Справа № 148/977/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року

Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді
Ковганича С.В.

при секретарі
Мрочко Т.О.

з участю представника заявника
Черкаса В.В.

зацікавленої особи
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тульчина заяву
ПАТ «Державний ощадний банк України», в
особі філії - Вінницьке обласне
управління про зміну способу і порядку
виконання рішення Тульчинського
районного суду від 19.10.2010 року в
цивільній справі № 2-963/10 за позовом
прокурора Тульчинського району, в
інтересах держави в особі філії -
Вінницьке обласне управління ВАТ
«Ощадбанк» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на заставне майно,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Державний ощадний банк України», в
особі філії - Вінницьке обласне
управління звернулися із заявою до
Тульчинського районного суду про зміну
способу і порядку виконання рішення
Тульчинського районного суду від 19.10.2010
року в цивільній справі № 2-963/10 за
позовом прокурора Тульчинського
району, в інтересах держави в особі
філії - Вінницьке обласне управління
ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на заставне майно.

Свої доводи мотивують тим, що 19 жовтня
2010 року - Тульчинським районним судом
Вінницької області, у справі №2-963/10, за
позовом прокурора м. Вінниці, в
інтересах ВАТ «Ощадбанк», до ОСОБА_2,
про звернення стягнення на іпотечне
майно, винесено рішення, яким позов
задоволено повністю та вирішено в
рахунок погашення боргу померлої
ОСОБА_3, за кредитним договором №5674, в
сумі 36 538,88 доларів США, звернути
стягнення на нерухоме майно, а саме:
семикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_2, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження.

07 грудня 2010 року філією - Вінницьким
обласним управлінням АТ «Ощадбанк»
отримано виконавчий лист, який
неодноразово, протягом трьох років
направлявся до примусового виконання у
відділ ДВС Тульчинського РУЮ, але
жодного результату в межах виконавчого
провадження не отримано, в зв'язку із
наступним.

28 липня 2009 року ОСОБА_2, як спадкоємцем,
було отримано свідоцтво про право на
спадщину за законом на семикімнатну
квартиру під номером АДРЕСА_1, в зв'язку
із смертю його матері, якою було
отримано кредит у АТ «Ощадбанк», під
заставу даного об'єкту нерухомості.

Таким чином. ОСОБА_2 вступив у права
спадкоємця, але своє речове право на
дане майно не зареєстрував у
відповідних виконавчих органах, в т.ч. і
не отримав відповідні технічні та
юридично важливі документи на своє
ім'я.

20.02.2014 року державний виконавець
відділу ДВС Тульчинського РУЮ Совик
М.С. в черговий раз виніс постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачу, в зв'язку з тим, що
відповідно до інформаційної довідки з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно №13675992, від 29.11.2013 року, наданої
Реєстраційною службою Тульчинського
районного управління юстиції за
боржником нерухоме майно, а саме:
семикімнатна квартира АДРЕСА_1, не
зареєстровано.

При винесені рішення суд виходив
із наявності у ОСОБА_2 свідоцтво про
право на спадщину за законом, а тому і
подальшу беззаперечну реєстрацію
речового права, з чого випливала
необхідність застосувати одну із
передбачених Законом України «Про
іпотеку» процедур реалізації, а саме
продаж на прилюдних торгах, в межах
процедури виконавчого провадження.

Не зважаючи на усі намагання, звернути
стягнення на предмет іпотеки в межах
виконавчого провадження не можливо,
через відсутність реєстраційної та
технічної документації на дане майно.

З викладеного випливає необхідність
зміни способу та порядку виконання
рішення суду, в частині зміни процедури
реалізації та надання стягувачу
повноважень на оформлення відповідної
документації.

Відповідно до висновку ТОВ
«Експертно-консалтинговий центр», від
10.04.2014 року, початкова вартість
предмета іпотеки, що належить ОСОБА_2
становить 180 831,00 грн.

В зв'язку з цим просять суд винести
ухвалу, якою змінити спосіб та порядок
виконання рішенні Тульчинського
районного суду Вінницької області, у
справі 2-963/10. від 19.10.2010 року, в частині
процедури реалізації предмета іпотеки,
замінивши процедуру продажу на
прилюдних торгах, у межах процедури
виконавчого провадження, на процедуру
звернення стягнення, в порядку статей
38, 39 Закону України «Про іпотеку», на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1,
шляхом самостійного продажу філією -
Вінницьким обласним управлінням АТ
«Ощадбанк» будь-якій особі покупцеві, з
укладанням від імені ОСОБА_2 договору
купівлі-продажу зазначеної квартири.
Встановити початкову ціну продажу
предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 в
сумі 180 831.00 грн., відповідно до висновку
ТОВ «Експертно-консалтинговий центр».
Надати АТ «Ощадбанк», в особі філії -
Вінницьке обласне управління, право
подання та отримання в будь-яких
установах, підприємствах,
організаціях, незалежно від форми
власності, бюро технічної
інвентаризації, державних та приватних
нотаріальних конторах, квартальних
комітетах, житлово-експлуатаційних
конторах, реєстраційній службі
Тульчинського районного управління
юстиції, Тульчинській міській раді (в
т.ч. виконавчий комітет, відділ
містобудування та архітектури тощо),
будь-яких документів (їх копії,
дублікати, витяги з державних реєстрів,
довідки тощо) необхідних для продажу
квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
заявника, вимоги підтвердив в повному
обсязі, з підстав вказаних в поданій
заяві.

Зацікавлена особа - ОСОБА_2, заперечив
щодо зміни способу і порядку виконання
рішення суду пояснивши суду, що у
вказаній квартирі він проживає разом
із вагітною дружиною та чотирма
малолітніми дітьми. На даний час вони
не мають іншого житла. Будинок, який
зареєстрований на його ім'я по вул.
Пестеля, 106, не придатний для
проживання. В разі реалізації вказаної
квартири, він та його сім'я будуть
позбавленні житла. Крім того, він
частково сплачував кошти на погашення
кредиту.

Заслухавши представника заявника,
думку інших учасників, суд приходить до
висновку, що заява ПАТ «Державний
ощадний банк України», в особі філії -
Вінницьке обласне управління про зміну
способу і порядку виконання рішення
Тульчинського районного суду від 19.10.2010
року в цивільній справі № 2-963/10 за
позовом прокурора Тульчинського
району, в інтересах держави в особі
філії - Вінницьке обласне управління
ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на заставне майно
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ,
розглядає питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення і у виняткових
випадках може змінити чи встановити
спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічні положення, встановлені ст.
36 Закону України «Про виконавче
провадження».

Таким чином, суд вважає, що під зміною
способу виконання рішення слід
розуміти прийняття судом нових заходів
для реалізації рішення в разі
неможливості його виконання у порядку
і способом, раніше встановленими. При
цьому розглядаючи заяву про зміну
способу виконання рішення, суд не
вправі змінювати зміст рішення або
його суть.

Судом встановлено, що підставою
звернення до суду із заявою про зміну
поряду і способу рішення є рішення
Тульчинського районного суду від 19.10.2010
року, яким в рахунок погашення боргу
померлої ОСОБА_3 за кредитним договором
№ 5674 від 31.07.2007 року в сумі 36538,88 доларів
США, звернути стягнення на нерухоме
майно, а саме: семикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2,шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження.

Таким чином, в своєму рішенні суд
встановив умови реалізації майна, а
саме прилюдні торги у межах процедури
виконавчого провадження.

Поняття виконавчого провадження
законодавцем визначено в ст. 1 Закону
України «Про виконавче провадження», і
являє собою завершальну стадію
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових

осіб), а саме сукупність дій органів і
посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

З огляду на викладене, заявник в
поданій заяві щодо зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення, фактично ставить
перед судом вимоги, які виходять за
межі судового рішення від 19.10.2010 року та
положень Закону України «Про виконавче
провадження».

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2
має на утриманні малолітніх дітей
(копії свідоцтв про народження а.с. 19-22),
а також вагітну дружину.

В свою чергу, ч. 4 ст. 177 Сімейного
кодексу України визначено, що дозвіл на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна дитини надається органом опіки
та піклування після перевірки, що
проводиться протягом одного місяця, і
лише в разі гарантування збереження
права дитини на житло.

Відповідно до частини 10 названої
статті СК України порядок провадження
органами опіки та піклування
визначеної законом діяльності,
пов'язаної із захистом майнових прав
дитини, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Згідно пункту 67 Порядку провадження
органами опіки та піклування
визначеної законом діяльності,
пов'язаної із захистом майнових прав
дитини, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 24
вересня 2008 р. N 866, дозвіл на вчинення
правочинів щодо нерухомого майна,
право власності на яке або право
користування яким має дитина надається
районною, районною у м. Києві та
Севастополі держадміністрацією,
виконавчим органом міської, районної в
місті ради за поданням служби у справах
дітей після проведення зазначеною
службою перевірки документів за місцем
знаходження майна протягом одного
місяця з дня надходження заяви на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна дитини лише у разі гарантування
збереження її права на житло і
оформляється рішенням, витяг з якого
видається заявникам службою у справах
дітей.

Відповідно до статті 18 Закону України
"Про охорону дитинства" держава
забезпечує право дитини на проживання
в таких санітарно-гігієнічних та
побутових умовах, що не завдають шкоди
її фізичному та розумовому розвитку.
Діти - члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.
Органи опіки та піклування зобов'язані
здійснювати контроль за додержанням
батьками або особами, які їх замінюють,
майнових та житлових прав дітей при
відчуженні жилих приміщень та купівлі
нового житла.

Як випливає із інформації отриманої із
служби у справах дітей Тульчинського
РДА, такого дозволу - не надавалось.

На підставі викладеного, керуючись ст.
373 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В заяві ПАТ «Державний ощадний банк
України», в особі філії - Вінницьке
обласне управління про зміну способу і
порядку виконання рішення
Тульчинського районного суду від 19.10.2010
року в цивільній справі № 2-963/10 за
позовом прокурора Тульчинського
району, в інтересах держави в особі
філії - Вінницьке обласне управління
ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на заставне майно відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом п'яти днів з дня
проголошення до апеляційного суду
Вінницької області через Тульчинський
районний суд.

Повний текст ухвали суду
виготовлено 11.06.2014 року.

Суддя: