Справа № 579/518/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2014 року
Кролевецький районний суд Сумської
області

в складі судді - Сірої Г.І.,

за участі секретаря - Сергієнко Ж.М.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кролевці справу за
позовом ОСОБА_1 до Кролевецької міської
ради про продовження строку для
прийняття спадщини за заповітом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним
позовом 07 квітня 2014 року, мотивуючи
свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла його бабуся ОСОБА_3, яка
проживала в АДРЕСА_1. Вона залишила
заповіт, за яким заповідала йому
належний їй будинок в АДРЕСА_1. Після
смерті ОСОБА_3 він не подав заяви про
прийняття спадщини в нотаріальну
контору, оскільки був неповнолітнім.
Його батьки також не подали заяви про
прийняття спадщини як його законні
представники. ОСОБА_3 була одинока,
інших спадкоємців, крім нього, не було.
Після смерті ОСОБА_3, яка на час смерті
проживала одна, відкрилася спадщина на
належне їй майно - будинок в АДРЕСА_1.
Після смерті ОСОБА_3 його батьки та він
користувалися зазначеним будинком. На
сьогодні він підтримує будинок в
належному технічному стані, проводить
поточні ремонти, оплачує комунальні
послуги. обробляє прилеглу земельну
ділянку. Крім нього, ніхто на
зазначений будинок не претендує.

Нещодавно він вирішив отримати в
нотаріальній конторі свідоцтво про
право на спадщину після смерті ОСОБА_3 і
тоді дізнався від нотаріуса, що це
неможливо, оскільки він протягом шести
місяців відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963
року не подав в нотаріальну контору
заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР строк для
прийняття спадщини може бути
продовжений судом, якщо він визнає
причини пропуску строку поважними.

Він вважає, що належним чином він не
прийняв спадщину в строк, визначений
ст. 549 ЦК УРСР, з поважних причин: на
момент відкриття спадщини він був
малолітнім і не міг самостійно вчиняти
дії по прийняттю спадщини. Цей
обов'язок покладався на його батьків,
які не подали відповідну заяву,
оскільки стали користуватися
спадковим будинком в вважали, що цього
достатньо для прийняття спадщини. У
зв'язку з зазначеним він змушений
звернутись до суду з позовною заявою
про продовження строку прийняття
спадщини, що відкрилася після смерті
ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач підтримав
свої позовні вимоги з підстав,
зазначених в позовній заяві і просить
їх задовольнити. При цьому він пояснив,
що померла ОСОБА_3 є рідною сестрою
матері його батька - ОСОБА_4, тобто його
бабусі. ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3
оформила спадщину на грошові вклади
сестри, але на будинок, який ОСОБА_3
заповіла йому, вона не претендувала.
Все своє майно ОСОБА_4, яка померла,
заповіла його брату ОСОБА_2, однак і він
не претендує на будинок ОСОБА_3 В сім'ї
всі визнають, що будинок ОСОБА_3 має
належати йому і ніхто цього не оспорює.

Кролевецька міська рада не направила
свого представника в судове засідання.
Від міського голови надійшло
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника міськради, в
якому зазначено, що позов визнається
(а.с.59).

Третя особа у справі, ОСОБА_2, в судовому
засіданні пояснив, що він не заперечує
проти позові ОСОБА_1 і він не претендує
на спадщину після смерті ОСОБА_4 у виді
будинку в АДРЕСА_1, що належав її сестрі,
ОСОБА_3 Померлі були сестрами, кожна
розпорядилася належним їй майном. Він
не заперечує, щоб брату було продовжено
строк для прийняття спадщини, що дасть
можливість оформити йому спадщину
після ОСОБА_3

Заслухавши пояснення позивача, третьої
особи, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
дослідивши зібрані у справі докази, суд
вважає, що позов обгрунтований та
підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до заповіту, посвідченого
державним нотаріусом Кролевецької
державної нотаріальної контори 01
серпня 19952 року за р. №1821 (а.с.7, 29) ОСОБА_3
належний їй будинок в АДРЕСА_1 заповіла
ОСОБА_1.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.6).

Після її смерті відповідно до ст. 525 ЦК
УРСР 1963 року відкрилася спадщина.
Спадкоємцем за заповітом є позивач у
справі (ст.ст. 524, 534 ЦК УРСР).

Як вбачається з довідки Кролевецької
районної державної нотаріальної
контори та інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_3
08.05.2002 року за заявою ОСОБА_4 була
заведена спадкова справа і видано на її
ім'я свідоцтво про право на спадщину за
законом на грошові вклади (а. с.27, 28).

Таким чином, після смерті ОСОБА_3
спадщину за законом прийняла її сестра
- ОСОБА_4

ОСОБА_4 згідно з заповітом, посвідченим
державним нотаріусом Кролевецької
державної нотаріальної контори 28
вересня 1999 року за р. №1-1659 (а.с.34,53),
розпорядилася всім належним їй майном
на випадок смерті на користь ОСОБА_2,
який залучений до справи в якості
третьої особи. ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.8), після її смерті
спадщину за заповітом прийняв ОСОБА_2
та за законом ОСОБА_5, який також
залучений до участі в справі в якості
третьої особи (а.с.51,52).

Таким чином, після смерті ОСОБА_3
спадщину за законом як спадкоємець
другої черги прийняла ОСОБА_4, після її
смерті спадкоємцем за заповітом є
ОСОБА_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 не є
інвалідом, права на обов'язкову частку
в спадковому майні він не має.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Відповідно до
ст. 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини
необхідно подати до нотаріального
органу за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини
або протягом цього ж строку вступити в
управління чи володіння спадковим
майном.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року
(а.с.5), тобто на час відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_3 йому було 6 років.

Виходячи з положень ст.14 ЦК УРСР батьки
ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та ОСОБА_5 мали вчинити
дії, передбачені ст. 549 ЦК УРСР, в
інтересах свого малолітнього сина,
однак вони цього не зробили.

Як пояснила в судовому засіданні
свідок ОСОБА_5, мати позивача, після
смерті ОСОБА_3 вони користувалися
будинком померлої, присадибною
ділянкою, знаючи, що будинок належить
сину. При цьому не подали заяву в
нотконтору, оскільки про це не знали.
Коли син виріс, він також став
користуватися будинком, вони разом
підтримують технічний стан будинку.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили в
суді, що ще за життя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їм
було відомо, що належні їм будинки вони
заповіли відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
онукам ОСОБА_4 Після їх смерті сім'я
ОСОБА_2 користується цими будинками.
Коли померла ОСОБА_3 ОСОБА_1 було лише 6
років, а зараз він користується цим
будинком, підтримує його технічний
стан.

Таким чином, встановлено, що на час
смерті спадкодавця ОСОБА_3 спадкоємець
за заповітом ОСОБА_1 був малолітнім,
його батьки не вчинили дій в його
інтересах для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР строк
для прийняття спадщини, встановлений
ст. 549 цього Кодексу, може бути
продовжений судом, якщо він визнає
причини пропуску строку поважними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
можливим визнати причини пропуску
строку для прийняття спадщини
позивачем після смерті ОСОБА_3
поважними і продовжити йому строк для
прийняття спадщини. При цьому суд
враховує думку ОСОБА_2, який як
спадкоємець за заповітом після смерті
ОСОБА_4 не претендує на спадщину, яка
залишилася

після смерті ОСОБА_3 у виді жилого
будинку з господарськими будівлями в
АДРЕСА_1 з врахуванням факту прийняття
спадщини за законом ОСОБА_4 після
ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР 1963 року,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 209, 218 ЦПК
України, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для прийняття
спадщини за заповітом шляхом подання
заяви в нотаріальну контору після
смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року в м. Кролевець.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області
через Кролевецький районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні при проголошенні судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу в десятиденний строк з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя Г. І. Сіра