РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого -
судді Мармаша В.Я.

при секретарі -
Магеровській Ю.Я.

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача -
ОСОБА_2

представника відповідача та третіх
осіб - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третіх осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення грошової вартості спільного
майна пожружжя, -

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом
до відповідача, який в ході судового
розгляду справи уточнив, та остаточно
просив в порядку поділу спільного
майна подружжя, що складається з
рухомого майна згідно наданого ним
переліку загальною вартістю 254100 грн.,
яке знаходиться у квартирі за місцем
проживання відповідача на АДРЕСА_1 у м.
Львові, холодильника та меблевих
конструкцій загальною вартістю 69100
грн., стягнувши на його користь з
відповідача компенсацію вартості його
частки (1/2) у спільному майні подружжя,
що становить 161600 грн. Позов мотивує тим,
що в період з 12.02.1983 року по 02.10.2013р.
сторони перебували в шлюбі між собою,
від шлюбу у сторін є спільні діти -
треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 В період
перебування у шлюбі сторони придбали
вищевказане рухоме майно загальною
вартістю 323200 грн. З врахуванням
встановленої у законі рівності часток
подружжя у спільному майні подружжя
просив стягнути з відповідача на його
користь грошову компенсацію вказаної
частки в розмірі 161600 грн.

У судовому засіданні позивач та його
представник ОСОБА_2 позов підтримали із
аналогічних викладеним у позовній
заяві та уточненнях до неї підстав.

Представник відповідача ОСОБА_3 у
судовому засіданні проти позову
заперечив, пояснивши, що позивачем не
надано суду жодних доказів наявності
та вартості рухомого майна, яке є
предметом позовних вимог. Представлені
ним копії товарних чеків на придбання
меблевих конструкцій на загальну суму
19100 грн. не підтверджують особу покупця
та володільця меблевих конструкцій, а
згідно відповіді продавця ПП ОСОБА_7
від 17.02.2012р. на адвокатський запит
вказані у цих копіях товарних чеків
меблеві конструкції ПП ОСОБА_7 сторонам
не продавалися.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши та
перевіривши зібрані у справі докази,
постановляючи рішення відповідно до
вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Відповідно до
ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Як встановлено судом, що стверджується
рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 02.10.2013р., сторони в період з
12.02.1983 року по 02.10.2013р. перебували у
зареєстрованому шлюбі. У сторін є двоє
повнолітніх синів - треті особи ОСОБА_5,
ОСОБА_6

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.ст. 27, 131 ЦПК України
сторони зобов'язані подати свої докази
суду до або під час попереднього
судового засідання у справі, а якщо
попереднє судове засідання у справі не
проводиться, - до початку розгляду
справи по суті. Докази, подані з
порушенням вимог, встановлених
частиною першою цієї статті, не
приймаються, якщо сторона не доведе, що
докази подано несвоєчасно з поважних
причин.

Предметом позовних вимог є набуте
сторонами за період шлюбу рухоме майно
згідно з переліком, поданим у позовній
заяві, однак доказів його придбання за
період шлюбу позивачем суду не
представлено, так само не подано
доказів наявності вказаного рухомого
майна на час розгляду справи судом
(його знаходження чи обставин
відчуження, знищення рухомого майна) та
його вартості, а тому у позові щодо
поділу зазначеного рухомого майна слід
відмовити. При цьому суд враховує, що
позивачем до початку розгляду справи
по суті не було заявлено жодного
клопотання з метою доказування
заявлених позовних вимог
передбаченими ЦПК України засобами
доказування (ст.ст. 131-150 ЦПК України),
зокрема не було подано клопотань про
долучення до справи доказів, їх
витребування, про забезпечення
доказів, призначення у справі судової
експертизи, а заявлені ним наприкінці
судового розгляду клопотання про
залучення до участі у справі третьої
особи чи забезпечення позову не є
засобами доказування в розумінні ЦПК
України.

Так само не доведеною є обставина
придбання за період шлюбу холодильника
та меблевих конструкцій загальною
вартістю 69100 грн., оскільки
представлені позивачем копії товарних
чеків на придбання меблевих
конструкцій на загальну суму 19100 грн. не
підтверджують особу покупця та
володільця меблевих конструкцій, а
згідно відповіді продавця ПП ОСОБА_7
від 17.02.2012р. на адвокатський запит
вказані у цих копіях товарних чеків
меблеві конструкції ПП ОСОБА_7 сторонам
не продавалися.

Виходячи із вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 131, 205, 209, 212,
214-215 ЦПК України, ст.ст. 60, 70, 71 СК
України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
третіх осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення грошової вартості спільного
майна пожружжя - відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Львівської області в порядку і строки
передбачені ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя
Мармаш В.Я.