№ 201/9737/14-ц
провадження 2/201/2483/2014
УХВАЛА

24 липня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська Антонюк О.А.,
ознайомившись з матеріалами позову
ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
скасування постанов державного
виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 липня 2014 року звернувся
до суду з позовом до відповідача
Жовтневого ВДВС ДМУЮ про скасування
постанов державного виконавця.

Зі змісту позовної заяви та доданих до
неї документів витікає, що позивач
звернувся до суду в порядку та
керуючись нормами ЦПК України, також
слід зазначити, що він звернувся до
суду саме з позовною заявою, а не з
адміністративною позовною заявою, як
це передбачено нормами КАС України, а
спірні правовідносини між сторонами,
як зазначає позивач у своїй позовній
заяві, виникли з приводу дій та рішень
(накладення арешту та оголошення
заборони на відчуження майна боржника)
відповідача, який є суб'єкту владних
повноважень. Крім того слід зазначити,
що позивачу своїх позовних вимогах
просить суд скасувати постанови
державного виконавця про накладення
арешту та оголошення заборони на
відчуження майна боржника, тобто
оскаржує рішення відповідача, а не
просить суд зняти арешт з майна, як це
передбачено ЦПК України, також з заяви
вбачається, що заявник не є стороною
виконавчих в рамках яких державним
виконавцем було накладено арешт та
заборону на відчуження майна боржника
в зв'язку чим позивач не має права на
звернення до суду зі скаргою в порядку
визначеному ст. 383 ЦПК України, а має
право звернутися до суду з
адміністративним позовом в порядку
визначеному ст. 181 КАС України
відповідально до якої учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а
також якщо законом не встановлено
інший порядок судового оскарження
рішень, дій чи бездіяльності таких
осіб, тобто з урахуванням зазначеного
спір, що виник між сторонами я
відносяться до адміністративної
юрисдикції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму, також згідно
п. 1 ч. 2 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється
на публічно-правові спори, зокрема:
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності, а тому з урахуванням
вище зазначеного та відповідно до ч. 1
ст. 15 ЦПК України цей спір не належить
розглядати в порядку цивільного
судочинства, а слід розглядати у
порядку передбаченому нормами КАС
України.

Також слід зазначити, що згідно
автоматизованої системи
документообігу суду позивач вже
неодноразово звертався до суду з
аналогічними позовними заявами та
ухвалами суду позивачу було відмовлено
у відкритті провадження у цих
цивільних справах, оскільки вони не
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства та роз'яснено
його право на звернення з позовом в
порядку адміністративного
судочинства.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах в порядку
цивільного судочинства.

Згідно ч. 7 ст. 122 ЦПК України відмова у
відкритті провадження у справі
перешкоджає повторному зверненню до
суду з таким самим позовом.

Виходячи з наведеного прихожу до
висновку, що позивачу слід відмовити у
відкритті провадження у цивільній
справі, оскільки відповідачем у позові
є суб'єкт владних повноважень, а
предметом спору є дії та рішення
відповідача, а також враховуючи те, що
позивач вже звертався з таким самими
позовами та по зазначених справах було
відмовлено у відкритті провадження у
справі, а тому в даному випадку заява не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, а позивачу слід
звернутися до належного суду в порядку
передбаченому ст. 181 КАС України.

На підставі викладеного,
керуючись п. 1 ч. 2, ч. 7 ст. 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 відмовити у відкритті
провадження в справі за позовом ОСОБА_1
до Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
скасування постанов державного
виконавця та рекомендувати звернутися
з позовом, до належного суду, у порядку
передбаченому ст. 181 КАС України.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали, а у разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя