Cправа № 621/1325/14-ц
Провадження № 2/621/606/14
РІШЕННЯ

іменем України

06.08.2014 року Зміївський районний
суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Нестерцової
Н.В.

секретаря Дерега
Д.М., Подмарковій Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Змієві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій
незаконними та відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання
дій незаконними та відшкодування
моральної шкоди, завданої незаконними
діями.

У позові зазначено, що вона є
власницею квартири НОМЕР_2 за адресою:
АДРЕСА_1. У сусідній квартирі НОМЕР_1
проживає відповідач зі своєю сім'єю.

05.04.2014 року ОСОБА_3 самоправно
відключив її квартиру від
водопостачання.

Вона самостійно намагалась
з'ясувати через КП « Зміїв-сервіс»
причину відключення і по спливу місяця
було з'ясовано, що вказане підприємство
не давало дозволу на припинення
водопостачання.

12.04.2014 року її представником була
направлена заявка до КП « Зміїв-сервіс»
на проведення робіт по відновленню
водопоситачання.

25.04.2014 року рішенням виконкому
Бірківської сільської ради
Зміївського району Харківської
області №42 її було зобов'язано
розробити та виготовити технічну
документацію водопостачання квартири.

Таким чином, вважає позивачка дії
ОСОБА_3 по відключенню води в квартиру є
неправомірними і такі, що спричинили
матеріальну та моральну шкоду.

В обгрунтування вимог щодо
відшкодування моральної шкоди,
позивачка зазначила, що боїться
відповідача, внаслідок вказаних подій
втратила сон і спокій, переживає за
свою безпеку, порушений звичний спосіб
життя - вона вимушена носити воду з
колодязя.

ОСОБА_1 просить суд визнати дії
ОСОБА_3 по самовільному відключенню від
централізованої мережі водопостачання
КП « Зміїв-сервіс» належної їй квартири
НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 незаконними. Стягнути
з відповідача ОСОБА_3 на її користь 6000
грн. відшкодування моральної шкоди.

В ході розгляду позову, судом до участі
в розгляді справи було залучено ОСОБА_2
ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги,
виключила ОСОБА_3 із числа
відповідачів, і посилаючись на ті ж
обставини, просила визнати дії ОСОБА_2
по самовільному відключенню від
централізованої мережі водопостачання
КП « КП « Зміїв-сервіс» належної їй
квартири НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 незаконними.
Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на її
користь 6000 грн. відшкодування
моральної шкоди.

Представники ОСОБА_1 за
довіреністю ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5
наполягали на задоволенні позову.

Вони пояснили, що протизаконними
діями ОСОБА_2 ОСОБА_1 було безпідставно
залишено без централізованого
водопостачання, внаслідок чого
позивачка декілька місяців була
позбавлена води, що спричинило їй
моральні страждання, незручності.

ОСОБА_2 позов не визнала.

Вона пояснила, що проживає по
сусідству з ОСОБА_1 Однак, останнім
часом добрі стосунки зіпсувались, вони
не спілкуються.

Відповідачка зазначила, що їх з
ОСОБА_1 квартири розташовані в будинку
барачного типу. Багато років тому, вона
за власний кошт та власною працею
провела водопровід - ввід від
централізованого водопровода до
будинку. Оскільки з ОСОБА_1 були у
добрих стосунках, то дозволила їй через
свою квартиру провести трубопровід в
квартиру позивачки. ОСОБА_1 в порушення
норм ( не на вводі) поставила лічильник
води у своїй квартирі. ОСОБА_2 пояснила,
що з урахуванням незначної пенсії,
необхідості витрачати кошти на
придбання ліків за перенесеного
інфаркта, вирішила у своїй квартирі
поставити лічильник води, щоб
економити кошти. Оскільки не
спілкувалась із ОСОБА_1, звернулась до
КП « Зміїв-сервіс» з приводу установки
другого лічильника на одному
трубопроводі води. Спеціалісти
підприємства вказали на неможливість
такої установки та порекомендували їй
звернутись до сільської ради. Вона
звернулась із письмовою заявою до
сільської ради для того, щоб попередити
ОСОБА_1 про відключення води. Із
сільської ради прийшов лист зі змісту
якого вона зрозуміла, що ОСОБА_1
повідомили про її заяву та наміри. Лише
через дві неділі вона відключила воду в
квартиру позивачки та стала проводити
роботи по встановленню лічильника.
ОСОБА_2 зазначила, що якби ОСОБА_1
звернулась до неї, сільської ради з
приводу надання додаткового часу для
влаштування власного вводу з
централізованого трубопровода води,
вона б чекала. Однак, вважаючи, що вона
виконала всі можливі дії по
попередженню сусідки про відключення
води.

Відповідачка зазначила, що тільки
у судовому засіданні дізналась про те,
що, начебто, комісія сільської ради
виходила на місце з приводу
повідомлення ОСОБА_1 про відключення її
квартири від водопостачання. Комісія
прийшла до висновку рекомендувати їй,
ОСОБА_2, звернутись до фахівців КП «
Зміїв-сервіс» щодо забезпечення водою
квартири ОСОБА_1 Однак, вона не була
запрошена комісією в момент її виходу
на місце, крім того, її не повідомили
про рекомендації депутатів та не
ознайомили з актом від 26.03.2014 року. В
цьому ОСОБА_2 вбачає певну
зацікавленість, так як голова
сільської ради є близькою людиною для
ОСОБА_1

ОСОБА_2 заперечує факт
самовільного та протизаконного
відключення водопостачання за таких
обставин, оскільки нічим не
передбачено, як вона повинна була діяти
в конкретній ситуації.

Відповідачка не визнає позовні
вимоги щодо стягнення з неї
відшкодування моральної шкоди, вказав
на відсутність підстав й на те, що
ОСОБА_1 зволікала з вирішенням питання
водопостачання її квартири за
конкректних обставин за умови того, що
вона як споживач, також мала права на
встановлення приладу обліку води.

Представник КП « Зміїв-сервіс»
Закора С.Л. пояснив, що підприємство
проводить обслуговування саме
трубопроводу централізованого
постачання холодної води, трубопровід
від централізованої труби до будинку,
квартири є власністю громадян.
Установлення засобів обліку води
проводиться за рахунок споживача.
Підприємство не припиняло
водопостачання по АДРЕСА_1.

Ознайомившись з матеріалами
справи, вислухав пояснення сторін,
дослідив надані докази, суд приходить
до наступного висновку.

ОСОБА_1 є власницею квартири
НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, що підтверджується
копією витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно № 2569279 від
15.01.2004 року. ( а.с.7-9)

ОСОБА_2 є власницею квартири
№НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, що підтверджується
копіями реєстраційного посвідчення
від 22.09.2000 року, витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно,
свідоцтва про право на спадщину за
законом. ( а.с. 29-33)

Судом встановлено, що між сторонами
склалися неприязні стосунки.

ОСОБА_1 уклала договір з КП «
Зміїв-сервіс» про надання послуг з
водопостачання і водовідведення,
згідно якого підприємство надає
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення, а
споживач взяла зобов'язання своєчасно
оплачувати надані послуги. ( а.с.11)

Довідкою директора КП «
Зміїв-сервіс» №4 від 29.04.2014 року
підтверджено, що підприємство не
припиняло централізовану послугу з
водопостачання. ( а.с.13)

Правилами користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затвердженими Наказом
Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 N 190
передбачено, що водопровідний ввід -
трубопровід від розподільчої
(внутрішньоквартальної або вуличної)
мережі до зовнішньої стіни будинку
або межі території об'єкта з
колодязем і запірною арматурою у
місці приєднання до водопровідної
мережі.

Сторонами не спростовано, що ввід води
в квартиру позивачки здійснюється з
квартири відповідачки, тобто
самостійного водопровідного вводу
ОСОБА_1 не мала.

ОСОБА_2 як споживач води, має право на
установку лічильника.

Згідно п. 5.3. вказаних Правил,
обладнання вузла обліку
здійснюється за рахунок

споживачів.

Технічна документація по
водозабезпеченню квартир ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на момент відключення квартири
позивачки від водопостачання, була
відсутня.

Позивачкою не надано доказів на
підтвердження заперечень того, що ввід
водопостачання в квартиру
відповідачки зроблено нею ж за власні
кошти та працею і таким чином, є її
власністю.

Даних про те, що існували
договірні відносини між сторонами щодо
користування водопроводом через
квартиру відповідачки, відсутні.

В ході судового засідання
з'ясовано, що ОСОБА_2, з урахуванням
неприязнених відносин з ОСОБА_1, 21.03.2014
року зверталась до Бірківської
сільської ради із заявою, в якій
просила попередити ОСОБА_1 про
припинення водопостачання для
установки лічильника, що підтверджено
копіями заяви та листа сільради про
попередження позивачки. ( а.с.26, 43)

26.03.2014 року депутатська комісія
Бірківської сільської ради з метою
попередження ОСОБА_1 про відключення
від водопостачання її квартири
виходили на місце. Даних про те, що
ОСОБА_2 була повідомлена про
необхідність звернення до КП «
Зміїв-сервіс» з приводу забезпечення
водою ОСОБА_1 в акті не зазначено.
ОСОБА_2 не була присутня при роботі
комісії, даних про ознайомлення її з
актом не має, а рівно як із листом
сільського голови на ім'я директора КП
« Зміїв-сервіс» від 27.03.2014 року ( а.с. 45,46)

Ст.15 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Позивачкою не наведено, яку саме
норму закону було порушено ОСОБА_2 за
конкретних обставин, з урахуванням
того, що водопостачання її квартири
відбувалось не із самостійного
водопровідного вводу централізованого
водопостачання, як того вимагають
Правила і як ОСОБА_2 за такої системи
водопостачання без відключення води в
квартиру ОСОБА_1 могла установити
лічильник у своїй квартирі. Таким
чином, позивачкою не доведені вимоги,
щодо визнання протизаконності дій
ОСОБА_2 по залишенню її, саме без
централізованого водопостачання.

Дані договору ОСОБА_1 з КП «
Зміїв-сервіс» від 14.11.2011 року про
встановлення лічильника води на вводі
не відповідають дійсності, оскільки
лише 25.04.2014 року рішенням №42 виконкому
Бірківської сільської ради
Зміївського району ОСОБА_1 надано
дозвіл на підключення її квартири до
системи централізованого
водопостачання та зобов'язано
виготовити у КП « Зміїв-сервіс»
технічну документацію з підключення до
системи централізованого
водопостачання. ( а.с. 11, 10)

20.05.2014 року такі технічні умови були
виготовлені ОСОБА_1 ( а.с.50) І як
з'ясовано в судовому засіданні
водопостачання ОСОБА_1 відновлене із
самостійного вводу з трубопроводу
централізованого водопостачання.

Таким чином, суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог щодо
визнання дії відповідачки по
самовільному відключенню від
централізованої мережі водопостачання
КП « Зміїв-сервіс» належної їй квартири
протизаконними. За таких обставин,
підстав для стягнення з відповідачки
6000 грн. відшкодування моральної шкоди
не має.

Тому, суд відмовляє у задоволенні
позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.15 ЦК України,
ст.ст.10,11,60,209,212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та
відшкодування моральної шкоди,
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд шляхом подання
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня його проголошення.

Головуючий: