АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 червня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретаря Лисак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ
„ПриватБанк") до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - служба у
справах дітей Кіцманської районної
державної адміністрації, про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення з будинку, за апеляційною
скаргою ПАТ КБ „ПриватБанк на заочне
рішення Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 14 квітня 2014
року,-

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення
на предмет іпотеки та виселення з
будинку.

Вказувало на те, що відповідно до
укладеного кредитного договору
№CVMWGK00000018 від 2 листопада 2006 року
відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні
кошти в розмірі 3500 доларів США зі
сплатою 10,08 % за користування кредитом
на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 1 листопада 2016 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором 2
листопада 2006 року між банком та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено

------------------------------------------------------------------------
------------------------------

22ц - 890/14
головуючий у 1-й інстанції Олексюк
Т.І.

категорія 19/27
суддя-доповідач Міцней В.Ф.

договір іпотеки, за яким останній
передав в іпотеку житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходиться по АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним
договором станом на 9 січня 2014 року
утворилась заборгованість в розмірі
3418,68 доларів США, яка складається з
непогашеної суми кредиту - 2693,93 доларів
США, заборгованості зі сплати
процентів за користування кредитом -
260,22 доларів США, комісії - 62,82 доларів
США, пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за кредитним договором -
402,39 доларів США.

Посилаючись на ці обставини, позивач
просив в рахунок погашення вказаної
заборгованості звернути стягнення на
предмет іпотеки шляхом продажу
житлового будинку ПАТ КБ „ПриватБанк"
з укладанням від імені ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ „ПриватБанк" всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки, та виселити
відповідачів з житлового будинку
АДРЕСА_1, зі зняттям їх з
реєстраційного обліку.

Заочним рішенням Кіцманського
районного суду Чернівецької області
від 14 квітня 2014 року позов задоволено
частково: в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
звернуто стягнення на вказаний
житловий будинок. У задоволенні
позовної вимоги про виселення
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
„ПриватБанк" просить змінити рішення
суду в частині відмови в задоволенні
позовної вимоги про виселення
відповідачів з будинку та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити цю
вимогу.

Посилається на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Вважає, що суд першої інстанції
неправильно застосував до
правовідносин сторін положення ст.40
Закону України „Про іпотеку".

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Як встановлено судом, 2 листопада 2006
року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та ОСОБА_1
був укладений кредитний договір
№CVMWGK00000018, за яким останній отримав
кредитні кошти в розмірі 3500 доларів США
зі сплатою 10,08 % за користування
кредитом на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення до 1 листопада 2016
року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за вказаним договором 2
листопада 2006 року між ПАТ КБ
„ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_1
було укладено договір іпотеки, за яким
останній передав в іпотеку житловий
будинок з господарськими будівлями і
спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним
договором станом на 9 січня 2014 року
утворилась заборгованість в розмірі
3418,68 доларів США, яка складається з
непогашеної суми кредиту - 2693,93 доларів
США, заборгованості зі сплати
процентів за користування кредитом -
260,22 доларів США, комісії - 62,82 доларів
США, пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за кредитним договором -
402,39 доларів США.

Відповідно до ст.ст. 572, 589 ЦК України у
разі невиконання боржником
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Одним із видів застави нерухомого
майна є іпотека (ч.1 ст. 575 ЦК України).

Згідно зі ст.33 Закону України „Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки на підставі рішення суду.

Договором іпотеки від 2 листопада 2006
року передбачено право позивача
звернути стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання позичальником умов
кредитного договору (п.17.).

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.40 Закону
України „Про іпотеку", ч.3 ст.109 ЖК
України звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців за винятком
наймача та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок чи житлове приміщення
у встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

У п.43 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 „Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
судам роз'яснено, що примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

З аналізу наведених норм матеріального
права вбачається, що на момент
звернення ПАТ КБ „ПриватБанк" до суду з
вимогою про виселення відповідачів
його права не були порушені останніми.

Наявність письмової вимоги про
звільнення житлового приміщення є
обов'язковою умовою при задоволенні
позову про виселення із іпотечного
житла.

Повідомлення позивача від 13 березня 2014
року, адресований відповідачам, не є
повідомленням про їх виселення у
розумінні ч. 1 ст. 40 Закону України „Про
іпотеку", оскільки у цьому повідомленні
йдеться про те, що у разі неповернення
заборгованості за кредитним договором
протягом 30 днів, банк розпочне
процедуру звернення стягнення на
предмет іпотеки (а.с. 61), тобто на момент
направлення повідомлення банк не
звернув стягнення на предмет іпотеки.

Окрім того, позивачем не надано суду
доказів на підтвердження того, що
відповідачі отримали вказане
повідомлення.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України ,
колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" відхилити.

Заочне рішення Кіцманського районного
суду Чернівецької області від 14 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: