У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О
Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної
Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, Українського
загальнонаціонального телевізійного
каналу - СТБ Приватного акціонерного
товариства «Міжнародний Медіа Центр -
СТБ, журналіста Українського
загальнонаціонального телевізійного
каналу - СТБ Приватного акціонерного
товариства «Міжнародний Медіа Центр -
СТБ ОСОБА_9 про захист честі, гідності,
ділової репутації та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м.
Києва від 18 березня 2014 року та
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 25 грудня 2013 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 18
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, Українського
загальнонаціонального телевізійного
каналу - СТБ Приватного акціонерного
товариства «Міжнародний Медіа Центр -
СТБ», журналіста Українського
загальнонаціонального телевізійного
каналу - СТБ Приватного акціонерного
товариства «Міжнародний Медіа Центр -
СТБ» ОСОБА_9 про захист честі, гідності,
ділової репутації та відшкодування
моральної шкоди.

Позивачі посилались на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 о 19 год. 00 хв. з подальшим
повтором о 22 год. 00 хв. по Українському
загальнонаціональному каналу СТБ, в
телевізійній програмі «ІНФОРМАЦІЯ_4»
було оприлюднено репортаж журналіста
ОСОБА_9 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1.»,
вважаючи вказаний репортаж,
неправдивою інформацією, яка не
відповідає дійсності, що порушує честь,
гідність позивачів та їх ділову
репутацію.

Позивачі просили:

визнати недостовірною, такою, що не
відповідає дійсності вищезазначену
інформацію - репортаж журналіста
ОСОБА_9, такою, що порушує права
позивачів, ганьбить їх честь, гідність
та ділову репутацію;

визнати наклепом коментар ОСОБА_7 та
ОСОБА_6, який вони надавали журналісту
ОСОБА_9 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1.»;

зобов'язати Український
загальнонаціональний телевізійний
канал - СТБ ПАТ «Міжнародний Медіа
Центр - СТБ» видалити репортаж
журналіста ОСОБА_9 під назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_1» на веб-порталі
Українського загальнонаціонального
телевізійного каналу - СТБ ІНФОРМАЦІЯ_5;

зобов'язати ОСОБА_6, ОСОБА_7, Український
загальнонаціональний телевізійний
канал - СТБ ПАТ «Міжнародний Медіа
Центр - СТБ» спростувати недостовірну
інформацію поширену ними 06 листопада
2012 року о 19 год. 00 хв. з подальшим
повтором о 22 год. 00 хв. по Українському
загальнонаціональному телевізійного
каналу - СТБ ПАТ «Міжнародний Медіа
Центр - СТБ» в телевізійній програмі
«ІНФОРМАЦІЯ_4», в репортажі журналіста
ОСОБА_9 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» у
спосіб найбільш близький до способу її
поширення шляхом показу в телевізійній
програмі «ІНФОРМАЦІЯ_4» аналогічного
репортажу тривалістю 5,31 хв., а також
публікації на офіційному веб-порталі
СТБ офіційного вибачення перед ОСОБА_4
та ОСОБА_5 про те, що відповідачами
поширена недостовірна інформація,
така, що не відповідає дійсності,
порушує права та свободи позивачів, а
також ганьбить честь, гідність та
ділову репутацію ОСОБА_4, ОСОБА_5, як
громадських діячів, у строк не пізніше
15 днів з дня набрання рішенням законної
сили;

стягнути на користь ОСОБА_5, в якості
компенсації за завдану йому моральну
шкоду з ОСОБА_7 10 тис. грн; з ОСОБА_10 10
тис. грн; з Українського
загальнонаціонального телевізійного
каналу - СТБ ПАТ «Міжнародний Медіа
Центр - СТБ» - 980 тис. грн; з журналіста
Українського загальнонаціонального
телевізійного каналу - СТБ ПАТ
«Міжнародний Медіа Центр - СТБ» ОСОБА_9
10 тис. грн;

стягнути на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_7 10
тис. грн; з ОСОБА_10 - 10 тис. грн; з
Українського загальнонаціонального
телевізійного каналу - СТБ ПАТ
«Міжнародний Медіа Центр - СТБ» та
журналіста Українського
загальнонаціонального телевізійного
каналу - СТБ ОСОБА_9 - 10 тис. грн.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 25 грудня 2013 року
позов задоволено частково. Визнано
недостовірною, такою, що не відповідає
дійсності, порушує права та свободи,
ганьбить честь, гідність та ділову
репутацію ОСОБА_4, репортаж журналіста
ОСОБА_9 Український
загальнонаціональний телевізійний
канал - СТБ ПАТ «Міжнародний
Медіа Центр - СТБ» в передачі
«ІНФОРМАЦІЯ_4», зроблений з ефіру
телеканалу «СТБ»
ІНФОРМАЦІЯ_3, що міститься на
компакт-диску DVD-R «RiDATA № DR5A03-01865IH
під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Зобов'язано Український
загальнонаціональний телевізійний
канал - СТБ ПАТ «Міжнародний Медіа
Центр - СТБ», (03113, м. Київ, вул. Шевцова, 1,
код. ), журналіста
Українського загальнонаціонального
телевізійного каналу - СТБ ПАТ
«Міжнародний Медіа Центр - СТБ», (03113,
м. Київ, вул. Шевцова, 1) ОСОБА_9
спростувати недостовірну інформацію
поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 о 19 год. 00 хв. з
подальшим повтором о 22 год. 00 хв. по
Українському загальнонаціональному
телевізійному каналу - СТБ у програмі
«ІНФОРМАЦІЯ_4» під назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_1» у спосіб найбільш
близький до способу її поширення
шляхом показу в телевізійній програмі
«ІНФОРМАЦІЯ_4» аналогічного репортажу
тривалістю 5,31 хв., а також публікації на
офіційному веб-порталі СТБ особистого
вибачення перед ОСОБА_4, про те, що
відповідачами поширена недостовірна
інформація, така, що не відповідає
дійсності, порушує права та свободи
ОСОБА_4, а також ганьблять її честь,
гідність та ділову репутацію у строк не
пізніше 15 днів з дня набрання рішенням
законної сили. Стягнуто на користь
ОСОБА_4, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер невідомий з
Українського загальнонаціонального
телевізійного каналу - СТБ ПАТ
«Міжнародний Медіа Центр - СТБ» (03113, м.
Київ, вул. Шевцова, 1, )
моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.
Стягнуто на користь ОСОБА_4, що
проживає за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер невідомий з
журналіста Українського
загальнонаціонального телевізійного
каналу - СТБ ОСОБА_9, ідентифікаційний
номер невідомий, СТБ ПАТ «Міжнародний
Медіа Центр - СТБ» (03113, м. Київ, вул.
Шевцова, 1, ) у розмірі 5 тис.
грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
18 березня 2014 року апеляційну скаргу
ОСОБА_5 відхилено, апеляційну скаргу
Українського загальнонаціонального
телевізійного каналу - СТБ ПАТ
«Міжнародний Медіа Центр - СТБ»
задоволено частково, рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 25 грудня 2013 року скасовано в
частині:

- визнання
недостовірною, такою, що не відповідає
дійсності, порушує права та свободи,
ганьбить честь, гідність та ділову
репутацію ОСОБА_4, репортаж журналіста
ОСОБА_9 Український
загальнонаціональний телевізійний
канал - СТБ ПАТ «Міжнародний Медіа
Центр - СТБ» в передачі «ІНФОРМАЦІЯ_4»,
зроблений з ефіру телеканалу «СТБ»
ІНФОРМАЦІЯ_3, що міститься на
компакт-диску DVD-R «RiDATA № DR5A03-01865ІН під
назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1»;

- зобов'язання
Українського загальнонаціонального
телевізійного каналу - СТБ ПАТ
«Міжнародний Медіа Центр - СТБ» (03113, м.
Київ, вул. Шевцова, 1, код.
), журналіста Українського
загальнонаціонального телевізійного
каналу - СТБ ПАТ «Міжнародний Медіа
Центр - СТБ» (03113, м. Київ, вул. Шевцова, 1)
ОСОБА_9 спростувати недостовірну
інформацію поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 о 19
год. 00 хв. з подальшим повтором о 22 год. 00
хв. по Українському
загальнонаціональному телевізійному
каналу - СТБ у програмі «ІНФОРМАЦІЯ_4»
під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» у спосіб
найбільш близький до способу її
поширення шляхом показу в телевізійній
програмі «ІНФОРМАЦІЯ_4» аналогічного
репортажу тривалістю 5,31 хв., а також
публікації на офіційному веб-порталі
СТБ особистого вибачення перед ОСОБА_4,
про те, що відповідачами поширена
недостовірна інформація, така, що не
відповідає дійсності, порушує права та
свободи ОСОБА_4, а також ганьблять її
честь, гідність та ділову репутацію у
строк не пізніше 15 днів з дня набрання
рішенням законної сили;

- стягнення на користь
ОСОБА_4, що проживає за адресою:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
невідомий з Українського
загальнонаціонального телевізійного
каналу - СТБ ПАТ «Міжнародний Медіа
Центр - СТБ» (03113, м. Київ, вул. Шевцова, 1,
) моральної шкоди у розмірі 5
тис. грн.

- стягнення на користь
ОСОБА_4, що проживає за адресою:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
невідомий, з журналіста Українського
загальнонаціонального телевізійного
каналу - СТБ ОСОБА_9, ідентифікаційний
номер невідомий, СТБ ПАТ «Міжнародний
Медіа Центр - СТБ» (03113, м. Київ, вул.
Шевцова, 1, ) у розмірі 5 тис.
грн із ухваленням в цій частині нового
рішення про відмову в задоволенні цих
позовних вимог ОСОБА_4

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 25 грудня 2013 року в частині
стягнення з Українського
загальнонаціонального телевізійного
каналу - СТБ ПАТ «Міжнародний Медіа
Центр - СТБ» (03113, м. Київ, вул. Шевцова, 1,
) 33 грн 33 коп. судових витрат
скасовано.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та рішення
апеляційного суду, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційних скарг,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 по
Українському загальнонаціональному
каналу СТБ, в телевізійній програмі
«ІНФОРМАЦІЯ_4» був оприлюднений
репортаж журналіста ОСОБА_9 під назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_1».

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з доведеності
позовних вимог у частині поширення
недостовірної інформації відносно
ОСОБА_4 зроблений з ефіру телеканалу
«СТБ» ІНФОРМАЦІЯ_3, що міститься на
компакт-диску DVD-R «RiDATA № DR5A03-01865IH, під
назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що ОСОБА_4 не довела
позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України
фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено внаслідок
поширення про неї та (або) членів її
сім'ї недостовірної інформації, має
право на відповідь, а також на
спростування цієї інформації.

Згідно з ч. 4 ст. 277 ЦК України, якщо
особа, яка поширила недостовірну
інформацію, невідома, фізична особа,
право якої порушено, може звернутися до
суду із заявою про встановлення факту
недостовірності цієї інформації та її
спростування.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 ЦК України
фізична особа, яка поширює інформацію,
зобов'язана переконатися в її
достовірності. Фізична особа, яка
поширює інформацію, отриману з
офіційних джерел, не зобов'язана
перевіряти її достовірність та не несе
відповідальності в разі її
спростування. Фізична особа, яка
поширює інформацію, отриману з
офіційних джерел, зобов'язана робити
посилання на таке джерело.

Згідно зі ст. 47-1 Закону України «Про
інформацію» оціночними судженнями є
висловлювання, які не містять
фактичних даних за винятком образи чи
наклепу.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 23, ч. 1 ст. 1167
ЦК України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала.

Статтею 17 Закону України «Про державну
підтримку засобів масової інформації
та соціальний захист журналістів» від
23 вересня 1997 року № 540/97-ВР
(із змінами) передбачено, що журналіст
та/або засіб масової інформації
звільняються від відповідальності за
поширення інформації, що не відповідає
дійсності, якщо суд встановить, що
журналіст діяв добросовісно та
здійснював її перевірку.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у
п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи» зазначено, що при
розгляді справ зазначеної категорії
суди повинні мати на увазі, що
юридичним складом правопорушення,
наявність якого може бути підставою
для задоволення позову, є сукупність
таких обставин: а) поширення
інформації, тобто доведення її до
відома хоча б одній особі у будь-який
спосіб; б) поширена інформація
стосується певної фізичної чи
юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. п. 3, 7 постанови від 31
березня 1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» (зі
змінами та доповненнями), заподіяна
моральна (немайнова) шкода
відшкодовується тій фізичній чи
юридичній особі, права якої були
безпосередньо порушені протиправними
діями (бездіяльністю) інших осіб.

Стаття 10 Європейської Конвенції з прав
людини захищає право журналістів
розголошувати інформацію, яка
становить громадський інтерес, за
умови, що вони діють сумлінно та
використовують перевірену фактичну
базу.

Журналістська свобода також включає
можливість перебільшень або навіть
провокацій.

Повідомлення новин, засноване на
інтерв'ю або відтворенні висловлювань
інших осіб, відредагованих чи ні,
становить один з найбільш важливих
засобів, за допомогою яких преса може
відігравати свою важливу роль
«сторожового пса суспільства» (див.
рішення у справі «The Observer and The Guardian v. the
United Kingdom» від 26 листопада 1991 року). У
таких справах слід розрізняти
ситуації, коли такі висловлювання
належали журналісту, і коли були
цитатою висловлювання іншої особи,
оскільки покарання журналіста за
участь у розповсюдженні висловлювань
інших осіб буде суттєво заважати пресі
сприяти обговоренню питань
суспільного значення та не повинно
розглядатись, якщо для іншого немає
винятково вагомих причин (див. рішення
у справі «Газета «Україна-Центр» проти
України» заява від 15 липня 2010 року №
16695/04, остаточне 15 жовтня 2010 року).

Згідно з висновком судової експертизи
звукозапису від 30 жовтня 2013 року
№ 7825/13-35 відеозапис зафіксовано
безперервно на диск в одну сесію.
Встановити чи зазнавала
відеофонограма будь-яких змін та/або
монтажу до її запису на компакт-диск
експертним шляхом неможливо, оскільки
вона є копією. Встановити чи дійсно у
відеозвукозаписі, що міститься на
компакт-диску позакадровий голос та
коментар журналіста, та поставлення
запитань учасникам відеоролику були
поставлені працівниками Українського
загальнонаціонального телевізійного
каналу - «СТБ» ОСОБА_9 та ОСОБА_11, не
вирішувалось через відсутність у
розпорядженні експерта зразків їх
усного мовлення.

Клопотання експертів про надання
зразків усного мовлення працівниками
Українського загальнонаціонального
телевізійного каналу - «СТБ» ОСОБА_9 та
ОСОБА_11, яке надіслане судом
відповідачем, не виконано.

Інформація із відповідним заголовком
«ІНФОРМАЦІЯ_6» була розміщена на сайті
ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується
наданими до суду доказами (диск №
3114NH2421H29275B3).

За змістом оспорюваної позивачами
інформації журналіст надає аудиторії
телеглядачів відеоматеріал в якому у
присутності ОСОБА_4, ОСОБА_10 і ОСОБА_7
зафіксовано технічний стан житла за
місцем проживання сторін, при цьому
останні не заперечували здійснення
репортажу журналіста з використанням
відеозйомки і скористались наданою ним
можливістю висловитись із питань
журналістського розслідування.

Оспорювана позивачами інформація
«ІНФОРМАЦІЯ_7» журналістом надана з
посиланням на джерело її
розповсюдження ОСОБА_7, при цьому
останнім в інтерв'ю зазначено «Она
хочет забрать весь дом и квартиру хочет
получить. Она сюда прописывает сыновей,
потому что у первого сына моего - у него
человек 10, большая семья. Чтобы жилье
получить, и так крутят-вертят, как
цыгане или маклеры».

Судом апеляційної інстанції правильно
визнано оціночним судженням ОСОБА_7 і
ОСОБА_10, які не підлягають доведенню і
спростуванню інформацію, яка зазначена
ОСОБА_10 в інтерв'ю журналісту «Как они
нам объяснили, всех бы отселили тогда б
они приступили как бы к нам... Но так как,
то один человек остается, вот подождите
мы еще одного отселим. Пока они тем
одним человеком занимаются... опять
другие прописываются..., я не знаю тех
людей, которые могут..., в паспортном
столе работают и на каком основании они
прописывают людей в аварийный дом».

Інформація «ОСОБА_12 каже, що сусідка з
дітьми вже не раз отримували житло.
Онука екс-чоловіка запевняє, що в
аварійному будинку бабуся не живе, тут
з'являється лише для того, що б
поскаржитися журналістам» журналістом
надана з посиланням на джерело її
розповсюдження ОСОБА_10

Оспорювана інформація «Она здесь не
живет, потому, что она неоднократно
получала жилье, есть на это документы, в
Святошинской райадминистрации можно
сделать запрос» зазначена ОСОБА_10 в
інтерв'ю журналісту із посиланням на
джерело такої, а саме: відповідь
начальника Головного управління
житлового забезпечення Київської
міської державної адміністрації від 18
травня 2006 року № 044/114/7-76/2 та
повідомлення органу виконавчої влади,
в якому міститься інформація «Це
робиться з метою недопущення
повторного заселення будинку після
відселення частини мешканців, як це
мало місце в 1991 році, після відселення
родини ОСОБА_5, якій була надана
трикімнатна квартира, яку він продав і
знову прописався в цей будинок, і зараз
вимагає відселення знову».

Позивачами оскаржена інформація «тим
часом джерело «Вікон» у правоохоронних
органах повідомило, бабуся з родичами
отримали приблизно сім квартир».

На заперечення проти цих доводів
відповідачами надані суду копії
документів, зокрема: біржових
договорів купівлі-продажу квартир від
25 вересня 1995 року, від 19 червня 1997 року,
від 10 вересня 1998 року нотаріально
посвідчених договорів купівлі-продажу
квартир від 21 грудня 1999 року, від 19
жовтня 2000 року, повідомлення органів
виконавчої влади, копії ордеру від
10 серпня 1976 року № 286673, свідоцтво про
право власності на житло, за змістом
яких міститься певна інформація про
набуття або відчуження прав на
квартири із зазначенням прізвищ
позивачів.

Суд апеляційної інстанції правильно
виходив з того, що позивачі не надали
доказів того, що вони зверталися із
позовом до вищевказаних осіб органів
виконавчої влади в письмових
повідомленнях яких міститься вказана
інформація, і до суду не надано доказів,
що остання спростована або визнана
судом недостовірною в порядку ч. 4 ст. 277
ЦК України.

Журналістом висловлені доводи ОСОБА_4
щодо неправдивості вказаної
інформації і в рамках цього ж репортажу
ОСОБА_4 скористалася наданою
журналістом можливістю спростувати
твердження щодо неодноразового
отримання нею житла (відеозапис 03:36).

Суд апеляційної інстанції правильно
виходив з того, що оспорюваний ОСОБА_5
репортаж не містить інформації, яка б
вказувала безпосередньо на нього та
могла б бути визнана такою, що ганьбить
його честь, гідність або ділову
репутацію, а тому дійшли
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні заявлених ОСОБА_5 вимог.

Суд апеляційної інстанції дійшов
правильного висновку про те, що
журналіст діяла добросовісно та
здійснювала перевірку наданої
інформації, нейтрально передала у
репортажі зміст доводів ОСОБА_10 і
ОСОБА_7 щодо причин тривалого
невирішення їх відселення з аварійного
будинку та заперечень проти таких
доводів ОСОБА_4 Журналістом
використано неспростовану інформацію
та допущено висловлювання оціночних
суджень з приводу такої інформації, які
не підлягають спростуванню.

З урахуванням вказаних норм колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ не знаходить
підстав для задоволення касаційних
скарг та вважає, що рішення суду першої
інстанції в незміненій частині та
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
касаційних скарг про неправильне
застосування норм матеріального права
і порушення норм процесуального права
безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 25 грудня 2013 року в
незміненій частині та рішення
апеляційного суду м. Києва від 18
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді: А.О.
Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана