РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. №
759/19000/13-ц

пр. №
2/759/995/14

30 травня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарі Прохоренко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юридична компанія
«Микола Дем’яненко та партнери» до
ОСОБА_2 про стягнення збитків,
понесених порушенням зобов'язання,

в с т а н о
в и в:

ТОВ «Юридична компанія «Микола
Дем’яненко та партнери» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
договору №65 від 19.12.2012 р. про надання
юридичних послуг, укладеного між ТОВ
«Юридична компанія «Микола Дем’яненко
та партнери» та ОСОБА_2, розірваним;
стягнення коштів в розмірі 4400 грн. за
понесені збитки.

При цьому, посилається на те, що 29.12.2012 р.
ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «Юридична
компанія «Микола Дем’яненко та
партнери» для отримання юридичних
послуг і між вказаною особою та
товариством було укладено договір №65
про надання юридичних послуг від 19.12.2012
р., в якому було обумовлено сторонами,
що товариство представляє інтереси
ОСОБА_2 у Святошинському райсуді м.
Києва та Апеляційному суді м. Києва при
розгляді адміністративної справи по
притягненню ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності та
те, що моментом закінчення Договору є
винесення постанови по справі першої
інстанції, а в разі апеляційного
оскарження апеляційним судом (п.4.3
договору та п.4.4 договору). Згідно
Додаткової угоди до договору від 19.12.2012
р. п.4.5 основного договору розмір оплати
за виконані роботи становить: замовник
сплачує за надані юридичні послуги,
відповідно до тарифів, затверджених
ТОВ «Юридична компанія «Микола
Дем’яненко і партнери». Відповідач
надав довіреність представникам
товариства, а саме ОСОБА_3 ОСОБА_4,
ОСОБА_5 для ведення його справи в суді.
Після складання апеляційної скарги
відповідач відмовився сплачувати
товариству за його вимогою кошти за вже
надані юридичні послуги за договором,
перестав контактувати з
представниками товариства,
відмовлявся від зустрічей та ігнорував
телефонні дзвінки. 12.04.2013 р. товариство
направило відповідачу лист з
нагадуванням про те, що останній не в
повному обсязі виконав свої
зобов'язання за договором та проханням
сплатити борг в розмірі 1000 грн. 8.05.2013 р.
товариство повторно направило лист
відповідачу з проханням завітати до
офісу підприємства для уточнення суми
за надані юридичні послуги та
підписання акту виконаних робіт, але
відповідач не відповів на жодний з
листів, що вказує на ігнорування з його
боку. Відповідач своєю бездіяльністю
порушив умову договору п.1.2.4. і свої
зобов'язання перед товариством. Згідно
звіту про виконану роботу за справою
ОСОБА_2 по притягненю його до
адмінвідповідальності відповідачу
було надано послуги у вигляді
консультацій, ознайомлення з
матеріалами справи, написання
апеляційної скарги та прийняття участі
у судових засіданнях, загальна
вартість яких складає 5200 грн. Згідно
довідки, наданої товариством,
відповідач сплатив 800 грн. на рахунок
товариства 1.02.2013 р., тобто, загальна
вартість понесених товариством
збитків складає 4400 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав.

Відповідач позов не визнав, пояснивши,
що позивач неналежним чином виконував
умови договору, і він оплатив стільки,
скільки йому було вказано товариством
на той період часу.

Представник відповідача не визнала
позов з тих же підстав, що і її
довіритель.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, відповідача,
з'ясуваваши обставини справи,
дослідивши писомві докази по справі,
прийшов до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з слідуючих
підстав.

Судом встановлено, що 29.12.2012 р. між
ОСОБА_2 і ТОВ «Юридична компанія
«Микола Дем’яненко та партнери» було
укладено договір №65 про надання
юридичних послуг, в якому було
обумовлено сторонами, що товариство, як
виконавець, зобов'язується надавати
замовнику юридичні послуги на
підставах, в порядку і в обсязі,
визначеному в договорі за погодженням
сторін, а замовник зобов'язується
оплачувати надані послуги в порядку та
на умовах, що вказані в додатковій
угоді до цього договору, і доручення,
поставлене замовником перед
виконавцем, полягає у представництві
інтересів ОСОБА_2 у Святошинському
райсуді м. Києва та Апеляційному суді м.
Києва при розгляді адміністративної
справи по притягненню ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності й
моментом закінчення виконання
доручення є: винесення постанови по
справі судом першої інстанції, а в разі
апеляційного оскарження апеляційним
судом (п.4.3 договору та п.4.4 договору).
Згідно Додаткової угоди до договору
від 19.12.2012 р. сторони дійшли згоди
викласти п.4.5 у наступній редакції « 4.5.
Розмір оплати за виконані роботи
становить: - замовник сплачує 800 гривень
із розрахунку за кожне судове
засідання по справі до початку
судового засідання; всі інші послуги
(написання заяв, скарг, клопотань,
заперечень та інших процесуальних
документів та інші послуги) замовник
оплачує відповідно до тарифів,
затверджених ТОВ «Юридична компанія
«Микола Дем’яненко і партнери»»; всі
інші умови укладеного договору
залишаються незмінними». Відповідач
надав довіреність представникам
товариства, а саме ОСОБА_3 ОСОБА_4,
ОСОБА_5 для ведення його справи в суді.
Постановою судді Святошинського
райсуду м. Києва від 1.03.2013 р.
провадження у справі про притягнення
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП було закрито. На
постанову судді Мілаш А.В. 11.03.2013 р.
подав апеляційну скаргу і постановою
судді апеляційного суду м. Києва від
26.06.2013 р. апеляційна скарга ОСОБА_2 була
задоволена, постанова Святошинського
райсуду м. Кива від 1.03.2013 р. щодо ОСОБА_2
за ст. 124 КУпАП була скасована,
провадження у справі закрито на
підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю
в його діях складу адміністративного
правопорушення. ОСОБА_2 за надання йому
юридичної допомоги сплатив позивачу по
справі 800 грн. 1.02.2013 р. (а.с.9-11).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог-відповідно до звичаїв,
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівною на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не присутпив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ст. 614 ЦК України особа, яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини,
умислу або необережності.

Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який
порушив зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданим порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

Згідно ст. 651 ЦК України договір може
бути розірваний за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору.

Згідно ст. 653 ЦК України якщо договір
розірваний у зв'язку з істотним
порушенням договору однією із сторін,
друга сторона може вимагати
відшкодування збитків, завданих зміною
або розірванням договору.

Відповідачем по справі позивачу було
сплачено на виконання умов договору 800
гривень, що підтверджується випискою
по рахунку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
від 12.05.2014 р. (а.с.14, 78).

Хоч з боку позивача і наданий звіт про
виконану роботу за справою ОСОБА_2 по
притягненню його до адміністративної
відповідальності, на 5200 грн., але в
ньому зазначені лише вартість виду
послуг, між тим підтверджень
проведеної роботи та наданих юридичних
послуг позивачем по справі відповідачу
не має (а.с.8, 19, 43).

Незважаючи на те, що в матералах цієї
цивільної справи та оглянутої судом
адміністративної справи (ун. №2608/20073/12,
пр. №/759/58/13) є довіреність ОСОБА_2 на ім'я
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 19.12.2012 р. про
ведення справ у судових органах, але
яку роботи виконали реально ці особи по
адміністративній справі ОСОБА_2,
підтверджень не має (а.с.26).

По адміністративній справі в
Святошинському райсуді м. Києва було
проведено лише одне судове засідання
1.03.2013 р., але як вбачається з постанови
судді від 1.03.2013 р., про участь в цьому
засіданні представників ОСОБА_2 нічого
не зазначається, а копію постанови від
1.03.2013 р. отримував на руки особисто
ОСОБА_2 по розписці (а.с.46, 47).

По наказам №7/К від 31.01.2013 р. про
звільнення та №4/к від 23.01.2013 р. про
звільнення, ОСОБА_4 буда звільнена з
роботи у позивача з 24.01.2013 р., ОСОБА_3 - з
31.01.2013 р., тобто, ще до винесення
Святошинським райсудом м. Києва 1.03.2013 р.
постанови по адміністративній справі
відносно ОСОБА_2 (а.с.16, 18).

Апеляційна скарга від 11.03.2013 р. на
постанову суду підписана також ОСОБА_2,
а не представниками ОСОБА_2(а.с.48, 49).

Відповідач по справі в судовому
засіданні підтвердив, що йому невідомо
про виконану реально роботу позивача
по справі чи його представників під час
розгляду його адміністративної справи
в суді, та зазначив, що після подачі ним
апеляційної скарги на постанову суду
представники товариства більше не
приходили в судові засідання до
апеляційного суду м. Києва, ніякої
роботи по справі не виконували, з ним
ніхто не зв'язувався.

Акт від 28.05.2013 р. наданих послуг на 5200
грн. від 28.05.2014 р., наданий з боку
позивача, суд не може приймати до уваги
як належний доказ підтвердження
позовних вимог, бо він не підписаний
ОСОБА_2, ним не визнається по виконаних
роботах та їх вартості, та виготовлений
після припинення договірних відносин
(а.с.7).

Не надані суду докази того, що ОСОБА_2
при підписанні договору з позивачем по
справі 19.12.2012 р. та Додаткової угоди до
договору був ознайомлений з тарифами
на надання юридичних послуг,
затверджених ТОВ «Юридична компаня
«Микола Дем’яненко та партнери».
ОСОБА_2 заперечує факт ознайомлення
його з такими тарифами(а.с.22-25).

Отже, суду не доведено, що відповідач по
справі порушив істотні умови договору
від 19.12.2012 р., які могли б привести до
заподіяння позивачу збитків.

Крім того, суд приймає до уваги, що
відповідно до п.4.4 договору №65 про
надання юридичних послуг від 19.12.2012 р.
зафіксовано, що моментом закінчення
виконання доручення є: винесення
постанови по справі судом 1 інстанції, а
в разі апеляційного оскарження
апеляційним судом. Постанова
апеляційним судом м. Києва винесена
26.06.2013 р. Тобто, на даний період часу
термін дії договору між сторонами
закінчився, а тому і законних підстав
для його розірвання в судовому порядку
не має.

Оскільки не доведено суду про
порушення ОСОБА_2 істотних умов
договору, договір припинив дію, не
можуть задовольнятись і позовні вимоги
про стягнення коштів у розмірі 4400 грн.
за понесені збитки, які також не
підтверджені.

Суд діє відповідно до положень ст.ст. 10,
60 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 23, 526, 530, 612, 614, 623, 651, 653 ЦК України,
ст.ст.10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш
и в:

Відмовити в задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юридична компанія
«Микола Дем’яненко та партнери» до
ОСОБА_2 про стягнення збитків,
понесених порушенням зобов'язання.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя