АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай
Л.Д.,

суддів: Левенця
Б.Б., Шиманського В.Й.

при секретарі:
Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою
через представника ОСОБА_2 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 25 листопада 2009 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділення
в натурі частини майна,

в с т а н о в и л а :

у вересні 2007 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_1, в якому
просила виділити в натурі Ѕ частину в
нежилому приміщенні за АДРЕСА_1 площею
245,10 кв.м посилаючись на те, що вона та
відповідач є співвласниками цього
приміщення. Їй стало відомо, що це
приміщення перебуває в оренді ТОВ
«Вілія-Буд», а останнє не надає доступу
до приміщення. Вона ж будь - яких
договорів оренди не укладала та
відповідач її згоди на укладення
договору оренди у неї не запитувала.

№ апеляційного провадження: Справа №
22-ц-796/296/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Чех
Н.А.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Махлай Л.Д.Рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 25.11.2009 року позов задоволено.
Виділено в натурі ОСОБА_3 приміщення
НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4,
загальною площею 122,5 кв. м, які
розташовані в межах першого поверху
будинку АДРЕСА_2, з виконанням
визначених у висновку № 637/638 судової
будівельно-технічної експертизи від
14.05.2009 року робіт та переобладнань щодо
виділеної в натурі частки. Виділено в
натурі ОСОБА_1 приміщення НОМЕР_5,
НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8 загальною площею
122, 6 кв.м, які розташовані в межах
першого поверху будинку АДРЕСА_2, з
виконанням визначених у висновку № 637638
судової будівельно-технічної
експертизи від 14.05.2009 року робіт та
переобладнань щодо виділеної в натурі
частки.

Не погоджуючись з даним рішенням суду,
ОСОБА_1 через представника подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про часткове задоволення позову, а
саме: виділити ОСОБА_3 приміщення
НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8
загальною площею 122,6 кв.м, а їй виділити
приміщення НОМЕР_1, НОМЕР_2,НОМЕР_3,
НОМЕР_4, загальною площею 122,5 кв.м з
виконанням сторонами визначених у
висновку № 637/638 судової
будівельно-технічної експертизи від
14.05.2009 року робіт та переобладнань щодо
виділеної в натурі частки. Посилається
на неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи. А саме, суд
не врахував, що позивач не надала будь -
яких доказів про чинення їй перешкод у
користуванні спірним приміщенням та не
зверталася до неї з питання спільного
використання цього приміщення. На
момент же оформлення договору
дарування Ѕ частини спірного
приміщення з ОСОБА_3 була домовленість,
що цим приміщенням продовжуватиме
користуватися відповідач. Крім того,
суд виділив їй частину приміщення без
виходу, що позбавляє можливості
тривалий час використовувати
приміщення для здійсненя
господарської діяльності, оскільки в
цьому приміщення знаходиться магазин.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
03.02.2010 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову в позові.

Ухвалою Верховного Суду України від
01.12.2010 року рішення Апеляційного сулу
скасоване та справу передано на новий
розгляд до апеляційної інстанції.

При новому апеляційному розгляді
рішення суду першої інстанції
скасоване та 05.02.2013 року ухвалено нове
рішення, яким позов задоволено
частково.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10.07.2013 року
скасовано рішення Апеляційного суду м.
Києва від 05.02.2013 року та справу передано
знову на новий апеляційний розгляд.

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_8 підтримав апеляційну
скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_7 просив
апеляційну скаргу задовольнити, а
поділ нежитлового приміщення провести
не за висновком експертизи, а за
передпроектними проробками,
виготовленими ДП «Інститут
«Київцивільпроект» ПАТ «Київпроект».

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з`явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 на праві власності належало на
підставі договору купівлі - продажу від
19.03.1999 року нежитлове приміщення
АДРЕСА_1 загальною площею 245,10 кв.м.

Згідно з договором дарування ОСОБА_1
23.07.2003 року подарувала Ѕ частину цього
приміщення ОСОБА_3

Спірне нежитлове приміщення має
загальну площу 245,1 кв.м та складається
із: тамбуру площею 2,7 кв.м, основних
приміщень площею 170,2 та 22,6 кв.м;
підсобних приміщень площею 7,7; 19; 20,3 та
2,6 кв.м

Відповідно до висновку № 637/638 судової
будівельно - технічної експертизи від
14.05.2009 року поділ зазначеного
приміщення у тому вигляді, який воно
має на час розгляду справи неможливий.

Разом з тим за висновком цієї
експертизи такий поділ можливий за
умови влаштування глухої перегородки в
приміщенні 2 (площею 179, 2 кв.м) для
утворення двох нових приміщень 2 а
(площею 80,5 кв.м) та 2 б (площею 89,7 кв.м);
влаштування нових дверних прорізів у
зовнішніх стінах в приміщеннях 2 б
(площею 89,7 кв.м) та 3 (площею 22,6 кв.м) для
евакуаційних входів (виходів) зі
сторони вуличного та дворового фасадів
будинку; влаштування ганку зі сторони
головного вуличного фасаду. При цьому
експерт зазначив, що в кожній з двох
частин групи вбудованих нежилих
приміщень за АДРЕСА_1 будинку, які
виділяються в ізольоване користування
у наданому варіанті поділу об`єкта
нерухомості, згідно вимог діючих
нормативних документів, чинних на
території України в галузі
будівництва, повинно бути
переобладнано інженерні мережі зі
встановленням відповідного санітарно -
технічного та електротехнічного
устаткування.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
виділ в натурі частини нежитлового
приміщення можливий за варіантом,
визначеним висновком судової
будівельно - технічної експертизи з
переобладнанням виділеної частини
приміщень.

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони не
відповідають встановленим у справі
обставинам та нормам матеріального
права.

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 364 ЦК
України, в редакції, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу),
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

З матеріалів справи вбачається,
що будь - яких дозволів на
переобладнання нежитлового
приміщення, в тому числі на влаштування
ганку зі сторони головного вуличного
фасаду, який фактично буде займати
земельну ділянку біля будівлі сторони
не отримували та будь - яких доказів про
те, що такий дозвіл може бути виданий не
надали.

За висновком судової будівельно
- технічної експертизи існує лише
єдиний варіант поділу нежитлового
приміщення за умови його
переобладнання, при цьому один із
співвласників при влаштуванні іншим
співвласником глухої стіни
залишається без входу до свої частини
приміщення, а інший співвласник - без
санвузла.

Представник позивачки також не
заперечував у судовому засіданні про
те, що без перебудови поділ цього
приміщення в натурі неможливий.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд не звернув уваги на зазначені
обставини та помилково вважав
беззаперечним той факт, що сторони
отримають відповідні дозволи на
переобладнання та влаштування ганку, а
переобладнанння інженерних мереж зі
встановленням відповідного санітарно -
технічного та електротехнічного
устаткування відповідатиме санітарним
та протипожежним нормам.

Скасовуючи рішення апеляційного суду в
ухвалі від 01.12.2010 року суд касаційної
інстанції вказав на те, що не
зазначення вартості робіт по
переобладнанню нежитлового приміщення
та відсутність відповідних дозволів на
таке переобладнання не є підставою для
відмови в позові, оскільки апеляційний
суд не позбавлений можливості
з`ясувати ці питання при апеляційному
розгляді справи.

Проте, сторони до суду апеляційної
інстанції будь - яких доказів про
можливість отримання відповідних
дозволів не надали.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно позовної заяви ОСОБА_3 просила
виділити в натурі Ѕ частину в спірному
нежилому приміщенні без зазначення
способу такого виділення і надалі такі
вимоги у суді першої інстанці не
змінювала та не уточнювала.

Колегія суддів не бере до уваги заяву
про уточнення позовних вимог, у якій
зазначено які саме приміщення просить
позивач виділити їй та які роботи
зобов`язати провести як неї так і
відповідача, а також про стягнення з
відповідача грошових коштів, подану
16.01.2012 року до апеляційної інстанції,
оскільки такі вимоги в суді першої
інстанції не заявлялися, зазначені
питання не були предметом судового
розгляду та подача таких уточнень
позовних вимог суперечить вимогам ч. 1
ст. 303 ЦПК України.

Крім того, в цих уточненнях позивач
просить виділити їй нежитлові
приміщення площею 119,87 кв.м, а
відповідачу - площею 119,81 кв.м, тоді як за
висновком судової будівельно -
технічної експертизи їх ідеальні
частки складають відповідно по 122,55
кв.м.

Згідно з договором дарування від 23.07.2003
року, планом та журналом підрахунку
площі житлового будинку з нежитловими
(вбудованими) приміщеннями (а.с. 6-9 т. 1)
загальна площа спірного нежитлового
приміщення складає 245,10 кв.м, тоді як
згідно з передпроектними проробками,
виготовленими ДП «Інститут
«Київцивільпроект» ПАТ «Київпроект»
загальна площа спірного нежитлового
приміщення складає 239,68 кв.м.

Згідно з висновком додаткової судової
будівельно - технічної експертизи від
27.08.2012 року виділити у спосіб,
передбачений розробленими ДП
«Інститут «Київцивільпроект» ПАТ
«Київпроект» передпроектними
проробками спірне нежитлове
приміщення можливо. Реконструкція
(поділ та виділ) спірного об`єкта при
умові правильної організації і
проведення будівельних робіт у
відповідності з розробленою проектною
документацією, не вплине негативним
чином на стійкість, міцність і
просторову жорсткість будинку АДРЕСА_1

Проте, розмір спірного нежитлового
приміщення при цьому враховано інший,
ніж той, який зазначено у
правовстановлюючих документах.

На час повторного апеляційного
розгляду вже не є чинними нормативні
документи, які регулювали питання
надання дозволів на переобладнання
нежитлових приміщень.

Проте, згідно із Законом України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», який є чинний на час
розгляду справи повноваженнями на
видачу дозволів про перепланування та
переобладнання наділені органи
державного архітектурного контролю.

Сторони до зазначених органів за час
апеляційного розгляду не зверталися,
незважаючи на те, що колегією суддів їм
було роз`яснено їх право на таке
звернення та відповідно подачу
документів, виготовлених за
результатами такого звернення.

Колегія суддів враховує також те, що
представник позивача у судовому
засіданні при розгляді справи у суді
апеляційної інстанції заявив, що також
не бажає виділу частини нежитлового
приміщення за варіантом, зазначеним у
рішенні суду, яке переглядається,
оскільки ним вже фактично змінено
позовні вимоги.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному
з`ясуванню обставин справи: роз`яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права і обов`язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприє здійсненю
їхніх прав у випадках, встановленим цим
Кодексом.

Разом з тим, чинним цивільним
процесуальним законодавством не
передбачено таких повноважень суду, як
самостійне витребування доказів, а суд
апеляційної інстанції, крім того, не
має повноважень на залучення третіх
осіб, в даному випадку Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю м. Києва до участі у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не
може використовувати право власності
на шкоду правам, свободам та гідності
громадян.

Суд першої інстанції не врахував, що
поділ приміщення в натурі є одним із
способів припинення права спільної
часткової власності та що виділена
частина приміщення стає самостійним
об`єктом права приватної власності.

Оскільки внаслідок поділу спірного
нежитлового приміщення, визначеного
судом відповідач позбавляється
можливості використовувати виділене
їй приміщення (відсутність вхідної
групи) до переобладнання, що є
порушенням права власності, а належних
та допустимих доказів про те, що таке
переобладнання відповідатиме
будівельним, санітарним, протипожежним
нормам та відповідач отримає дозвіл на
влаштування ганку на земельній
ділянці, яка примикає до будинку
будинку АДРЕСА_1 сторони не надали
колегія суддів приходить до висновку,
що позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Доводи представника позивачки про те,
що відповідач чинить перешкоди у
користуванні спірним нежитловим
приміщенням колегія суддів не може
визнати обґрунтованими, оскільки вимог
про усунення перешкод у користуванні
приміщенням позивач не заявляла та це
питання не було предметом даного спору.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
прийшла до висновку про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення про відмову в
позові.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 25 листопада 2009 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про виділення в натурі частини
майнавідмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді