Справа № 437/1821/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року Ленінський районний
суд міста Луганська в складі:

головуючого - судді Бугери О.В.,

при секретарі - Білошицькій Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління Комунальним майном
Луганської міської ради про визнання
права власності на ? частку квартири в
порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з
відповідним позовом, який в ході
судового розгляду було уточнено, в
обґрунтування якого зазначила, що її
матері ОСОБА_3 на праві власності
належить ? частка квартири АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого відділом по
приватизації житлового фонду
Луганської міської ради народних
депутатів від 26 листопада 2001 року. Інша
? частка квартири належить її батькові
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
власності на житло. ІНФОРМАЦІЯ_2 року її
мати померла. Після її смерті
відкрилась спадщина, про що свідчить
витяг про реєстрацію в спадковому
реєстрі №35082553 від 11.09.2013 року, спадкова
справа №54994183. Позивачка прийняла
спадщину після смерті своєї матері як
спадкоємець першої черги, надавши
приватному нотаріусу Луганського
міського нотаріального округу заяву
про прийняття спадщини як спадкоємець
першої черги. Інший спадкоємець першої
черги, батько позивача ОСОБА_4, який
мешкав із матір'ю на момент її смерті
відмовився від прийняття спадщини на
користь позивачки, подавши нотаріусу
заяву відповідного змісту. Після
спливу шестимісячного строку
позивачка звернулась до нотаріуса для
отримання свідоцтва про право
власності на спадщину за законом, але
їй було відмовлено в цьому на підставі
того, що за померлою ОСОБА_3 не було
зареєстроване право власності на ?
частку квартири АДРЕСА_1 у належному
порядку органами технічної
інвентаризації м.Луганська. Рішенням
№6748354 від 14.10.2013 року державним
реєстратором прав на нерухоме майно
позивачці було відмовлено у реєстрації
прав та їх обтяжень на ? частку квартири
за померлою ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що
заяву подано неналежною особою. Вважає,
що ? частка квартири АДРЕСА_1 належить
їй на праві власності на підставі того,
що позивачка як єдина спадкоємиця
першої черги, тримала її у спадок після
смерті матері ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Але воу розмірі 10975,95
грн. та суму сплаченого судового збору.

На підставі викладеного позивачка
просить суд визнати за нею право
власності на ? частку квартири АДРЕСА_1
в порядку спадкування після смерті
матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача не були присутні,
представником позивача було надано
заяву про розгляд справи без участі
позивача та її представника, позовні
вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача Управління
Комунальним майном Луганської міської
ради у судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи без
участі представника відповідача.
Питання щодо задоволення позову
просивв покласти на розсуд суду згідно
діючого законодавства України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази у їх
сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 26 листопада 2001 року, виданого
відділом по приватизації житлового
фонду Луганської міської ради народних
депутатів згідно розпорядження №1841
від 26.11.2001 року, квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної часткової
власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних
частках (а.с.7).

Вказане також підтверджується витягом
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 17.09.2013 року (а.с.12).

Згідно свідоцтва про народження
вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про укладення
шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували
шлюб, після укладення шлюбу позивачці
присвоєно прізвище «ОСОБА_1», актовий
запис №605 (а.с.11).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, актовий запис №272 (а.с.8).

Після її смерті відкрилась спадщина на
все належне їй майно, в тому числі на 1/2
частину квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом, оскільки
померла заповіту не залишила, стали
позивачка ОСОБА_1 та її батько - чоловік
померлої - ОСОБА_4.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1,2 ст.1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою (частина третя
статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно довідки з місця проживання №621
від 14.12.2013 року вбачається, що разом з
померлою ОСОБА_3 з 03.04.1979 року до
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто на день смерті
та на протязі шести місяців після
смерті за адресою: АДРЕСА_1, мешкали та
були прописані чоловік померлої ОСОБА_4
(а.с.13).

З наданої на запит відповіді, яка
міститься в матеріалах справи,
вбачається, що 11 вересня 2013 року
приватним нотаріусом Луганського
міського нотаріального округу
Головного Управління юстиції у
Луганській області було заведено
спадкову справу №11/2013 після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Зазначена спадкова справа була
заведена на підставі заяви доньки
померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_1. Чоловік
померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відмовився від
належної йому частки спадкового майна
на користь доньки померлої - ОСОБА_1,
подавши 11 вересня 2013 року заяву
відповідного змісту. Інших заяв про
прийняття спадщини після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 не надходило.
Питання щодо спадкоємців, які прийняли
спадщину після померлої в порядку п.3
ст.1268 ЦК України (фактичне прийняття)
може бути вирішено шляхом встановлення
кола осіб, які мешкали разом з померлим
на час відкриття спадщини.

Вказане підтверджується інформаційною
довідкою зі Спадкового реєстру
(спадкові справи та видані на їх
підставі свідоцтва про право на
спадщину) від 18 квітня 2014 року.

Відповідно до рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №6748354 від 14 жовтня 2013 року
вбачається, що з заявою про державну
реєстрацію прав на квартиру АДРЕСА_1,
звернулась неналежна особа, оскільки
власник ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва
про смерть померла, а відповідно до
діючого законодавства реєстрація прав
власності за померлою особою
неможлива, тому ОСОБА_4 у державній
реєстрації права власності було
відмовлено (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст.1299 ЦК України якщо у
складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна (стаття 182
цього Кодексу). Право власності на
нерухоме майно виникає у спадкоємця з
моменту державної реєстрації цього
майна.

Відповідно до ч.4.15 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві.

Таким чином, суд приходить до висновку
про обґрунтованість позовних вимог,
оскільки в ході розгляду справи було
встановлено та підтверджено наявними в
матеріалах справи доказами, що
позивачка прийняла спадщину після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері
ОСОБА_3, оскільки є єдиною спадкоємицею
після померлої, батько позивача ОСОБА_4
від прийняття спадщини відмовився на
користь позивачки, однак вона не може
отримати свідоцтво про право на
спадщину у зв'язку з відсутністю
реєстрації за померлою свого права
власності, а тому уточнені позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до відповіді на запит
рієлторського відділу Дочірнього
підприємства «ПРАВИС» Відкритого
акціонерного товариства юридичної
фірми «ПРАВИС» про оцінку майна від
06.03.2014 року, вартість квартири за
адресою: АДРЕСА_1, складає 100000,00 (сто
тисяч) грн. (а.с.21).

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.1216,1217,1268,1269 ЦК України, ст.ст. 10, 11,
209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частку квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті матері
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Ленінський районний суд м. Луганська
шляхом подання апеляційної скарги з
моменту його проголошення протягом 10
днів, а особами, що не прймали участі у
справі в тому ж порядку та в той же
строк з дня отримання його копії.

Головуючий суддя
О.В.Бугера