Справа № 199/404/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„29" травня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську у
порядку заочного розгляду цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним
позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що 24.03.2008 р. між ВАТ
«Кредобанк», правонаступником якого
є ПАТ «Кредобанк», та відповідачем був
укладений кредитний договір №52/08-Ф,
відповідно до якого позивач надав
відповідачу кредит в сумі 60 000,00 дол.
США з порядком повернення відповідно
до п. 4.1 кредитного договору та строком
повернення до 23.03.2023 р. Утім,
відповідач зобов'язання за кредитним
договором не виконав, та станом на
27.09.2013 р. заборгованість по кредиту
складає 40 962,00 дол. США, заборгованість
по відсоткам - 3 101,63 дол. США, пеня за
прострочення сплати відсотків та
кредиту за період з 28.09.2012 р. по 27.09.2013
р. 575,84 грн.

Про стягнення зазначеної вище суми
з відповідача на користь позивача у
позові й заявлено відповідну вимогу.

Підставу позову становлять
приписи ст.ст. 15, 526, 530, 610, 612, 624, 625, 1050
ЦК України.

У судове засідання позивач не
з'явився, утім, в особі представника за
довіреністю надав суду заяву про
розгляд справи у відсутності
представника позивача, та в якій не
заперечував проти заочного розгляду
справи та в якій просив суд повністю
задовольнити поданий позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України
у разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення); за ст. 224
ЦПК України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

У судове засідання відповідач,
повторно не з'явився, причини неявки
суду не повідомив, не скористався
правом надання заперечень проти
позову, не надав заяви про розгляд у
його відсутності, та у зв'язку з чим
суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за
згодою позивача вирішує справу у
порядку заочного розгляду на підставі
наявних у справі доказів.

Врахувавши заяву представника
позивача та дослідивши докази в межах
заявлених суду вимог згідно ст. 11 ЦПК
України, суд дійшов до висновку про
наявність підстав для задоволення
позову повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають із
підстав, установлених ст. 11 цього
Кодексу, зокрема: договорів та інших
правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі
його припинення з підстав,
передбачених договором або законом (ч. 1
ст. 598 ЦК України), та ці підстави
зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК
України, та за відсутності інших
підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Разом з тим, виходячи із змісту
статей 1046, 1054 ЦК України,
відповідальність за валютні ризики
лежать саме на позичальнику;
відсутність у боржника необхідних
коштів не є підставою звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання, як це передбачено статтею
617 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами; боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
(стаття 625 ЦК України).

Отже, позичальник зобов'язаний
виконувати кредитний договір у
відповідності до його умов та
законодавства.

Судом встановлено, що 24.03.2008 р. між
ВАТ «Кредобанк», правонаступником
якого є ПАТ «Кредобанк», та
відповідачем був укладений кредитний
договір №52/08-Ф, відповідно до якого
позивач надав відповідачу кредит в
сумі 60 000,00 дол. США з порядком
повернення відповідно до п. 4.1
кредитного договору та строком
повернення до 23.03.2023 р.

Утім, відповідач зобов'язання за
кредитним договором не виконав, та
станом на 27.09.2013 р. заборгованість по
кредиту складає 40 962,00 дол. США,
заборгованість по відсоткам - 3 101,63
дол. США, пеня за прострочення сплати
відсотків та кредиту за період з 28.09.2012
р. по 27.09.2013 р. - 575,84 грн.

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).

Таким чином, зважаючи на
вищенаведене, та за урахуванням того,
що на виконання ст. 625 ЦК боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, суд дійшов до висновку
про наявність підстав для задоволення
позову повністю. Разом з тим, приймаючи
рішення щодо заявлених позивачем
вимог, суд враховує, що кредитний
договір є дійсним і неоспореним, є
актом волевиявлення сторін, що
підтверджує їх згоду виконувати умови,
які вони для себе передбачили, суд
дійшов до висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову в повному обсязі.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 11, 15, ч. 1 ст. 88, ст.ст.
212, 214-215, 218, 224,2 26 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Кредобанк» заборгованість за
кредитним договором №52/08-Ф від 24.03.2008
р., яка склалася станом на 27.09.2013 р., в
розмірі 44 063,63 дол. США (еквівалент 352
068,40 грн.), з яких: 40 962,00 дол. США -
заборгованість по кредиту,
заборгованість по відсоткам - 3 101,63
дол. США.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Кредобанк» пеню за прострочення
сплати відсотків та кредиту за період
з 28.09.2012 р. по 27.09.2013 р. за кредитним
договором №52/08-Ф від 24.03.2008 р. в
розмірі 575,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Кредобанк» судові витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору, в
розмірі 575,84 грн.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України: рішення
може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя