АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/3454/14 Справа: №
шкоди» Головуючий 1
інстанції Сиротников Р.Є.
Доповідач: Піддубний Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м.
Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого: судді
Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової
О.Ю., Швецової Л.А.,

при секретарі:
Каменській Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє
в інтересах ОСОБА_2, на заочне рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 05 червня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа -
Комунальне підприємство
«Жилкомсервіс», про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої залиттям квартири, -

встановила:

У грудні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, в обґрунтування якого
зазначила, що вона є власником квартири
№ 56, яка розташована на четвертому
поверсі багатоквартирного будинку
АДРЕСА_1. 10 вересня 2012 року сталося
залиття приміщень кухні та ванної
кімнати належної їй квартири, про що 18
вересня 2012 року комісією у складі
інженера та двох майстрів дільниці № 33
Комунального підприємства
«Жилкомсервіс» (КП «Жилкомсервіс»)
було складено відповідний акт. Згідно
зі звітом суб'єкта оціночної
діяльності розмір матеріальної шкоди,
завданої залиттям квартири, становить 4
505 грн. Посилаючись на те, що залиття
сталося з вини власника квартири № 59,
яка знаходиться на п'ятому поверсі
вказаного будинку, - відповідачки
ОСОБА_2, з урахуванням уточнених у
червні 2013 року позовних вимог, ОСОБА_3
просила стягнути з ОСОБА_2 на
відшкодування завданої їй залиттям
квартири матеріальної шкоди 4 505 грн.,
моральної шкоди - 3 000 грн.

Заочним рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 05 червня
2013 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на
відшкодування матеріальної шкоди 3 500
грн., моральної шкоди - 1 000 грн., а також
судовий збір у розмірі 215 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просила рішення скасувати, ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні
заявленого ОСОБА_2 позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Судовим розглядом встановлено, що
позивачці ОСОБА_3 на праві власності
належить квартира № 56, яка розташована
на четвертому поверсі
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1.

Власником квартири № 59, розташованої
над квартирою позивачки, є ОСОБА_2

10 вересня 2012 року комісією у складі
інженера та майстрів дільниці № 33 КП
«Жилкомсервіс» було складено акт, з
якого вбачається, що о 18 год. 15 хв. до
диспетчерської служби КП «ХТМ»
надійшла заявка від мешканців квартири
№ 56. О 18 год. 45 хв. в квартирі № 59
перекрито вентиль гарячого
водопостачання. У приміщенні ванної
кімнати квартири № 56 на стелі та стіні,
у приміщенні кухні - на стіні, маються
сліди залиття.

Згідно з наданим позивачкою звітом
суб'єкта оціночної діяльності розмір
матеріальної шкоди внаслідок залиття
квартири АДРЕСА_1 гарячою водою через
міжповерхові перекриття становить 4 505
грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що з вини
відповідачки ОСОБА_2, яка є власником
квартири АДРЕСА_1, сталося залиття
належної позивачці квартири, внаслідок
чого останній завдано матеріальної та
моральної шкоди, на відшкодування якої
підлягає стягненню 3500 грн. та 1 000 грн.
відповідно.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками з наступних підстав.

Загальні підстави цивільно-правової
відповідальності за завдану майнову та
моральну шкоду в деліктних
(позадоговірних) відносинах
передбачені ч. 1 ст. 1166 і ч. 1 ст. 1167 ЦК.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК).

Згідно із зазначеними нормами
обов'язковими умовами такої
відповідальності є наявність шкоди,
протиправної поведінки заподіювача
шкоди, причинного зв'язку між шкодою і
протиправною поведінкою та вина
заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності, які передбачають
рівність прав сторін щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості та
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Проте це загальне правило діє, якщо в
нормах матеріального права відсутня
вказівка про перерозподіл обов'язків
доказування.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в
деліктних зобов'язаннях передбачає
презумпцію вини. Якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, то вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди.

Відповідачка ОСОБА_2 не довела
відсутність своєї вини у завданні
позивачці майнової шкоди, у зв'язку з
чим відсутні передбачені законом
підстави для звільнення від обов'язку
по її відшкодування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода може полягати у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з пошкодженням
її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення.

При визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що внаслідок залиття
квартири позивачці завдано моральної
шкоди, яка полягає в душевних
стражданнях, які вона зазнала у зв'язку
з пошкодженням її майна.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає
стягнення на відшкодування моральної
шкоди, суд першої інстанції правильно
виходив з положень ст. ст. 23, 1167 ЦК
України, урахував характер і обсяг
страждань, яких зазнав позивач, вимоги
розумності та справедливості та інші
обставини, що відповідає роз'ясненням,
які містяться в постанові Пленуму
Верховного Суду України N 4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» та дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
з ОСОБА_2 на відшкодування завданої
позивачці моральної шкоди 1 000 грн.

Оскільки судом першої інстанції не
було порушено норм процесуального
права, рішення суду відповідає вимогам
матеріального права та встановленим
обставинам справи, апеляційна скарга
відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Заочне рішення Московського районного
суду м. Харкова від 05 червня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді