Справа № 454/1458/14
Головуючий у 1 інстанції: Пахут С.О.
Провадження № 22-ц/783/5197/14
Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Глинський О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Сокальського районного суду
Львівської області від 28 травня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Генеральної Прокурату України про
стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О
В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено
у відкритті провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Генеральної
Прокуратури України про стягнення
моральної шкоди з підстав передбачених
ст.122 ЦПК України.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2
Вважає її незаконною, постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, з неправильним
встановленням обставин, які мають
значення для справи.

Просить ухвалу скасувати, справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду. Мотивує тим, що
ухвала суперечить принципу
верховенства права, прийнята всупереч
Конституції України та законам
України. Суддя при обґрунтуванні
висновків не врахував змісту позовних
вимог. Не звернув увагу, що в позовних
вимогах до суду позивач не оскаржує
дії чи бездіяльність прокуратури щодо
не внесення заяви про вчинений злочин
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань, а тільки вимогу про
відшкодування шкоди, завданої
протиправними діями відповідача, який
по заяві позивача про злочин не прийняв
передбаченого законом рішення і дана
вимога не може розглядатись в порядку
КПК України. Суддя зобов'язаний був
врахувати положення Конституції
України, як норми прямої дії і
розглянути позовну заяву по суті або на
підставі ст. 8 Конституції України.
Відмовляючи у відкритті провадження,
суд не вказав норму закону, яка
забороняє звертатись до суду або судам
розглядати позовну заяву до органу
прокурату про стягнення моральної
шкоди в результаті протиправних дій
органу прокуратури, що спричинило
приниження честі, гідності, ділової
репутації. Справа підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства, тому
що в КПК України передбачено тільки
оскарження дій в тому числі
прокуратури під час проведення
досудового розслідування. В даному
випадку позов заявлено не з цих
підстав, що убачається із змісту
позовної заяви.

Сторони в судове засідання не
з"явились, належно повідомлені про
розгляд справи апеляційною
інстанцією, про що до справи долучено
розписки про завчасне отримання
судових повісток. Колегія суддів
вважає можливим розгляд справи у
відсутності учасників процесу, що
відповідає вимогам ч.2 ст. 305 ЦПК України
та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення частково з
наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд не послався на конкретну
норму процесуального права, оскілки ч.
2 ст. 122 ЦПК України налічує п»ять
підстав для відмови у відкритті
провадження у справі.

Враховуючи мотивувальну частину
ухвали, суд вважав, що позовна заява не
підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, що передбачено
п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

З описової частини ухвали вбачається,
що суд вважав, що підставою для
стягнення моральної шкоди з
відповідача є непогодження позивача з
відмовою прокуратури у порушенні
кримінальної справи по його заяві.
Зазначив, що в цьому випадку дії
прокурора можуть бути оскаржені до
суду в порядку передбаченому
кримінально-процесуальним
законодавством.

В ухвалі також зазначено, що підстави
відшкодування шкоди котрі,
передбачені ст. 1276 ЦК України та ст. 2
Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють оперативну
розшукову діяльність, органів
досудового розслідування, прокуратури
і суду» в позові ОСОБА_2 відсутні.

Однак з такими висновками суду колегія
суддів не погоджується.

Ч. 2 ст. 122 ЦПК України містить вичерпний
перелік підстав для відмови у
відкритті провадження у цивільній
справі і за наявності однієї з таких
суд вправі постановити відповідну
ухвалу.

Поширеному тлумаченню вказана норма
процесуального права не підлягає.

Мотиви оскаржуваної ухвали про
відсутність підстав для
відшкодування позивачу шкоди з
передбачених ст. 1276 ЦК України та ст. 2
Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють оперативну
розшукову діяльність, органів
досудового розслідування, прокуратури
і суду» - на стадії вирішення питання
відкриття провадження у справі є
передчасними.

Висновки суду про те, що підставою для
стягнення моральної шкоди з
відповідача є непогодження позивача з
відмовою прокуратури у порушенні
кримінальної справи по його заяві не
ґрунтуються на матеріалах справи. Із
змісту позову чітко вбачається, що
позивач звернувся з позовом не з цих
підстав, оскільки в позовній заяві
зазначив, що органами прокуратури по
його заяві від 07.11.2011 року про вчинений
злочин не прийнято відповідне
рішення, отже не вчинено визначених
законом дій та не винесено
передбаченого законом процесуального
документу згідно ст. 97 КПК України.

Позивач зазначає, що по причині
реагування органів прокуратури на його
заяву про вчинений злочину у не
передбачений законом спосіб як на
звернення громадян - наданням
відповіді за підписом заступника
начальника Головного управління
представництва у суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень М. Банчуком -
позбавила його можливості у
встановленому КПК України порядку
оскаржити рішення органів прокуратури,
оскільки КПК України не передбачає
оскарження відповіді на звернення. З
врахуванням саме таких мотивів позивач
звернувся до Генеральної

Прокуратури України про відшкодування
моральної шкоди.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що висновки
суду першої інстанції не узгоджуються
з нормами на які послався суд, тому
ухвала підлягає скасуванню.

Щодо вимог апелянта про направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції, то в цій частині
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Скасовуючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження у справі, суд
апеляційної інстанції передає питання
на новий розгляд із стадії вирішення
питання відкриття провадження у
справі, а вирішення цього питання
передує судовому розгляду /Глава 3 ЦПК/.

При вирішенні питання щодо відкриття
провадження у справі, суду першої
інстанції необхідно врахувати
положення Глави 2 ЦПК України.

Керуючись ст. 303,304 ,п.3 ч.1 ст. 312,313,315,317,
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Ухвалу Сокальського районного суду
Львівської області від 28 травня 2014
року скасувати, передати питання
відкриття провадження у справі на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню у
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді