Справа № 541/1121/14-ц
Номер провадження 2/541/539/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 червня 2014 року
м. Миргород

Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області
у складі:

головуючого судді - Городівського О.А.

при
секретарі - Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миргород
справу за позовом ОСОБА_1 до
Миргородської міської ради
Полтавської області про визнання права
власності на земельну ділянку треті
особи: Управління Держземагенства у
Миргородському районі Полтавської
області, Реєстраційна служба
Миргородського міськрайонного
управління юстиції

В С Т А Н О В И В :

06 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вищевказаним позовом.

У позовній заяві Позивачка обґрунтовує
свою позицію тим, що після смерті її
чоловіка ОСОБА_2 вона успадкувала
земельну ділянку площею 0,0790 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
призначену для будівництва та
обслуговування жилого будинку.

Коли ОСОБА_1 звернулася до
Реєстраційної служби Миргородського
міськрайонного управління юстиції з
заявою про реєстрацію права власності
на земельну ділянку то їй у цьому було
відмовлено у зв'язку з розбіжностями у
площі земельної ділянки зазначеної у
свідоцтві про право на спадщину та
Витязі з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася,
надавши на адресу суду заяву, в якій
просить розгляд справи провести без її
участі, та зазначає, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Представник Миргородської міської
ради Полтавської області надав суду
заяву, в якій просить розгляд справи
провести без своєї участі, проти
задоволення позовних вимог не
заперечує.

Представник Управління
Держземагенства у Миргородському
районі Полтавської області в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи Управління
повідомлене належним чином.

Представник Реєстраційної служби
Миргородського міськрайонного
управління юстиції в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи Управління повідомлене
належним чином.

Проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до копії
свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6). Після його смерті
відкрилася спадщина до складу якої
входить земельна ділянка з
кадастровим номером: :50:039:0075 яка
належала померлому на підставі
Державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№637609 виданий 17.08. 2010 року на підставі
рішення Миргородської міської ради від
13 травня 2010 року №362 та зареєстрованого
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 64.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину
за законом виданого нотаріусом Першої
миргородської державної нотаріальної
контори від 05.12.2012 року
зареєстрованого в реєстрі за № 2-1250
відповідно, ОСОБА_1, в порядку
спадкування за законом, прийняла
спадщину у вигляді земельної ділянки
розміром 0,0790 га, що розташована за
адресою : АДРЕСА_1 та призначена для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (а.с.7).

Коли ОСОБА_1 звернулася до
Реєстраційної служби Миргородського
міськрайонного управління юстиції з
усною заявою про реєстрацію права
власності на земельну ділянку то їй
було відмовлено у цьому у зв'язку з
наявними розбіжностями у площі
земельної ділянки зазначеної у
свідоцтві про право на спадщину та у
Витязі з державного земельного
кадастру про земельну ділянку.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку (а.с.5) та
свідоцтва про право на спадщину (а.с.7)
площа земельної ділянки складає 0,0790 га,
а згідно Витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку її площа 0,0690 га.

За приписами частини 1 статті 193 ЗК
державний земельний кадастр - єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах кордонів України, їх цільове
призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

Згідно статті 202 ЗК державна реєстрація
земельних ділянок здійснюється у
Державному земельному кадастрі в
порядку, встановленому Законом.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про
Державний земельний кадастр»
визначається, що до Державного
земельного кадастру включаються
відомості про межі та площі земельних
ділянок.

Відповідно до частини 1 статті 21 цього
Закону відомості про межі земельної
ділянки вносяться до Державного
земельного кадастру: на підставі
відповідної документації із
землеустрою щодо формування земельних
ділянок - у випадках, визначених
статтею 79-1 ЗК, при їх формуванні; на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) - у разі
встановлення відновлення) меж
земельної ділянки за її фактичним
використанням відповідно до статті 107
ЗК: на підставі проектів землеустрою
щодо впорядкування існуючих
землеволодінь - у разі зміни меж
суміжних земельних ділянок їх
власниками.

За приписами частини 1 статті 20
вказаного Закону відомості Державного
земельного кадастру є офіційними, з
урахуванням чого відомості щодо площі
спірних земельних ділянок у
правовстановлюючих документах на них
повинні відповідати відомостям
Державного земельного кадастру.

Пункт «а» частини 3 статті 152 ЗК
передбачає захист прав громадян на
земельні ділянки шляхом визнання прав.

Відповідно до ч. 2 п. 1. ст. 16 ЦК України
одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів судом може бути
визнання права.

Відповідно до ст. 125 Земельного
Кодексу України право власності та
право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації.

На підставі ст.126 Земельного Кодексу
України право власності на земельну
ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами. Форми
державних актів затверджуються
Кабінетом Міністрів України .

Згідно ст. 158 Земельного кодексу
України виключно судом вирішуються
земельні спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб.

Частина перша ст. 15 ЦК України
закріплює право кожної особи на захист
свого права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Положення
цієї статті базуються на нормах
Конституції України, які закріплюють
обов'язок держави забезпечувати
захист: прав усіх суб'єктів права
власності і господарювання (ст. 13),
захист прав і свобод людини і
громадянина судом (ч. 1 ст. 55 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Вищевикладене дає суду законні
підстави для задоволення позову
ОСОБА_1.

На підставі ст. ст. 328 ,392, 1218,1220, 1235, 1241,
1261,1262, 1269, 1270, ЦК України, ст. 125, 126, 152, 158,
193, 202, Земельного кодексу України, ст.15
Про Державний земельний кадастр»
керуючись ст. 10, 11, 60, 174, 212-215 ЦПК України,
суд, -

в и р і ш и в:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на земельну ділянку площею
0,0690 га, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, цільове призначення земельної
ділянки - для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), кадастровий номер
:50:039:0075.

Рішення може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення через Миргородський
міськрайонний суд до Апеляційного суду
Полтавської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.А.
Городівський