Справа № 477/1501/14-ц
Провадження № 2/477/837/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2014 року Жовтневий
районний суд Миколаївської області у
складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі - Федоровській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду із вказаним позовом,
в якому просить визнати за нею право
власності на земельну ділянку площею
5,97 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Бармашівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування своїх вимог
вказувала, що після смерті її батька
залишилося спадкове майно, в тому числі
у виді вищевказаної земельної ділянки.

Вона єдина прийняла спадщину,
оскільки відповідач від прийняття
спадщини відмовився. Однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
вказане майно їй було відмовлено у
зв'язку з розбіжностями в прізвищі
спадкодавця, що зазначено у
правовстановлюючому документі як
«ОСОБА_3» та свідоцтві про смерть, де
його прізвище зазначено як ОСОБА_3, а
також неможливістю надання всіх
документів, що необхідні для
оформлення спадкових прав на земельну
ділянку, а саме: витягу з поземельної
книги або витягу з Державного
земельного кадастру про відсутність
обмежень на земельну ділянку, оскільки
спадкодавець за життя не провів дій з
державної реєстрації земельної
ділянки у Державному земельному
кадастрі. Через вказане за захистом
своїх спадкових прав позивачка була
змушена звернутися до суду із цим
позовом.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
із заявою, в якій свої позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
справу розглянути у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 також
звернувся до суду із заявою, в якій
позовні вимоги своєї сестри ОСОБА_1
щодо визнання за нею права власності на
вищевказану земельну ділянку визнала
та просив справу розглянути у
відсутність його представника.

Дослідивши письмові докази по
справі, в межах заявлених позовних
вимог, суд встановив, що за даними
свідоцтва про народження НОМЕР_1,
батьками позивачки ОСОБА_1 зазначені
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 13).

За даними свідоцтва про смерть
НОМЕР_2, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
про що Бармашівською сільською радою
Жовтневого району Миколаївської
області було здійснено актовий запис
про смерть за 20 від 5 листопада 2013 року
(а.с. 14) .

За відомостями Бармашівської
сільської ради, на час смерті ОСОБА_3 із
ним проживали та були зареєстровані
донька ОСОБА_1, син - ОСОБА_2 та стороння
особа (а.с. 16).

За даними спадкової справи,
заведеної Жовтневою державною
нотаріальною конторою Миколаївської
області №04/2014, після смерті ОСОБА_3 із
заявою про прийняття спадщини
звернулася позивачка ОСОБА_1.
Відповідач ОСОБА_2 від прийняття
спадщини після смерті батька
відмовився.

Підстави, з яких позивачка була
змушена звернутися до суду із цим
позовом підтверджуються листом
нотаріуса від 15.05.2014 року № 449/02-14, яким
позивачці було роз'яснено про
неможливість видачі свідоцтва про
право на спадщину на вказану земельну
ділянку після смерті батька у зв'язку з
вищенаведених підстав (а.с. 19).

Так, з огляду Державного акту
серії Р2 № 566072, виданого 22.04.2002 року,
яким посвідчено право власності
спадкодавця на земельну ділянку площею
5,97 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
с.Бермашове Жовтневого району
Миколаївської області, дійсно прізвище
власника вказане як ОСОБА_3 (а.с. 17), тоді
як дійсним прізвище спадкодавця є
«ОСОБА_3», та саме так воно зазначено у
свідоцтві про його смерть.

З досліджених письмових даних,
співпадання особистих даних власника
та даних спадкодавця у його особистих
документах, суд дійшов висновку про
належність саме спадкодавцю ОСОБА_3
вищевказаного майна, а розбіжності в
написанні його прізвища сталися
внаслідок допущено помилки під час
видачі правовстановлюючого документу -
Державного акту.

Щодо державної реєстрації
вказаного майна, то відповідно до пп.4.20
п. 4 Глави 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Мінюстом України 22.02.2012
року за № 296/5, видача свідоцтва про
право на спадщину на земельну ділянку
проводиться нотаріусами на підставі
відповідних документів, в тому числі,
витягу з Державного земельного
кадастру про відсутність обмежень на
земельну ділянку або витягу з
поземельної книги.

Згідно ст.1 Закону України «Про
Державний земельний кадастр»,
Державний земельний кадастр - єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах державного кордону України, їх
цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

За ст.3 цього Закону слідує про
обов'язковість внесення до Державного
земельного кадастру відомостей про всі
його об'єкти (земельні ділянки,
розташовані на території України).

Згідно п. 109 Порядку ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
Постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051,
державна реєстрація земельної ділянки
здійснюється за заявою власника
земельної ділянки.

З огляду Державного акту серії Р2№566072,
яким посвідчується право власності
ОСОБА_3 на вищевказану земельну
ділянку, слідує, що кадастровий номер
вказаній ділянці не присвоєно, що
також підтверджується даними відділу
Держземагентства у Жовтневому району
миколаївської області, отже поземельна
книга не заводилася, а тому позивачка
як спадкоємець позбавлена можливості
нотаріально оформити свої спадкові
права і щодо вищевказаної земельної
ділянки.

Однак, відповідно до положень ст.1218 ЦК
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

З наведеного, та встановивши, що
відповідно до положень ст.1261, ст. 1268-1269
ЦК України, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем
майна після смерті своєї батька ОСОБА_3,
яка спадщину прийняла, проте через
вищевказані обставини позивачка
позбавлена можливості нотаріально
оформити свої спадкові права, суд
вважає, що відповідно до ст.16 ЦК
України, спадкові права ОСОБА_1
підлягають захисту судом у зазначений
нею спосіб.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 порядку спадкування
після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на
земельну ділянку площею 5,97 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території
Бармашівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, та що зазначена у Державному
акті серії Р2 №566072, виданому 22.04.2002 року
і зареєстрованого у Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 530.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Л.М. Семенова