Справа № 456/5915/13-ц
Провадження № 2/456/301/2014
РІШЕННЯ

іменем України

12 червня 2014 року Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого -
судді Гулкевича О. В.

при секретарі
Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стрию
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом про поділ
спільного майна подружжя.

В обґрунтування покликався на те, що
ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували
з 27.11.2004р. по 02.06.2011р. у зареєстрованому
шлюбі. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачкою та перебуває на її
утриманні.

За час перебування у шлюбі сторонами
придбана квартира АДРЕСА_2, що
підтверджується договором
купівлі-продажу, який укладений 25.12.2006р.
та посвідчений приватним нотаріусом
Стрийського районного нотаріального
округу ОСОБА_5, за реєстровим №4372. Угоди
про добровільний поділ зазначеного
майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, між сторонами не
досягнуто, тому відповідно до вимог
ст.ст.60,70,71 СК України просив суд
ухвалити рішення, яким поділити спірну
квартиру, яка є спільним майном
подружжя, визнавши за його
довірителькою право власності на 1/2
частину цієї квартири.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3, покликаючись
на викладені в позовній заяві
обставини, позов підтримав, окрім
зазначеного пояснив, що як йому відомо
зі слів довірительки квартира була
придбана у брата позивачки за ціною,
яка є значно нижчою від ринкової.

Відповідач та його представник ОСОБА_6
подали письмове заперечення на позов,
згідно з яким відповідач позов визнав
частково та вважав, що частка позивачки
у спірному майні становить 1/5, виходячи
з наступного: у зареєстрованому шлюбі з
позивачкою відповідач перебував з
27.11.2004р. по 02.06.2011р. Від шлюбу мають
одного сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Дитина проживає з позивачкою у
квартирі АДРЕСА_1, яка належать батькам
позивачки. Позивачка та син у спірній
квартирі не зареєстровані. Під час
розгляду цивільної справи про
розірвання шлюбу судом було
встановлено, що вони як подружжя
тривалий час разом не проживають,
спільного господарства не ведуть. Ще до
розірвання шлюбу - позивачка проживала
у свого нового обранця, з яким створила
на даний час нову сім'ю.

У шлюбі з позивачкою ним було придбано
квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору
купівлі - продажу від 25.12.2006р. Вартість
вказаної квартири становила 103 871,00 грн.
Продаж квартири вчинено за 103 871,00 грн.,
які продавці отримали від покупця
таким чином: 22 871,00 грн. - до підписання
даного договору; 81 000,00 грн. - за рахунок
іпотечного кредиту №IDIU-М/2006 від 25.12.2006р.
- після підписання договору.

В період перебування у шлюбі та з часу
придбання квартири, тобто з 25.12.2006р. до
моменту розлучення - тобто по 02.06.2011р. -
по іпотечному договору позичальнику
коштів - Банку «Фінанси та Кредит» - він
повернув 18 484,30 грн. основного кредиту з
суми 81 000,00 грн., якою було оплачено
продавцю вартість квартири.

Решту суми - 62 515,70 грн. з позичених 81 000,00
грн. ним було виплачено позичальнику
коштів вже після розірвання шлюбу. Про
дані факти свідчать довідки банку
«Фінанси та кредит» №898 від 26.07.2013р. та
№921 від 25.12.2013р.

Кошти банком були надані йому разом з
позивачкою під 13,4 % річних за
користування.

За час перебування у шлюбі з 25.12.2006р. по
02.06.2011р. - ними було погашено 42 328,77 грн. -
відсотків за користування коштами.
Решта відсотків за користування
коштами, а саме 10 184,00 грн., ним виплачені
самостійно без участі позивачки. Таким
чином в період шлюбу він разом з
позивачкою сплатили по 20 677,65 грн.
вартістості квартири. Після розірвання
шлюбу він особисто сплатив за квартиру
62 515,70 грн. Відтак, вклад позивачки у
вартість квартири становить 20 677,65 грн.;
його вклад у вартість квартири - 83193,35
грн. Загальна вартість квартири 103 871,00
грн. Тому відповідно у відсотковому
відношенні вкладів у вартість квартири
його частка становитиме 80%, або ж 4/5,
частка позивачки - 20%, або ж 1/5 частина
квартири. Окрім цього він разом з
позивачкою сплатити у рівних частинах
42328,77 грн. боргових зобов'язань за
користування кредитними коштами; 10 184,00
грн. сплачено ним особисто після
розірвання шлюбу. Оскільки договір про
іпотечний кредит створює зобов'язання
для обох з подружжя, то й обов'язок щодо
сплати відсотків за користування
кредитом покладається на обох в рівних
частинах, тобто по 5 092,00 грн. кожен. Так
як вартість 1/5 частини квартири, що
належить позивачці становить 20 677,65
грн., остання зобов'язана відшкодувати
йому 5 092,00 грн. оплачених за неї
боргових зобов'язань банку за
користування кредитом.

Його частка у праві спільної власності
на спірну квартиру становить 4/5, а
позивача 1/5 виходячи з наступних
правових норм: ч.1 ст.68 СК України
визначає, що розірвання шлюбу не
припиняє права спільної сумісної
власності на майно, набуте за час шлюбу.
Водночас згідно із ст.65 цього Кодексу
договір, укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї. Це означає, що дружина
та чоловік незалежно від припинення
шлюбу мають рівні права та обов'язки
щодо спільно нажитого у шлюбі майна,
адже розірвання шлюбу не звільняє
подружжя від зобов'язань за кредитом.
Виходячи з норм ст.ст.57,61,70 СК України
спільною сумісною власністю чоловіка і
дружини є виключно та частка квартири,
кредит за яку був сплачений подружжям
за час перебуванняу шлюбі. Натомість
частка квартири, кредит за яку був
сплачений одним з подружжя після
розлучення за рахунок її особистих
коштів, є приватною власністю
останнього і не підлягає розподілу між
подружжям. Проживати спільно з
позивачкою у спірній квартирі
неможливо, оскільки в кожного з них
нові сім'ї та діти: 20.06.2013р. ним
зареєстрований шлюб з ОСОБА_8, від якого
має дитину - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2;
позивачка також уклала новий шлюб.
Поділити квартиру неможливо, оскільки
квартира однокімнатна загальною
площею 35,1 кв.м, житловою площею 17,5 кв.м.
Оскільки квартира як річ є неподільною,
спільне користування нею неможливе,
частка позивачки є незначною - 1/5,
грошова компенсація за цю частку, що
належить позивачці, становить 15 585,65
грн., він готовий викупити у неї цю
частку, сплатити їй зазначені кошти. З
огляду на зазначене просив суд
відмовити позивачці в позові про
визнання права власності на 1/2 частину
спірної квартири та визнати за не право
власності на 1/5 частину цієї квартири.

Заслухавши сторін, свідка, дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
25.12.2006р. по 02.06.2011р.

Свідок ОСОБА_10 ствердив, що позивачка є
його рідною сестрою. Спірна картира до
укладення договору купівлі-продажу з
відповідачем, була його власністю.
Маючи інше житло та невиконані
кредитні зобов'язання, він вирішив
продати цю квартиру за суму
еквіваленту 20-21 тисячі доларів США.
Оскільки квартиру виявили бажання
придбати сестра(позивачка) з чоловіком
(відповідачем), він зменшив ціну до
суми,еквівалентної 16 000 доларів США.

Як вбачається з договору
купівлі-продажу, укладеного 25.12.2006р. між
ОСОБА_10, ОСОБА_11 і відповідачем ОСОБА_2,
посвідченого приватним нотаріусом
Стрийського районного нотаріального
округу ОСОБА_5, за реєстровим
№4372,відповідач придбав однокімнатну
квартира АДРЕСА_2.

Відповідно до заяви, поданої 25.12.2006р.
нотаріусу ОСОБА_5 позивачкою, остання
дала згоду на придбання чоловіком -
позивачем ОСОБА_2 спірної квартири.

Укладення цього договору, відповідно
до заяви, поданої позивачкою 25.12.2006р.
нотаріусу ОСОБА_5, було здійснено за
згодою дружини відповідача - ОСОБА_1, а
це означає, що вона дала згоду на
отримання кредиту, тому у неї виник
солідарний обов'язок перед Банком щодо
його погашення.

Наведені обставини підтверджуються
договором про іпотечний кредит
№IDIU-М/2006 від 25.12.2006р., укладеного між
Банком «Фінанси та Кредит» і
відповідачем, відповідно до якого
останній отримав кредит 81 000,00 грн. на
придбання спірної квартири; договір
іпотеки , укладеного 25.12.2006р. між Банком
«Фінанси та Кредит» і відповідачем,
відповідно до якого останній з метою
забезпечення належного виконання за
кредитним договором передав в іпотеку
банку квартиру АДРЕСА_2.

Окрім цього, 25.12.2006р. між Банком
«Фінанси та Кредит» і позивачкою
ОСОБА_1 був сукладений договір поруки,
згідно з яким остання як поручитель
зобов'язалася відповідачти перед
Кредитором солідарно в повному обсязі
за своєчасне виконання відповідачем
усіх його зобов'язань за договором про
іпотечний кредит №IDIU-М/2006 від 25.12.2006р.

Повна вартість квартири в розмірі 103
871,00 грн. була сплачена подружжям
25.12.2006р. в сумі 22 871,00 грн. - за рахунок
спільних коштів; 81 000,00 грн. - за рахунок
кредитних коштів, одержаних подружжям
на підставі договору іпотечного
кредиту №IDIU-М/2006 від 25.12.2006р.

До моменту розірвання шлюбу кредит був
частково погашений за рахунок спільних
коштів у сумі 18 484,30 грн. та виплачено 42
328,77 грн. відсотків за користування
кредитними коштами, решту суми - 62 515,70
грн. з позичених 81 000,00 грн. та 10 184,00 грн.
відсотків за користування кредитними
коштами виплачені відповідачем після
розрвання шлюбу, що підтверджується
довідками, виданими Банком «Фінанси та
кредит» за № 898 від 26.07.2013р. та за № 921
від 25.12.2013р.

Відповідно до ч.4 ст.65 СК договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Відповідно до вимог ст.ст.60, 69-70 СК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності,
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя; дружина
та чоловік мають право на його поділ; у
разі поділу частки дружини та чоловіка
є рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Як зазначено у п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», спільною
сумісною власністю подружжя, що
підлягає поділу, відповідно до частин
2,3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які
види майна, за винятком тих, які згідно
із законом не можуть їм належати
(виключені з цивільного обороту),
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи внесені
грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом. Спільною сумісною власністю
подружжя, зокрема, можуть бути:
квартири, жилі й садові будинки;
земельні ділянки та насадження на них;
засоби виробництва, транспортні
засоби; грошові кошти, акції та інші
цінні папери, тощо.

Та обставина, що більша частина
кредитних коштів, отриманих
відповідачем за договором іпотечного
кредиту на придбання спірної квартири,
була сплачена відповідачем після
розірвання шлюбу, не позбавляє
позивачку права власності на її
частину, оскільки квартира придбана
під час шлюбу за кошти подружжя тому є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя, й інше не встановлено шлюбним
договором чи законом.

Відтак, суд вважає, що позов слід
задовольнити - провести поділ майна, що
є спільною сумісною власністю
колишнього подружжя, виділивши
позивачці 1/2 частину квартири АДРЕСА_2
та визнати за нею право власності на цю
частину квартири.

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з
відповідача на користь позивачки слід
стягнути понесені останньою судові
витрати та витрати на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218 ЦПК
України, ст.ст.60,70,71 СК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити. Провести поділ майна,
що є спільною сумісною власністю
колишнього подружжя наступним чином:
виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_2.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1030
(одну тисячу тридцять) грн. 37 коп.
судових витрат та витрат на правову
допомогу.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Львівської області протягом 10 днів з
дня його проголошення через Стрийський
міськрайонний суд.

Головуючий-суддя
/підпис/

З оригіналом згідно.

Рішення не набрало законної сили.

Головуючий-суддя О.В.
Гулкевич

Копію виготовлено 17.06.2014р.

Секретар с/з ОСОБА_14

Головуючий-суддя О. В. Гулкевич