Справа № 344/2875/14-ц
Провадження № 2/344/2197/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді
Островського Л.Є.

секретаря
Федорак Я.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Івано-Франківського міського суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Хриплинській сільської ради
м.Івано-Франківськ про визнання права
власності на будинок, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
Хриплинської сільської ради про
визнання права приватної власності на
будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1,
мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
її мати - ОСОБА_2. До моменту смерті
матері та по даний час, позивачка
проживала разом з нею, піклувалася про
неї та вела спільне господарство в
будинку за вказаною вище адресою, де
продовжує підтримувати господарство
по даний час. За життя ОСОБА_2 заповіту
не залишила, тому вважає, що на підставі
ч.3 ст. 1268 ЦК України, є такою, що
прийняла спадщину. Оформити спадщину
на жилий будинок не може, оскільки у
Свідоцтві про право власності на жилий
будинок, яке 12 липня 1988 року було видане
на ім'я ОСОБА_2, вказано, що «в цілому
будинок, який розташований у АДРЕСА_1
дійсно належить колгоспному двору,
головою якого є ОСОБА_2, на праві
особистої власності». На сьогодні
поняття «колгоспний двір» утратило
значення, проте, перевести будинок до
категорії будинків, що належать на
праві приватної власності громадянину,
неможливо, тому що голова колгоспного
двору померла. З вказаних підстав
просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, до суду подала заяву про
розгляд справи у її відсутності.
Позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача - Хриплинської
сільської ради, в судове засідання не
з'явився. Сільський голова подав до
суду заяву якою просить справу
розглядати без участі представника
сільської ради. Проти позову не
заперечує, окрім того просить суд
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що спір між сторонами
виник з приводу визнання права
власності на спадкове майно.

Згідно свідоцтва про право власності
на жилий будинок від 12.07.1988 року жилий
будинок з приналежними до нього
будівлями та спорудами, який
розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить
колгоспному двору, головою якого є
ОСОБА_2 (а.с.3).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №20 від 22.12.1995
року зі змінами від 25.05.1998 року «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»
спори щодо майна колишнього
колгоспного двору, яке було придбане до
15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за
нормами, що регулювали власність цього
двору, а саме: а) право власності на
майно, яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні.

Доказів про те, що ОСОБА_2 втратила
право на частку в майні колгоспного
двору в матеріалах справи немає.

Згідно свідоцтва про смерть від 05
червня 2013 року серія НОМЕР_2 (а.с. 4)
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в
Книзі реєстрації смертей зроблено
відповідний запис за №12.

Оскільки на час ліквідації колгоспних
дворів в господарстві проживала
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, яка не
втратила права на частку в дворі, то їй
належить будинок з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки із виконавчого
комітету Хриплинської сільської ради
від 14.08.2013 року №477 разом із ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1
проживала та продовжує проживати її
дочка - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя
не виготовила технічного паспорта,
свідоцтва на право власності на
житловий будинок, що знаходиться в
АДРЕСА_1, та не зареєструвала за собою
право власності на зазначене
будинковолодіння і, як наслідок, на
даний час відсутній
правовстановлюючий документ на дане
будинковолодіння, а тому позивачка як
спадкоємець не має можливості
оформити права на спадщину.

Свідоцтво про право власності на майно
колгоспного двору не є документом, який
підтверджує право власності на
будинок, тому що він не зареєстрований
як об'єкт права власності спадкодавця,
а значиться об'єктом права власності
колгоспного двору, який припинив своє
існування.

На сьогодні поняття «колгоспний двір»
утратило значення, проте, перевести
будинок до категорії будинків, що
належать на праві приватної власності
громадянину, неможливо тому, що голова
колгоспного двору померла. А
відповідно до листа МЮ України від 21
лютого 2005 року №19-32/319 вирішити питання
про належність будинку власнику, який
помер, і наступного власника
(спадкоємця) можливо тільки в судовому
порядку.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно зі ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не
встановлена судом.

Відповідно до положень ст.1218 ЦК
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України
спадкоємцями за законом першої черги є
діти спадкодавця.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до положень ст.ст. 1261, 1268 ЦК
України, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за
законом майна після смерті своєї
матері ОСОБА_2, проте через вищевказані
обставини позивачка позбавлена
можливості нотаріально оформити свої
спадкові права, суд вважає, що
відповідно до ст. 16 ЦК України, цивільне
право ОСОБА_1 підлягає захисту судом
шляхом визнання за нею права власності
на вказане спадкове майно.

На підставі наведеного
ст.ст.328,392,1218,1261,1268 ЦК України, п. 6
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №20 від 22.12.1995 року зі змінами
від 25.05.1998 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності», керуючись ст.ст.
215-218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний
код - НОМЕР_1 право власності в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на житловий
будинок, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Івано-Франківської
області через міський суд протягом 10
днів з часу його проголошення.

Суддя:
Л.Є.
Островський