимчасової
непрацездатності, то в день видачі
наказу № 1493-к від 30.12.2011 р., управлінню
освіти не було відомо про тимчасову
непрацездатність позивачки, оскільки в
цей день проводилася перевірка школи і
вона знаходилася на роботі до 16-ї год.
Просить у задоволенні позовних вимог
позивачки відмовити.

Розглянувши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити частково виходячи з
наступного.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Згідно ст.ст. 57, 58 цього ж
кодексу доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
письмових доказів, речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
обґрунтувати належність конкретного
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення
строку його чинності можуть бути
розірвані власником або уповноваженим
ним органом лише у випадку
систематичного невиконання
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення. За правилами п.1статті 41
цього ж кодексу крім підстав,
передбачених статтею 40, трудовий
договір з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу може бути
розірваний також у випадках
одноразового грубого порушення
трудових обов'язків керівником
підприємства, установи, організації
всіх форм власності (філіалу,
представництва, відділення та іншого
відокремленого підрозділу), його
заступниками, головним бухгалтером
підприємства, установи, організації
всіх форм власності, його заступниками,
а також службовими особами органів
доходів і зборів, яким присвоєно
спеціальні звання, і службовими
особами центральних органів
виконавчої влади, що реалізують
державну політику у сферах державного
фінансового контролю та контролю за
цінами. Статтею 149 КЗпПУ визначено, що
до застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. При обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку. Частиною 3 ст. 40 кодексу
передбачено, що не допускається
звільнення працівника з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
в період його тимчасової
непрацездатності (крім звільнення за
пунктом 5 цієї статті), а також у період
перебування працівника у відпустці. Це
правило не поширюється на випадок
повної ліквідації підприємства,
установи, організації.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно наказу відділу народної освіти
Тячівського райвиконкому № 100-к від
17.01.1989 р. ОСОБА_3 призначено директором
Дібровської середньої школи. Тобто з
нею було укладено безстроковий
трудовий договір. Пунктом 1 наказу
начальника управління освіти, молоді
та спорту Тячівської РДА № 37 від 16.09.2011
р. за неналежне виконання службових
обов'язків у організації
навчально-виховного процесу, не
забезпечення виконання п.2 ст. 35 Закону
України "Про освіту", пунктів 10, 13, 14, 15, 18
"Інструкції з обліку дітей і підлітків
шкільного віку", пунктів 1.2.3., 1.2.5., 1.2.6.,
1.2.7. наказу МОН України від 04.09.2003 р.,
ОСОБА_3 оголошено догану. Пунктом 2,
наказу начальника управління освіти,
молоді та спорту Тячівської РДА № 1493-к
від 30.12.2011 р., за грубе порушення
трудової і фінансової дисципліни,
проявлені при цьому неправомірні дії,
бездіяльність, недопущення до
перевірки, відмову представити
документацію необхідну для здійснення
перевірки 30.12.2011 р., ігнорування окремих
розділів Статуту Нижньоапшанської ЗОШ
І-ІІІ ст., що регламентують організацію
навчально-виховного процесу, порушення
Інструкції з ведення ділової
документації у загальноосвітніх
навчальних закладах І-ІІІ ступенів,
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників, на
підставі п. 3 ст. 40, п. 1 ст. 41 КЗпП, ОСОБА_3
звільнено з посади директора
Нижньоапшанської ЗОШ І-ІІІ ст. з 30.12.2011
р, залишивши на посаді вчителя
української мови та літератури з
неповним тижневим навантаженням.
Наказом начальника управління № 18-к
від 13.01.2012 р. призупинено дію п. 2 цього
наказу на період тимчасової
працездатності ОСОБА_3, а наказом № 62-к,
від 15.02.2012 р. «Про внесення змін до
наказу від 30.12.2011 р. № 1493-к «Про
звільнення з посади директора
Нижньоапшанської ЗОШ І-ІІІ ст. Борки
В.І.», п. 2 викладено в новій редакції:
«За грубе порушення трудової і
фінансової дисципліни, проявлені при
цьому неправомірні дії, бездіяльність,
недопущення до перевірки, відмову
представити документацію, необхідну
для здійснення перевірки 30.12.2011 р.,
ігнорування окремих розділів Статуту
Нижньоапшанської ЗОШ І-ІІІ ст., що
регламентують організацію
навчально-виховного процесу, порушення
Інструкції з ведення ділової
документації у загальноосвітніх
навчальних закладах І-ІІІ ступенів,
затвердженої наказом Міністерства
освіти і науки України № 240 від 23.06.2000 р.,
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29.07.1993 р.
№ 58, на підставі п. 3 ст. 40, п. 1 ст. 42 КЗпП,
звільнити ОСОБА_3 з посади директора
Нижньоапшанської ЗОШ І-ІІІ ст. з 15.02.2012
року, залишивши її на посаді вчителя
української мови та літератури з
неповним тижневим навантаженням».

Ознайомившись із оспорюваними
наказами начальника управління освіти,
молоді та спорту Тячівської РДА суд
також встановив, що вони були видані з
порушенням вимог ст. 149 , ч. 3 ст. 40 КЗпПУ.
Ці порушення зокрема полягають у тому,
що при винесенні наказу про накладення
дисциплінарного стягнення від 16.09.2011 р.,
у ОСОБА_3 не відбиралися письмові
пояснення. Належних доказів її відмови
надати такі пояснення управлінням
освіти надано не було. Актові про
відмову надання пояснень від 16.09.2011 р.
суд дає критичну оцінку, так як з нього
убачається, що складений він у м. Тячів,
а доказів того, що Борка приїжджала у
Тячів, (копії виклику, посвідчення про
відрядження, тощо) суду не надано.
Пояснення позивачки по факту перевірки
у вересні 2011 р. суд до уваги не приймає,
так як воно датовано 19.09.2011 р., а наказ
про оголошення їй догани винесено
16.09.2011 р., тобто того ж дня коли складено
акт про відмову Борка давати пояснення.

Листками непрацездатності ОСОБА_3
стверджено, що вона була
непрацездатною з 30.12.2011 р. по 11.02.2012 р.
Наказ про її звільнення з роботи у
супереч вимог ч. 3 ст. 40 КЗпПУ було
винесено в період її непрацездатності.
Після того як позивачка повідомила
відповідача про тимчасову
непрацездатність начальник управління
освіти видав наказ № 18-к від 13.01.2012 р.
наступного змісту: «Призупинити дію п. 2
наказу по управлінню освіти, молоді та
спорту Тячівської РДА від 30.12.2011 р. №
1493-К «Про звільнення з посади директора
Нижньоапшанської ЗОШ 1-3 ст. Борки В.І.»
на період тимчасової непрацездатності
ОСОБА_3 Ознайомити ОСОБА_3 з наказом по
управлінню освіти, молоді та спорту
Тячівської РДА від 30.12.2011 р. № 1493-К та
даним наказом після виходу її з
лікарняного. Повідомити ОСОБА_3 про
необхідність з'явитися до управління
освіти, молоді та спорту на наступний
робочий день після закінчення строку
її тимчасової непрацездатності для
ознайомлення з наказом від 30.12.2011 р. №
1493-К та даним наказом». 15.02.2012 р.
начальник управління освіти видав
наказ № 62-К яким пункт 2 наказу № 1493-К
від 30.12.2011 р. виклав у новій редакції в
частині дати звільнення ОСОБА_3 з
посади директора Нижньоапшанської ЗОШ,
зазначивши, що її звільнено з 15.02.2012 р.

З викладеного вбачається, що наказ про
звільнення Борка з посади директора
школи виданий 30.01.2011 р. (у момент її
тимчасової непрацездатності)
скасований чи відмінений не був.
Наказом № 62-К від 15.02.2011 р. було змінено
лише дату звільнення позивачки з
посади. Отже відповідачем було
порушено порядок і процедуру
звільнення ОСОБА_3 з посади директора
школи, тому накази про її звільнення
від 30.12.2011 р. та від 15.02.2012 р. слід визнати
незаконними та скасувати.

Довідкою про заробітну плату отриману
ОСОБА_3 у 2011 р. стверджено, що її річна
заробітна плата становила 50218.95 грв.,
місячна 4184 грв., а денна 190.22 грв.
Середньомісячна зарплата вчителя
становила 2327.62 грв., а денна 105.8 грв.
Різниця у місячній заробітній платі
директора і вчителя становить (4184 -
2327.62=) 1857.29 грв, а у денній заробітній
платі - (190.22 - 105.8 =) 84.42 грв. ОСОБА_3 не
працювала на посаді директора школи з
15.02.2012 р. по 02.07.2014 р., тобто 28 місяців і 13
днів. Отже недоотримана нею заробітна
плата становить (« 1657.29 грв. * 28 міс. =
52009.12 грв.» « 84.42 грв *

13 днів = 1097.46 грв.» « 52009.12 + 1097.46 =») 53101.58
грв.

Згідно п. 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9
«Про практику розгляду судами трудових
спорів», у справах про поновлення на
роботі осіб, звільнених за порушення
трудової дисципліни, необхідно
з'ясувати, в чому конкретно виявилося
порушення, яке стало приводом до
звільнення, чи могло воно бути
підставою для розірвання трудового
договору за п. 3 ст. 40 КЗпП, чи додержано
власником або уповноваженим ним
органом передбачених статтями 147-1, 148, 149
КЗпП правил і порядку застосування
дисциплінарних стягнень. Відповідно до
ч.6 ст. 43 Конституції України та ст.5-1
КЗпП України, держава гарантує
громадянам правовий захист від
незаконного звільнення.

У відповідності до статті 237-1 КЗпП
України відшкодування моральної шкоди
працівнику власником або
уповноваженим ним органом провадиться
у разі, якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Суд встановив, що у результаті
звільнення з роботи позивачка змушена
була пережити моральні страждання, так
як видання незаконних наказів у
значній мірі призвело до порушення її
спокою та порушило її нормальні
життєві зв'язки, підірвало її авторитет
в очах колег, знайомих та близьких.
Завдану їй моральну шкоду суд оцінює у
2000 грв.

Статтею 43 1 КЗпП передбачено, що
розірвання трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу без згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника)
допускається у випадках звільнення
керівника підприємства, установи,
організації (філіалу, представництва,
відділення та іншого відокремленого
підрозділу). Тому суд вважає, що позовні
вимоги в частині скасування наказів
начальника управління освіти у зв'язку
з тим, що Борку було звільнено з посади
без згоди профспілкового органу
задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч.1 ст.233 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до суду в тримісячний
строк з дня, коли він дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
свого права, а у справах про звільнення
- в місячний строк з дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки. Вважаю, що строк
звернення до суду пропущено нею з
поважних причин і такий підлягає
поновленню, виходячи із наступного.
11.10.2011 р. ОСОБА_3 звернулася до
Тячівського районного суду з
адміністративним позовом до
начальника управління освіти, молоді
та спорту Тячівської РДА ОСОБА_11 про
визнання протиправними його дій щодо
притягнення її до дисциплінарної
відповідальності 16.09.2011 р. Постановою
Тячівського районного суду від 22.12.2011 р.
позовні вимоги Борка були задоволені
повністю. Ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 08.04.2014 р. апеляційну скаргу
управління освіти задоволено частково.
Постанову Тячівського районного суд у
від 22.12.2011 р. скасовано, а провадження у
справі закрито. Львівський апеляційний
адміністративний суд в ухвалі від
08.04.2014 р. зазначив, що даний спір
підлягає вирішенню у порядку
цивільного судочинства. У зв'язку з тим,
що при первинному зверненні позивачки
до суду судом було допущено
процесуальну помилку, і розглянуто
справу за правилами адміністративного
судочинства, її вини у пропуску строку
на звернення до суду немає. Тому суд
вважає, що причини пропуску строку
звернення до суду, встановленого ч.1 ст.
233 КЗпП України є поважними і такий
строк підлягає поновленню.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 209,
213-215 ЦПК України, ст.ст. 40, 234, 235, 237-1 КЗпП
України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Накази
начальника управління освіти, молоді
та спорту Тячівської районної
державної адміністрації № 37 п. 1 від
16.09.2011 року, № 1493-к п. 2 від 30.12.2011 року та
№ 62-к від 15.02.2012 року визнати
незаконними та скасувати.

Поновити ОСОБА_3 на роботі на посаді
директора Нижньоапшанської ЗОШ І-ІІІ
ступенів.

Стягнути з управління освіти, молоді та
спорту Тячівської районної державної
адміністрації на користь ОСОБА_3
п'ятдесят три тисячі сто одну гривню 58
коп. з відрахуванням всіх обов'язкових
платежів і зборів та три тисячі гривень
моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_3 відмовити.

Допустити негайне виконання судового
рішення у частині поновлення ОСОБА_3 на
роботі та стягнення різниці у
заробітку в розмірі різниці у
одномісячній заробітній платі в сумі
одна тисяча вісімсот п'ятдесят сім
гривень 29 коп. з відрахуванням всіх
обов'язкових платежів та зборів.

Стягнути з управління освіти, молоді та
спорту Тячівської районної державної
адміністрації до спеціального фонду
Державного бюджету України двісті
чотирнадцять гривень 60 коп. судового
збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий:
Гримут
В.І.