Справа № 298/298/13-ц
Номер провадження 2/298/17/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний
суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Лютянської
М.С.

при секретарі Чорняковій О.С.

за участю представника позивача
Касич Ігоря Михайловича, третьої особи
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Великий
Березний цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства , третьої особи ОСОБА_2 про
скасування договору іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3,
третьої особи ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення. В позові посилається на те,
що 30 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та
публічним акціонерним товариством
комерційний банк«Приватбанк» було
укладено кредитний договір № MKL
6GA , за умовами якого банк надав
ОСОБА_2 кредит в сумі 23230,65 доларів США
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 15% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитним
договором з кінцевим терміном
повернення 30 вересня 2018 року. Позивач
зазначав, що в забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк» та
відповідач ОСОБА_3 і ОСОБА_2 уклали
іпотечний договір від 30.09.2008 року. За
вказаним договором іпотеки банку
передано в іпотеку нерухоме майно
вартістю 140 969,00 грн., а саме:
домоволодіння - житловий будинок
загальною площею 120,6 кв.м, житловою
площею 56,70 кв.м та земельну ділянку
площею 0,25 га, що розташовані за адресою
АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю
ОСОБА_3 на праві власності . Оскільки
ОСОБА_2 не виконує взяті на себе
зобов'язання основного кредитного
договору, в результаті чого станом на
22.02.2013 заборгованість перед позивачем
складає за кредитом - 18998,10 доларів США;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 4912,47 доларів
США; - заборгованість по комісії за
користування кредитом - 1771,96 доларів
США; - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до договору - 4463,24
доларів США; - штраф(фіксована частина) -
31,29 доларів США; - штраф( процентна
складова) - 1507,29 доларів США. На підставі
викладеного позивач просить звернути
стягнення на предмет іпотеки шляхом
продажу з укладанням від імені ОСОБА_3
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою покупцем, з
отриманням витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
з реєстрацією правочину
купівлі-продажу предмету іпотеки у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, з проведенням дій щодо
коригування технічної документації
відповідно до поточного стану
нерухомості, її перепланування та
перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням
кадастрового номеру земельної ділянки,
з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах та організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«Приватбанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки. Позивач також просить
виселити відповідача та інших осіб, які
зареєстровані або проживають в
житловому будинку(предмет іпотеки) та
зняти їх з реєстраційного обліку і
стягнути з відповідача судовий збір по
справі.

03 липня 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до суду із зустрічним позовом до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» ,
третьої особи ОСОБА_2 про скасування
договору іпотеки № 6
від 30 вересня 2008 року. Позивач зазначав,
що договір іпотеки був укладений з
істотним порушенням чинного
законодавства, а тому він підлягає
визнанню недійсним. Так, в будинку який
є предметом іпотеки, проживає його
дружина ОСОБА_4, яка є інвалідом
третьої групи, його син ОСОБА_2,
невістка ОСОБА_5 та неповнолітня дитина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також
неповнолітня ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зі
сторони відповідача не було роз'яснено,
що він порушує права неповнолітньої
дитини на користування житлом і що він
не має права без дозволу органу опіки і
піклування на укладання договору
іпотеки. При цьому необхідного дозволу
органу опіки і піклування на укладення
договору іпотеки відповідач від нього
не вимагав. Крім того, позивач зазначав,
що відповідно до чинного
законодавства, громадянам, яких
виселяють з жилих приміщень, одночасно
надається інше постійне жиле
приміщення, за винятком виселення
громадян при зверненні стягнення на
жилі приміщення, що були придбані ними
за рахунок кредиту(позики) банку чи
іншої особи, повернення якого
забезпечене іпотекою відповідного
жилого приміщення. За таких обставин,
позивач просить визнати недійсним
договір іпотеки №1845 від 30 вересня 2008
року та зобов'язати приватного
нотаріуса скасувати реєстраційний
запис про реєстрацію в Державному
реєстрі іпотек та скасувати
реєстраційний запис про реєстрацію в
Державному реєстрі заборони
відчуження об'єктів нерухомого майна
та закрити провадження у справі за
позовом банку до нього про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

В судовому засіданні представник
позивача за первісним позовом Касич
І.М. позов підтримав та просив його
задовольнити з підстав, наведених в
ньому. Проти задоволення зустрічного
позову ОСОБА_3 про скасування договору
іпотеки заперечує та просить відмовити
в задоволенні позову.

В судовому засіданні третя особа
ОСОБА_2, який є також представником
відповідача за первісним позовом позов
банку не визнав просив відмовити в
задоволенні позову, зустрічний позов
підтримав в повному обсязі та пояснив,
що він не відмовляється від сплати
кредиту, однак не мав змоги сплачувати
кредит у зв'язку з важким матеріальним
становищем. Крім того, пояснив, що
договір іпотеки був укладений з
істотним порушенням вимог
законодавства, а тому просить
скасувати його.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов до такого
висновку.

В судовому засіданні встановлено,
що 30 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та
публічним акціонерним товариством
комерційний банк«Приватбанк» було
укладено кредитний договір № MKL 6GA
, за умовами якого банк надав
ОСОБА_2 кредит в сумі 23230,65 доларів США
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 15% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитним
договором з кінцевим терміном
повернення 30 вересня 2018 року. В
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк» та відповідач
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 уклали іпотечний
договір від 30.09.2008 року. За вказаним
договором іпотеки банку передано в
іпотеку нерухоме майно вартістю 140 969,00
грн., а саме: домоволодіння - житловий
будинок загальною площею 120,6 кв.м,
житловою площею 56,70 кв.м та земельну
ділянку площею 0,25 га, що розташовані за
адресою АДРЕСА_1 , що належить
іпотекодавцю ОСОБА_3 на праві власності
.

Згідно положень договору іпотеки
у випадку невиконання Іпотекодавцем
зобов'язань за цим або кредитним
договором банк набуває права звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Також встановлено, що ОСОБА_2
всупереч умов вищевказаного
кредитного договору неналежно
виконував взяті на себе зобов'язання в
частині щомісячного здійснення
платежів суми кредиту та відсотків за
користування грошовими коштами,
порушивши права позивача, який
вимушений був з цих підстав звернутися
до суду за захистом порушених прав.

Факт наявності у ОСОБА_2 перед
позивачем заборгованості за
зазначеними договорами стверджується
наявними у справі вищевказаними
доказами та розрахунком
заборгованості з погашення кредиту та
відсотків боржником ОСОБА_2, згідно
якого загальна сума заборгованості
складає станом на 22.02.2013 року за
кредитом - 18998,10 доларів США;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 4912,47 доларів
США; - заборгованість по комісії за
користування кредитом - 1771,96 доларів
США; - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до договору - 4463,24
доларів США; - штраф(фіксована частина) -
31,29 доларів США; - штраф( процентна
складова) - 1507,29 доларів США.

Правовідносини між сторонами
випливають із зобов'язань, що виникають
внаслідок договору, які врегульовані
нормами глави 48 ЦК України, зокрема
згідно вимог статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 цього Кодексу, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Згідно п. п.2.2.1. - 2.2.5. кредитного
договору ОСОБА_2 взяв на себе
зобов'язання використати кредит за
цільовим призначенням і погасити
заборгованість по кредиту та процентах
перед банком, відповідно до
розробленого графіку погашення,
своєчасно сплачувати кредит, проценти
за користування кредитом, суми
неустойки в порядку, передбаченому цим
Договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено
наслідки порушення договору
позичальником, зокрема, в разі
несвоєчасної сплати відсотків за
користування кредитом, датою
остаточного повернення всіх коштів за
кредитом є шістдесятиденний
календарний день від дня нарахування
відсотків, що не сплачені у
встановлений цим договором строк, але
не пізніше дати кінцевого терміну
повернення кредиту та відсотків за ним.
Оскільки, позичальником тривалий час
(більше шістдесяти днів) не сплачуються
відсотки за користування кредитом,
термін повернення всієї суми
отриманого та неповернутого кредиту
настав.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Разом з цим, згідно ст. 589 ЦК
України, у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Згідно ст. 590 ЦК України звернення
стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до ст. 575 ЦК України
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Згідно ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

За таких обставин, суд вважає, що
позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3, третьої особи
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки є обґрунтованим.

Щодо позовної вимоги банку про
виселення, то така не підлягає до
задоволення.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.2 ст.18 п.2
Закону України «про іпотеку» однією з
істотних умов, які повинен містити
іпотечний договір є зміст та розмір
основного зобов'язання. Строк і порядок
його виконання та/або посилання на
правочин, у якому встановлено основне
зобов'язання. У разі відсутності такої
істотної умови іпотечний договір може
бути визнаний недійсним на підставі
рішення суду.

В укладеному між сторонами
іпотечному договорі міститься
посилання на правочин, у якому
встановлено основне зобов'язання, тому
вимоги законодавства є належно
виконаними.

Відповідно до Іпотечного договору
позивач, Іпотекодавець, ознайомлений з
усіма умовами кредитного договору, що
обумовлює основне зобов'язання, в тому
числі стосовно можливості зміни
розміру зобов'язань у більшу та/або
меншу сторону, строку і порядку його
виконання, забезпеченого Іпотечним
договором. Сторони досягли згоди
відносно розміру, строку і порядку
виконання зобов'язань, що
забезпечуються іпотекою відповідно до
Іпотечного договору, розуміючи при
цьому можливість зміни розміру
зобов'язань у більшу та/або меншу
сторону, строку і порядку його
виконання у випадках, передбачених
умовами договору, що обумовлюють
основне зобов'язання. Сторони
підтверджують, що іпотекою згідно
цього Договору забезпечуються також і
розмір зобов'язань, строк і порядок їх
виконання, який може бути змінено
відповідно до умов вищевказаних
договору (ів), що обумовлюють основне
зобов'язання.

За таких обставин, суд приходить
до висновку, що договір про іпотечний
кредит від 30 вересня 2008 року, як вже
було досліджено вище, містив всі
істотні умови, які є необхідними для
такого виду правочинів: строк
виконання зобов'язань, порядок
виконання зобов'язань та інші
необхідні умови.

Згідно зі ст. З Закону України «Про
іпотеку» іпотекою може бути
забезпечене виконання дійсного
зобов'язання або задоволення вимоги,
яка може виникнути в майбутньому на
підставі договору, що набрав чинності.

Статтею 627 ЦК України
передбачено, що відповідно до ст. 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно ст. 628 ЦК України , зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Істотними умовами договору є умови
про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 18
Закону України «Про іпотеку»
іпотечний договір повинен містити такі
істотні умови: 1) для іпотекодавця та
іпотекодержателя - юридичних осіб
відомості про найменування,
місцезнаходження та ідентифікаційний
код в Єдиному державному реєстрі
юридичних та фізичних осіб -
підприємців; 2) зміст та розмір
основного зобов'язання, строк і порядок
його виконання та/або посилання на
правочин, у якому встановлено основне
зобов'язання; 3) опис предмета іпотеки,
достатній для його ідентифікації,
та/або його реєстраційні дані; 4)
посилання на видачу заставної або її
відсутність.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК
України. Так, у відповідності до ст. 215
ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною або
сторонами вимог, які встановлені
частинами 1 - З, 5 та 6 ст. 203 Цивільного
кодексу України, а саме - (ч. 1) зміст
правочину не може суперечити ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; (ч. 2) особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; (ч. 3) волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі; (ч. 5)
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним; та (ч. 6) правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Аналіз зібраних по справі доказів
свідчить про відсутність правових
підстав для визнання договору іпотеки,
укладеного між публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«Приватбанк» , ОСОБА_3, ОСОБА_2
недійсним.

Як вбачається із матеріалів
справи, договір іпотеки між сторонами
укладений 30 вересня 2008 року.

Виходячи із положень ст.ст.256, 257 ЦК
України суд вважає, що перебіг позовної
давності щодо визнання недійсним
договору від 30 вересня 2008 року
закінчився 30 вересня 2011 року.

При викладених обставинах, оцінивши
всі докази, суд вважає, що підстав для
задоволення зустрічного позову не
має.

У відповідності до ст. 88 ЦПК
України з відповідача підлягає
стягненню сплачений позивачем за
первісним позовом судовий збір.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.15, 60, 209, 212 - 215, 218 ЦПК
України, ст.ст.530, 672, 625, 1050 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3, третьої особи
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення -
задовольнити частково.

В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ MKL 6GA від 30 вересня 2008 року в
розмірі 31684, 35 доларів США звернути
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
житловий будинок загальною площею 120,6
кв.м, житловою площею 56,70 кв.м та
земельну ділянку площею 0,25 га, що
розташовані за адресою АДРЕСА_1 , що
належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на праві
власності шляхом продажу з укладанням
від імені ОСОБА_3 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням
кадастрового номеру земельної ділянки,
з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах та організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«Приватбанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» судовий
збір в розмірі 2646(дві тисячі шістсот
сорок шість) грн.28 коп.

В решті позову відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» , третьої особи ОСОБА_2 про
скасування договору іпотеки -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуюча

Лютянська М.С.