УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О., суддів:
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І., Наумчука
М.І.,Остапчука Д.О.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 27 листопада
2013 року та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 23 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в особі Київської регіональної
дирекції Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
звернулося до районного суду із
зазначеним позовом.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 27 листопада 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 23 січня
2014 року, провадження у цивільній справі
за позовом публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
зупинено до набрання законної сили
рішенням по справі № 757/18590/13-ц за
позовом ОСОБА_7 до ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» про визнання недійсним
кредитного договору.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судових рішень
судів попередніх інстанцій із
направленням справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився апеляційний суд,
зупиняючи провадження по справі
виходив з того, що розгляд справи про
визнання недійсним кредитного
договору, укладеного між ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_7,
прямо впливає на вирішення спору у
даній справ.

Проте, з такими висновками судів першої
та апеляційної інстанцій погодитися не
можна, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у
вересні 2013 року представник ОСОБА_8 -
ОСОБА_9 звернувся до суду із
клопотанням про зупинення провадження
по даній цивільній справі, посилаючись
на те, що ухвалою Печерського районного
суду м. Києва від 03 вересня 2013 року
відкрито провадження у цивільній
справі за позовом ОСОБА_7 до ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», Київської
регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» про визнання кредитного
договору недійсним.

У жовтні 2013 року представник ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» на адресу суду
направив копію судового рішення
Печерського районного суду м. Києва від
11 жовтня 2013 року, ухваленого по справі
за позовом ОСОБА_7 до ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль», Київської регіональної
дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
про визнання недійсним кредитного
договору та додаткових угод до
кредитного договору, яким у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

27 листопада 2013 року представник ОСОБА_8
- ОСОБА_9 подав до суду доповнення до
клопотання про зупинення провадження
цивільній справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, посилаючись на те, що на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 11 жовтня 2013 року було подано
апеляційну скаргу. На підтвердження
своїх доводів заявник надав копію
апеляційної скарги, без відповідного
штампу суду (реєстраційної позначки -
штрих-кода) із зазначенням дати
отримання документа.

Згідно з ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10, п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК
України суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Суд зобов'язаний зупинити провадження
у справі у разі неможливості розгляду
цієї справи до вирішення іншої справи,
що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Пленум Верховного Суду України у п. 33
постанови «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» від 12 червня 2009
року № 2 роз'яснив, що визначаючи
наявність передбачених статтею 201 ЦПК
підстав, за яких провадження у справі
підлягає обов'язковому зупиненню, суд
повинен, зокрема, враховувати, що така
підстава для зупинення провадження у
справі, як зазначено у пункті 4 частини
першої цієї статті - неможливість
розгляду цивільної справи до вирішення
іншої справи, що розглядається в
порядку конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства,
застосовується у тому разі, коли в цій
іншій справі можуть бути вирішені
питання, що стосуються підстав,
заявлених у справі вимог, чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду.

З урахуванням наведеного колегія
суддів приходить до висновку, що сама
по собі копія апеляційної скарги на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 11 жовтня 2013 року, не є
підставою для зупинення провадження у
справі у порядку, передбаченому п. 4 ч. 1
ст. 201 ЦПК України, оскільки вона не може
свідчити про розгляд судами цивільної
справи за позовом ОСОБА_7 до ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», Київської
регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» про визнання недійсним
кредитного договору та додаткових угод
до кредитного договору.

З огляду на викладене, оскаржувані
ухвали не можуть залишатися в силі і
підлягають скасуванню відповідно до
положень п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України.

Керуючись ст. 336, п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК
України колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 27 листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 23 січня
2014 року скасувати та направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:О.В.
Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук