АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 594/45/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Зушман Г.І. Провадження №
22-ц/789/455/14 Доповідач - Хома М.В.Категорія
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Хоми М.В.

суддів - Козака І. О., Демковича Ю. Й.,

при секретарі - Танцюра О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
вінтересах ОСОБА_2 на рішення
Борщівського районного суду
Тернопільської області від 14 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
приватного підприємства "Аваль Інвест",
третя особа на стороні відповідача:
товариство з обмеженою
відповідальністю "Аваль Інвест" про
стягнення коштів за нікчемним
правочином, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ПП
"Аваль Інвест", третя особа на стороні
відповідача ТзОВ "Аваль Інвест", в якому
просила стягнути з відповідача на
користь позивачки 3 835 грн. В
обгрунтування позовних вимог
посилалась на те, що між позивачкою і
ТзОВ "Аваль Інвест" було укладено
договір про надання безвідсоткової
позики, а з ПП "Аваль Інвест" - договір
про надання інформаційних,
консультаційних послуг, згідно якого
за надані їй інформаційні послуги вона
сплатила на користь ПП "Аваль Інвест"
грошові кошти в сумі 3 835 грн. Зазначала,
що дані договори є нікчемними, оскільки
укладені під впливом обману із
застосуванням нечесної
підприємницької практики, а тому
відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України
"Про захист прав споживачів" такі
договори є недійсними.

Рішенням Борщівського районного суду
Тернопільської області від 14 лютого 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить рішення суду
скасувати, та постановити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.
Посилається на те, що висновок суду
щодо відсутності у діях відповідача
пірамідальної схеми не відповідає
вимогам закону, оскільки в договорі
передбачено те, що ТзОВ "Аваль Інвест"
формує фонд учасників за рахунок
сплати останніми щомісячних платежів,
що є ознакою пірамідальної схеми. Крім
того, зазначає, що оспорюваний договір
позивачка уклала під впливом обману.

Ознайомившись з матеріалами справи,
доводами апеляційної скарги в її межах,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає,
виходячи з наступних мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд виходив з того, що матеріали
справи не містять даних, що договір,
укладений 05.09.2013 року між ПП "Аваль
Інвест" та позивачкою ОСОБА_2 про
надання інформаційних та
консультаційних послуг, здійснений з
використанням нечесної
підприємницької практики, зокрема,
шляхом введення споживача в оману
утворенням, експлуатацією
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми.

Колегія суддів вважає, що судом вірно
встановлено обставини справи та
обгрунтовано зроблено висновок про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що 05.09.2013 року
позивачка та ПП "Аваль-Інвест" уклали
договір № 016611, згідно з яким ПП "Аваль
Інвест" зобов'язалось за обумовлену
плату надати інформаційні,
консультаційні послуги та послуги з
пошуку інформації. Відповідно до умов
даного договору вартість плати за
надання послуг складає 3 800 грн. Оплата
наданих послуг сплачується замовником
через банківські установи на поточний
рахунок ПП "Аваль Інвест" протягом
одного банківського дня з моменту
укладання договору. Даний договір
набуває юридичної сили з моменту
підписання його сторонами та діє до
підписання сторонами акту
прийому-передачі наданих послуг. Якщо
сторони не пред'явили одна до одної
ніяких письмових претензій, то взяті
ними по цьому договору зобов'язання
вважаються виконаними належним чином,
про що сторони складають акт
прийому-передачі наданих послуг.

Відповідно до квитанцій № NOFK141258 від
05.09.2013 року позивачка сплатила 3 800 грн. -
платіж за договором № 016611 від 05.09.2013
року, отримувач платежу ПП "Аваль
Інвест" та 35 грн. - комісії за переказ
готівки, отримувач платежу АТ
"Райфайзен Банк Аваль".

Як вбачається з акту здачі-прийняття
робіт (надання послуг) від 05.09.2013 року,
підписаного сторонами, ПП "Аваль
Інвест" були надані
інформаційно-консультаційні послуги
за договором №016611 від 05.09.2013 року,
загальна вартість робіт (послуг) 3 800
грн., сторони претензій одне до одного
не мають.

Судом вірно встановлено, що предметом
договору № 016611, укладеного позивачкою
05.09.2013 року з ПП "Аваль Інвест", є надання
інформаційних послуг.

В п.6.5 розділу 6 Прикінцевих положень
вищевказаного договору зазначено, що
Виконавець гарантує сумлінне
виконання взятих за договором
зобов'язань за умови виконання усіх
взятих на себе зобов'язань з боку
замовника та зазначено позивачкою "Я,
ОСОБА_2, заявляю, що отримала усі
необхідні коректно викладені
пояснення від представника ПП "Аваль
Інвест", уважно прочитала та зрозуміла
Договір, що засвідчую своїм підписом".

Посилання апелянта в апеляційній
скарзі на те, що рішення суду першої
інстанції є незаконним, оскільки суд не
врахував, що угода про надання послуг,
спрямованих на отримання
безвідсоткової позики, містить ознаки
пірамідальної схеми та нечесної
підприємницької діяльності, не
приймаються до уваги, оскільки не
відповідають дійсності та
спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до положень, закріплених у
ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України "Про
захист прав споживачів", забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7
ч. 3 ст.19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

За загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише в разі його порушення, невизнання
або оспорювання, що визначено ч.1 ст.15 ЦК
України, ч.1 ст.3 ЦПК України.

За таких обставин, вирішуючи спір, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що позивачка має право на захист
свого права у випадку його порушення
відповідачем ПП "Аваль Інвест" але в
судовому засіданні не доведено, що
умови укладеної угоди про надання
послуг, спрямованих на отримання
кредиту, порушують права позивачки, є
несправедливими та містять істотний
дисбаланс договірних прав та
обов'язків на шкоду споживача й
підстав, передбачених ст.ст. 203,215 ЦК
України, ст.19 Закону України "Про захист
прав споживачів" для визнання угоди
нікчемною й застосування наслідків
нікчемності угоди немає.

Вказаний висновок суду першої
інстанції повністю узгоджується з
правовим висновком Верховного Суду
України, висловленим у постанові від 11
вересня 2013 року, який згідно із ст. 360-7
ЦПК України є бов'язковим для всіх
судів України.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апелянта і про те, що
відповідачем було введено її в оману
при укладенні оспорюваного договору,
оскільки такий факт матеріалами
справи, належними та достовірними
доказами, не доведений.

Відповідно до вимог ст.230 ЦК України,
якщо одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення,
такий правочин визнається судом
недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

Згідно роз'яснень постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року № 9 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними", пункт
20 передбачає, що правочин визнається
вчиненим під впливом обману у випадку
навмисного введення іншої сторони в
оману щодо обставин, які впливають на
вчинення правочину. На відміну від
помилки, ознакою обману є умисел у діях
однієї зі сторін правочину. Наявність
умислу в діях відповідача, істотність
значення обставин, щодо яких особу
введено в оману, і сам факт обману
повинна довести особа, яка діяла під
впливом обману. Обман щодо мотивів
правочину не має істотного значення.

Матеріалами справи підтверджується, що
сторони мали необхідний обсяг
цивільної дієздатності, волевиявлення
позивача, як учасника оспорюваного
правочину було вільним і відповідало
його внутрішній волі. Договір вчинено у
формі, встановленій законом і
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, апеляційний
суд приходить до висновку, що суд
першої інстанції, повно і всебічно
встановивши обставини справи та
визначивши правовідносини, зумовлені
встановленими фактами, правильно
застосував правові норми і ухвалив
законне й справедливе рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Борщівського районного
суду Тернопільської області від 14
лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області М.В. Хома