Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/2533/14
Головуючий у 1 інстанції: Марченко Н.В.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
РІШЕННЯ,

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Кримської О.М.

Суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської
А.В.

При секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" на рішення
Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 17 квітня 2014 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк"
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості.

В позові зазначено, що відповідно до
укладеного договору від 15.12.2005 року
ОСОБА_3 15.12.2005 року отримала кредит у
розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. Розмір
суми кредитування згодом підвищено до
8460 грн.

Згідно умов укладеного договору
позичальник повинен був своєчасно
сплачувати на рахунок позивача кредит
та відсотки по ньому. Позичальник не
виконував належним чином умов
погашення кредиту, своєчасно не
сплачував заборгованість по кредиту,
що призвело до заборгованості.

Відповідач станом на 29.03.2013 року має
заборгованість -29976,16 грн., яка
складається з наступного:8060,82 грн. -
заборгованість за кредитом; 20011,71 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина);1403,63- штраф
(процентна складова).

Позивач просить суд задовольнити
позов з підстав указаних в позові.

Рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 19 червня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитом у розмірі
8060 грн. 82 коп., вирішено питання про
розподіл судових витрат. В решті
позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 07 серпня 2013
року зазначене рішення скасовано та
ухвалено нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних спав від 12 лютого 2014 року
рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 19 червня 2013 року та
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 07 серпня 2013 року скасовано,
а справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 17 квітня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, на корить ПАТ КБ
„Приватбанк" заборгованість за
кредитом 8060,82 грн. , а також витрати
пов'язані зі сплатою держмита (судового
збору) 114,70 грн.

Відмовлено у задоволенні решти
позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням ПАТ КБ
"ПриватБанк" подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на
необґрунтованість, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати,
та ухвалити нове, яким позов
задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно з п. п. 1, 3, 4 ч1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з"ясування судом обставин, що мають
значення для справи; невідповідність
висновків суду обставинам справи, які
суд вважав встановленими; порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Частково задовольняючи позовні вимоги
банку, районний су вважав, що за
вимогами про стягнення процентів за
користування кредитом та неустойки
необхідно відмовити у зв"язку із
закінченням строку позовної давності.
При цьому суд вважав, що підлягають
задоволенню вимоги про стягнення
основного боргу.

Проте погодитися з таким висновком не
можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення районного суду
зазначеним вимогам закону не
відповідає.

Судом встановлено, що 15 грудня 2005
року ЗАТ КБ « ПриватБанк» надав
відповідачеві ( надалі позичальник)
кредит у розмірі 4000 грн зі сплатою 36%
річних з кінцевим терміном повернення,
що відповідає строку дії картки та
зобов'язалася виконати кредитні
зобов'язання відповідно до умов
кредитного договору.

15.12.2007 року кредитний ліміт було
збільшено до 6000 грн.

03 липня 2008 року кредитний ліміт
було збільшено до 9000 грн.

17 січня 2009 року у зв'язку з
простроченням платежів кредитний
ліміт було зменшено до 8460, 00 грн.

Сторонами погоджено, що договір
складається з заяви позичальника, Умов
надання банківських послуг, Правил
користування платіжною карткою і
тарифів. На виконання договору
позивачем на ім'я ОСОБА_3 був відкритий
картковий рахунок.

Відповідно до п. 8.6 Умов і правил
надання банківських послуг, доданих до
заяви про відкриття рахунка, при
порушенні позичальником строків
платежів, передбачених договором,
більше ніж на 120 днів позичальник
зобов'язаний сплатити Банку штраф в
розмірі 500 грн, + 5 % від суми позову.

Згідно з п. 5.5 Правил користування
платіжною карткою за користування
кредитом Банк нараховує проценти у
розмірі, встановленому тарифами Банку,
із розрахунку 360 календарних днів.

Згідно з п. 5.5.1 зазначених правил
за несвоєчасне виконання кредитних
зобов'язань держатель карти сплачує по
підвищеній процентній ставці або
додаткову комісію, розміри яких
встановлені тарифами.

За розрахунком банку станом на 29
березня 2013 року у відповідачки існує
заборгованість перед банком в сумі 29976
грн. 16 коп., яка складається із
заборгованості за кредитом - 8060, 82 грн.,
штрафу (фіксована частина) - 500 грн,
штрафу (процентна ставка) - 1 403 грн 63 коп.

Статтями 525, 526 ЦК України
встановлено, що зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у
встановлений строк згідно з вказівками
закону та договору. Відповідно до
укладеного договору та ст. ст. 1049, 1050, 1054
ЦК України позичальник зобов'язаний
повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до пп. 3.1.1 пункту 3
частини ІІ Умов та правил надання
банківських послуг, строк дії картки
вказаний на картці (місяць та рік).
Картка дійсна до останнього
календарного дня зазначеного місяця.

Водночас, із Правил користування
платіжною карткою випливає, що договір
є чинним у межах строку дії картки.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до Правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Такої правової позиції дійшов
Верховний Суд України у постанові від 19
березня 2014 року № 6-14цс14.

Як вбачається з матеріалів справи
платіжну картку банк видав відповідачу
15.12.2005 року за номером НОМЕР_1. В заяві
позичальника строк дії карти не
зазначено, а лише значиться, що строк
дії кредитного ліміту співпадає зі
строком дії кредитної картки (а.с. 9).

В пункті 3.1.1. Правил зазначено, що
строк дії карти вказаний на ліцевій
стороні карти ( місяць, рік). Картка
дійсна до останнього календарного дня
вказаного місяця. (а.с. 12).

Відповідач картку суду не надав.

Між тим, позивач надав суду
інформацію про картку за номером
НОМЕР_1, яка була видана на ім."я ОСОБА_3 з
якої вбачається, що строк її дії
закінчується в грудні 2012 року ( а.с.209 ).
На погашення заборгованості
відповідач здійснювала платежі до
28.09.2009 року ( а.с. 7), а отримувала з картки
кошти до 06.11.2008 року ( а.с. 167), що
спростовує доводи відповідачки про те,
що картка їй була видана строком на 2
роки.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів вважає, що строк позовної
давності за спірним кредитом має
обчислюватись після спливу строку дії
платіжної картки, а остання діяла до
грудня 2012 року після її отримання 15
грудня 2005 року.

Позивач звернувся до суду 29.05.2013
року , отже, строк позовної давності на
звернення до суду щодо повернення
кредиту в повному обсязі за цим позовом
не пропущено.

За наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд
вбачає наявність підстав для
задоволення апеляційної скарги
позивача та ухвалення нового рішення в
справі про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення про задоволення позову ПАТ КБ «
ПриватБанк» в повному обсязі.

У відповідності до ст. 88 ЦПК
України з позивача на користь
відповідача підлягають стягненню
судові витрати зі сплати судового
збору при подачі позову та апеляційної
скарги у сумі 299 грн. 76 коп та 149 грн. 88
коп ( а.с. а.с. 1, 199), а всього у сумі 449 грн.
64 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" задовольнити .

Рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 17 квітня 2014 року у цій
справі скасувати. Ухвалити нове
рішення наступного змісту. Позов
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк"
заборгованість за кредитним
договором від 15.12.2005 року в розмірі - 29976
грн. 16 коп, яка складається з: 8060, 82 грн.-
заборгованість за кредитом; 20011,71-
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500 грн. - штра (
фіксована частина); 1403,63 грн. - штраф(
процентна складова), а також судові
витрати в розмірі 449 грн. 64 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте воно
може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: