Єдиний унікальний номер 267/9088/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/4787/2014
Головуючий у 1 інстанції Колієв
Доповідач Папоян В.В.
11 червня 2014 року апеляційний суд
Донецької області в складі:
головуючої: Біляєвої О.М.,
суддів: Папоян В.В., Мальованого Ю.М.
при секретарі Саєнко В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Гірницького
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 04 квітня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до державного
підприємства «Макіїввугілля» про
відшкодування моральної шкоди, -
Рішенням Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 04
квітня 2014 року позов ОСОБА_1 до ДП
«Макіїввугілля» про відшкодування
моральної шкоди задоволено частково. З
відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто
в рахунок відшкодування 30 000 гривень.

В апеляційній скарзі позивач просить
змінити рішення суду, стягнути на її
користь на відшкодування моральної
шкоди завданою смертю чоловіка 200 000
грн., посилаючись на те, що судом
неправильно застосовані норми
матеріального права та неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи. Не враховано у повному
обсязі глибину завданих моральних
страждань, що призвело до нерозумного
та несправедливого зменшення
моральної шкоди.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача доводи
апеляційної скарги підтримав, просив
рішення суду змінити.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача заперечував
проти апеляційної скарги, просив
рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України
моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 23 ЦК
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Задовольняючі позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачка є вдовою померлого ОСОБА_2,
який перебував з відповідачем в
трудових відносинах та 13 січня 1995 року
під час виконання трудових обов`язків
був травмований. Внаслідок чого йому
було встановлено 25 % втрати
працездатності. В подальшому 05 жовтня
2011 року ОСОБА_2 було встановлено 40%
втрати працездатності та третя група
інвалідності. 11 січня 2013 року її
чоловікові була проведена операція з
ампутації правого стегна та
ІНФОРМАЦІЯ_1 року він помер. Згідно
висновку судово-медичного обстеження
№ 96 від 15.01.2013 року його смерть
наступила внаслідок віддалених
наслідків закритого оскольчатого
перелому середньої треті обох кісток
лівої голені (травма на виробництві від
13.01.1995 року ). Вказана причина смерті
ОСОБА_2 була визначена і
консультативною комісією Донецького
обласного бюро СМЕ з встановленням
причин смерті осіб, які мають в
анамнезі професійні захворювання, які
перенесли травми та професійні
захворювання № 21 від 01.02.2013 року та
зазначена причина смерті. Внаслідок
смерті чоловіка позивачці спричинена
моральна шкода.

На підставі вказаних норм
матеріального права і відповідно до
встановлених обставин, суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку, що відповідач повинен
відшкодувати заподіяну позивачу
моральну шкоду.

При визначені розміру відшкодування
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги позивача, що
судом необґрунтовано визначено суму
відшкодування моральної шкоди є
безпідставними, оскільки із рішення
суду вбачається, що судом першої
інстанції повно, всебічно і об'єктивно
досліджені всі обставини по справі,
враховані всі надані позивачем докази
і їм дана належна оцінка і суд дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог позивача
частково. Визначена судом сума
відшкодування моральної шкоди є
справедливою та такою, що відповідає
характеру та ступеню моральних
страждань та негативних наслідків.

Апеляційний суд не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги щодо розміру
відшкодування моральної шкоди
оскільки моральну шкоду, зважаючи на її
сутність, не можна відшкодувати в
повному обсязі, так як немає (і не може
бути) точних критеріїв майнового
виразу душевного страждання. Діюче
законодавство не містить визначення
способів обчислення її розміру.
Зважаючи на це будь-яка компенсація
моральної шкоди не може бути
адекватною дійсним стражданням, тому
будь-який її розмір може мати суто
умовний вираз.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України, від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Згідно з ч.І ст. 3 Конституції України
людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю. З рішення суду
вбачається, що судом першої інстанції
повно, всебічно і об'єктивно досліджені
всі обставини по справі, у тому числі:
понесена позивачами тяжка невиправна
втрата близької людини, важкість змін в
їх житті, характер та обсяг перенесених
ними та таких, що продовжуються,
душевних страждань, з урахуванням яких
суд дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі. Визначена судом сума
відшкодування моральної шкоди є
справедливою та такою, що відповідає
характеру і ступеню моральних
страждань та негативних наслідків.

Доводи апеляційної скарги, що судом
необґрунтовано визначено суму
відшкодування моральної шкоди є
безпідставними, оскільки із рішення
суду вбачається, що судом першої
інстанції повно, всебічно і об'єктивно
досліджені всі обставини по справі,
враховані всі надані сторонами докази
і їм дана належна оцінка і суд дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позовних вимог позивача.
Визначена судом сума відшкодування
моральної шкоди є справедливою та
такою, що відповідає обставинам справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги відповідача. Виходячи з
наведеного, та враховуючи доводи
апеляційної скарги, рішення суду
відповідає матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування в межах доводів
апеляційної скарги немає. За таких
обставин апеляційний суд, відповідно
до вимог ст. 308 ЦПК України, відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, як ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд

У
Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 04
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий

Судді: