РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17731/13-ц

пр. № 2/759/767/14

16 квітня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Макаренко В.В.,

при секретарі -
Яцевич В.А.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва»,
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації, третя особа:
Святошинський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України про
визнання права користування жилим
приміщенням про визнання права
користування жилим приміщенням та
зобов'язання здійснити реєстрацію
місця проживання, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
звернувся до Святошинського районного
суду м. Києва з позовом про визнання
права проживання ОСОБА_1 в кімнаті
АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача
надати ОСОБА_1 дозвіл на реєстрацію її
місця проживання за адресою АДРЕСА_1,
мотивуючи позов тим, що на підставі
Розпорядження №41 на жиле приміщення в
гуртожитку для сімейних мешканців,
надано житлове приміщення в гуртожитку
по АДРЕСА_1, в якому проживає позивачка
та є зареєстрованим її чоловік ОСОБА_3
Для реєстрації кімнаті АДРЕСА_1
позивачка звернулась до керівництва КП
«Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва» з
проханням проведення її реєстрації за
фактичним місцем проживання, але
письмової відповіді КП «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду Святошинського району м. Києва»
надано не було, що послужило підставою
з позовом до суду.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги, посилаючись на те, що КП
«Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва» не
визнає право на проживання у кімнаті
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та не надає дозволу на
проведення реєстрації місця
проживання позивачки.

Представник КП «Дирекція з утримання
та обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва»
заперечувала проти заявлених позовних
вимог, зазначивши, що КП «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду Святошинського району м. Києва»
право проживання в гуртожитку
позивачки не оспорює, реєстрація місця
проживання здійснюється Святошинським
районним відділом Головного
управління Держаної міграційної
служби України в м. Києві, а не КП
«Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва», тому
вважає що позовні вимоги пред'явлені
не до належного відповідача.

Представник Святошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації заперечувала проти
задоволення заявленого позову,
вказавши, що відповідно до Примірного
положення про гуртожитки,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208
жила площа в гуртожитку надається за
спільним рішенням адміністрації
підприємства, установи, організації чи
органу кооперативної або іншої
громадської організації та
відповідного профспілкового комітету
і комітету комсомолу. На підставі
рішення про надання жилої площі в
гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу.

Представник третьої особи -
Святошинського районного відділу
Головного управління Держаної
міграційної служби України в м. Києві в
судове засідання не з'явився,
повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
письмові докази у їх сукупності, дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позову, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 127 Житлового кодексу
України, під гуртожитки надаються
спеціально споруджені або
переобладнані для цієї мети жилі
будинки.

Статтею 128 ЖК України встановлено, що
жила площа в гуртожитку надається за
спільним рішенням адміністрації
підприємства, установи, організації
та відповідного профспілкового
комітету.

Згідно ст. 129 ЖК України, на підставі
рішення про надання жилої площі в
гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації чи
органу кооперативної чи іншої
організації видає громадянинові ордер,
який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 зареєстровано шлюб 20 листопада
2011 року, актовий запис №175 (а.с. 9 - копія
свідоцтва про шлюб).

Станом на 16 січня 2013 року в кімнаті
АДРЕСА_1 зареєстровано чотири особи:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно довідки
форми №3 виданою КП «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фону Святошинського району м. Києва»
Філією №803-804 №1480 (а.с. 10 - копія довідки).

11.04.1980 року Розпорядженням №41 на жиле
приміщення в гуртожитку, кімнату
АДРЕСА_1 видано на ім'я ОСОБА_6 (а.с. 8 -
копія розпорядження).

Відповідно п.9 до Постанови Ради
Міністрів Української РСР від 3 червня
1986 р. № 208 «Про
затвердження Примірного положення про
гуртожитки»(далі Примірне положення)
жила площа в гуртожитку надається
за спільним рішенням
адміністрації підприємства,
установи, організації чи органу
кооперативної або іншої громадської
організації та відповідного
профспілкового комітету і комітету
комсомолу.

На підставі рішення про надання жилої
площі в гуртожитку адміністрація
підприємства, установи,
організації видає громадянинові
спеціальний ордер (додаток), який є
єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу. Ордер може бути
виданий лише на вільну жилу площу. При
одержанні ордера пред'являються
паспорти всіх членів сім'ї,
включених до ордера, з відміткою про
виписку з попереднього місця
проживання. Адміністрація
підприємства, установи, організації
веде облік ордерів, що видаються
громадянам на зайняття жилої площі.
Бланки ордерів зберігаються як
документи суворої звітності(п.10
Примірного положення).

Як зазначено у п.14 Примірного
положення, вселення в гуртожиток
робітників, службовців, студентів,
учнів та інших громадян
провадиться в установленому
порядку завідуючим (директором)
гуртожитком або працівником, який
його заступає, на підставі
виданого адміністрацією
підприємства, установи, організації
ордера.

Частиною 4 розділу І Примірного
положення про гуртожитки,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року за
№ 208, встановлено, що гуртожитки
підрозділяються на два види: для
проживання одиноких громадян ( жилі
приміщення знаходяться у спільному
користуванні кількох осіб, які не
перебувають у сімейних стосунках ; для
проживання сімей (жилі приміщення, що
складаються з однієї чи кількох кімнат,
перебувають у відособленому
користуванні сімей). У гуртожитках,
призначених для проживання одиноких
громадян, при необхідності, з дозволу
виконавчого комітету районної, міської
районної в місті Ради народних
депутатів, можуть бути виділені
приміщення для проживання сімей. Ці
приміщення повинні розташовуватися в
окремих під'їздах (секціях) жилого
будинку.

Даний гуртожиток за адресою АДРЕСА_1
відноситься до гуртожитків сімейного
типу, що підтверджується ордером на
вселення в гуртожиток від 11.04.1980 року

Підсумовуючи викладене,
приймаючи до уваги нормативно-правове
обґрунтування, враховуючи, що
відповідачами не оспорюється право
проживання позивачки в спірному
пріміщенні, зважаючи, що доводи
представника позивача щодо не визнання
права на проживання в гуртожитку не
знайшли свого підтвердження в судових
засіданнях, суд дійшов висновку що
позовні вимоги є не обґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

При визначенні розміру сплати судових
витрат суд керується ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 58, 128, 129 ЖК України, ст.
ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 169, 209, 212-215, 233 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Комунального підприємства "Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду Святошинського району м. Києва",
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації, третя особа:
Святошинський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві
про визнання права користування жилим
приміщенням та зобов'язання здійснити
реєстрацію місця проживання -
відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути
оскаржене до Апеляційного суду м. Києва
шляхом подання через Святошинський
районний суд м. Києва апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а у разі, якщо
рішення було проголошено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення зазначених вище
строків або після розгляду справи в
апеляційному порядку Апеляційним
судом м. Києва, якщо воно не буде
скасоване.

СУДДЯ: