Справа №: 398/1594/14-цРІШЕННЯ
"11" червня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
головуючого Крімченко С.А.
при секретарі Куліковій В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Олександрії справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання втратившим право
користування жилим приміщенням,-
Позивач звернувся в суд з позовом
до відповідачки про визнання її
втратившою право користування жилим
приміщенням. Свої вимоги мотивує тим,
що він являється власником будинку
АДРЕСА_1. Будинок належить йому на
підставі договору купівлі-продажу від
25.09.2000 року .В даному будинку
зареєстрована і його дружина
ОСОБА_2, яка в даному будинку не
проживає з 2002 року. З 2005 року він мешкає
в даному будинку з іншою жінкою і бажає
зареєструвати з нею шлюб.
Позивач в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги. Пояснив, що
з відповідачкою знаходиться в шлюбі,
але в спірному будинку проживає з
співмешканкою ОСОБА_3 Відповідачка
зареєстрована в даному будинку з 2002
року, але не проживає в ньому.
Відповідачка в судове засідання не
з 'явилася, про час розгляду справи
повідомлена належним чином.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши позивача , покази свідків
суд вважає, що позов не підлягає
Статею 319 ЦК України передбачено
,що власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.
Ст.391 ЦК України передбачено що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
Встановлено, сторони знаходяться в
шлюбі з 29 липня 1995 року, шлюб не
Встановлено, що в період шлюбу 25
вересня 2000 року відповідач придбав
будинок АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
нотаріально. В той же день ОСОБА_1
зареєстрував за собою право власності
на даний будинок в Олександрійському
Так як спірний будинок АДРЕСА_1
був придбаний 25 вересня 2000 року, то до
зазначених правовідносин щодо
виникнення права спільної сумісної
власності на майно подружжя
застосовуються норми КпШС .
Відповідно до ст. 22 КпШС майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
Подружжя користується рівними
правами на майно і в тому разі, якщо
один з них був зайнятий веденням
домашнього господарства, доглядом за
дітьми або з інших поважних причин не
мав самостійного заробітку.
У ч. 1 ст. 24 КпШС передбачено, що майно,
яке належало кожному з подружжя до
одруження, а також одержане ним під час
шлюбу в дар або в порядку успадкування,
є власністю кожного з них.
У п. 9 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12 червня 1998 року N 16
"Про застосування судами деяких норм
Кодексу про шлюб та сім'ю України", який
втратив чинність з 21 грудня 2007 року,
роз'яснено, що, вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час придбання
зазначеного майна. При цьому належить
виходити з того, що відповідно до ст. ст.
22, 25, 27-1 КпШС України спільною сумісною
власністю подружжя є нажите ними в
період шлюбу рухоме і нерухоме майно,
яке може бути об'єктом права приватної
власності (крім майна, нажитого кожним
із подружжя під час їх роздільного
проживання при фактичному припиненні
Так як спірний будинок не був
одержаний позивачем в дар на підставі
договору дарування, не був
успадкований ним, не належав
позивачеві до одруження , а був
придбаний в період шлюбу за договором
купівлі-продажу , то він являється
спільною сумісною власністю подружжя.
Згідно довідки Головківської
сільради Олександрійського району №158
від 4.03.2014 року в будинку АДРЕСА_1 з
травня 2002 року зареєстровані ОСОБА_1 з
23.10.1999 року, його дружина ОСОБА_2 з
травня 2002 року і співмешканка ОСОБА_3
Згідно показів свідків ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 відповідачка не проживає в
спірному будинку з 2002 року , що
узгоджується з довідкою №29 від 27.01.2014
року Головківської сільради
Олександрійського району.
Відповідачка являється
співвласницею даного будинку , але в
будинку не проживає з 2002 року.
Відповідач не надав суду доказів, що
даний будинок є його особистою
приватною власністю (наприклад,
рішення суду про розділ майна і
припинення права відповідачки на 1/2
частку даного будинку). Згідно ст. 321 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні. Не можна співвласника
позбавити його права користування
належним йому майном, навіть якщо він
не проживає в належному йому будинку.

З урахуванням викладеного, суд
вважає за можливе відмовити позивачу в
задоволенні його позову.

Керуючись ст. ст. 22, 24 КпШС , ст.319,
321 ,391 ЦК України , ст.ст. 209,215 ЦПК
України,-

Вирішив :

Відмовити в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи втратившою право користування
жилим приміщенням.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Кіровоградської
області через Олександрійський
міськрайонний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Головуючий