Справа №2/238/19/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2014 року Новоазовський
районний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді
Кацаренко І.О.

при секретарях
Нуйкіній В.М., Андріановій Т.І.,

за участю:

прокурорів
Воробйова В.О., Осипова Д.О.,

представника відповідача адвоката
ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Новоазовськуцивільну справу за
позовом прокурора Новоазовського
району Донецької області в інтересах
держави в особі Новоазовської районної
державної адміністрації Донецької
області до ОСОБА_2 про розірвання
договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

10 червня 2013 року прокурор
Новоазовського району Донецької
області (далі за текстом - прокурор) в
інтересах держави в особі
Новоазовської районної державної
адміністрації Донецької області (далі
за текстом - райдержадміністрація)
звернувся до суду з зазначеним позовом
до відповідача.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що прокуратура
Новоазовського району на виконання
завдання прокуратури Донецької
області із залученням фахівців
державної інспекції сільського
господарства в Донецькій області,
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Донецькій області провела перевірку
додержання вимог земельного
законодавства при використанні і
забудові прибережних територій на
узбережжі Азовського моря у
Новоазовському районі Донецької
області.

В ході зазначеної перевірки
встановлено, що 14 березня 2013 року між
Новоазовською райдержадміністрацією
як орендодавцем і ОСОБА_2 як орендарем
був укладений договір оренди землі
площею 0,053 га на території
Виноградненської сільської ради
Новоазовського району за межами
населеного пункту, який 14 березня 2005
року був зареєстрований в
Новоазовському районному відділі
Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру» при
Держкомземі України за №17,
кадастровий номер :04:000:0060.
Пунктами 15,16 зазначеного договору
оренди землі було передбачено, що
земельна ділянка передається в оренду
для городництва з
сільськогосподарським цільовим
призначенням. Пункт 31 договору оренди
землі передбачає обов'язок орендаря
використовувати земельну ділянку
відповідно до мети, визначеної у пункті
15 цього договору, дотримуючись при
цьому вимог чинного земельного і
екологічного законодавства, державних
і місцевих стандартів, норм і правил
щодо використання землі.

В порушення зазначених умов договору
оренди землі ОСОБА_2 побудувала на
отриманій в оренду земельній ділянці
капітальну споруду - дачний будинок, що
було встановлено в ході перевірки і
знайшло своє відображення в акті від 18
травня 2013 року перевірки дотримання
вимог законодавства в сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил,
складеного головним державним
інспектором південного відділу
південно-західного управління
державного контролю за будівництвом
об'єктів інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
у Донецькій області.

Факт нецільового використання
земельної ділянки підтверджується
також актом перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 16 травня
2013 року та актом обстеження земельної
ділянки від 16 травня 2913 року, складеним
державним інспектором сільського
господарства в Донецькій області,
згідно яких було встановлено, що на час
перевірки ОСОБА_2 використовує
земельну ділянку для розміщення
капітальних будівель на території
Виноградненської сільської ради із
земель сільськогосподарського
призначення згідно договору оренди
землі від 14 березня 2005 року для
городництва, що є порушенням ст.ст.36, 96
Земельного кодексу України.

Оскільки імперативні вимоги
земельного законодавства України
передбачають розірвання договору
оренди земельної ділянки у разі
використання орендарем землі не за
цільовим призначенням всупереч умовам
договору оренди, і при цьому порушення
умов використання земельної ділянки за
її цільовим призначенням охоплює
випадки її використання з іншою, не
передбаченою умовами договору оренди,
метою, з посиланням на зазначені норми
Земельного кодексу України, а також
ст.143 Земельного кодексу України,
ст.ст.24,32 Закону України «Про оренду
землі» і ст.9 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» прокурор просить
постановити судове рішення, яким
розірвати договір оренди землі від 14
березня 2005 року, укладений між
Новоазовською районною державною
адміністрацією та ОСОБА_2; припинити
право користування ОСОБА_2 земельною
ділянкою площею 0,053 га, наданою на
підставі договору оренди землі від 14
березня 2005 року, кадастровий номер
:04:000:0060, та зобов'язати
відповідача повернути зазначену
земельну ділянку орендодавцеві -
Новоазовській районній державній
адміністрації у стані, не гіршому
порівняно з тим, в якому вона одержала
її в оренду, включаючи знесення
будівель та споруд; оплату судових
витрат покласти на відповідача.

У судовому засіданні прокурор
підтримав позовні вимоги з зазначених
у позовній заяві підстав, просив
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник Новоазовської
райдержадміністрації, в інтересах якої
заявлений позов прокурором, у судове
засідання не явився. За підписом голови
райдержадміністрації суду надана
заява про розгляд справи у відсутності
представника райдержадміністрації і
постановлення судового рішення на
розсуд суду (а.с.45,67).

Відповідач у судове засідання не
явилася, своєю заявою до суду просила
справу розглядати в її відсутність за
присутності її представника адвоката
ОСОБА_1, якого вона наділила всіма права
і обов'язками сторони у цивільному
процесі. У задоволенні позовних вимог
прокурора до неї просила відмовити,
надавши суду письмові заперечення
(а.с.31,35-36).

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_1, який діє на підставі договору
про надання правової допомоги на
а.с.32-33, у судовому засіданні позовні
вимоги прокурора до ОСОБА_2 не визнав і
просив відмовити в їх задоволенні в
повному обсязі. При цьому суду пояснив,
що підстав для розірвання договору
оренди землі від 14 березня 2005 року,
укладеного між райдержадміністрацією
і ОСОБА_2, нема, бо капітальна споруда,
про яку веде мову прокурор у позові,
збудована не відповідачем у справі, а
зовсім іншою особою, і це підтверджено
судовими рішеннями, які набрали
чинності. В матеріалах справи відсутні
дані про те, що ОСОБА_2 добровільно
передавала будь-кому земельну ділянку,
якою вона користується на законних
підставах, або частину цієї земельної
ділянки, для будівництва на ній
будівель і споруд. У своїй заяві суду
голова Новоазовської
райдержадміністрації про розгляд
справи у відсутності представника
райдержадміністрації не заявив про те,
що ОСОБА_2 порушені умови договору
оренди землі від 14 березня 2005 року.

Судовий експерт Новіков В.С. у судовому
засіданні суду пояснив, що він 14 січня
2014 року на виконання ухвали
Новоазовського райсуду у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 і
ОСОБА_5, третя особа
райдержадміністрація про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою та зобов'язання вчинити певні
дії провів будівельно-технічну
експертизу. Одним із запитань,
поставлених перед ним судом, було «які
споруди зведені на земельній ділянці,
наданій в користування ОСОБА_2 і які з
них є капітальними спорудами?». На це
запитання він відповів, що на відстані
0,35-0,40 м від існуючої межі між
земельними ділянками ОСОБА_2і ОСОБА_4
розташована будівля з прибудовами з
зовнішніми цегляними стінами. Дана
будівля з прибудовами є об'єктом
нерухомого майна і розташована на
території, якою фактично не
користується ОСОБА_2. Свій висновок в
цілому і по третьому питанню зокрема
він підтверджує. У суду при розгляді
цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до нього як до експерта
не було питань і йому невідомо про
будь-які сумніви і протиріччя з приводу
його висновку.

Суд, вислухав у судовому засіданні
прокурора, представника відповідача,
експерта, дослідивши письмові
матеріали справи, дав аналіз добутим
доказам в їх сукупності, вважає, що
позовні вимоги прокурора не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

З пунктів 1-2,15-16 договору оренди землі
від 14 березня 2005 року, укладеного між
Новоазовською райдержадміністрацією і
ОСОБА_2, судом встановлено, що останній
на строк десять років передана у
користування на умовах оренди земельна
ділянка сільськогосподарського
призначення площею 0,053 га для ведення
городництва (а.с.15-16).

З акту перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил від 18 травня
2013 року судом встановлено, що за
результатами перевірки встановлено, що
на земельній ділянці, якою
користується ОСОБА_2, зведена
капітальна споруда без документів, що
надають право на проведення
будівельних робіт, чим порушено вимоги
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». На ім'я
ОСОБА_2 виданий 18 травня 2013 року припис
про демонтування капітальної споруди і
приведення земельної ділянки у
первісний стан. З акту перевірки
вбачається, що ОСОБА_2 зробила в ньому
зауваження письмове про те, що будівля
належить не їй, а ОСОБА_5, яка
самовільно здійснила будівництво без
її, ОСОБА_2, згоди (а.с.7-8).

18 травня 2013 року відносно ОСОБА_2 був
складений протокол про
адмінправопорушення, передбачене ч.5
ст.96 КУпАП (а.с.9-10), а 21 травня 2013 року
ОСОБА_2 була притягнута до
адмінвідповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП
у вигляді штрафу на користь держави 4250
грн. (а.с.73).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, прокурор
посилається на наявність порушень
вимог ст.96 КУпАП з боку відповідача у
справі, оскільки нею збудований на
орендуємій нею земельній ділянці
дачний будиночок, що не передбачено
договором оренди землі.

З такими висновками суд не може
погодитися, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.36 Земельного кодексу
України (далі за текстом - ЗК України),
на земельних ділянках, наданих для
городництва, можуть бути зведені
тимчасові споруди для зберігання
інвентарю та захисту від непогоди.
Після закінчення строку оренди
зазначеної земельної ділянки
побудовані тимчасові споруди
підлягають знесенню власниками цих
споруд за їх рахунок.

Згідно ст.143 п. «а» ЗК України примусове
припинення прав на земельну ділянку
здійснюється у судовому порядку у разі
використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням.

Відповідно до ч.1 і 2 ст.651 ЦК України
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

З постанови Жовтневого райсуду
м.Маріуполя Донецької області від 01
липня 2013 року судом встановлено, що
позов ОСОБА_2 до інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про скасування
постанови про притягнення її до
адміністративної відповідальності був
задоволений. Постанова по справі про
адміністративне правопорушення №150
від 21 травня 2013 року, винесена першим
заступником начальника інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області Мельник
С.Т. про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 за ч.5 ст.96 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 4250 грн., скасована.
Постановою Жовтневого райсуду
м.Маріуполя з відповіді ОСОБА_5 на
повідомлення ОСОБА_2 встановлено, що
ОСОБА_2 не належить будинок, зазначений
у постанові від 21 травня 2013 року, і цей
будинок не перебуває на земельній
ділянці, яку орендує ОСОБА_2, у зв'язку з
чим ОСОБА_2 не має права демонтувати цей
будинок. Зазначена постанова суду
набрала чинності 01 липня 2013 року. (а.с.37).

З рішення Новоазовського райсуду
Донецької області від 06 лютого 2014 року,
яке набрало чинності 17 лютого 2014 року,
судом встановлено, що ОСОБА_2
зверталася до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з позовом
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою та зобов'язання
вчинити певні дії. Зазначені позовні
вимоги були задоволені. Судовим
рішенням були усунені перешкоди в
користуванні ОСОБА_2 земельною
ділянкою площею 0,053 га, наданою для
городництва, кадастровий
№:04:000:0060, розташованою на землях
Виноградненської сільської ради
Новоазовського району Донецької
області, із зобов'язанням ОСОБА_4 за
власний рахунок поновити межу між
земельними ділянками, наданими в
користування останньої та ОСОБА_2
відповідно до плану-схеми меж
земельних ділянок; було відновлене
порушене право ОСОБА_2 в користуванні
земельною ділянкою площею 0,053 га,
наданою для городництва, кадастровий
№:04:000:0060, розташованою на землях
Виноградненської сільської ради
Новоазовського району Донецької
області, із зобов'язанням ОСОБА_5
демонтувати самовільно збудовану
споруду на земельній ділянці, що
перебуває в користуванні ОСОБА_2,
привести земельну ділянку в первісний
та належний стан для ведення
городництва, забезпечивши ОСОБА_2
можливість користуватися наданою
земельною ділянкою за цільовим
призначенням. У зазначеній цивільній
справі райдержадміністрація брала
участь як третя особа на стороні
відповідача (а.с.53-55).

Тобто, проаналізував зазначені вище
добуті у справі докази, суд приходить
до висновку, що відповідно до вимог ч.1
ст.60 ЦПК України відповідач довела, що
вона не порушувала ч.5 ст.96 КУпАП і що не
нею зведена без належного дозволу на
орендуємій нею земельній ділянці
нерухома будівля, у зв'язку з чим суд
вважає, що нема підстав для розірвання
договору оренди землі від 14 березня 2013
року, припинення права користування
земельною ділянкою ОСОБА_2 і
зобов'язання відповідача у справі
зносити будівлю, яка не нею побудована.

За правилами ст.5 ч.1 п.11 Закону України
«Про судовий збір» суд витрати зі
сплати судового збору відносить на
рахунок держави, оскільки прокурор
звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст.10-11,60-61,213-215 ЦПК України,
ст.ст.36,143 Земельного кодексу України,
ст.651 ЦК України, Законом України «Про
оренду землі», суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог
прокурора Новоазовського району
Донецької області в інтересах держави
в особі Новоазовської районної
державної адміністрації Донецької
області до ОСОБА_2 про розірвання
договору оренди земельної ділянки
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10
червня 2014 року.

Суддя