Справа 237/1744/14-ц
Провадження 2/237/1001/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 квітня 2014 року

Мар'їнський районний суд Донецької
області у складі:

головуючого - судді Ліпчанського С.М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на домоволодіння,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
із позовом про визнання права
власності на домоволодіння.

Свої позовні вимоги обґрунтувала
наступним.

Восени 2013 року позивач домовилася
з відповідачем про купівлю у неї
домоволодіння АДРЕСА_1. Як запевнила
позивача відповідач, це домоволодіння
належить їй особисто.

На підтвердження намірів про
купівлю домоволодіння 15 жовтня 2013 року
між сторонами відбулась повна передача
грошей, а отже було зроблено фактичний
продаж домоволодіння. Про це
відповідач власноруч написала у
розписці. В розписці відповідач
зазначила, що договір купівлі - продажу
вона зобов'язується укласти із
позивачем до 01.02.2014 року.

До теперішнього часу договір
купівлі - продажу сторони так і не
уклали. Після того, як минув строк на
укладення договору, позивач звернулась
до відповідача із вимогою укласти
договір купівлі - продажу. Відповідач
пояснила позивачу, що нею втрачений
документ, що посвідчує право власності
на домоволодіння і надала позивачу
документи на будинок (які в неї наявні)
та ключі від вхідних дверей. Документи
були передані позивачу для їх
підготовки до подальшого укладення
нотаріально посвідченої угоди купівлі
- продажу.

Отримавши документи, позивач
побачила, що документ, який підтверджує
право власності на домоволодіння,
відсутній взагалі, відповідно до
відомостей, наданих БТІ, право
власності на зазначене домоволодіння
зареєстровано на ОСОБА_3 (батька
відповідача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач є єдиним спадкоємцем
першої черги за законом, оскільки вона
є донькою спадкодавця, заповіту
спадкодавець не складав.

У судове засідання позивач не
з'явилася, звернулася до суду із заявою,
у якій підтримала позовні вимоги,
просить суд розглянути справу без її
участі.

Відповідач позов визнала
повністю, суду надана її заява.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Керуючись ст.ст. 15,16 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Також має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 220 ч.2 ЦК України
якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилялася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред»явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

На підставі викладеного,
відповідно до ст.ст. 15,16, 220, 392
Цивільного Кодексу України, ст.ст.130, 174,
213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на домоволодіння
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
жилий будинок АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

25.04.2014