У Х В А Л А

Іменем України

23 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої -
Боднар О.В.

суддів - Кеміня
М.П., Джуги С.Д.

при секретарі -
Гаврилко В.С.

з участю - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» на заочне
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 04 березня 2014 року справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» звернулося до суду з
позовом до позичальника за кредитним
договором № 014/4046/81/32696 від 14 травня 2007
року з додатковим договором до нього
ОСОБА_3 та іпотекодавця за Договором
іпотеки № 014/4046/81/52696 від 15 травня 2007
року та додатковим договором до нього
ОСОБА_4, в якому на підставі ст. 1050 ЦК
України, посилаючись на порушення
ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним
договором, просило:

- стягнути з ОСОБА_3 достроково
заборгованість за кредитним договором
та додатковою угодою станом на 02 жовтня
2013 р. у сумі 715 647,44 грн., в т.ч. по кредиту -
516 150,79 грн. (в т.ч. прострочена
заборгованість 30 318,31 грн.), по відсотках
- 74 742,05 грн., пеня за порушення графіку
повернення кредиту та сплату відсотків
- 124 754,60 грн.,

- звернути стягнення на предмет іпотеки
- незавершений будівництвом,
готовністю 69,2 % будинок з земельною
ділянкою, які знаходяться за адресою
АДРЕСА_1 та належать на праві власності
ОСОБА_4, шляхом продажу предмета
іпотеки на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження за
ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей
вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності або незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій та задовольнити за
рахунок предмета іпотеки майнові
вимоги позивача,

- стягнути судові витрати з
відповідачів.

Заочним рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 04 березня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 достроково
заборгованість за кредитним договором
№ 014/4046/81/32696 від 14 травня 2007 року та
додатковою угодою № 014/4046/81/32696/81-6-2-00/253
від 16 березня 2012 року в розмірі 715 647,44
грн., в т. ч. по кредиту - 516 150,79 грн. (в т.ч.
прострочена заборгованість 30 318,31 грн.),
по відсотках - 74 742,05 грн., пеня за
порушення графіку повернення кредиту
та сплату відсотків - 124 754,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 3 441,00 грн. судового
збору.

У задоволенні решти вимог позивача
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» з посиланням на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм матеріального і процесуального
права просить рішення суду першої
інстанції скасувати і ухвалити нове
рішення. Зокрема зазначає, що суд
безпідставно відмовив в задоволенні
вимоги про звернення стягнення на
предмет іпотеки, не встановивши при
цьому яке саме майно є предметом
іпотеки, та стягнув судовий збір тільки
з одного з відповідачів.

В судовому засіданні представник
апелянта вимоги скарги уточнив, просив
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- незавершений будівництвом,
готовністю 69,2 % будинок з земельною
ділянкою, в решті рішення залишити без
змін.

Розглянувши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд визнав, що скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Встановлено, що 14 травня 2007 року між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» (змінило назву
на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір №
014/4046/81/32696 (далі - Договір), за умовами
якого банк надав ОСОБА_3 кредит у
вигляді невідновлюваної кредитної
лінії з лімітом 8000,00 доларів США, зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 12,85 річних на строк
до 13 травня 2024 року (а.с. 7-9).

Для забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_3 за кредитним договором 15 травня
2007 року між ОСОБА_4 та ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» було укладено договір
іпотеки № 014/4046/81/52696, зареєстрований в
реєстрі за № 2380, за умовами п.1.2 якого
предметом іпотеки є нерухоме майно:
земельна ділянка, що знаходиться за
адресою: Закарпатська область,
Мукачівський р-н, урочище «Копань» на
території Кольчинської селищної ради,
яке належить іпотекодавцю на праві
особистої приватної власності (а.с. 18-
20).

16 березня 2012 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_3 уклали Додаткову
угоду № 014/4046/81/32696/81-6-2-00/253 до Кредитного
договору № 014/4046/81/32696/ від 14 травня 2007
року (а.с. 13-18).

З дати укладання вказаної Додаткової
угоди сторони погодили змінити валюту
виконання зобов'язань за кредитним
договором із доларів США на гривні із
розрахунку офіційного курсу НБУ, у
зв'язку з чим розмір заборгованості
становить 519 670,98 грн. Проценти за
користування кредитом нараховуються
на основі процентної ставки в розмірі
10,5 % річних. Змінено дату остаточного
погашення кредиту - 16 червня 2024 р.Графік
погашення кредиту та інших платежів до
Кредитного договору, а також
розрахунок сукупної вартості було
викладено в новій редакції (а.с. 16-17).

Цього ж дня, 16 березня 2012 року між ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 був
укладений договір про внесення змін до
договору іпотеки, посвідчений
приватним нотаріусом Мукачівського
районного нотаріального округу ОСОБА_5
15 травня 2007 року за реєстровим № 2380,
який є невід'ємною частиною договору
іпотеки (а.с. 70 - 73).

ОСОБА_3 своїх зобов'язань за договором
не виконав: з 16 червня 2012 року припинив
погашення кредиту, а з 17 травня 2012 року -
сплату процентів за користування
кредитом (а.с. 26), у зв'язку з чим виникла
заборгованість. Вимогу банку про
дострокове виконання грошових
зобов'язань за кредитним договором не
виконав.

За таких обставин, задовольняючи
позовні вимоги в частині стягнення з
ОСОБА_3 заборгованості, суд першої
інстанції правильно виходив з факту
доведеності розміру заборгованості в
сумі 715 647,44 грн.

Разом з тим суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив позивачу в
задоволенні вимоги про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Позивач просив звернути стягнення на
предмет іпотеки, а саме: незавершений
будівництвом, готовністю 69,2% будинок із
земельною ділянкою, які знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_4
на праві приватної власності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають ті обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Проте, під час розгляду справи в суді
першої інстанції позивачем не було
надано доказів того, що майно, на яке
банк просить звернути стягнення є
предметом іпотеки.

Натомість копія додаткової угоди від 21
вересня 2007 року, зареєстрованої в
реєстрі за № 5622 до договору іпотеки №
014/4046/81/52696 від 15 травня 2007 року надано
позивачем тільки разом з апеляційною
скаргою (а.с. 87). Цією угодою сторони
погодили викласти п.1.2 Договору іпотеки
в наступній редакції: предметом
іпотеки є нерухоме майно, а саме:
незавершений будівництвом, готовністю
69,2% будинок із земельною ділянкою, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_4 на праві приватної
власності.

Відповідно до ч.2 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням встановленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами. Причини поважності
неподання даного доказу під час
розгляду справи в суді першої
інстанції відсутні.

Крім того, згідно ст.35 Закону України
«Про іпотеку» у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога вимога іпотекодержателя
залишається без задоволення,
іпотекодержатель вправі прийняти
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, 20 листопада 2012 року банк
надіслав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимоги про
дострокове виконання грошових
зобов'язань за кредитним договором №
014/4046/81/32696/ від 14 травня 2007 року та
додатковою угодою № 014/4046/81/32696/81-6-2-00/253
від 16 березня 2012 року (а.с. 23-24), в яких
банк попереджав останніх, що в разі
невиконання даної вимоги у
шестидесятиденний термін ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» звернеться до
суду з позовом про дострокове
стягнення боргу за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки відповідно до Договору іпотеки
№ 014/4046/81/32696 від 15 травня 2007 року, а саме
на земельну ділянку, площею 0,1220 га, що
розташована на території Кольчинської
селищної ради Мукачівського району
Закарпатської області. Письмова вимога
щодо звернення стягнення на предмет
іпотеки - незавершений будівництвом,
готовністю 69,2 % будинок із земельною
ділянкою, які знаходяться за адресою
АДРЕСА_1 відповідачам не надсилалась.

Суд першої інстанції також правильно
стягнув лише з одного відповідача
ОСОБА_3 судовий збір у сумі 3 441,00 грн.,
оскільки відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

За таких обставин, оцінивши зібрані
докази в їх сукупності згідно вимог
ст.ст.213-215 ЦПК України, суд першої
інстанції обґрунтовано ухвалив
рішення про часткове задоволення
позову і передбачених ст.ст.309, 310 цього
Кодексу підстав для його зміни чи
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду, наведених у рішенні, не
спростовують, тому до уваги взяті бути
не можуть.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» відхилити.

Заочне рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 04 березня 2014
року в частині відмови у задоволенні
позовних вимог про звернення стягнення
на предмет іпотеки залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

С у д д і:

Кемінь М.П. Боднар О.В.
Джуга С.Д.