Справа №
Провадження № 2/531/89/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 червня 2014 року Карлівський районний
суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді
Жмурко П.Я.

при секретарі
Клименко Т.М.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Карлівка цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ОСТРА» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої фізичній
особі джерелом підвищеної небезпеки,-

ВСТАНОВИВ:

02.12.2013 року позивач звернулася до суду
з вищевказаним позовом, в якому просить
суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь
матеріальну шкоду у розмірі 490,85 грн.,
завдану внаслідок отримання тілесних
ушкоджень в результаті ДТП та моральну
шкоду в сумі 5000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
02.10.2013 року близько 07.50 год. на вул.
Леніна в м. Карлівка сталася ДТП за
участю автомобіля «Ford Focus», д.н.з.
НОМЕР_1, під керування ОСОБА_3 та скутера
«Хонда Діо», д.н.з. НОМЕР_2, під
керуванням позивача. Внаслідок ДТП
позивач отримала тілесні ушкодження,
кваліфіковані як легкі. ДТП сталася з
вини ОСОБА_3 11.10.2013 року закрито
кримінальне провадження по даному
факту, за відсутністю в діях ОСОБА_3
ознак складу злочину. ОСОБА_3
притягнуто до адміністративної
відповідальності, постановою від 29.10.2013
року. Внаслідок отриманих в ДТП
ушкоджень, позивач перебувала на
лікуванні з 2 по 10 жовтня 2013 року і
витратила 490,85 грн. Завдану їй моральну
шкоду, позивач оцінює в 5000 грн. і
зазначає, що вона полягала в душевних
стражданнях, пов'язаних з отриманням
тілесних ушкоджень та лікуванням.
Оскільки моральна та матеріальна шкода
не відшкодовані в добровільному
порядку, позивач звернулася до суду.

В судовому засіданні позивач підтримує
позовні вимоги у повному обсязі, з
підстав зазначених у позовній заяві,
просить суд задовольнити позов і
наполягає на відшкодуванні шкоди
ОСОБА_3

Представник відповідача ОСОБА_3, проти
задоволення позову заперечує і
зазначає, що завдана в ДТП шкода
повинна відшкодовуватись страховою
компанією, в якій застрахована
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3

Від відповідача - приватного АТ
«Страхова компанія «ОСТРА», надійшло
заперечення на позов, в якому вони
просять суд справу розглядати без їх
участі, а в задоволенні позову
відмовити, оскільки вимоги
необґрунтовані і не підтверджені
належними доказами. Відповідач
зазначив, що ОСОБА_1 не звернулася до
них з повідомленням про настання
страхового випадку та заявою про
виплату страхових сум, що унеможливило
останнє. Крім того, відповідач
зазначив, що сума матеріального збитку,
зазначена позивачем, не підтверджена
виписками з історії хвороби, листом
лікарських призначень чи виписним
епікризом. Відповідач також зазначив,
що завдана позивачу моральна шкода, має
бути відшкодована ОСОБА_3

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що в задоволенні позову
необхідно відмовити у повному обсязі, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України -
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Згідно постанови судді Карлівського
районного суду від 29.10.2013 року, 02.10.2013
року о 07.50 год. сталася ДТП за участю
автомобіля «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1, та
скутера «Honda Dio», д.н.з. НОМЕР_2. ДТП
сталася в результаті порушення ОСОБА_3,
яка керувала автомобілем «Ford Focus»,
вимог п. 10.4 ПДР. (а.с. 4) Скутером «Honda Dio»,
д.н.з. НОМЕР_2, керувала позивач, про що
свідчать дані постанови від 23.10.2013 року
(а.с. 7) та постанови від 11.10.2013 року (а.с.
9).

11.10.2013 року винесено постанову про
закриття кримінального провадження
внесеного до Єдиного Державного
реєстру у зв'язку зі скоєнням ДТП, за
відсутністю в діях ОСОБА_3 ознак складу
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 268 КК України.
Матеріали кримінального провадження
було направлено для прийняття рішення
по КУпАП. (а.с. 9)

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП - за
порушення водієм правил дорожнього
руху, що призвело до пошкодження
транспортних засобів. (а.с. 4) В свою
чергу, ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 126 КУпАП - керування
транспортним засобом особою, яка не має
права керування таким транспортним
засобом. (а.с. 7)

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про винуватість ОСОБА_3 у
скоєнні ДТП, що сталася 02.10.2013 року.
ОСОБА_3 є правомірним володільцем
автомобіля «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1, що
вбачається з поліса обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 застрахована
у приватному акціонерному товаристві
«Страхова компанія «ОСТРА». (а.с. 24).

Відповідно до ст. 979 ЦК України - за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Питання відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої джерелом
підвищеної небезпеки, врегульовано
статтями 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК
України, шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями ст. 1194 ЦК України -
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Як уже було встановлено судом,
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 була застрахована у приватному
акціонерному товаристві «Страхова
компанія «ОСТРА». Виходячи з наведених
норм Закону, особа на користь якої
здійснено страхування, тобто ОСОБА_1,
повинна звернутися з вимогою про
відшкодування шкоди до страховика.
Страхувальник несе додаткову
(субсидіарну) відповідальність, у разі
якщо страхової виплати недостатньо для
відшкодування шкоди завданої
потерпілому.

Згідно з роз'ясненнями п. 16 Постанови
Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року,
непред'явлення вимог до страховика за
наявності підстав для стягнення
завданої шкоди саме зі страховика є
підставою для відмови в позові до
завдавача шкоди у відповідному
розмірі. При цьому статтею 33 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», встановлено обов'язок
страхувальника (ОСОБА_3) протягом трьох
днів повідомити страховика про
настання ДТП. Стаття 26 ЗУ «Про
страхування», серед підстав для
відмови у здійсненні страхових виплат
чи страхового відшкодування, називає
несвоєчасне повідомлення
страхувальником про настання
страхового випадку.

Таким чином, питання про відшкодування
шкоди самою особою, відповідальність
якої застрахована (ОСОБА_3), вирішується
залежно від висловленої нею згоди на
таке відшкодування та виконання чи
невиконання нею передбаченого статтею
33 ЗУ «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язку. Така правова позиці
висловлена і у вказаному вище пункті 16
Постанови ВССУ.

Під час розгляду справи встановлено, що
ОСОБА_3 відмовляється відшкодувати
завдану шкоду. 24.04.2014 року судом було
направлено запит до страхової
компанії, для з'ясування того чи
виконала ОСОБА_3 свій обов'язок
передбачений ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (а.с. 55). За
результатами отриманої судом
інформації встановлено, що в
передбачений Законом термін, ОСОБА_3
повідомила страхову компанію «ОСТРА»
про настання страхового випадку (ДТП)
(а.с. 77).

Таким чином, виходячи з роз'яснень
Постанови та вказаних вище норм Закону
- завдана в ДТП шкода має
відшкодовуватись страховою компанією.
ОСОБА_3 відшкодовує матеріальну шкоду
лише в частині, що не була відшкодована
страховиком.

Статтею 35 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику заяву про страхове
відшкодування.

Згідно зі статтею 36 даного Закону, на
підставі такої заяви, страховик
приймає рішення про здійснення
страхового відшкодування. Даною
статтею також встановлено, що розмір
страхового відшкодування,
здійснюється в межах страхових сум.

В судовому засіданні позивач долучила
до матеріалів справи заяву, написану в
порядку ст. 35 Закону, в якій просить СК
«ОСТРА» виплатити їй страхове
відшкодування, по факту ДТП, що сталася
02.10.2013 року. Заява датована 04.06.2014 року.
(а.с. 81)

Таким чином, ОСОБА_1 звернулася до
страхової компанії з метою отримання
страхового відшкодування, при цьому не
відмовляється від своїх вимог до
ОСОБА_3

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до
страхової компанії лише 2 дні тому, сума
страхового відшкодування іще не
визначена. При цьому, залучивши до
участі у справі страхову компанію,
позивач не змінювала свої вимоги і
просить суд стягнути матеріальну та
моральну шкоду лише з ОСОБА_3

Як уже було зазначено судом, ОСОБА_3
відшкодовує завдану шкоду (у разі
доведення такої), лише в частині, що не
була відшкодована страховою компанією.
Порядок відшкодування шкоди страховою
компанією, визначено розділом 3 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів». Згідно з положеннями ст. 22
даного Закону - у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що сума страхового
відшкодування іще не була визначена,
тому звернення до суду з позовом до
ОСОБА_3, яка несе субсидіарну
відповідальність перед ОСОБА_1 - є
передчасним.

Позивач також просить суд стягнути з
ОСОБА_3 відшкодування за завдану
моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України -
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Разом з тим, згідно з положеннями ст. 26-1
ЗУ «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» - страховиком
відшкодовується потерпілому - фізичній
особі, який зазнав ушкодження здоров'я
під час дорожньо-транспортної
пригоди, моральна шкода у розмірі 5
відсотків страхової виплати за шкоду,
заподіяну здоров'ю. Даним Законом
віднесено такі виплати до сум
страхового відшкодування (розділ 3), які
страхова компанія, у разі проведення
такої виплати, має право стягнути в
порядку регресу з ОСОБА_3 (ст. 38).

Позивач звернулася до суду з позовом
про відшкодування шкоди, завданої саме
ушкодженням здоров'я. ОСОБА_1 пояснила
отриману моральну шкоду, виходячи з
душевних страждань, що вона зазнала їх
у зв'язку з лікуванням та отриманням
тілесних ушкоджень. Таким чином, за
наявності для цього законних підстав,
страхова компанія може відшкодувати
ОСОБА_1 частину завданої їй моральної
шкоди. Беручи до уваги положення статей
26-1, 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд повинен враховувати
відшкодування моральної шкоди
страховою компанією, при визначенні
розміру моральної шкоди, що має бути
відшкодована ОСОБА_3 Оскільки сума
страхового відшкодування іще не
визначена, а позивач звернулася до СК
«ОСТРА» з метою отримання такого - суд
не має можливості визначити остаточну
суму відшкодування за завдану моральну
шкоду, що має бути стягнута з ОСОБА_3
Рішення суду не може ґрунтуватися на
припущеннях, щодо виплати чи відмови у
виплаті моральної шкоди страховою
компанією. За зазначених обставин,
позов в цій частині також є
передчасним. При цьому суд звертає
увагу на те, що жодних доказів на
підтвердження завданої їй моральної
шкоди у розмірі 5000 грн., позивач не
надала.

На підставі вищевикладеного, в
задоволенні позову необхідно
відмовити.

Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України та
ст. 5 ч. 1 п. 2 ЗУ «Про судовий збір»,
судові витрати має бути компенсовано
за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК
України, ст. 26 ЗУ «Про страхування», ст.
ст. 22, 26-1, 33, 35, 36, 38 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», роз'ясненнями п.
16 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року
та ст. ст. 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
та приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ОСТРА» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої фізичній
особі джерелом підвищеної небезпеки -
відмовити у повному обсязі.

Судовий збір відшкодувати за рахунок
держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Полтавської області, через Карлівський
районний суд Полтавської області,
протягом десяти днів з дня його
проголошення або дня отримання копії
рішення.

Суддя
Жмурко П.Я.