АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1998/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27 Марцішевська
О.М. Доповідач в апеляційній інстанції
Єльцов В. О. УХВАЛА
29 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЄльцова В.
О.суддівПальонного В. С. , Карпенко О. В.
при секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 16 червня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
Вивчивши матеріали справи,
колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
договором позики. Свої позовні вимоги
обгрунтовував тим, що 15 грудня 2009 року
надав відповідачу на підставі договору
на 12 місяців до 16 грудня 2010 року, про що
відповідач також надав власноручно
написану розписку від 15 грудня 2009 року.
Взяті на себе зобов'язання відповідач
не виконав, від повернення боргу
ухиляється. Просить стягнути з
відповідача заборгованість за
договором позики 280192 грн., еквівалентну
грудня 2010 року 7,96 грн. за 1 доларів США,
судові витрати просив покласти на
Рішенням Соснівського районного
суду м. Черкаси від 16 червня 2014 року
позовні вимоги було задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
заборгованість да договором позики в
сумі 280192 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід
держави судовий збір в сумі 2801,92грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 16 червня 2014 року скасувати
та ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення апелянта ОСОБА_6 та його
представника ОСОБА_8 про задоволення
апеляційної скарги, позивача ОСОБА_7 і
його представника ОСОБА_9 про
безпідставність апеляційних вимог,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Розглядаючи спірні правовідносини між
сторонами, суд першої інстанції повно
і всебічно дослідив та оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу правовідносин і закон, який їх
регулює, та ухвалив правильне по суті
рішення з дотриманням вимог
матеріального і процесуального права.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 15 грудня 2009 року між
сторонами був укладений договір
позики, згідно якого відповідач
отримав у борг від позивача 35200 доларів
США, зобов'язувався повернути до 16
грудня 2010 року. Відповідачем була
надана розписка як борговий документ,
що підтверджує укладення договору
позики та прийняття позичальником
відповідних зобов'язань. Дана розписка
підтверджує той факт, що позичальник у
повному обсязі сприймав умови договору
і прийняв на себе зобов'язання щодо їх
виконання.

Статтею 629 ЦК України визначено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Станом на 16 грудня 2010 року у
відповідача виникла заборгованість за
договором позики від 15 грудня 2009 року в
сумі 32500 доларів США, що еквівалентно
280192 грн. за курсом станом на 16 грудня 2010
року 7,96 грн. за 1 доларів США, до даного
часу вказана заборгованість не
погашена.

Статтею 527 ЦК України передбачено
зобов'язання боржника виконати свій
обов'язок, а кредитора - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту, а також право
кожної із сторін у зобов'язанні
вимагати доказів того, що обов'язок
виконується належним боржником або
виконання приймається належним
кредитором чи уповноваженою на це
особою, кожна з сторін несе ризик
наслідків непред'явлення такої вимоги.

Пунктом 5 договору позики після
повернення суми позики, визначеної в п.1
договору позикодавець, зобов'язаний
видати позичальнику розписку про
одержання суми позики в повному обсязі
або частково. Без цієї розписки борг
вважається таким, що не повернутий.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
посилається на те, що по даному
договору і розписці він ніяких
грошових коштів від ОСОБА_7 не
отримував, крім того вона була написана
під тиском погроз про фізичну розправу
з ним та членами його сім'ї.

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що рішенням Соснівського районного
суду м. Черкаси від 24 лютого 2014 року
було відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання договору
позики та розписки недійсними, яке
ухвалою колегії суддів апеляційного
суду Черкаської області від 02 квітня 2014
року було залишено без змін. При цьому,
під наведені вище твердження ОСОБА_6 не
знайшли свого підтвердження жодними
переконливим та об'єктивними доказами.

Статтею 61 ЦПК України визначено, що
обставини, встановлені рішенням суду у
цивільній справі, яке набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи, або особа, щодо якої встановлені
ці обставини.

Отже, апелянтом не надано ніяких
обгрунтованих доказів, які б
спростували вмотивовані висновки
районного суду щодо укладення ним
договору позики від 15 грудня 2009 року
внаслідок погроз та із застосуванням
фізичної сили.

Вірно встановивши факти і відповідно
їм правовідносини, постановивши
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права
на підставі наявних та наданих
сторонами належних та допустимих
доказів, суд першої інстанції ухвалив
правильне та справедливе рішення.

Доводи апеляційної скарги ретельно
перевірені судом апеляційної
інстанції і є безпідставними та не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не містять підстав для
скасування чи зміни правильного
рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 16 червня 2014 року по справі
за позовм ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за договором
позики - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий :

Судді :