Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1463/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Жушман
Доповідач Черниш Т. В.
УХВАЛА

Іменем України

04.06.2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого -
судді Черниш Т.В.,

суддів Кривохижі В.І.,

Гайсюка О.В.,

при
секретарі Дімановій Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ПСП «Зарічне», за участю
третьої особи -відділу Держземагенства
у Петрівському районі,
Новостародубської сільської ради про
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки, за апеляційною
скаргою відповідача на рішення
Петрівського районного суду
Кіровоградської області від 28
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

25 вересня 2013 року ОСОБА_3
звернулась до суду з зазначеним
позовом, мотивуючи позовні вимоги тим,
що після смерті сестри ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, вона успадкувала
право на належну спадкодавцю земельну
ділянку площею 6,32га, розташовану на
території Новостародубської сільської
ради Петровського району. На підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 13 серпня 2009 року на її ім'я 4
червня 2011 року видано Державний акт про
право власності на земельну ділянку.

З листа Держземагенства від 12
червня 2013 року дізналась про державну
реєстрацію 24 лютого 2009 року договору
оренди зазначеної земельної ділянки,
укладеного між ОСОБА_4 та ПСП «Зарічне»
терміном на 10 років.

Посилаючись на те, що цей договір
датований 22 березня 2006 року, тобто
складений та зареєстрований після
смерті ОСОБА_4, підписи на договорі
виконані не нею, що підтверджується
поясненнями бухгалтера ПСП ОСОБА_5 та
висновком спеціаліста, просила визнати
договір недійсним на підставі ст.ст. 203,
207, 215, 216 ЦК України, скасувати його
державну реєстрацію та зобов'язати
відповідача повернути земельну
ділянку і відшкодувати судові витрати.

Рішенням Петрівського районного
суду від 28 листопада 2013 року позов
задоволено частково: визнано недійсним
зазначений договір оренди землі від 22
березня 2006 року, зобов'язано ПСП
«Зарічне» повернути ОСОБА_3 земельну
ділянку площею 6,3166 га, розташовану на
території Новостародубської сільської
ради; стягнуто з ПСП «Зарічне» судовий
збір в сумі 114 грн.70 коп.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПСП
«Зарічне» ставить питання про
скасування зазначеного рішення в
частині задоволення позовних вимог з
мотивів неправильного, на його думку,
застосування судом норм матеріального
права, порушення норм процесуального
права, невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи та
доказам. Зазначено, зокрема, що суд,
визнавши недійсним договір оренди, не
звернув увагу, що за встановлених
обставин цей договір є неукладеним,
тому не може бути визнаний недійсним,
що свідчить і про відсутність підстав
для покладення на відповідача
обов'язку повернути земельну ділянку в
порядку ст. 216 ЦК як наслідок
недійсності правочину.

В іншій частині рішення не
оскаржується.

В судовому засіданні суду
апеляційної інстанції представник
відповідача повністю підтримав доводи
апеляційної скарги, представник
позивача ці доводи не визнав, надав
письмові заперечення на апеляційну
скаргу.

Перевіривши за матеріалами
справи законність та обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України,
дослідивши докази та заслухавши
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 13 серпня 2009 року за р.
№1936 на ім'я позивачки в.о. державного
нотаріуса Петрівської державної
нотаріальної контори видано свідоцтво
про право на спадщину за законом на
спадкове майно - розташовану в межах
території Новостародубської сільської
ради земельну ділянку НОМЕР_1 площею 6,32
га, що належала спадкодавцю ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12, 13,19). На
підставі цього свідоцтва 4 травня 2011
року ОСОБА_6 видано державний акт на
право власності на вказану земельну
ділянку(а.с.14).

ПСП «Зарічне» користується
зазначеною земельною ділянкою як
орендар на підставі договору оренди
землі, укладеного 22 березня 2006 року від
імені ОСОБА_4 строком на 10 років(а.с.21-27)

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону
України "Про оренду землі" договір
оренди землі підлягає державній
реєстрації та на підставі ч. 1 ст. 210 , ч. 3
ст. 640 ЦК України( в редакції, що була
чинною на час реєстрації договору), ч. 2
ст. 125 ЗК України й ст. 18 Закону України
"Про оренду землі" є укладеним з
моменту його державної реєстрації.

Судом встановлено, що державна
реєстрація спірного договору оренди
землі відбулась. Він зареєстрований у
Кіровоградській регіональній філії ДП
«Центр державного земельного
кадастру» 24 лютого 2009 року за № 50,
що підтверджується реєстраційним
написом на договорі та долученою до
матеріалів справи копією
реєстраційної картки земельної
ділянки(а.с.28).

Не спростований будь-якими
доказами той факт, що договір,
датований 22 березня 2006 року, не міг
бути підписаний ОСОБА_4 як
орендодавцем, оскільки вона померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, чого представник
відповідача не заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені чч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Згідно до роз'яснень які
містяться в п. 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
2009 року № 9 "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" недійсним може
бути визнано лише укладений договір.

Оскільки, як підтверджено
матеріалами справи, в установленому
законом порядку здійснено державну
реєстрацію спірного договору оренди
землі, він є укладеним, а, отже, -
оспорюваним та за рішенням суду може
бути визнаний недійсним.

Така позиція висловлена в
постанові Верховного Суду України від
18 вересня 2013 року у справі №6-99 цс13, яка
в силу ст.. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх судів України.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що зазначений
договір укладено без додержання вимог
ч.3 ст. 203, ст. 215 ЦК України, за
відсутності волевиявлення ОСОБА_4, яка
його не підписувала, і дійшов до
правильного висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову в частині визнання договору
недійсним та повернення земельної
ділянки власнику- ОСОБА_3

З огляду на це є безпідставними
посилання відповідача в апеляційній
скарзі на те, що договір оренди від 22
березня 2006 року за встановлених судом
першої інстанції обставин є фактично
не укладеним, тому до нього не можуть
застосовуватись наслідки недійсності
правочину.

Не спростовують покладеного в
основу рішення висновку та не
ґрунтуються на матеріалах справи і
інші доводи апеляційної скарги.

Рішення ухвалене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, передбачені ст. 309 ЦПК України
підстави для його скасування в частині,
що оскаржується, з наведених в
апеляційній скарзі мотивів колегія
суддів не вбачає, а тому,

Керуючись ст. 303, п.1 ч. 1 ст. 307, ст.ст.
308, 313-315 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ПСП « Зарічне»
відхилити.

Рішення Петрівського районного
суду Кіровоградської області від 28
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді