Справа № 504/1434/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд
Одеської області у складі:

Головуючого судді -
Барвенка В.К.,

при секретарі -
Мельниковій В.М.,

за участі позивача
- ОСОБА_1, -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 9, смт.
Комінтернівське, позовну заяву ОСОБА_1
до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю «Колос»,
за участі третіх осіб - Фонтанської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області, Ліквідатора
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Одеське» про
визнання угоди купівлі- продажу
нерухомого майна дійсною, визнання
права приватної власності на одну
другу частину житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до
відповідача, яким просила суд визнати
дійсною угоду купівлі- продажу
житлового будинку АДРЕСА_1, а саме
однієї другої частини квартири
АДРЕСА_1, з господарчими будівлями та
спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, яка була укладена 18
грудня 1993 року між Радгоспом імені 50
річчя Великого Жовтня
Агропромислового плодоовощного
комбінату «Одеса» Госагропрому УРСР,
та ОСОБА_1.

Також позивач просила визнати за
нею право власності на вказане
нерухоме майно.

В судовому засіданні позивач
повністю підтримала свої позовні
вимоги.

Відповідач в судове засідання
повторно не з'явився, сповіщався судом
про дату, час та місце його проведення,
про причини своєї неявки суду не
повідомив, і в силу ст. 169 ЦПК України,
суд вважав можливим розглядати справу
за його відсутності.

Третя особа - ліквідатор ТОВ «Одеське»
повторно в судове засідання не
з'явився, сповіщався про дату, час та
місце його проведення, проте поштові
конверти повернути з відміткою про
відсутність юридичної особи за адресою
юридичної реєстрації, що, в силу а. 5 ч. 5
ст. 74, 169 ЦПК України, дозволяє суду
розглядати справу за відсутності
відповідача за наявними у справі
матеріалами.

Від Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області надійшло клопотання про
розгляд справи з відсутності свого
представника, проти задоволення позову
не заперечували.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, суд
встановив наступні правовідносини:

З 16.09.1985 року ОСОБА_1 працювала
дояркою ферми Дофинівського
відділення радгоспу імені 50-річчя
Великого Жовтня, Комінтернівського
району Одеської області, що
встановлено судом зі змісту довідки №
45 від 01.03.1993 року.

Наказом від 19.02.1993 року № 98 по
радгоспу імені 50-річчя Великого
Жовтня, Комінтернівського району
Одеської області Агропромислового
плодоовощного комбінату «Одеса»
Госагропрому УРСР прийнято рішення про
продаж ОСОБА_1 однієї другої частини
будинку присадибного типу, що належить
радгоспу, в АДРЕСА_1 за 2950 рублів.

Рішенням № 37 від 26 квітня 1993 року
виконавчого комітету Фонтанської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області визнано право
державної власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 за радгоспом імені
50-річчя Великого Жовтня,
Комінтернівського району Одеської
області Агропромислового
плодоовощного комбінату «Одеса»
Госагропрому УРСР.

02 червня 1993 року домоволодіння
АДРЕСА_1 зареєстровано за радгоспом
імені 50-річчя Великого Жовтня,
Комінтернівського району Одеської
області Агропромислового
плодоовощного комбінату «Одеса»
Госагропрому УРСР, реєстрова книга 22а,
реєстровий номер 5, сторінка 5, що
встановлено судом зі змісту довідки
Комінтернівського БТІ від 02.06.1993 року №
226.

13.10.1993 року на ім'я ОСОБА_1
Комінтернівським БТІ видано довідку
-характеристику, зі змісту якої
вбачається, що відчудженню підлягає
саме квартира 1 з господарчими
будівлями та спорудами будинку
АДРЕСА_1.

18.12.1993 року ОСОБА_1 внесла у касу
радгоспу імені 50-річчя Великого Жовтня,
Комінтернівського району Одеської
області Агропромислового
плодоовощного комбінату «Одеса»
Госагропрому УРСР 2960 рублів, що
встановлено судом згідно довідки від
18.12.1993 року.

В матеріалах справи міститься
технічний паспорт на житловий будинок
АДРЕСА_1 згідно якого, частки радгоспу
ім. 50 річчя Великого Жовтня та ОСОБА_2 є
рівними.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
самочинно прибудовано: літ. «А3»-
прибудова, літ. «А4» - прибудова, літ. «Е»
- вбиральня (рік побудови- 2009).

Рішенням від 10.03.1993 року № 20
виконавчого комітету Фонтанської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області ОСОБА_1
передано земельну ділянку, площею 1100
кв.м. в АДРЕСА_1, у зв'язку з купівлею
однієї другої частини будинку у
радгоспа імені 50-річчя Великого Жовтня,
Комінтернівського району Одеської
області.

Згідно довідки виконавчого
комітету Новодофінівської сільської
ради Комінтернівського району
Одеської області від 15.10.2007 року № 604, в
погосподарській книзі № 8, особовий
рахунок НОМЕР_1, сторінка 30, житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1

З наявної у справі довідки (дата
не ідентифіцирована)
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Колос» є
правонаступником радгоспу імені
50-річчя Великого Жовтня.

В теперішній час СТОВ «Колос»
знаходиться у стадії припинення
юридичної особи.

Земельна ділянка, площею 0,1144 га.,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
цільове призначення «для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка)» належить на праві
власності ОСОБА_1, що встановлено судом
зі змісту державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 678741, виданого 18 лютого 2008 року
Новодофінівською сільською радою
Комінтернівського району Одеської
області, зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 48.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року) угодами визнаються
дії громадян і організацій, спрямовані
на встановлення, зміну або припинення
цивільних прав або обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року) за договором купівлі-
продажу продавець зобов'язується
передати майно у власність покупцеві, а
покупець зобов'язується прийняти майно
і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року) договір купівлі-
продажу жилого будинку повинен бути
нотаріально посвідчений, якщо хоча б
однією з сторін є громадянин.
Недодержання цієї вимоги тягне
недійсність договору (стаття 47 цього
Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року) якщо одна з сторін
повністю або частково виконала угоду,
що потребує нотаріального посвідчення,
а друга сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд
вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсно. В цьому
разі наступне нотаріальне оформлення
угоди не вимагається.

В а.2 пункту 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978
року «Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними» (яка була
чинною на момент виникнення данних
правовідносин (втратила чинність на
підставі Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними»)), вказано, якщо така угода
(що потребує нотаріального
посвідчення) виконана повністю або
частково однією зі сторін, а друга
сторона повністю ухиляється від її
нотаріального оформлення, суд на
підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою
сторони, яка виконала угоду, іі
правонаступників або прокурора вправі
визнати угоду дійсною. Однак це правило
не може бути застосовано, якщо
сторонами не було досягнуто згоди з
істотних умов угоди або для укладення
її були в наявності передбачені
законом обмеження.

Таким чином, суд знаходить вимоги
в частині визнання дійсним договору
купівлі- продажу обгрунтованими, і
такими що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про визнання
права власності на спірне нерухоме
майно, суд виходить з наступного:

Відповідно до до положень ч. ч. 1, 2 ст. 376
ЦК України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотним порушенням
будівельних прав. Особа, яка здійснила
або здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього.

Суд звертає увагу, що нормою абзаців 2, 3
ч. 2 ст. 331 ЦК України законодавцем
передбачено, якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Суд звертає увагу, що основні
вимоги та умови прийняття до
експлуатації завершених будівництвом
об'єктів визначені Постановою Кабінету
Міністрів України «Про Порядок
прийняття до експлуатації завершених
будівництвом об'єктів» від 08.10.2008 року
№ 923. Зі змісту положень вказаного
Порядку прийняття в експлуатацію
втилюється в підтвердженні готовності
об'єкта нового будівництва та
реконструкцій до експлуатації. Факт
готовності об'єкту до експлуатації
встановлюється шляхом видачі
інспекцією державного архітектурно -
будівельного контролю свідоцтва про
відповідність будівель об'єкта
проектній документації, вимогам
державних стандартів, будівельних норм
і правил.

Позивачем не надано доказів щодо
прийняття літ. «А3»- прибудова, літ. «А4»
- прибудова, забудованих в 2009 році до
експлуатації у порядку, встановленому
законом.

Що стосується вимог, відносно літ.
«Е» - вбиральня (рік побудови- 2009), суд
виходить з того, що у пункті 7 Постанови
№6 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного Кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ звернув увагу на те, що не може
бути застосовано правила статті 376 ЦК
України при вирішенні справ за
позовами:

-про визнання права власності на
самочинно збудовані приналежності до
основної речі (ганок, веранда, мансарда
тощо).

Таким чином, позовні вимоги в частині
визнання права власності на самочинно
забудовану приналежність -літ. «Е» -
вбиральня, до основної речі - житлового
будинку з господарчими будівлями та
спорудами, не підлягають захисту в
порядку ст.376 ЦК України

Таким чином, у позові в частині
визнання права власності на самочинне
побудове нерухоме майно слід
відмовити.

В решті вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1
ст. 41, ч. 2 ст. 47, ч. 1 ст. 224, ч. 1 ст. 227 ЦК
УРСР (в редакції 1963 року), а.2, 3 ч.2 ст.331,
ч.ч. 1, 2 ст.376 ЦК України, пунктом 7
Постанови №6 від 30.03.2012 року «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного Кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)», а.2 пункту 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3
від 28.04.1978 року «Про судову практику в
справах про визнання угод недійсними»
(яка була чинною на момент виникнення
данних правовідносин (втратила
чинність на підставі Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними»)), ст.ст. 10, 11, 15,
57-61, 64, 88, 208, 212 - 215, 218, 293, 294, 296, ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-
продажу однієї другої частини
житлового будинку АДРЕСА_1, який був
укладений 18 грудня 1993 року між
Радгоспом імені 50 річчя Великого
Жовтня Агропромислового плодоовощного
комбінату «Одеса» Госагропрому УРСР
(продавець), та ОСОБА_1 (покупець).

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на одну другу житлового
будинку АДРЕСА_1, і складається з літ.
«А» - жила, літ. «Б» - сарай, літ. «В»-
сарай, літ. «Г» - сарай, літ. «Д»- літня
кухня, 1-4 - огорожа, І- цистерна, ІІ
-мощення.

У задоволенні позову в частині
самочинно побудованих приміщень: літ.
«А3»- прибудова, літ. «А4» - прибудова,
літ. «Е» - вбиральня, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області протягом десяти днів
з часу його проголошення через
Комінтернівський районний суд
Одеської області.

Суддя

Барвенко В.К.