Справа № 194/329/14-ц
Провадження № 2/194/320/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2014 року Тернівський міський
суд Дніпропетровської області в
складі:

Головуючого судді
- Корягіна В.О.

при секретарі
- Сафоновій А.Г.

представника позивача -
ОСОБА_1

відповідача
- ОСОБА_2

представника відповідача
- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду міста Тернівки
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про поділ боргових зобов'язань,
стягнення суми грошових коштів і
відсотків за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2
про поділ боргових зобов'язань,
стягнення суми грошових коштів і
відсотків за кредитним договором. В
обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що рішення
суду від 09.07.2011 р. шлюб між ним та
відповідачем був розірваний. За час
перебування у шлюбі був укладений
договір у вигляді неповновлюваної
кредитної лінії №PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р. у
розмірі 40000 грн. на ремонт квартири
АДРЕСА_1, яка визнана рішенням суду від
15.01.2013 р. спільною сумісною власністю та
розподілено між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 1/2
частини. В період з 02.03.2001 р. по 15.05.2012 р. в
рахунок погашення за даним кредитним
договором ним було сплачено 15990.27 грн.
Відповідно до зменшених позовних вимог
просить суд поділити боргові
зобов'язання по кредитному договору
№PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р. між ним та
відповідачем відповідно по 1/2 частини
за кожним, стягнути з відповідача на
його користь грошові кошти на
відшкодування витрат пов'язаних з
погашенням заборгованості за
кредитним договором №PVT0GK00000150 від
07.11.2006 р. у сумі 7995,13 грн., та понесені по
справі витрати за сплату судового
збору у розмірі 243,60 грн.

Представник позивача, діючий згідно
довіреності, позовні вимоги підтримав,
посилаючись на вищезазначені
обставини та відповідно до зменшених
позовних вимог просив суд поділити
боргові зобов'язання по кредитному
договору №PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р. між
позивачем та відповідачем відповідно
по 1/2 частини за кожним, стягнути з
відповідача на користь позивача
грошові кошти на відшкодування витрат
пов'язаних з погашенням заборгованості
за кредитним договором №PVT0GK00000150 від
07.11.2006 р. у сумі 7995,13 грн., та понесені по
справі витрати за сплату судового
збору у розмірі 243,60 грн. Позовні вимоги
в частині стягнення коштів на
відшкодування, витрат пов'язаних з
оплатою кварплати та комунальних
послуг у розмірі 958,76 грн. не підтримав.
Також суду пояснив, що оскільки ними
надано докази на підтвердження того, що
дані кошти були витрачені на
капітальний ремонт квартири, і сторони
зі спливом часу вирішили витрати дані
кошти на ремонт, тому їх вимоги
підлягають задоволенню, а відповідач
жодними доказами не довела, що дані
кошти були витрачені позивачем на
особисті потреби, а саме на придбання
автомобілю. Визнає той факт, що
загальна заборгованість за
оспорюваним кредитним договором
станом на 02.03.2011 р. складає 6780,84 грн.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала повністю,
посилаючись на те, що дані кошти були
витрачені позивачем на особисті
потреби, а саме на придбання
автомобілю. Право власності на
зазначену квартиру вона не
зареєструвала. Дійсно їх шлюб було
розірвано за рішенням суду від 09.07.2011 р.,
кредит вона не сплачувала. Також суду,
пояснила, що ремонт робив самостійно
позивач. Визнає ті факти, що загальна
заборгованість за оспорюваним
кредитним договором станом на 02.03.2011 р.
складає 6780,84 грн., а також що в
оспорюваній квартирі проводився
ремонт 2008-2009 роках. Просила суд
відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав
повністю, посилаючись на те, що позивач
не довів про те, що дані кошти були
витрачені на ремонт квартири. Так,
позивач не заявляв вимог про поділ
зобов'язань за кредитним договором при
поділі майна подружжя. Крім того,
відповідач не зареєструвала право
власності на квартиру, тому дані вимоги
є передчасними. Також, вимоги, які
заявляє позивач про поділ боргових
зобов'язань за кредитним договором не
передбачені чинним законодавством.
Визнає той факт, що загальна
заборгованість за оспорюваним
кредитним договором станом на 02.03.2011 р.
складає 6780,84 грн. Просив суд відмовити в
задоволенні позову.

Суд вислухавши представника позивача,
відповідача, представника відповідача,
дослідивши письмові докази, допитавши
свідків, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що згідно рішення Тернівського
міського суду від 15.01.2013 року позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл майна,
набутого під час шлюбу був задоволений
та розподілено між ОСОБА_2 та ОСОБА_4
спільне сумісне нерухоме майно та
визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, яке набрало
законної сили 28.01.2013 року.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був
розірваний за рішенням Тернівського
міського суду від 09.02.2011 року, яке
набрало законної сили 22.02.2011 р.

Як вбачається з кредитного договору
№PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р. ОСОБА_4 07.11.2006 р.
уклав кредитний договір у вигляді не
поновлюваної кредитної ліній у розмірі
40000 грн. на ремонт квартири, які йому
були видані готівкою через касу на
строк з 07.11.2006 р. по 08.11.2010 р., за даним
кредитним договором ОСОБА_2 була
поручителем, що підтверджується копією
договору поруки №PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р.

Як вбачається з виписок про погашення
за кредитним договором №PVT0GK00000150 від
07.11.2006 р. від 17.05.2012 р. та від 22.11.2013 р.
прострочений залишок за тілом кредиту
станом на 02.03.2011 р. складає 6780,84 грн.
Також ОСОБА_4 були сплачені грошові
кошти у сумі 9209,43 грн. за прострочені
проценти за кредитним договором,
штрафи пеня, комісія, які були
нараховані у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не
своєчасно сплачував кредит і після
розірвання шлюбу, а з порушеннями
строків сплати.

Як вбачається з договору на виконання
підрядних робіт від 15.09.2007 р.,
укладеного між ОСОБА_4 та підприємцем
ОСОБА_6, між стронами був укладений
договір на ремонт квартири АДРЕСА_1 на
суму 12570 грн., які позивачем згідно
розписок від 15.09.2007 р., 05.10.2007 р. та 29.10.2007
р. були сплачені підприємцю ОСОБА_6

Також факт проведення ремонту
підтверджується і накладними від 20.09.2010
р., 21.09.2007 р., 22.09.2007 р., 28.09.2007 р., 30.09.2007 р.,
15.10.2007 р., згідно яких ОСОБА_4
витрачались кошти на будівельні
матеріали для ремонту квартири.

Як визнано сторонами, загальна
заборгованість за оспорюваним
кредитним договором станом на 02.03.2011 р.
складає 6780,84 грн., а також що в
оспорюваній квартирі проводився
ремонт.

Згідно рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від
04.03.2013 р., ОСОБА_2 відмовлено в
реєстрації права власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, оскільки
квартира знаходиться під іпотекою та в
рішенні суду не зазначено технічну
характеристику квартири.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 суду показав, що в лютому 2014 р.
він разом з ОСОБА_8 були в оспорюваній
квартирі та в ній в одній із спальних
кімнат встановлювали пластикове вікно.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 суду показав, що в лютому 2014 р.
він разом з ОСОБА_7 були в оспорюваній
квартирі та в ній в одній із спальних
кімнат встановлювали пластикове вікно.

Відповідно до ч.3,4 368 ЦК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Майно, набуте в результаті спільної
праці та за спільні грошові кошти
членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Згідно з ч.1 ст. 61 СК України об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту.

Під майном ч.1 ст. 190 ЦК України має на
увазі окрему річ, сукупність речей, а
також майнові права та обов'язки.

Відповідно до ч.3 ст. 61 СК України, якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором. є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що
договір, укладений одним із подружжя в
інтересах сім`ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім`ї.

Отже об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя є як предмети
матеріального світу, так і майнові
права та обов'язки. Договір укладений
одним із подружжя, створює обов'язки
для другого з подружжя в разі, якщо його
укладено в інтересах сім`ї, а одержане
за цим договором майно фактично
використане на задоволення потреб
сім`ї.

Про що також зазначено і в постанові
Верховного Суду України від 19.06.2013 р. з
перегляду ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 8 січня 2013 року у справі про
поділ майна подружжя.

Дійсно згідно ч.4 ст. 334 ЦК України, права
на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Однак суд вважає, що відповідач має
право зареєструвати своє право
власності на 1/2 частину оспорюваної
квартири у будь-який час коли
перестануть існувати причини, які
стали підставами для відмови в
реєстрації права власності на
квартиру, а власником 1/2 частини
оспорюваної квартири вона стала саме
за рішенням Тернівського міського суду
від 15.01.2013 року, яке набрало законної
сили 28.01.2013 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного
Кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Однак судом враховується той факт, що
як визнано сторонами та встановлено в
судовому засіданні, загальна
заборгованість за оспорюваним
кредитним договором станом на 02.03.2011 р.
складає 6780,84 грн., а інша сума сплаченої
заборгованості складалася з
простроченої заборгованості за
відсотками, пені, штрафів, комісії, яка
була нарахована банком у з зв'язку з
несвоєчасною сплатою кредиту
позивачем, а також суд прийшов до
висновку, що договір №PVT0GK00000150 від
07.11.2006 р. укладений одним із подружжя
позивачем ОСОБА_4 в інтересах сім`ї, а
одержане за цим договором майно
фактично використане на задоволення
потреб сім`ї, а саме на ремонт квартири,
яка визнана спільною сумісною
власністю та розподілена порівну між
сторонами за рішенням суду, тому даний
договір створює обов'язки для другого з
подружжя відповідача ОСОБА_2, у зв'язку
з чим та на підставі зазначеного, з
урахуванням вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України
суд вважає за необхідне позов
задовольнити частково, та стягнути з
відповідача на користь позивача
грошові кошти, сплачені на погашення
кредиту №PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р. у розмірі
3390, 42 грн., а також судовий збір у
розмірі 103,30 грн.

Керуючись ст.ст. 334,368,526,530,549,625,1048,1054 ЦК
України, 61,65 СК України, ст.ст.
10,11,27-30,60,88,179,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ
боргових зобов'язань, стягнення суми
грошових коштів і відсотків за
кредитним договором, задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_2, - грошові
кошти, сплачені на погашення кредиту
№PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р. у розмірі 3390 (три
тисячі триста дев'яносто) грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_2, судовий
збір у сумі 103 (сто три) грн. 30 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Тернівський міський суд
шляхом подачі апеляційної скарги у
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий