У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О
Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної
Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське фінансове агентство
«Верус», ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 25 жовтня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 01 серпня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
фінансове агентство «Верус» (далі - ТОВ
«УФА «Верус»), ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Позивач посилався на те, що 18 вересня 2007
року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № DN81AR03110154, згідно з
яким ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі
67 892 грн 55 коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 9,6 %
річних, з кінцевим терміном повернення
до 17 вересня 2014 року включно, на
наступні цілі: 41 888 грн - на придбання
автомобіля, 8 грн - на оплату перших
страхових платежів, 34 грн - на оплату за
реєстрацію предмета застави в
державному реєстрі, 5 026 грн 56 коп. - на
оплату винагороди за надання
фінансового інструменту, що
сплачується в момент видачі кредиту, 18
326 грн - на сплату страхових платежів на
весь термін дії кредитного договору.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 18 вересня 2007
року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4
був укладений договір застави рухомого
майна № DN81AR03110154, згідно з умовами якого
ОСОБА_4 передала у заставу автомобіль,
що належить їй на праві приватної
власності, DAEWOO Matiz, 2007 року випуску.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ТОВ «УФА «Верус» був
укладений договір поруки, відповідно
до умов якого поручитель та
позичальник відповідають перед банком
як солідарні боржники.

У порушення умов кредитного договору
ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконує, не
сплачує щомісячні платежі, в
результаті чого станом на 23 травня 2012
року утворилась заборгованість у
розмірі 149 061 грн 05 коп.

Враховуючи вказане, з урахуванням
уточнень позовних вимог, позивач
просив стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 148 861 грн
05 коп., стягнути солідарно з ТОВ «УФА
«Верус» та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 200 грн,
стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» витрати зі сплати
судового збору у розмірі 1 490 грн 61 коп.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 25 жовтня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 01 серпня 2013 року, позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 148 861 грн
05 коп., судовий збір у розмірі 1 490
грн 61 коп. Стягнуто солідарно з ТОВ «УФА
«Верус» та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 200 грн.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_5, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що 18 вересня 2007
року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4
був укладений кредитний договір №
DN81AR03110154, згідно з умовами якого ОСОБА_4
отримала кредит у розмірі 67 892 грн 55 коп.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 9,6 % річних з
кінцевим терміном повернення до 17
вересня 2014 року включно, на наступні
цілі: 41 888 грн - на придбання автомобіля,
2 618 грн - на оплату перших страхових
платежів, 34 грн - на оплату за
реєстрацію предмета застави в
державному реєстрі, 5 026 грн 56 коп. - на
оплату винагороди за надання
фінансового інструменту, що
сплачується в момент видачі кредиту, 18
326 грн - на сплату страхових платежів на
весь термін дії кредитного договору.

Згідно з п. 7.1 кредитного договору
погашення заборгованості за цим
договором здійснюється в наступному
порядку: позичальник повинен в період з
18 по 22 числа кожного місяця надавати
банку кошти (щомісячний платіж) у сумі
1048 грн 46 коп. для погашення
заборгованості за кредитним договором,
що складається із: заборгованості за
кредитом, відсоткам, винагороди.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 18 вересня 2007
року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4
був укладений договір застави рухомого
майна № DN81AR03110154, згідно з умовами якого
ОСОБА_4 передала у заставу автомобіль,
що належить їй на праві приватної
власності, DAEWOO Matiz, 2007 року випуску.

На забезпечення зобов'язань за
кредитним договором 22 березня 2011 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «УФА
«Верус» був укладений договір поруки,
відповідно до умов якого поручитель та
позичальник відповідають перед банком
як солідарні боржники.

У зв'язку з неналежним виконання умов
кредитного договору утворилась
заборгованість, яка станом на 23 травня
2012 року становить 149 061 грн 05 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що ОСОБА_4 не виконала
зобов'язання за кредитним договором, а
тому дійшов висновку про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованості.

Зазначені висновки судів відповідають
обставинам справи, а також
узгоджуються з нормами матеріального
права, які правильно застосовані.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з наказом ПАТ КБ «ПриватБанк»
від 05 січня 2009 року банком було
прийнято рішення про підвищення
відсоткової ставки за кредитними
договорами.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості, наданого позивачем, з
01 лютого 2009 року процентну ставку
за користування кредитом було
збільшено з 9 % річних до 21 % річних.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 24 лютого 2011 року
позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
звернення стягнення на предмет застави
задоволено. Ухвалено передати в заклад
ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом вилучення у
ОСОБА_4 належне їй на праві власності
заставлене майно - легковий автомобіль
марки DAEWOO Matiz, 2007 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1. У
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 18 вересня 2007
року № DN81AR03110154 станом на 03 червня 2009
року у розмірі 45 636 грн 05 коп., звернуто
стягнення на предмет застави - легковий
автомобіль марки DAEWOO Matiz, 2007 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, що належить на праві власності
ОСОБА_4, шляхом надання ПАТ КБ
«ПриватБанк» права укладати від імені
ОСОБА_4 договір купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою -
покупцем, знявши автомобіль з обліку в
органах ДАІ України, а також надання
ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх повноважень,
необхідних дня здійснення продажу.

Постановою відділу державної
виконавчої служби Чугуївського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області від 26 серпня 2011
року відкрито провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-3650, виданого Жовтневим
районним судом м. Дніпропетровська 24
лютого 2011 року, про звернення стягнення
на предмет застави - легковий
автомобіль марки DAEWOO Matiz, 2007 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, що належить на праві власності
ОСОБА_4

Встановлено, що автомобіль марки DAEWOO
Matiz, 2007 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_1, що належить на праві
власності ОСОБА_4 не реалізований.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, правильно виходив з того, що ОСОБА_4
взятих на себе зобов'язань за кредитним
договором належним чином не виконує, а
тому дійшов правильного висновку про
стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача
заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається зі змісту договору
поруки, укладеного 22 березня 2011 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та Філією ТОВ
«Українське фінансове агентство
«Верус» у Комінтернівському районі
міста Харкова» розмір
відповідальності поручителя перед
кредитором обмежується сумою,
зазначеною в додатку № 1 до договору
поруки, а саме: 200 грн.

За таких обставин суд першої інстанції,
з висновком якого погодився
апеляційний суд, дійшов правильного
висновку про солідарне стягнення з
ТОВ «УФА «Верус» та ОСОБА_4 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» 200 грн.

З урахуванням вказаних норм колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ не знаходить
підстав для задоволення касаційної
скарги та вважає, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи касаційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 25 жовтня 2012 року
та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 01 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді: А.О.
Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана