АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/1540/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Волошин В.О.
Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м.Києва в
складі:

Головуючого - судді
Поліщук Н.В.

суддів
Кулікової С.В.,Білич І.М.

при секретарях
Задорожному А.Г., Заліській Г.Г.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Жихаревої О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Києві в залі суду справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 01 листопада 2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», третя
особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «Нобліс»
про стягнення безпідставно отриманих
коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

В 2011 році ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом про стягнення з ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
безпідставно отриманих коштів в сумі
766250 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що в грудні 2008 року на прохання
керівника третьої особи про часткову
сплату на користь відповідача коштів
здійснив платіж у сумі 250000 грн. згідно
квитанції №207 від 29 грудня 2008 року. В
подальшому позивачем також здійснені
платежі - 15100 грн. згідно квитанції від 27
лютого 2009 року, 420000 грн. згідно
квитанції №14 від 17 березня 2009 року та
81150 грн. згідно квитанції №11 від 21
квітня 2011 року. Здійснення вказаних
платежів обґрунтовує тим, що таку
пораду він отримав від працівника
банку, який запевнив, що у випадку їх
неповернення третьою особою, позивач
матиме можливість, як поручитель,
отримати відшкодування за рахунок
предмета іпотеки, яким забезпечено
виконання зобов»язань третьої особи
перед банком. Оскільки договір поруки
між сторонами укладено не було, то у
відповідача відсутні правові підстави
отримувати від нього кошти.

На підставі ст.1212 ЦК України,
посилаючись на те, що між ним та
відповідачем не виникало будь-яких
правовідносин, зокрема, і відносин з
приводу поруки за зобов»язаннями
третьої особи, позивач вважає, що
відповідач безпідставно отримав
зазначені кошти.

Рішенням Шевченківського
районного суду м.Києва від 01 листопада
2013 року позові вимоги залишено без
задоволення.

Не погодившись з ухваленим
рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, у якій просить рішення
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову.

Посилається на порушення в
оформленні банківських документів
щодо здійснених платежів, а також на те,
що останні не підтверджують кінцеве
отримання коштів третьою особою.
Посилається на те, що зазначення в
рішенні суду про визнання факту
відсутності між сторонами укладеного
договору поруки не відповідає
обставинам справи, оскільки вважає, що
такий договір укладено в усній формі,
при цьому одночасно посилається на
його нікчемність у зв»язку із цим.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав доводи апеляційної
скарги.

Представник відповідача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, посилаючись на законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції.

Представник третьої особи в судове
засідання не з»явився, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, розглянувши
справу в межах доводів апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого по справі
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду
відповідає.

Як установлено судом першої
інстанції та убачається з матеріалів
справи, 21 грудня 2007 року між
відповідачем (Банк) та третьою особою
(позичальник) укладено Кредитний
договір №180-192/2 про відкриття кредитної
лінії, за умовами якого позичальнику
наданий кредит шляхом відкриття
відновлювальної кредитної лінії у
сумі, яка не може перевищувати 3 000 000
грн.

Згідно із п.4.2.1 договору
повернення коштів кредиту мало
відбуватись шляхом перерахування
коштів з поточних рахунків
позивальника, вказаних в п.3.2 цього
договору (рахунок НОМЕР_1) (та/або з
будь-яких інших рахунків позичальника,
відкритих у будь-яких інших установах
банків) та/або у будь-який інший не
заборонений чинним законодавством
спосіб на позичковий рахунок, вказаний
в п.3.1 цього договору (рахунок
№1045, відкритий в філії
«Відділення Промінвестбанку в
м.Коростень Житомирської області»). В
договорі також вказані рахунки, на які
підлягає сплаті комісійна винагорода
за переказ кредитних коштів в іншій
банк, управління кредитом, кошти за
внесення банком запису до реєстру
обтяжень майна, пені, штрафу (рахунок
1045), відсотки за користування
кредитом (рахунок НОМЕР_1), винагорода
за надання та оформлення кредиту
(рахунок НОМЕР_2).

Відповідно до умов договору банку
надане право списувати кошти з
поточного рахунку позичальника
(рахунок НОМЕР_1) за умови настання
строків виконання останнім будь-яких
грошових зобов»язань, передбачених
договором.

Судом першої інстанції також
установлено, що згідно квитанцій №207
від 29 грудня 2008 року, від 27 лютого 2009
року, №14 від 17 березня 2009 року, №11 від 21
квітня 2011 року позивачем через
банківську установу ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» сплачено коштів на загальну суму
766250 грн., які зараховані на поточний
рахунок позичальника НОМЕР_1 через
транзитний рахунок «НОМЕР_4».

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Правила ст..1212 ЦК України підлягають до
застосуванню при сукупності таких
умов: набуття або збереження майна (що
означає набуття особою нових
цінностей); таке набуття або збереження
майна відбувається за рахунок іншої
особи; відсутність правової підстави
для набуття або збереження майна за
рахунок потерпілого.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не надано належних
та допустимих доказів на підтвердження
того, що грошові кошти отримані
відповідачем, а не третьою особою,
відтак відсутні підстави для
застосування правил ст.1212 ЦК України .

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони ґрунтуються на
матеріалах справи і відповідають
вимогам закону та не спростовуються
доводами апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про
порушення в оформленні банківських
документів щодо здійснення платежів та
відсутність підтвердження кінцевого
отримання коштів третьою особою,
відхиляються колегією суддів як
безпідставні, з огляду на наступне.

Відповідно до Інструкції про касові
операції в банках України, затверджена
Постановою Правління Національного
банку України 14.08.2003 року №337 (чинної на
час спірних правовідносин та яка
втратила чинність на підставі
Постанови Національного банку №174 від
01.06.2011 року) приймання готівки - є
касовою операцією.

Касові документи - документи, за
допомогою яких оформлюються операції з
готівкою та банківськими металами.

Відповідно до ст.1 гл.1 розділу ІІІ
Інструкції до касових документів, які
оформлюються згідно з касовими
операціями, визначеними цією
Інструкцією, належать: заява на
переказ готівки, прибутково-видатковий
касовий ордер, заява на видачу готівки,
прибутковий касовий ордер, видатковий
касовий ордер, грошовий чек, а також
рахунки на сплату платежів та
документи, установлені відповідною
платіжною системою для відправлення
переказу готівки та отримання його в
готівковій формі.

Відповідно до ст.1 гл.2 розділу ІІІ
Інструкції приймання готівки
національної валюти від клієнтів
здійснюється через каси банків за
такими прибутковими касовими
документами: за заявою на переказ
готівки - від юридичних осіб для
зарахування на власні поточні рахунки,
від фізичних осіб - на поточні, вкладні
(депозитні) рахунки, а також від
юридичних та фізичних осіб - на рахунки
інших юридичних або фізичних осіб, які
відкриті в цьому самому банку або в
іншому банку, та переказу без відкриття
рахунку.

Ст.8 гл.1 після завершення приймання
готівки клієнту видається квитанції
(другий примірник прибуткового
касового документа) або інший документ,
що є підтвердженням про внесення
готівки у відповідній платіжній
системі.

Тобто, касовими документами є, зокрема,
Заява на переказ готівки та
меморіальний ордер, а видана клієнту
квитанція - є підтвердженням
відповідної касової операції.

Як убачається з даних Заяв на
переказ готівки та меморіальних
ордерів від позивача банківською
установою прийнято грошові кошти, що
зараховані на рахунок НОМЕР_3 (Кредит)
та в подальшому перераховані на
рахунок НОМЕР_1, що пов»язаний із
Кредитним договором. На підтвердження
прийняття коштів позивачеві видано
відповідні квитанції.

З даних Відомості руху коштів по
рахунку НОМЕР_1 ТОВ «ВКФ «Нобліс» за
період з 20 грудня 2008 року по 25 квітня 2009
року убачається надходження коштів
від позивача з кореспондентського
рахунку НОМЕР_3 у сумах відповідних тим,
що позивачем сплачені. Також
убачається, що після зарахування сум
коштів ТОВ «ВКФ «Нобліс» здійснювалось
розпорядження ними, в тому числі і на
виконання зобов»язань за Кредитним
договором.

Окрім того, зарахування банком
грошових коштів на поточний рахунок
ТОВ «ВКФ «Нобліс» через транзитний
рахунок «НОМЕР_4» відбувалось у
відповідності до п.2.2 Інструкції по
бухгалтерському обліку операцій з
готівковими грошовими засобами та
банківськими металами в банках
України», затвердженої Постановою
Правління НБУ від 20 жовтня 2004 року №495,
яка визначає порядок відображення в
бухгалтерському обліку банками
України типових операцій з готівкою в
національній та іноземній валютах під
час здійснення касових операцій з
приймання та видачі готівки клієнтам.

Відтак, зарахування грошових
коштів на поточний рахунок ТОВ «ВКФ
«Нобліс» через транзитний рахунок
«НОМЕР_4» не дає підстав уважати про
набуття банком цих грошових коштів,
відповідно суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку, що
відповідач не набував у будь-який
спосіб грошових коштів, з приводу яких
виник спір, а здійснив надання послуги
з переказу грошових коштів від
позивача третій особі.

Доводи апеляційної скарги в
частині укладення правочину щодо
забезпечення виконання зобов»язання
без додержання письмової форми є
безпідставними, не підтверджено
доказами, а само по собі вчинення
позивачем дій по перерахуванню коштів
не дає підстав для застосування
правових наслідків недійсності
правочину.

Порушень норм процесуального
права, які давали б підстави для
скасування судового рішення, колегією
суддів не установлено.

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишення без
змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 305, 307, 308, 314, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 01 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя
Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

С.В. Кулікова