Провадження № 2/127/4910/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Вінниці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з цим
позовом і повідомила, що 20 червня 2003
року вони з відповідачем зареєстрували
шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач
зазначила, що сторони втратили
взаєморозуміння, припинили подружні
відносини, спільно не проживають, не
ведуть спільного господарства.
Намагання зберегти сім'ю не дало
бажаних результатів. Вважає, що
подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечить її інтересам, а тому
просить суд розірвати шлюб.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнав. Разом з тим, зауважив, що шлюбні
відносини у них припинені в березні 2013
року, оскільки саме в цей час він знявся
з реєстрації по місцю проживання
позивача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України,
шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст.110 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них. Відповідно до
ст. 113 СК України особа, яка змінила
своє прізвище у зв'язку з реєстрацією
шлюбу, має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що між сторонами 20
червня 2003 року був укладений шлюб,
зареєстрований відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції у
Вінницькій області, актовий запис №975.
Від шлюбу вони мають малолітнього сина
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони спільно
не проживають, не ведуть спільного
господарства. Поведінка сторін не
свідчить про їх наміри відновити
сімейні відносини. Позивач наполягає
на розірванні шлюбу, відповідач щодо
його розірвання не заперечує. За таких
обставин, суд приходить до висновку про
розірвання шлюбу. Тривалість
припинення сімейних відносин не
впливає на вирішення справи по суті.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
документально підтверджені судові
витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 104, 105, 112 СК України, ст. ст. 10, 60, 88,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 20 червня 2003 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Вінницького міського управління
юстиції у Вінницькій області, актовий
запис №975.

Після розірвання шлюбу за згодою
позивача змінити її прізвище з
«ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60
грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Вінницький міський суд Вінницької
області шляхом подачі у десятиденний
строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя: