Хотинський районний суд Чернівецької
Справа № 724/809/14-ц Провадження № 2/724/416/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 року
м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької
області в складі:

головуючого Єфтеньєва О. Г.

при секретарі Бучинський О. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 07.05.2014 року направив на адресу
Хотинського районного суду
Чернівецької області позов до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В поданій до суду заяві позивач вказує
на те, що 24.07.2007 року Публічне
Акціонерне Товариство "Дельта
Банк"(правонаступник Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Комерційний Банк "Дельта") та фізична
особа - резидент України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уклали кредитний договір
№ 001-25040-240707

Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного
договору, позивач надав відповідачу
кредит у сумі 2450,00 грн, на придбання
певного майна /послуг, на умовах
визначених договором.

Відповідно до п.2.3 вказаного договору
за користування кредитом відповідач
повинен сплачувати позивачу проценти,
виходячи зі ставки 12% в рік. А також за
ведення кредитної справи відповідач
повинен сплатити позивачу плату в
розмірі 3,25% в місяць, що зазначається в
п.2.5 вказаного договору.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав, що підтверджується
меморіальним ордером № 25478339 від 24.07.2007
року та рахунок - фактура № б/н від
24.07.2007 року.

Відповідач станом на 20.03.2014 р. порушив
умови кредитного договору і має
прострочену заборгованість.

Уклавши з TOB "Комерційний банк "Дельта"
кредитний договір та отримавши грошові
кошти на придбання майна на умовах
повернення, строковості та платності
ОСОБА_1 систематично порушував свої
договірні зобов'язання, що призвело до
виникнення заборгованості.

ОСОБА_1 неодноразово був повідомлений
про виникнення заборгованості по
оплаті передбачених договором
платежів. Однак на даний час кредитна
заборгованість позичальником погашена
не була.

Таким чином, станом на 20.03.2014 року за
відповідачем по укладеному з TOB
"Комерційний банк "Дельта" кредитному
договору № 001-25040-240707 від 24.07.2007року
рахується заборгованість на загальну
суму 1580,00 грн., яка складається з :

- заборгованість за сумою кредиту : 1580,01
грн.;

- заборгованість за відсотками: ,.00 грн.;

- заборгованість за комісіями:0,00грн.;

Посилаючись на викладене просили
стягнути з ОСОБА_1 до заборгованість по
кредитному договору на загальну суму
1580,01 грн.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надіславши листа
з проханням розглядати справу за
відсутності їхнього представника. Не
заперечив щодо винесення заочного
рішення і підтримав свої позовні
вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився до суду надав заяву
відповідно до якої просив відмовити в
задоволенні позовних вимог у зв'язку із
спліном строків давності, оскільки він
02.04.2008 року здійснив останній платіж по
сплаті заборгованості за кредитним .

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає що в задоволенні позовних вимог
ПАТ "Дельта Банк" слід відмовити у
зв'язку з спливом позовної давності.

Відповідно до постанови пленуму вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин віл 30.03.2012 року за № 5.
Враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
"Про захист прав споживачів", суди мають
виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Оскільки зі сплавом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Судом встановлено, що 24.07.2007 року
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2450,00
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом .

Відповідно до розрахунку
заборгованості, станом на 20.03.2014 року в
ОСОБА_1 виникла заборгованість за
кредитним договором від 24.07.2007 року за
№ 001-25040-2400707, яка складається з :

- заборгованість за сумою кредиту : 1580,01
грн.;

- заборгованість за відсотками: ,.00 грн.;

- заборгованість за комісіями:0,00грн.;

Згідно розрахунку ціни позову за
кредитним договором за № 001-25040-270707 від
24.07.2007 року вбачається що погашення
кредитного зобов'язання за вказаним
кредитним договором відбулось 02.04.2008
року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

В ст. 257 ЦК України визначено загальну
тривалість позовної давності у три
роки.

Ст. 259 ЦК України передбачено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України
строком договору є час протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Ч. 4 ст. 631 ЦК України передбачено, що
закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, що мало місце під час дії
договору, однак при цьому слід
враховувати строки позовної давності,
що передбачені ст. ст. 257, 258, 259 ЦК
України .

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
застосовуються й до додаткових вимог
банку (іншої фінансової установи).

Таким чином, звернувшись до суду із
позовною заявою про стягнення
заборгованості 07 травня 2014
року (дата направлення на адресу суду
позовної заяви 07.05.2014р), тобто після
спливу терміну позовної давності,
тобто позивач втратив право на захист
свого права.

Отже суд, прийшов до висновку що в
задоволенні позовної заяви ПАТ
"ДельтаБанк" до ОСОБА_1. про стягнення
заборгованості слід відмовити в
зв'язку з пропуском позивачем строків
позовної давності.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 226 ЦПК
України, суд, -

В И
Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви
публічного акціонерного товариства
„Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду до
Апеляційного суду Чернівецької
області подається протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Хотинський районний суд Чернівецької
області. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Г. Єфтеньєв