У х в а л а

іменем україни

18 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука
А.О., Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву директора Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фріда»
Супруна Віталія Віталійовича про
відмову від позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фріда» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
надані послуги

у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фріда» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
надані послуги,

та зустрічним позовом ОСОБА_4 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фріда» про визнання
договору недійсним,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фріда» (далі - ТОВ
«Фріда») звернулося до суду з позовом
до ОСОБА_4, який уточнило у
процесі розгляду справи, і остаточно
просило стягнути з відповідача
заборгованість за надані послуги у
розмірі 413 918 грн 40 коп., пеню у розмірі 11
218 грн 06 коп., суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення у розмірі 48 014 грн 53
коп. та 3 % річних у розмірі 32 625 грн 84
коп., а всього - 505 776 грн 83 коп.

На обґрунтування позовних вимог
посилалося на те, що 01 березня 2009 року
між ним та відповідачем в особі його
повноважного представника ОСОБА_5 було
укладено договір № 9 про охорону
об'єкта, згідно з умовами якого
відповідач передав, а позивач прийняв
під охорону об'єкт по АДРЕСА_1.

Позивач вказав, що протягом січня 2010 -
травня 2012 років ним надавалися
відповідачу послуги з охорони об'єкта,
що підтверджується підписаними
відповідачем актами
приймання-передачі виконаних робіт,
проте відповідач одержані послуги не
оплатив, у зв'язку з чим виникла
заборгованість, яку позивач просив
стягнути з відповідача.

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ТОВ
«Фріда», в якому просив визнати
недійсним договір від 01 березня
2009 року № 9 про охорону об'єкта.

На обґрунтування зустрічних позовних
вимог посилався на те, що спірний
договір було підписано не
уповноваженими ним особами, у зв'язку з
чим просив задовольнити зустрічні
позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 06 вересня 2013 року
позов ТОВ «Фріда» задоволено.

Стягнуто з громадянина Ірландії ОСОБА_4
на користь ТОВ «Фріда» заборгованість
за договором від 01 березня 2009 року № 9
на охорону об'єкта у розмірі 413 918 грн 40
коп., пеню у розмірі 11 218
грн 06 коп., суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення у розмірі 48 014 грн 53
коп. та три проценти річних у розмірі 32
625 грн 84 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
17 грудня 2013 року апеляційну скаргу
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 відхилено,
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 06 вересня 2013 року залишено
без змін.

У січні 2014 року від представника ОСОБА_4
- ОСОБА_7 надійшла касаційна скарга, в
якій представник відповідача,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій і ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
первісних позовних вимог та
задоволення зустрічних позовних вимог.

Ухвалою суду касаційної інстанції від
03 лютого 2014 року відкрито касаційне
провадження у вищезазначеній справі та
витребувано справу із Печерського
районного суду м. Києва.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від директора ТОВ «Фріда»
Супруна В.В. надійшла заява про відмову
від позову ТОВ «Фріда» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за надані
послуги та закриття провадження у
справі, в якій заявник зазначив, що
обізнаний про наслідки закриття
провадження у справі, передбачені ч. 3
ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до ст. 334 ЦПК України
незалежно від того, за касаційною кого
з осіб, які беруть участь у справі, було
відкрито касаційне провадження, у суді
касаційної інстанції позивач має право
відмовитися від позову, а сторони мають
право укласти між собою мирову угоду з
додержанням правил цього Кодексу, що
регулюють порядок і наслідки вчинення
цих процесуальних дій.

Листом Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 травня 2014
року, який було направлено на адресу
ТОВ «Фріда», запропоновано останньому
підтвердити подану ним 03 квітня 2014 року
заяву про відмову від первісного
позову та підтвердити про обізнаність
юридичних наслідків такої
процесуальної дії.

Станом на день розгляду вказаної заяви
від ТОВ «Фріда» будь-яких підтверджень
про відмову від позову на адресу суду
касаційної інстанції не надійшло.

За викладених обставин колегія суддів
суду касаційної інстанції вважає, що
заява директора ТОВ «Фріда» Супруна
В.В. про відмову від позову задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст. ст. 334, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Відмовити у задоволенні заяви
директора Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фріда» Супруна
Віталія Віталійовича про відмову від
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фріда» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за надані
послуги у справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Фріда»
до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за надані послуги та зустрічним
позовом ОСОБА_4 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фріда»
про визнання договору недійсним.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді:

А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана