Справа № 584/233/14-ц
Провадження № 2/584/92/14
РІШЕННЯ

Іменем України

16.06.2014 року Путивльський
районний суд Сумської області

в складі: головуючого
судді - Токарєва С.М.

при секретарі -
Ковальовій К.В.

з участю: представника позивача -
ОСОБА_1

представника
відповідача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Путивль справу
за позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Ааль», ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_3,
про визнання недійсним договору
іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_4 звернулася до суду із
позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
та ОСОБА_6 про визнання недійсним
договору іпотеки № 012/15-12/2953-З від 02.10.2007
року, укладеного між відповідачами.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
предметом іпотеки за вказаним
договором є нежитлова будівля
загальною площею 1663 кв.м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яку
було придбано на спільні кошти
подружжя під час її перебування у шлюбі
з відповідачем ОСОБА_6 Оскільки вона
давала згоду лише на отримання кредиту
своїм чоловіком ОСОБА_6 у ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», а згоди на
передачу зазначеного нерухомого майна
в іпотеку не надавала, тому просила
визнати спірний договір іпотеки
недійсним.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача - ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» у судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позову, звернулася до суду
з заявою, в якій просила суд
застосувати позовну давність та
відмовити у задоволенні позову. В
обґрунтування своїх заперечень
представник відповідача зазначала, що
17.09.2007р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
та ОСОБА_6 було укладено кредитний
договір № 012/15-12/2953, відповідно до якого
останньому було надано кредит в сумі
412000 грн. В забезпечення виконання
вказаних зобов'язань в іпотеку банку
ОСОБА_6 було передано згідно договору
іпотеки від 02.10.2007р. нерухоме майно:
нежитлову будівлю загальною площею 1663
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. У зв'язку з невиконанням
позичальником умов кредитного
договору банк звернувся до суду з
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рахунок погашення
існуючої заборгованості. Рішенням
Путивльського районного суду від
10.12.2012р. позовні вимоги банку було
задоволено частково та звернено
стягнення на предмет іпотеки. На
підставі вказаного судового рішення
предмет іпотеки було у встановленому
законом порядку реалізовано на
прилюдних торгах, а кошти від його
реалізації спрямовано на погашення
кредитної заборгованості. При наданні
06.09.2007р. згоди у простій письмовій формі
на отримання її чоловіком ОСОБА_6
кредиту у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
позивач ОСОБА_4 не заперечувала проти
передачу у заставу банку майна,
набутого подружжям під час шлюбу, а
саме - будівлі, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Крім того, 19.10.2010р.
ОСОБА_4 надавала вказану будівлю
працівникам ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» з метою перевірки стану та
наявності предмета іпотеки. Тому
представник відповідача вважає, що
позивач ОСОБА_4 була обізнана з
наявністю спірного договору іпотеки
ще у 2007р. та в 2010р., а до суду з позовом
про визнання його недійсним звернулася
лише в 2014 р., тобто після спливу строків
позовної давності.

Третя особа - ОСОБА_3 в судовому
засіданні проти позову заперечував,
звернувся до суду з заявою в якій
просив суд застосувати позовну
давність та відмовити у задоволенні
позову.

Суд, залухавши представників позивача
та відповідача, третю особу, вивчивши
матеріали справи та дослідивши наявні
у справі письмові докази, приходить до
наступних висновків.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

08.09.2001р. між позивачем та відповідачем
ОСОБА_6 було укладено шлюб, що
підтверджується копією свідоцтва про
одруження, виданого Відділом РАГС
Путивльського РУЮ Сумської області
(а.с. 15).

28.09.2004р. ОСОБА_6 було придбано нежитлову
будівлю, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
договору купівлі-продажу від 28.09.2004р. та
Витягом про реєстрації права власності
на нерухоме майно № 5019409 від 11.10.2004р.
(а.с.19,20).

02.10.2007р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
та ОСОБА_6 було укладено договір
іпотеки № 012/15-12/2953-З, відповідно до
якого останній в забезпечення
виконання своїх зобов'язань за
Договором про іпотечний кредит №
012/15-12/2953 від 17.09.2007р. передав в іпотеку
банку нерухоме майно: нежитлову
будівлю загальною площею 1663 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.36-38).

Рішенням Путивльського районного суду
від 20.06.2011р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6
було розірвано (а.с.16).

Заочним рішенням Путивльського
районного суду від 10.12.2012р. було
звернено стягнення на предмет іпотеки
за договором іпотеки № 012/15-12/2953-З від
02.10.2007р. в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_6 перед ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» за кредитним
договором (а.с.48,49).

29.11.2013р. СП «Юстиція» було проведено
прилюдні торги по реалізації
нежитлової будівлі загальною площею 1663
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та переможцем торгів було
визнано ОСОБА_3, що підтверджується
Актом про проведення прилюдних торгів
з реалізації арештованого нерухомого
майна від 09.12.2013р. (а.с.42).

Рішенням Путивльського районного суду
від 20.01.2014р. було відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6
про визнання права власності на 1/2
частини нежитлового приміщення, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.50,51).

Рішенням Апеляційного суду Сумської
області від 29.04.2014р. було частково
задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_4 та
змінено рішення Путивльського
районного суду від 20.01.2014р. в частині
викладення мотивувальної частини
рішення Вказаним рішенням суду
апеляційної інстанції встановлено, що
приміщення, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 було спільною сумісною
власністю подружжя і їх частки були
рівними, а тому позивачка ОСОБА_4 мала
право власності на ? частку цього майна
(а.с. 98,99).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про іпотеку» майно, що є у спільній
власності, може бути передане в іпотеку
лише за нотаріально посвідченою згодою
усіх співвласників. Співвласник
нерухомого майна має право передати в
іпотеку свою частку в спільному майні
без згоди інших співвласників за умови
виділення її в натурі та реєстрації
права власності на неї як на окремий
об'єкт нерухомості.

У матеріалах нотаріального
діловодства та архіву приватного
нотаріуса ОСОБА_7, які були передані до
Сумського обласного нотаріального
архіву, відсутня нотаріально
посвідчена згода ОСОБА_4 на передачу в
іпотеку приміщення, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
інформацією наданою Сумським обласним
нотаріальним архівом у листі від
05.06.2014р. № 842/01-23 (а.с.90).

Нотаріально посвідчена згода
надавалась ОСОБА_4 02.10.2007р. на взяття
ОСОБА_6 кредиту у ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль», хоча кредитний договір
укладався 17.09.2007р., а договір іпотеки -
02.10.2007р. (а.с.91).

Разом з тим, заявлені ОСОБА_4 позовні
вимоги задоволенню не підлягають, у
зв'язку зі спливом позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається зі змісту заяви позивача
ОСОБА_4 від 06.09.2007р., викладеній у
простій письмовій формі, у вказаній
заяві вона надала згоду на отримання
кредиту своїм чоловіком та не
заперечувала проти передачу в заставу
банку майна набутого подружжям під час
шлюбу (а.с.12).

Факт підписання вказаної заяви ОСОБА_4
не заперечується і відповідачем
ОСОБА_6, що підтверджується копією його
письмової заяви від 20.03.2014р., яку
позивачем було додано до позовної
заяви (а.с.13).

Крім того, як вбачається із Акту (звіту)
перевірки стану та наявності застави
від 19.10.2010р., який підписано позивачем
ОСОБА_4, останньою у 2010р. надавався для
перевірки уповноваженим працівникам
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» предмет
іпотеки за договором іпотеки №
012/15-12/2953-З від 02.10.2007 року - нежитлове
приміщення, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.83).

Позивач звернулася до суду за захистом
своїх цивільних прав та інтересів
тільки 18.03.2014 року.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що у даному випадку сплили
строки позовної давності, що у
відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України є
підставою для відмови у позові,
оскільки про застосування позовної
давності було заявлено представником
відповідача та третьою особою.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову
в повному обсязі за необґрунтованістю
позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Сумської області
через путивльський районний суд
Сумської області. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення у повному обсязі складено
17.06.2014 року.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя

Путивльського районного суду
С.М.Токарєв