РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2014

Хмельницький міськрайонний суд в
складі:

головуючого - судді Сарбея О.Ф.,

при секретарі - Беднарській А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Хмельницький цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання заповіту недійсним,

встановив:

20 червня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
заповіту недійсним, мотивуючи свої
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько
позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Після
його смерті позивачу стало відомо, що
батько за життя склав заповіт, згідно
якого все своє майно заповідав
відповідачу ОСОБА_2 Позивач вказує, що
даний заповіт є недійсним, оскільки на
час складення заповіту ОСОБА_3
лікувався в Хмельницькій обласній
психіатричній лікарні № 1 та не
усвідомлював значення своїх дій і не
міг ними керувати.

У зв'язку з наведеним позивач просить
визнати недійсним заповіт ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
посвідчений Першою Хмельницькою
державною нотаріальною конторою 12.11.2004
року за реєстровим № 1-2273.

Представник позивача подав до суду
клопотання про розгляд справи у його
відсутності, вимоги позову підтримав.

Представник відповідача подав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутності та відсутності
відповідача, проти позову заперечив.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши наданні докази, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову з наступних
підстав.

Судом об'єктивно встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
після його смерті відкрилась спадщина.
Єдиним спадкоємцем майна померлого за
заповітом, посвідчений Першою
Хмельницькою державною нотаріальною
конторою 12.11.2004 року за реєстровим №
1-2273, є відповідач ОСОБА_2

Позивач вказує, що на момент складання
заповіту ОСОБА_3 хворів на психічний
розлад, а тому згідно ч. 1 ст. 225 ЦК
України, правочин, який дієздатна
фізична особа вчинила у момент, коли
вона не усвідомлювала значення своїх
дій та (або) не могла керувати ними, може
бути визнаний судом недійсним за
позовом цієї особи, а в разі її смерті -
за позовом інших осіб, чиї цивільні
права або інтереси порушені.

За ухвалою суду було призначено
амбулаторну (посмертну)
судово-психіатричну експертизу щодо
визначення психічного стану ОСОБА_3
Згідно акту судово-психіатричного
експерта № 261 від 26.05.2014 року, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
під час підписання заповіту 12.11.2004 року
розумів значення своїх дій та міг
керувати ними.

Положеннями ст. 15 ЦК України
встановлено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Разом з тим, однією з засад судочинства,
регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, є змагальність
сторін та свобода в наданні ними до
суду своїх доказів і у доведенні перед
судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 Цивільного
процесуального кодексу України (надалі
ЦПК України) сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Позивачем не доведено наявності
підстав, передбачених ч. 1 ст. 225 ЦК
України, для визнання недійсним
заповіту, складеного ОСОБА_3 12.11.2004 року,
а позовні вимоги повністю спростовані
актом судово-психіатричного експерта
№ 261 від 26.05.2014 року та дослідженими
судом доказами, а тому підстав для
задоволення позову ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 225 ЦК України, ст.
ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання заповіту недійсним -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня його проголошення
до апеляційного суду Хмельницької
області.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: