Справа № 587/1713/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року Сумський районний суд
Сумської області у складі :
головуючого - судді Черних О.М., при
секретарі - Остапенко І.Я., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Суми скаргу ОСОБА_1 на
незаконні дії та бездіяльність
начальника відділу ДВС Сумського
районного управління юстиції Сич Д. М.,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржниця звернулася до суду зі
скаргою, мотивуючи її тим, що станом
на 01.07.2014 року рішення Сумського
районного суду Сумської області від
26.09. 2007 року у повному обсязі державною
виконавчою службою умисно залишається
не виконаним всупереч вимог п.6 ч.3 ст.11,
ст.27, п.6 ст.25, ст. 30, п.12, 14 ст. 37 , ст. 49, п.2.7
ст. 52, ст. 57 Закону України « Про
виконавче провадження». Вважає, що
постанова про закінчення виконавчого
провадження від 16.07.2014 року є
незаконною, оскільки державним
виконавцем не вжито всіх необхідних
заходів по стягненню з боржників сум
коштів, визначених судовим рішенням у
строки, встановлені законодавством.
Зокрема, державний виконавець не
роз'яснив стягувачу питання про заміну
сторони виконавчого провадження і
наслідки такої заміни, про порядок
повернення виконавчого листа, не
зрозуміло, на яке саме майно боржника
накладено арешт, не надано пояснень,
чому судове рішення не виконується
протягом 7 років. Також зазначає, що
державний виконавець не оголосив у
розшук боржника, адже останній змінив
своє місце проживання, не повідомивши
про це виконавчу службу Сумського
району, а останній в свою чергу
безпідставно 16.07.2014 року передав
виконавчий лист за належністю до
іншого відділу - Сумського міського
управління юстиції. Тому просить суд:
1)визнати незаконність дій та
бездіяльність у виконавчому
провадженні начальника ВДВС Сумського
районного Сича Д.М. щодо невиконання
судових рішень та зазначені порушення
ним Закону України "Про виконавче
провадження"; 2) скасувати постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 16.07.2014р. та зобов'язати начальника
відділу ДВС Сумського району Сич
Д.М. усунути зазначені порушення ним
Закону України "Про виконавче
провадження" та ст. ст. 124, 129
Конституції України, повернути
матеріали справи ВП № 31757111, до відділу
та виконати судове рішення Сумського
районного суду про стягнення боргу; 3)
постановити відповідно вимог ст. 211 ЦПК
України окрему ухвалу щодо порушення
законності начальником ВДВС Сумського
районного управління юстиції Сич Д.М. і
встановленого порядку розгляду ним
скарг та направити прокурору Сумського
району і до ОУЮ Сумської області; 5)
постановити відповідно вимог ст. 211
ЦПК України окрему ухвалу щодо
порушення законності та
невиконання судових рішень також
боржниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за
ознаками злочину, передбачених ст. 382 КК
України, та направити прокурору
Сумського району.

В судовому засіданні скаржниця та її
представник ОСОБА_5 свої вимоги
підтримали та просять їх задовольнити.

Начальник відділу ДВС Сумського
районного управління юстиції Сич Д.М. -
заперечує проти скарги, посилаючись на
те, що державним виконавцем були
здійснені всі необхідні заходи по
виконавчому провадженню з примусового
виконання виконавчого листа за
рішенням суду, складені відповідні
акти та винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження.

Суд, заслухавши скаржницю, її
представника, начальника відділу ДВС
Сумського районного управління
юстиції, дослідивши матеріали скарги,
матеріали виконавчого провадження ,
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні
державного виконавця Сумського
районного управління юстиції
знаходилося виконавче провадження №
2-656 від 21.12.2007 року, відкрите 20.03.2012 року
на підставі виконавчого листа,
виданого Сумським районним судом
Сумської області про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 шкоди в сумі
25 000 грн. (а.с. в.п. 3) Після цього, у
2012 році на виконання судового рішення
державними виконавцями проводився ряд
виконавчих дій, зокрема направлені
запити до КП « Сумське БТІ», Державної
інспекції с/г України в Сумській
області, Відділу Держкомзему у
Сумському районі з метою виявлення
майна у боржника, а також був
здійснений вихід 17.04.2012 року, 07.12.2012
року за адресою боржника по вул..
Н.Сироватка, вул.. Шлях, 74 (а.с. в.п. 4, 6,10)
При цьому встановлено, що ОСОБА_3
працював і відповідно проводилися
певні відрахування із заробітної
плати, що підтверджується платіжними
дорученнями (а.с. в.п. 12,15,16-27)

25.07.2013 року винесено постанову про
зупинення виконавчого провадження у
зв'язку зі смертю стягувача ОСОБА_6,
який помер 21.07.2013 року.

24.03.2014 року Сумським районним судом
Сумської області винесена ухвала про
заміну сторони виконавчого
провадження, за якою замінено
стягувача ОСОБА_6 на його доньку
ОСОБА_1 у вказаному вище виконавчому
провадженні. Як вбачається із судового
рішення, станом на 29 липня 2013 року з
боржника на користь стягувача стягнуто
та перераховано 6 246 грн. 90 коп. із 25 000
грн. моральної шкоди, залишок боргу - 18
753 грн. 10 коп.

29.05.2014 року державним виконавцем
Коновал І.О. поновлено виконавче
провадження.

15.07.2014 року складено Акт державного
виконавця Костєннікова Д.М. про те, що
він здійснив вихід за останньою
відомою адресою боржника ОСОБА_3, де
було з'ясовано, що майно у боржника
відсутнє, а на даний час місце його
фактичного проживання за адресою
АДРЕСА_1.

16.07.2014 року державним виконавцем
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження на підставі
п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» , яка була
затверджена начальником відділу ДВС
Сич Д.М., а виконавчий документ
направлено за належністю до Сумського
міського управління юстиції за адресою
м. Суми, вул. Гамалея, 1А.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 37, ч.2, ч.4 ст. 39
Закону України « Про виконавче
провадження» виконавче провадження
підлягає обов'язковому зупиненню у
разі, в тому числі смерті стягувача до
визначення правонаступників. Протягом
строку, на який виконавче провадження
зупинено, виконавчі дії не
провадяться. Після усунення обставин,
які стали підставою для зупинення
виконавчого провадження, державний
виконавець протягом трьох днів з
моменту, коли йому стало про це
відомо, зобов'язаний своєю постановою
поновити виконавче провадження за
власною ініціативою або за заявою
стягувача.

З огляду на викладене, суд вважає
недоречними доводи скаржника про те, що
в період часу з 25.07.2013 року по 29.05.2014
року державним виконавцем не були
здійснені відповідні виконавчі дії по
стягненню боргу з боржника у повному
обсязі, адже виконавче провадження
було зупинено у відповідності з чинним
на той час законодавством. Крім цього,
згідно до ч.5 ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі вибуття
однієї із сторін державний
виконавець з власної ініціативи або
за заявою сторони, а також сама
заінтересована сторона мають право
звернутися до суду із заявою про
заміну сторони її правонаступником.
Так, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6 не
заявляла про себе державному виконавцю
в якості спадкоємця , а звернулася до
відділу тільки 26.05.2014 року із заявою
про заміну її як сторони у виконавчому
провадженні, надавши ухвалу суду, в
результаті чого державний виконавець
через 3 дні і поновив провадження.

Згідно ч.1 п. 8 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
фактичного виконання в повному
обсязі рішення згідно з виконавчим
документом.

Відповідно до ч.3 ст. 49 цього закону про
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

В той же час, згідно зі ст. 49 ч.1 п.10
вказаного закону виконавче
провадження підлягає закінченню у
разі: направлення виконавчого
документа за належністю до іншого
відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.3.2.1 Інструкції про
проведення виконавчих дій - виконавчі
дії проводяться державним
виконавцем відповідного органу
державної виконавчої служби, який
розташований за місцем проживання,
роботи боржника - фізичної особи або за
місцезнаходженням його майна. Пунктом
3.2.2. визначено, що якщо в процесі
виконавчого провадження державному
виконавцеві стало відомо, що
змінилося місце проживання чи
місцезнаходження боржника, місце його
роботи або з'ясувалося, що

на території, на яку поширюються
функції органу державної виконавчої
служби, майно боржника, на яке можна
звернути стягнення, відсутнє, однак
належне боржнику майно перебуває на
території іншого органу державної
виконавчої служби, то державний
виконавець негайно складає про це
відповідний акт. Виконавчий документ
разом з копією акта не пізніше
наступного дня державний виконавець
зобов'язаний надіслати до органу
державної виконавчої служби за новим
місцем проживання боржника, місцем
його роботи чи за місцезнаходженням
майна боржника, про що одночасно, в
копії супровідного листа, повідомляє
стягувача та орган, який видав
виконавчий документ.

Як слідує із ч.5 ст. 20 Закону України «
Про виконавче провадження» у разі якщо
у процесі виконавчого провадження
державним виконавцем отримано
документальне підтвердження про
зміну або встановлення місця
проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника, його майна,
місця його роботи на території, на яку
не поширюється компетенція державного
виконавця, та з'ясувалося, що майно
боржника, на яке можна звернути
стягнення, відсутнє на території, на
яку поширюється компетенція
державного виконавця, державний
виконавець не пізніше наступного дня
з моменту, коли йому стали відомі
зазначені обставини, надсилає
виконавчий документ за новим місцем
проживання чи ісцезнаходженням
боржника, місцем його роботи чи
місцезнаходженням майна боржника,
про що повідомляє стягувачу.

Як було встановлено державним
виконавцем, боржник ОСОБА_3 станом на
15.07.2014 року не проживає на території
Сумського району зі слів його матері
ОСОБА_4, яка є його близьким родичем , в
свою чергу державний виконавець не
перевірив в установленому законом
порядку таку інформацію і не маючи
достовірно-підтверджуючих документів ,
передчасно передав виконавче
провадження до СМУЮ, не виконавши у
повній мірі необхідні виконавчі дії, що
не можна вважати законним.

У відповідності до ч.6 ст. 52 Закону
України Про виконавче провадження»
стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку.

Так, протягом 2-х місяців, тобто з
моменту поновлення виконавчого
провадження і до направлення його до
іншого відділу виконавчої служби,
державним виконавцем Сумського
районного управління юстиції
виконавчі дії не проводилися, окрім
виходу за останнім місцем проживання
боржника з метою перевірки його
майнового стану та накладення арешту
на все майно боржника.

Що ж стосується винесення окремої
ухвали, то згідно із ст. 211 ЦПК України
суд, вивчивши під час розгляду справи
порушення закону і встановивши причини
та умови, що сприяли вчиненню
порушення, може винести окрему ухвалу і
направити її відповідним особам чи
органам для вжиття заходів щодо
усунення цих причин та умов. Під час
розгляду даної скарги, грубих порушень
законодавства судом не було виявлено,
які потягли б за собою непоправимі
наслідки, як і не виявлено умисне не
виконання судового рішення, а тому
реагування згідно із ст. 211 ЦПК України
суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд вважає, що скарга ОСОБА_1 є
частково обґрунтованою, а тому суд
вважає за необхідне визнати незаконною
бездіяльність та дії начальника
відділу в частині невиконання судового
рішення з вищезазначених підстав, адже
згідно до ч.1 ст. 83 Закону України «
Про виконавче провадження» контроль
за своєчасністю, правильністю і
повнотою виконання рішень державним
виконавцем здійснюють начальник
відділу, та скасувати постанову
заступника начальника відділу
Костєннікова Д.М. про закінчення
виконавчого провадження від 16.07.2014р. як
передчасно винесену для з'ясування
належним чином обставин, передбачених
ч.5 ст. 20 Закону України «Про виконавче
провадження» та виконання інших дій,
необхідних для виконання судового
рішення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 386,387 ЦПК України, Законом
України « Про виконавче провадження»,
суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на незаконні дії та
бездіяльність начальника відділу ДВС
Сумського районного управління
юстиції Сич Д. М . - задовольнити
частково.

Визнати незаконною бездіяльність та
дії начальника відділу ДВС Сумського
районного управління юстиції Сич Д. М.
та скасувати постанову заступника
начальника відділу Сумського
районного управління юстиції
Костєнніковіа Д.М. про закінчення
виконавчого провадження від 16.07.2014
року.

В решті вимог відмовити за
необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
О.М.Черних