Справа № 490/8388/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.

при секретарі - Аслановій Е.Е.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - Миколаївська
міська рада, Третя Миколаївська
державна нотаріальна контора про
встановлення факту прийняття спадщини
визнання права власності в порядку
спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

24 липня 2013 року позивачі звернулися до
суду до відповідача з наданням в
подальшому уточненої позовної заяви
про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання за ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 права власності по 1/2 частині
житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. В
обґрунтування вимог позивачі
посилаються на те, що є спадкоємцями
після смерті ОСОБА_4 При зверненні до
нотаріальної контори, державним
нотаріусом їм було відмовлено у
вчинення нотаріальної дії, оскільки
спадкоємцями не надані
правовстановлюючі документи, що
підтверджують право власності
спадкодавця на спадкове майно, а саме
на вищевказаний житловий будинок.
Посилаючись на те, що вище вказаних
документів позивачі не мають, оскільки
їх батько за життя не зареєстрував своє
право у встановленому законом порядку,
однак, фактично прийняв спадщину, тому
що був зареєстрований та постійно
проживав разом зі своїм батьком,
позивачі просили суд задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

28.02.2014 року справа передана на розгляд
судді Гуденко О.А., у зв'язку з
неможливістю розгляду справи
попереднім складом суду.

Представник позивачів надав суду заяву
про розгляд справи у її відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач надав суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
проти задоволення позову не
заперечував.

Третя Миколаївська державна
нотаріальна контора просила суд
розглядати справу у її відсутність.

Представник Миколаївської міської
ради надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутність, а рішення
прийняти на розсуд суду.

Ухвалою суду справу розглянуто у
відсутність сторін, оскільки у справі
достатньо даних про права та взаємини
сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши
матеріали справи, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

18 червня 1954 року рішенням виконкому
Варварівської райради депутатів
трудящих виділено земельну ділянку в
АДРЕСА_2, площею 700 кв.м. ОСОБА_5 для
будівництва індивідуального житлового
будинку.

На підставі вищевикладеного, 20 червня
1954 року був укладений договір на право
будівництва та безстрокового
користування земельною ділянкою,
відповідно до якого Комунгосп відвів
забудовнику ділянку комунальної землі
площею 700 кв.м. під індивідуальне
будівництво житлового будинку ОСОБА_5
по АДРЕСА_2.

Комісією виконавчого комітету
Центральної районної ради депутатів
трудящих м.Миколаєва 20 березня 1970 року
видано Акт приймання в експлуатацію
індивідуального домоволодіння,
відповідно до якого комісія
постановила вважати прийнятим
пред'явлене ОСОБА_5 до здачі
домоволодіння по АДРЕСА_1.

06 серпня 1976 року був укладений договір
дарування, відповідно до якого ОСОБА_6
подарувала, а ОСОБА_3 прийняв у дар ?
(половину) житлового будинку з
відповідною частиною надвірних споруд
житловою площею 21,7 кв.м., що знаходиться
в АДРЕСА_1.

Відповідно до технічного паспорту від
22.07.2007 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 належить
на праві власності по ? частині
житловий будинок АДРЕСА_1.

Як слідує з технічного паспорту на
спірний будинок, виготовленого 22.07.2008
року, вбачається, що домоволодіння
складається з літ.А-житловий будинок,
площею 98,9 кв.м., літ.Б - гараж, площею 26,0
кв.м., Впд, підвал - погріб, літ.Г-сарай,
площею 7,4 кв.м., літ.Е-сарай, площею 6.9
кв.м., літ. Ж - сарай, площею 8,0 кв.м.,
літ.З-сарай, площею 1,9 кв.м., літ.
И-вбиральня, площею 2,2
кв.м.,№2,3-огорожа,№4,6,І -споруди.

Також, у технічному паспорті існує
самозахват землі площею 53 кв.м., та
зазначено, що збільшена житлова площа
на 0,76 кв.м., збільшена загальна площа на
15,2 кв.м. житлового будинку літ.А
відносно акту прийомки,та існують
переобладнання на нежитлову прибудову
лі.А-1 з сараю, загальною площею-13,9 кв.м.
та переобладнання з сараю на гараж
літ.Б. такод зазначено, що збудовано
самовільно сарай літ.Г - 3,00*2,48,
вбиральня літ.И - 1,52*1,42, сарай літ.З
-1,44*1,30, сарай літ. Ж -2,20*3,64, погріб літ.
Впд -2,20*3,30, сарай літ.Е-2,30*3,00.

Зазначені в технічному паспорті
переобладнання та самовільно
побудовані нежитлові будівлі, за своєю
природою призначені для
обслуговування іншої (головної) речі, а
саме житлового будинку та пов'язана з
нею спільним призначенням.

Згідно з листа КП ММБТІ від 21.07.2008 року,
по АДРЕСА_1 існує самозахват землі 53
кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5. Після
його смерті відкрилася спадщина у
вигляді ? частки житлового будинку
АДРЕСА_1. Спадкоємцями після його
смерті є його сини ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

В свою чергу, ОСОБА_3 06 жовтня 2006
року за нотаріально посвідченою
заявою, відмовився на користь свого
брата ОСОБА_4, від належної йому
спадщини, що залишилася після їх батька
ОСОБА_5

За час свого життя ОСОБА_4 не
переоформив на своє ім'я отриману
спадщину, оскільки вважав, що оскільки
на час відкриття спадщини він постійно
проживав з померлим, а тому формально
прийняв спадщину і є законним
власником. Проте за весь час, так і не
зареєстрував своє право у
встановленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
Після його смерті відкрилася спадщина
на всю 12 частку ОСОБА_5 у житловому
будинку . Спадкоємцями після його
смерті є його донька ОСОБА_1 та його син
ОСОБА_2

При зверненні до державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_4, позивачам було відмовлено у
видачі свідоцтва на частку спадкового
майна, у зв'язку із ненаданням
оригіналів правовстановлюючих
документів, що підтверджують право
власності спадкодавця на спадкове
майно, а саме на житловий будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_1.

Як вбачається зі спадкової справи №
631/2012, заведеної після смерті ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 своєчасно звернулися до
Третьої Миколаївської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті
батька. Постановою державного
нотаріусу від 11 квітня 2013 року позивач
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України , на
вимогу власника ( користувача )
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 4 жовтня
1991 р. із наступними змінами «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» різні господарські будівлі
(літні кухні, сараї тощо) є підсобними
будівлями і складають з будинком одне
ціле, тобто в силу ст. 185 ЦК України є
приналежністю головної речі (будинку),
яка слідує за головної річчю. За такого
підсобні будівлі не є самостійним
об'єктом цивільних прав, в тому числі не
можуть бути самостійним об'єктом права
власності (ст. 177 ЦК України).

Зі змісту наведених норм випливає, що
суд розглядає вимоги про визнання
права власності на нерухоме майно,
самочинно збудоване на земельній
ділянці, а не на переобладнання чи
реконструкцію, вчинену всередині вже
зведеного приміщення чи господарські
та побутові споруди , які не є
самостійними об'єктами права
власності.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово, кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття. За ст. 1261
ЦК України, у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України,
частки у спадщині кожного із
спадкоємців є рівними.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Враховуючи вищевикладене, у
відповідності ст.186, 316, 317, 319, 321, 328, 355, 392,
1216-1223,1225,1268-1270 ЦК України суд приходить
до висновку, що вимоги позову
обґрунтовані та підлягають частковому
задоволенню.

Що стосується встановлення факту
прийняття спадщини ОСОБА_4, після
смерті його батька ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, то суд вважає
встановленим , що ОСОБА_4 дійсно
фактично прийняв спадщину після смерті
батька, оскільки проживав весь час у
вказаному житловому будинку, в тому
числі на час смерті спадкодавця,
займався його утриманням. За такого,
такі вимоги є зайвими.

Крім того, суд приходить до висновку, що
слід відмовити у визнанні права
власності за кожним на житлову площу,
оскільки це виходить за межі позовних
вимог та є реальним поділом (виділом)
розміру частки у спільному майні, який
можливий лише при проведенні судової
будівельно-технічної експертизи, що не
перешкоджає сторонам в подальшому
звернутися до суду для вирішення цього
питання в установленому порядку.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий
збір сплачений позивачами при подачі
позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - Миколаївська міська рада, Третя
Миколаївська державна нотаріальна
контора про встановлення факту
прийняття спадщини визнання права
власності в порядку спадкування -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності за кожним по 1/4 частині
житлового будинку АДРЕСА_1 - в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позовних
вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

СУДДЯ
ГУДЕНКО О.А.