АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9075/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лопатюк Н.Г.
Доповідач: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого
Волошиної В.М.

Суддів
Антоненко Н.О., Андрієнко А.М.

при секретарі
Орленко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 28 травня 2014 року у справі за
поданням Відділу державної виконавчої
служби Святошинського районного
управління юстиції у м. Києві про
встановлення способу і порядку
виконання рішення суду по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу.

Заслухавши доповідь судді Волошиної
В.М., перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року державний виконавець
ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві
звернувся до суду з поданням про зміну
способу і порядку виконання рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 17 грудня 2009 року.

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 28 травня 2014 року подання
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції м. Києві про встановлення
способу і порядку виконання рішення
суду по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу -
задоволено. Змінено спосіб виконання
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 17 грудня 2009 року, шляхом
надання дозволу на реалізацію квартири
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_2.

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою суду першої інстанції
заінтересована особа подала
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання
про скасування ухвали суду першої
інстанції та постановлення нової, якою
відмовити у поданні Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м.
Києві про встановлення способу і
порядку виконання рішення суду,
мотивуючи тим, що ухвала суду
постановлена з порушенням норм
процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначила, що суд першої інстанції при
розгляді даного питання у достатньому
обсязі не визначився з характером
спірних правовідносин та нормою права,
яка підлягає застосуванню до цих
правовідносин і не залучив до участі у
справі всіх осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб. Також просила захистити
права її неповнолітньої доньки, 1998 року
народження, закріплені ст. 18 Закону
України «Про охорону дитинства», яка
передбачає, право дитини на житло, де
діти - члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням.

У судовому засіданні заінтересована
особа ОСОБА_2 підтримала доводи
апеляційної скарги. ОСОБА_3
заперечував, просив ухвалу суду
залишити без змін. Представник ВДВС
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи судом повідомлений у
встановленому законом порядку. У
відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи, а тому колегія
суддів вважає можливим слухати справу
у його відсутність.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої ухвали, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи подання ВДВС
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві, суд першої інстанції
виходив із того, що у ході судового
розгляду доведено належними доказами
відсутність у ОСОБА_2 коштів, інших
цінностей, в тому числі на рахунках і
вкладах у банках та інших фінансові
установах, на рахунках в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів, та/або
будь-якого іншого майна за рахунок чого
з останньої може стягуватись борг, а
тому суд прийшов до висновку про
наявність виняткового випадку для
зміни способу та порядку виконання
рішення суду шляхом надань дозволу на
реалізацію квартири АДРЕСА_1, що
належить на праві власності боржнику
ОСОБА_2.

Проте, до такого висновку суд першої
інстанції дійшов з порушенням норм
процесуального права.

Процесуальні питання, пов'язанні з
виконанням судових рішень у цивільних
справах та рішень інших органів
(посадових осіб) визначені Розділом VI
ЦПК України

Відповідно до вимог статті 373 ЦПК
України за наявності обставин, що
утруднюють виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність присудженого майнав
натурі, стихійне лихо тощо), за заявою
державного виконавцяабо за заявою
сторонисуд, який видав виконавчий
документ, у десятиденний строк
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 17 грудня 2009 року позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 24 000 грн. 00 коп., що на
час підписання попереднього договору
купівлі-продажу від 07.09.2009 було
еквівалентно 3 000 доларів США, переданих
ОСОБА_3 ОСОБА_2, згідно вказаного вище
попереднього договору, а також 240,00 грн.
судового збору і 30,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи. В решті вимог за
основним позовом і в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання недійсним попереднього
договору купівлі-продажу відмовлено
(том 1, а.с.64-67 - рішення суду). Рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 15 червня
2010 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3
задоволено частково, рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 17.12.2009 в частині вимог про стягнення
подвійної суми завдатку - скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 завдаток у подвійному розмірі,
що становить 48 000 грн. 00 коп. та 480,00 грн.
судового збору. В решті - рішення суду
першої інстанції залишено без змін (том
1 а.с. 141 -143).

01.10.2010 ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві відкрито виконавче провадження
за виконавчим листом №2-3743/09 про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
завдатку у подвійному розмірі, що
становить 48 000 грн. 00 коп., а також 480 грн.
00 коп. судового збору (том І, а.с.154-155 -
копія виконавчого листа).

31.01.2013 державний виконавець ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві звернувся
до суду з поданням, в якому порушує
питання про надання дозволу на
реалізацію квартири АДРЕСА_1, що
належить боржнику ОСОБА_2 на праві
власності згідно договору
купівлі-продажу № 271 від 19 лютого 2002
року, посилаючись на те, що державним
виконавцем 29 листопада 2012 року
складено акт опису й арешту майна
боржника, а саме двокімнатної квартири
АДРЕСА_1, яка підлягає примусовій
реалізації для задоволення вимог
стягувача, однак Служба у справах дітей
Святошинської районної адміністрації
в м. Києві державної адміністрації
категорично заперечує проти
реалізації майна, яке належить
боржнику та просить не допустити
порушення житлових прав
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка зареєстрована та проживає разом з
матір′?ю в даній квартирі (том 1 а.с. 162).

Перевіряючи доводи подання, надаючи
оцінку вимогам заявника із
застосуванням положень статті 373 ЦПК
України, суд виходить із наступного:

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_2
частково погасила заборгованість
перед ОСОБА_3 у розмірі 400,00 грн. Із
отриманої з державних органів
інформації судом першої інстанції
з′?ясовано наступне: з листа
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку від 25 грудня 2013 рої
вбачається, що станом на 30.09.2013 ОСОБА_2,
серед власників, які володіють
значними пакетами акцій емітентів (10
відсотків і більше статутного
капіталу), відсутня (том II, а.с.26 лист). З
листа інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 24 лютого 2014 року,
вбачається, що Інспекція не видавала та
не реєструвала документів, які б давали
право гр. ОСОБА_2 на виконання
підготовчих і будівельних робіт, а
також не приймала в експлуатації
завершені будівництвом об'єкти (том II,
а.с.56 - лист). З листа Головного
управління Держземагенства у
Київській області від 12 березня 2014 року
вбачається, що за наявною в Головному
управлінні інформацією відповідно до
даних НКС (Націоналів кадастрова
система) відомості щодо реєстрації
земельних ділянок в межах Київської
області за гр. ОСОБА_2 - відсутні (том II,
а.с.61 - лист). Крім того, в матеріалах
справи міститься інформація на запити
державного виконавця, а сам довідка КП
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкі нерухомого майна»,
довідка УДАІ у м. Києві та УДАІ у
Київській області, довідка Державного
агенства сільського господарства у м.
Києві, витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, довідка Головного
управління статистики у м. Києві,
довідки ДПІ про те, що у ОСОБА_2 відсутні
кошти, інші цінності, в тому числі на
рахунках вкладах у банках та інших
фінансових установах, на рахунках в
цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів.

Отже, при вирішенні питання про зміну
способу виконання судового рішення суд
першої інстанції з′?ясував обставини,
що свідчать про неможливість виконання
рішення, а саме відсутність у ОСОБА_2
коштів, інших цінностей, в тому числі на
рахунках і вкладах у банках та інших
фінансових установах, на рахунках в
цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів, та/або будь-якого іншого майна
за рахунок чого з останньої може
стягуватись борг.

Стаття 373 ЦПК України передбачає
можливість на стадії виконання
судового рішення вирішити питання про
зміну чи встановлення способу і
порядку виконання за наявності
виняткових обставин, що утруднюють
виконання рішення.

При згоді на це сторін, суд може змінити
(або встановити) спосіб та порядок
виконання рішення суду і замість
стягнення з боржника грошових коштів
передати стягувачеві майно боржника,
яке належить лише йому на праві
приватної власності.

Право суду вирішити питання саме таким
чином пояснюється принципом
диспозитивності, який зазначає, що
особа здійснює свої цивільні права
вільно, на власний розсуд. Тому право
боржника, який не має власних грошових
коштів для погашення боргу передати
стягучеві з його згоди належне йому
майно (квартиру, автомобіль тощо) не
суперечить принципу свободи учасників
правовідносин у виборі порядку і
способу їх вирішення.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 (боржник) заперечувала проти
задоволення подання ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві та
підтвердила, що єдине майно, яке вона
має - це квартира АДРЕСА_1, в якій
проживає разом з неповнолітньою
дитиною. Також просила захистити права
її неповнолітньої доньки, 1998 року
народження, закріплені ст. 18 Закону
України «Про охорону дитинства», яка
передбачає, право дитини на житло, де
діти - члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_2
(боржник) згоду на заміну способу та
порядку виконання рішення суду шляхом
передачі стягувачеві нерухомого майна
(квартиру АДРЕСА_1) замість стягнення з
неї грошових коштів не давала.

До того ж, задовольняючи подання ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві, суд
першої інстанції невірно визначився з
мотивами, викладеними у ньому та не
звернув уваги на те, що наведені у
поданні доводи не містять
обгрунтування про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення, а у ньому
порушується питання про надання
дозволу на реалізацію квартири,
вирішення якого не входить до
повноважень суду при здійсненні
правосуддя та не регулюється нормою
статті 373 ЦПК України.

За таких обставин, ухвалу суду не можна
вважати законною та обґрунтованою,
вона підлягає скасуванню з вирішенням
питання по суті.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК
України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 28 травня 2014 року скасувати
та постановити нову, якою в задоволенні
подання Відділу державної виконавчої
служби Святошинського районного
управління юстиції у м. Києві про
встановлення способу і порядку
виконання рішення суду по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: