Провадження №4-с/761/7/2014
У Х В А Л А

іменем України

07 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.,

при секретарі
Звонцовій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1,
суб'єкт оскарження: Відділ державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з скаргою на дії державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
Ковальчук Т.П. На підставі рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 07.02.2005 року був виданий
виконавчий лист по справі № 2-735/05. На
підставі вказаного виконавчого листа
ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві було
відкрито виконавче провадження. Проте
постанови про відкриття провадження
боржник не отримував. 05.05.2005 року ВДВС
Оболонського РУЮ в м. Києві була
винесена постанова № 435/8 про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження. Відповідно до
вказаної постанови був накладений
арешт на все майно боржника. На момент
винесення вказаної постанови діяв
Закон України «Про виконавче
провадження» в редакції 1999 року з
урахуванням останніх змін від 25.03.2005
року. Згідно з ст. 7 цього Закону,
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із цим законом і
не допускати у своїй діяльності
порушення прав та законних інтересів
громадян і юридичних осіб. Також,
зазначає, що з моменту відкриття
виконавчого провадження на адресу
старжника не надходило повідомлення
щодо добровільного виконання рішення.
Строк для добровільного виконання
рішення суду йому не надавався, тому
вважає, що дана постанова повинна бути
визнаною неправомірною та скасованою.
ОСОБА_1 зазначає, що проживає за
адресою: 95047, АДРЕСА_1. Проте, суд в
оскаржуваному рішення зазначив адресу
відповідача: АДРЕСА_1. В м. Прилуки
Чернігівської області проживає повний
однофамілець боржника, який працює а
МПП «Монтаж -накладка», що
підтверджується довідкою № 39 від 20
травня 2013 року та копією його паспорту,
з різницею дати народження в 4 дні.
25.03.2013 року державним виконавцем ВДВС
Оболонського РУЮ в м. Києві Ковальчук
Т.П. був здійснений розрахунок
заборгованості на підставі даних ДПІ
про роботу боржника в МПП
«Монтаж-накладка». Оскільки, державним
виконавцем неправомірно нарахована
заборгованість по сплаті аліментів на
підставі даних про сторонню особі.
25.03.2013 року та 18.06.2013 року державним
виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києві Ковальчук Т.П. були винесені
постанови про закінчення виконавчого
провадження, а матеріали виконавчого
провадження були направлені в м.
Прилуки за місцем роботи однофамільця
боржника. А тому, просив суд скасувати
постанови державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві Ковальчук Т.П про
відкриття виконавчого провадження і
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, визнати
дії останнього неправомірними.

В подальшому представник
скаржник було уточнено вимоги та
просив скасувати постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
винесену державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві Ковальчук Т.П.

Представник ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києві в судове засідання не з'явився,
про день та час розгляду скарги
повідомлявся належним чином, про
причини неявки до суду не повідомив.

Вислухавши доводи представника
ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про виконавче провадження», примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим законом.

Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
ст. 17 цього Закону за заявою стягувача
або його представника про примусове
виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів скарги
і не заперечується представником
скаржника, 07.02.2005 року Шевченківським
районним судом м. Києва видано
виконавчий лист по справі № 2-735/05.

Встановлено, що 05.05.2005 року
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві Ковальчук Т.П
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження і про арешт
майна боржника та оголошення заборони
за виконавчим листом № 2-735/05 виданого
07.05.2005 року на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 27.01.2005 року
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 у
розмірі 20 % з усіх видів доходів.

Оскаржуваною постановою накладено
арешт на майно, що належить боржнику
ОСОБА_1 в межах стягнення та заборонено
здійснювати відчуження будь - якого
майна, яке належить останньому.

Згідно до преамбули Закону України
«Про виконавче провадження» цей Закон
визначає умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до положень ст. 6 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав і
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

В свою чергу за приписами ст. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що для забезпечення
реального виконання рішення. Арешт
майна божника може накладатися
державним виконавцем шляхом, зокрема,
проведення опису майна боржника і
накладення на арешту.

Як вбачається із матеріалів справи та
пояснень представника скаржника,
останній проживає за адресою: 95047,
АДРЕСА_1.

У виконавчому листі зазначено адресу
стягувача: АДРЕСА_1.

З іншого боку, як свідчать матеріали
справи в м. Прилуки Чернігівської
області проживає повний однофамілець
боржника, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 який
працює а МПП «Монтаж -накладка»

Як вбачається із довідки № 39 від 20
травня 2013 року виданої МПП
«Монтаж-накладка» працює повний
однофамілець скаржника, а не останній,
з підстав цієї довідки було здійснено
розрахунок заборгованості по сплаті
аліментів на даних про по сторонню
особу.

25.03.2013 року та 18.06.2013 року
державним виконавцем ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві було
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження та в
подальшому матеріали виконавчого
провадження були направлені в м.
Прилуки за місцем роботи особи, яка не
є боржником.

Як свідчать надана представником
скаржника відповідь Залізничного ВДВС
Сімферопольського міського управління
юстиції АРК від 03.02.2014 р. на звернення
ОСОБА_1 виконавчий документ, виданий
Шевченківським районним судом м. Києва
дрежавним виконавцем ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві було
спрямовано до відповідного відділу
виконавчої служби в АРК та 01.11.2013 р.
відкрито виконавче провадження.

Також, як свідчить відповідь на
звернення державним виконавцем
Залізничного ВДВС Сімферопольського
міського управління юстиції АРК
виконано розрахунок заборгованості.
27.01.2014 р. заборгованість по аліментам у
розмірі 36 116,70 грн. перераховано
стягувачеві та станом на 30.01.2014 р.така
заборгованість відсутня.
Положеннями ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

За приписами ч. 2 ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження», у
разі якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Як вбачається з постанови
державного виконавця ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві про
закінчення виконавчого провадження,
арешт накладений в рамках виконавчого
провадження 05.05.2005 р., питання про
скасування арешту вирішено не було.

Також як свідчать матеріали
справи, скаржник звертався до ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві з заявами
щодо правомірності накладення арешту
на майно.

Як зазначав в судовому засіданні
представник ОСОБА_1 скаржник не
отримував відповіді від державного
виконавця, начальника ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві.

Згідно до вимог ст. 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Згідно до приписів ч. 1 ст. 387 ЦПК України
у разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Зважаючи на встановлені обставини,
беручі до уваги положення Закону
України «Про виконавче провадження»
суд вважає, що дії державного виконавця
є неправомірними та порушують права
ОСОБА_1, оскільки при винесені
постанови про закінчення виконавчого
провадження останнім не було виконано
вимоги ч. 2 ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження».

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст.
386-388 ЦПК України, Законом України «Про
виконавче провадження, суд -

ухвалив :

Скаргу ОСОБА_1, суб'єкт оскарження:
Відділ державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві на дії державного
виконавця задовольнити частково.

Зобов'язати державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві Ковальчук Т.П.
скасувати постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 05.05.2005 року за
виконавчим листом № 2-735/05 виданого
Шевченківським районним судом 07.02.2005
року.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
в разі закінчення вищезазначених
строків, або якщо її не скасовано після
розгляду справи судом апеляційної
інстанції.

Суддя: