№ апеляційного
провадження:22-ц/796/5806/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Голік Н.О.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Лапчевська О.Ф.АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

Головуючого - судді Лапчевської О.Ф.

Суддів Корчевного Г.В.,
Слободянюк С.В.,

при секретарі Мішкіній А.В.

за участю: представника позивача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_4 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 14 лютого 2014
року

У справі за позовом ОСОБА_4 до
Акціонерного комерційного банку
«Київ» про визнання недійсним
кредитного договору №20/07 від 14 серпня
2007 року та договору іпотеки від 17
серпня 2007 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 лютого 2014 року у
задоволенні позову відмовлено. /а.с. 93-96/

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на
рішення суду посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість.
Вважає, що судом першої інстанції
неправильно застосовані норми
матеріального права, оскільки згідно
ст.ст. 11, 15 ЗУ «Про захист прав
споживачів» споживач має право на
одержання інформації про продукцію, а
перед укладенням договору про надання
споживчого кредиту кредитодавець
зобов'язаний надати споживачеві у
письмовій формі інформацію про умови
надання кредиту. Крім того, порушено
принцип рівності сторін при укладенні
договору в частині права ініціювання
зміни відсоткової ставки та розірвання
договору в односторонньому порядку,
положення договору не містять порядку
його зміни, який враховував би інтереси
позивача, а оскільки кредитний договір
не може суперечити ст. 203 ЦК України він
повинен бути визнаний недійсним. Крім
того, зазначив, що судом неправильно
застосовано норми законодавства
України щодо використання іноземної
валюти як засобу платежу на території
України. З урахуванням викладеного в
апеляційній скарзі просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, направив на
адресу суду телеграму в якій просив
розгляд апеляційної скарги проводити у
його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
залишенню без змін на підставі
наступного.

Судом встановлено, що 14.08.2007 року між
АКБ «Київ» та ОСОБА_4 було укладено
договір №20/07 про надання кредиту у
вигляді невідновлювальної
мультивалютної кредитної лінії на
споживчі цілі з лімітом кредиту,
еквівалентному 550 000, 00 грн. до 13.08.2010
року, зі сплатою 18,5% річних у гривні та
13,5% річних у валюті. /а.с. 6-9/

17.08.2007 року АКБ «Київ» та ОСОБА_4 було
укладено договір іпотеки. /а.с.11-13/

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з положень ст. 638
ЦК України про те, що договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх умов
договору, що підтверджено підписами
Кредитного договору №20/07 від 14.08.2007 р.
сторонами. Ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин). Договір між
сторонами підписаний уповноваженими
особами, він містить всі суттєві умови
передбачені законом для договорів і
які мають істотне значення, а також які
були узгоджені сторонами.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення прав позивача при укладанні
кредитного договору, передбачених ст.
524 ЦК України, щодо вираження
зобов'язання у грошовій одиниці
України гривні, колегія суду не приймає
до уваги, оскільки п. 1.1 Кредитного
договору №20/07 від 14.08.2007 р. визначено
гривневий еквівалент наданого кредиту
у розмірі 550 000, 00 грн., а сторони можуть
визначити грошовий еквівалент в
зобов'язанні в іноземній валюті, що не
суперечить ст. 524 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності права Банку укладати
кредитний договір без індивідуальної
ліцензії, колегія суддів також не
приймає до уваги, оскільки це
суперечить матеріалам справи і судом
першої інстанції встановлено, що
відповідач має банківську ліцензію НБУ
на право здійснення операцій з
валютними цінностями. /а.с. 48-49, 59-60/

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та
містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: