АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/755/14-ц
Головуючий в суді
Провадження № 22-ц/774/1248/К/14
інстанції - Ковтун Н.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року

м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Митрофанової Л.В., Остапенко
В.О.,

при секретарі - Кузьміній Н.В.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4 та його
представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 27 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, визнання
майна спільною сумісною власністю та
поділ майна,-

В С Т А
Н О В И Л А :

Ухвалою Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 27 березня 2014 року
позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання майна спільною
сумісною власністю та поділ майна
визнана неподаною та повернута
позивачу з підстав передбачених ч. 2 ст.
121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування ухвали суду та
направлення справи до суду першої
інстанції для розгляду справи по суті,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права. Вважає, що суд
безпідставно визнав неподаною та
повернув її позовну заяву, оскільки усі
питання, вказані судом як підстави для
повернення заяви мають вирішуватися
під час розгляду справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи позовну заяву неподаною та
повертаючи її ОСОБА_2, суд першої
інстанції виходив із того, що позивачем
не виконані вимоги суду щодо усунення
недоліків позовної заяви, вказаних в
ухвалі суду від 19 лютого 2014 року, а саме:
в позовній заяві не поставлено питання
про долю гаражу, не визначена вартість
майна, яке позивач просить визнати
спільною сумісною власністю, а також не
зазначено час придбання цього майна, що
позбавляє суд можливості визначити
якими нормами регулюються
правовідносини, які склалися між
сторонами (СК чи КУ проШС).

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду з огляду на
наступне.

Як убачається із матеріалів
справи, ухвалою судді від 19 лютого 2014
року позовна заява ОСОБА_2 залишена
без руху, оскільки: до позовної заяви не
додано документ про сплату судового
збору, а заявлене позивачем клопотання
про звільнення від сплати судового
збору у зв'язку із тяжким матеріальним
становищем є необґрунтованим, оскільки
до нього не додано доказів на
підтвердження майнового становища
позивача; до позовної заяви не додано
доказів щодо точної вартості майна, яке
позивач просить визнати спільною
сумісною власністю; в позовних вимогах
не зазначений точний перелік майна, яке
позивач просить визнати спільною
сумісною власністю, а також додана до
позову заява про витребування доказів
не відповідає вимогам ч. 1 ст. 137 ЦПК
України.

У встановлений судом строк ОСОБА_2, у
відповідності до вимог вищезазначеної
ухвали суду, надала нову позовну заяву,
квитанцію про сплату судового збору,
однак ухвалою судді від 27 березня 2014
року остання була визнана неподаною та
повернута позивачу через не усунення в
повному обсязі недоліків, а саме: в
позовній заяві не поставлено питання
про долю гаражу, не визначена вартість
майна, яке позивач просить визнати
спільною сумісною власністю, а також не
зазначено час придбання цього майна, що
позбавляє суд можливості визначити
якими нормами регулюються
правовідносини, які склалися між
сторонами (СК чи КУ проШС).

Відповідно до ст. 55, 124 Конституції
України та ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Суддя вправі відмовити у
відкритті провадження у справі лише з
тих підстав, які передбачені законом.
Такі підстави визначено у ч. 2 ст. 122 ЦПК.
Не допускається відмова у відкритті
провадження у справі з мотивів
недоведеності заявленої вимоги,
відсутності доказів, пропуску строку
позовної давності та інших не
передбачених законом підстав.

На підставі ст. 131 ЦПК України сторона
повинна подати свої докази до або під
час попереднього судового засідання у
справі.

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції не обґрунтовано прийшов до
висновку про визнання позовної заяви
неподаною та повернув позивачу на
підставі п. 2 ст. 121 ЦПК України через не
зазначення про долю гаражу, не
визначення вартості майна, яке позивач
просить визнати спільною сумісною
власністю, та не зазначення часу
придбання цього майна, оскільки дані
відомості позивачу невідомі та для їх
з'ясування позивачем подано заяву про
витребування доказів

В апеляційній скарзі позивачем
ставиться питання про направлення
справи до суду першої інстанції для
розгляду по суті, однак ця вимога
задоволенню не підлягає, оскільки
провадження у справі відкрито не було.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що ухвала суду постановлена з
порушенням норм процесуального права,
тому на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України, підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, 313 - 315
ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 27 березня 2014 року
скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий :

Судді: