АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/105/14
Головуючий 1 інстанції
Справа № 2010/847/2012
Доповідач - Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді :
Гальянової І.Г.

суддів:
Міненкової Н.О..

Костенко Т.М.

при секретарі:
Сватенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Заступника прокурора Харківської
області на заочне рішення
Дергачівського районного суду
Харківської області від 17 вересня 2013
року у справі за позовом заступника
прокурора Харківської області в
інтересах держави в особі
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області до ОСОБА_3, третя особа : відділ
Держземагенства у Дергачівському
районі Харківської області про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
скасування державної реєстрації та
повернення земельної ділянки,-

ВСТАНОВИЛА :

08 лютого 2012 року прокурор
звернувсь у суд з позовом в якому
просив поновити строк позовної
давності. Визнати недійсним державний
акт на право власності на земельну
ділянку, виданий на ім»я відповідача
серії ЯЕ № 525361, зареєстрований 30.09.2008
року за № 97, площею 0, 15 га за
адресою : АДРЕСА_1. Визнати недійсним
запис в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно щодо права
власності відповідача на вказану
земельну ділянку ( кадастровий №
:00:000:0681) та зобов»язати
відповідача повернути вказану
земельну ділянку за належністю
Русько-Лозівській сільській раді.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
проведеною у вересні 2011 року
прокуратурою Харківської області
перевіркою дотримання вимог
земельного законодавства України щодо
передачі Русько - Лозівською сільською
радою Дергачівського району у
власність земельних ділянок було
встановлено , що Русько-Лозівською
сільською радою 26.12.2007 року на ХІХ сесії
V скликання питання щодо надання
відповідачу дозволу на розробку
технічної документації з встановлення
меж земельних ділянок та складання
документів,що посвідчують право
власності на земельну ділянку, а також
07.05.2008 року на ХХIII сесії V скликання про
передачу відповідачу у власність
зазначеної земельної ділянки не
розглядалось та не вирішувались.
Відповідні рішення сільською радою не
приймались.

Як на підставу своїх вимог
прокурор посилається на відсутність у
відповідача права на спірну земельну
ділянку, оскільки питання про передачу
йому у власність спірної земельної
ділянки не вирішувалось.

Ухвалою Дергачівського районного
суду Харківської області від 23 липня 2012
року провадження у вказаній справі
було зупинено до набрання законної
сили судовим рішенням у кримінальній
справі по обвинуваченню ОСОБА_4 в
скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.
365, ч.2 ст. 366 КК України ( а.с.51).

Ухвалою суду від 22 липня 2013 року
провадження у зазначеній справі було
поновлено (а.с.53).

В судовому засіданні суду першої
інстанції прокурор підтримав вказані
позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Заочним рішенням Дергачівського
районного суду м.Харкова від 17 вересня
2013 року в задоволенні позовних вимог
заступнику прокурора Харківської
області було відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора Харківської області просить
скасувати вказане рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги прокурора.

Доводи апеляційної скарги
обґрунтовує невідповідністю висновків
суду обставинам справи та наявним у
справі доказам, неправильним
застосуванням судом першої інстанції
норм матеріального права та порушенням
судом першої інстанції норм
процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 13 листопада 2013
року провадження у вказаній справі
було зупинено до розгляду судом
кримінальної справи за обвинуваченням
ОСОБА_4 в скоєнні злочинів,
передбачених ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 366 КК
України .

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 14 травня 2014
року провадження у вказаній справі
було відновлено.

Відповідач в судове засідання
суду апеляційної інстанції повторно не
з»явився та як свідчать матеріали
справи зареєстрований за адресою
АДРЕСА_2 (а.с.12)

В ч.5ст.74 ЦПК України встановлено,
що у разі відсутності осіб за такою
адресою, вважається, що судовий виклик
вручено їм належним чином.

Відповідно до ч.6 ст. 74 ЦПК України
особи , які беруть участь у справі також
можуть бути викликані у суд телеграмою,
факсом, чи за допомогою інших засобів
зв»язку, які забезпечують фіксацію
такого виклику.

Виклик відповідача в судові
засідання, здійснювався судом за
допомогою судових повісток та телеграм
з повідомленням про їх вручення.

Судові повістки про виклик
відповідача в судове засідання 28
травня 2014 року та в судове засідання
11.06.2014 року повернулись з відміткою
пошти про закінчення терміну їх
зберігання ( а.с.175-176, 180-181). Також не
вручені і телеграми в виклик
відповідача в зазначені судові
засідання та відповідно до поштового
повідомлення, квартира ОСОБА_3 закрита,
адресат по повідомленню за телеграмою
не з»явився (а.с.169, 179), що свідчить про
відсутність відповідача за адресою
його реєстрації.

З огляду на наведене судова
колегія на підставі ч.2 ст. 305 ЦПК вважає
за необхідне розглянути справу за його
відсутності.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення прокурора, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги з таких підстав.

Відмовляючи прокурору в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції з посиланням на ст.ст. 116, 152 ,
140 ЗК України, виходив з того, що
вказаний державний акт на право
приватної власності на землю є
правоустановчим документом, який
видається на підставі рішення органу
місцевого самоврядування й залежить
від наявності підстав для його видачі,
а відповідач набув право власності на
спірну земельну ділянку на підставі
рішення ХХIII сесії V скликання
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області від 07.05.2008 року, а також з
відсутності підстав, встановлених ст. 22
ЗК України для припинення права
власності .

Однак з таким висновком суду
погодитись не можна.

Так, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено наявними у
справі доказами, що відповідно до
рішення Русько - Лозівської сільської
ради ХХIII сесії V скликання від 07 травня
2008 року, відповідачу було передано у
власність вказану земельну ділянку на
підставі якого останній отримав.
(а.с.54-55) державний акт на право
приватної власності на спірну земельну
ділянку та право власності на неї
зареєстрував в Дергачівському
районному відділі земельних ресурсів,
кадастровий № :00:000:0681 (а.с.6).

Судом першої інстанції також
встановлено та підтверджено наявними у
справі доказами, що у відношення голови
Русько-Лозівської сільської ради
ОСОБА_4 була порушена кримінальна
справа за ст. 365, ч.2 ст. 366 КК України, в
тому числі за фактом незаконної
передачі ОСОБА_3 у приватну власність
зазначеної земельної ділянки , яка
знаходилась на розгляді у
Золочівському районному суді
Харківської області та як свідчать
матеріали справи ухвалою суду від 23
липня 2012 року провадження у справі
зупинялось до набрання законної сили
судового рішення у кримінальній справі
(а.с.51).

З матеріалів справи вбачається, що
прокуратурою Харківської області
проведено перевірку додержання вимог
земельного законодавства при
прийнятті рішень органом державної
виконавчої влади, за результатами якої
встановлено, шо ОСОБА_3 незаконно та
протиправно набуто право власності на
земельну ділянку площею 0, 15 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею
0,15 га, оскільки Русько-Лозівською
сільською радою Дергачівського району
Харківської області 26.12.2007 року на ХІХ
сесії V скликання питання щодо надання
відповідачу дозволу на розробку
технічної документації з встановлення
меж земельних ділянок та складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку, а також
07.05.2008 року на ХХIII сесії V скликання про
передачу відповідачу у власність
зазначеної земельної ділянки не
розглядалось та не вирішувались.
Відповідні рішення сільською радою не
приймались.

При цьому матеріали справи не
містять будь-яких доказів наявності
таких рішень.

Відповідно до постанови
Золочівського районного суду
Харківської області від 04 квітня 2014
року, ОСОБА_4 звільнено від
кримінальної відповідальності за ст.366
ч.2 КК України на підставі Закону
України «Про амністію» та провадження
у справі закрито . При цьому він визнав
свою вину в самостійному виготовленні
та підписанні рішень, в тому числі і
рішень ХIХ та ХХIII сесії V скликання ,
внаслідок чого ОСОБА_3 незаконно
отримано державний акт ЯЕ № 525361 на
право власності на спірну земельну
ділянку ( а.с.164-166).

Згідно зі ст. 13 Конституції України
земля є об'єктом права власності
Українського народу. Від імені
Українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. ст. 142-145 Конституції
України до матеріальної основи органів
місцевого самоврядування належить,
зокрема, земля, управління якою
здійснюють територіальні громади
через органи місцевого самоврядування
в межах їх повноважень шляхом
прийняття рішень.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Таким чином вказаною нормою ЗК України
визначено правові підстави набуття
громадянами і юридичними особами права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності.
Такими підставами є рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених ч. 2 цієї статті.

Отже, державні акти на право
власності на земельні ділянки є
документами, що посвідчують право
власності й видаються на підставі
відповідних рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.
У спорах, пов'язаних із правом
власності на земельні ділянки,
недійсними можуть визнаватися як
зазначені рішення, на підставі яких
видано відповідні державні акти, так і
самі акти на право власності на
земельні ділянки. Визнання недійсними
державних актів на право власності
вважається законним, належним та
окремим способом поновлення порушених
прав у судовому порядку.

Аналогічні висновки викладені у
постановах Верховного Суду України від
22 травня 2013 року та від 24 квітня 2013 року,
які прийняті за результатом перегляду
судових рішень з підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, у
справах № № 6-33цс13, 6-14цс13, та в силу
імперативних положень ст. 360-7 ЦПК
України є обов'язковими у
правозастосуванні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, не
заборонених законом, зокрема, із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

В ст. ст. 26, 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», ст.
12, п. 12 розділу X ЗК України передбачено,
що виключно на засіданнях ради
приймаються рішення про передачу
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян
відповідно до ЗК України.

Проте відповідне рішення
Русько-Лозівською сільською радою
Дергачівського. району Харківської
області у встановленому законом
порядку не приймалось, що свідчить про
відсутність волевиявлення
розпорядника земельної ділянки на
передачу її ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник або землекористувач може
вимагати усунення порушень його прав
на землю.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року № 6-78цс11, яка згідно зі
ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів.

Таким чином, видача відповідачу
державного акта на право власності на
спірну земельну ділянку без визначеної
законом (ч. 1 ст. 116 ЗК України) підстави є
неправомірною, а державний акт, виданий
з порушеннями вимог ст. ст. 116, 118 ЗК
України, - недійсним.

Згідно до вимог ст. 209 ЗК України,
право власності на земельну ділянку
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Згідно до вимог ч.1 ст.216 ЦК України,
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов»язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
правочину зобов»язана повернути
другій стороні у натурі все, що вона
одержала на виконання правочну.

Вказані обставини справи та
вимоги норм матеріального права
свідчать про наявність підстав для
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
площею 0,15 га за адресою: АДРЕСА_1
виданий на ім»я відповідача серії ЯЕ №
525361 недійсним.

Оскільки вказаний держаний акт на
право власності відповідача на спірну
земельну ділянку підлягає визнанню
його недійсним та права власності на
вказану земельну ділянку відповідач у
встановленому законом порядку не
набув, то підлягає визнанню недійсним
та скасуванню запис в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
щодо права власності ОСОБА_3 на вказану
земельну ділянку, а земельна
ділянка-поверненню її власнику -
Русько-Лозіській сільській раді
Дергачівського району Харківської
області.

Суд першої інстанції неповно
з»ясувавши вказані обставини справи та
не дочекавшись рішення суду у
кримінальній справі , прийшов до
помилкового висновку щодо відсутності
підстав для визнання недійсним
оскаржуваного прокурором зазначеного
вище державного акту на право
приватної власності відповідача на
спірну земельну ділянку . Висновки суду
щодо відсутності підстав для
припинення права власності
відповідача на вказану земельну
ділянку не відповідають вимогам
зазначених вище норм матеріального
права .

З огляду на наведене, судова
колегія приходить до висновку про
скасування заочного рішення суду
першої інстанції з підстав неповного
з»ясування обставин справи, які мали
значення для вирішення справи,
невідповідності висновків суду
обставинам справи та наявним у справі
доказам та порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права ( пункти 1, 3, 4 ч.1
ст. 311 ЦПК України) та ухвалення нового
рішення про задоволення позовних вимог
прокурора в інтересах держави в особі
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області, з зазначених вище підстав.

При цьому судова колегія вважає, що
з зазначеним позовом прокурор
звернувся в межах строків позовної
давності , виходячи з наступного.

Згідно до вимог ч.1 ст. 261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалась або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу яка його порушила.

Про порушення прав
Русько-Лозівської селищної ради
прокурор дізнався у вересні 2011 року,
коли була порушена кримінальна справа
у відношенні голови Русько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області ОСОБА_4,а в суд з
зазначеним позовом звернувся 08.02.2012
року,тобто в межах строку позовної
давності.

Враховуючи задоволення позовних
вимог прокурора з відповідача на
корись держави у відповідності до
вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягає
стягненню судовий збір в сумі 143 грн.60
коп.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316, 319, 218 ЦПК
України судова колегія ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Харківської області
задовольнити.

Скасувати рішення Дергачівського
районного суду Харківської області від
17 вересня 2013 року.

Позовні вимоги заступника
прокурора Харківської області
інтересах держави в особі
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області задовольнити.

Визнати недійсним державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 0,15 га за адресою: АДРЕСА_1
виданий на ім»я ОСОБА_3 серії ЯЕ № 525361,
зареєстрованого 30.09.2008 року за №
97.

Визнати недійсним та скасувати
запис в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно щодо права
власності ОСОБА_3 на вказану земельну
ділянку (кадастровий номер
:00:000:0681).

Зобов»язати ОСОБА_3 передати
зазначену земельну ділянку за
належністю Русько-Лозівській
сільській раді Дергачівського району
Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір у сумі 143 грн. 60
коп.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя :

Судді :