Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2014 Справа №607/6463/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд
Тернопільськоїобласті в складі:

головуючої Черніцької І.М.

при секретарі Круцько О.Б.

з участю представника
позивача - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
надання дозволу на виготовлення
проїзного документа та виїзд дитини за
кордон без згоди батька,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_3 із позовом,
який згодом уточнила про надання
тимчасового дозволу на виготовлення
проїзного документа для
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 для виїзду за кордон без
згоди батька ОСОБА_3 та виїзд
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України у
Республіку Польща з метою відпочинку
та оздоровлення, без згоди батька, у
супроводі матері в період з 20.07.2014 року
по 01.09.2014 року та з 15.02.2014 року по 10.01.2015
року.

В обґрунтування вимог позивач вказує,
що з 20.02.1997 року вона перебувала у шлюбі
з ОСОБА_3, який було розірвано 18.05.2005
року. Від даного шлюбу у них народився
син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час,
вона проживає в Республіці Польща та
працює в сільському господарстві,
матеріально забезпечена. Син проживає
разом з її батьками АДРЕСА_1. У період з
20.07.2014 року по 01.09.2014 року та з 15.02.2014 року
по 10.01.2015 року вона разом з сином
бажають відпочити у Польщі. У зв'язку з
тим, що відповідач не надає згоди на
виїзд сина за кордон у Республіку
Польщу з метою відпочинку, просить
позов задовольнити.

В судовому засідання представник
позивача позовні вимоги підтримала,
зіславшись на вимоги, викладені у
заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про день та час слухання
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку.
Попередньо не повідомив суд про
причини своєї неявки.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи

Суд, заслухавши думку
представника позивача, яка не
заперечує проти розгляду справи у
відсутності відповідача, вважає за
необхідне проводити заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
доказів.

Судом встановлено, що з 20.02.1997 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано 18.05.2005 року, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу серія НОМЕР_1, виданим
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції від 18.04.2014 року, про що зроблено
актовий запис за №320. Після розлучення
позивачу присвоєно прізвище ''ОСОБА_2''.

Від даного шлюбу у сторін народився син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 від 21.08.2007 року,
виданим відділом реєстрації актів
цивільного стану Тернопільського
міського управління юстиції
Тернопільської області, про що
зроблено актовий запис за №2409.

Сторони по справі проживають окремо.

На даний час, син проживає разом з
батьками позивачки АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою ДП
''Комунальник-3'' за №988 від 23.04.2014 року.

Згідно довідки Тернопільського
навчально-виховного комплексу
''Школа-ліцей №6 ім.Н.Яремчука''
Тернопільської міської ради за №178 від
23.05.2014 року встановлено, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народженя навчається у
10-ЛІ класі Тернопільського
навчально-виховного комплексу
''Школа-ліцей №6 ім.Н.Яремчука''.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_2
проживає та працює в Республіці Польща,
що підтверджується карткою роботи
серії RP №4114505 від 26.11.2013 року. Працює у
приватному сільському господарстві та
матеріально забезпечена.

Позивачка бажає та має змогу
забезпечити неповнолітньому синові
ОСОБА_4 відпочинок та оздоровлення у
Респубілці Польща на час літніх та
зимових канікул у період з 20.07.2014 року
по 01.09.2014 року та з 15.02.2014 року по 10.01.2015
року.

Між сторонами не досягнуто згоди щодо
виїзду дитини за кордон разом з матір'ю
у Республіку Польща у період з 20.07.2014
року по 01.09.2014 року та з 15.02.2014 року по
10.01.2015 року.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
дослідивши та оцінивши наявні у справі
докази, вважає, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу,в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із вимогами ст. 150 СК України,
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155
Сімейного Кодексу України, дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановлені
Конституцією України, Конвенцією
України та Конвенцією про права
дитини, а батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Положення ст.6 Закону України «Про
охорону дитинства» та ст.17, 31 Конвенції
про права дитини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року,
визначають право дитини на відпочинок
та охорону здоров'я. Вимоги статті 10
Конвенції про права дитини,
передбачають право дитини залишати
будь-яку країну, включаючи власну, і
повертатися в свою країну.

Відповідно до вимог ст. 3 вказаної
Конвенції передбачено, що в усіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до вимог ст. 313 ЦК України ,
фізична особа , яка не досягла 16 років ,
має право на виїзд за межі України за
згодою батьків , піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб
, які уповноважені ними .

Згідно з вимогами ст. 2 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України'',
документами, що надають право на виїзд
з України і в'їзд в Україну та
посвідчують особу громадянина під час
перебування за її межами, зокрема, є
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, проїзний документ дитини.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Вказано норма Закону повністю
відображена в постанові Кабінету
Міністрів України від 31.03.1995 року № 231
«Про затвердження Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини , їх тимчасового
затримання та вилучення».

Проїзний документ дитини видається
органом внутрішніх справ за місцем
проживання. Положеннями п.2-2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 27.01.1995
року № 57 ''Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України'' чітко визначено,
що виїзд за межі України громадян, які
не досягли 16 річного віку, у супроводі
одного з батьків здійснюється у разі
пред'явлення оригіналу або
нотаріального посвідчення копії
рішення суду про надання дозволу на
виїзд за межі України громадянина ,
який не досяг 16 річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків .

Згідно з вимогами п. 18 Правил
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, в
редакції затвердженій Постановою
Кабінету Міністрів України від 24.03.2004
року № 380, проїзний документ дитини, за
наявності заперечень одного з батьків,
може бути оформлений на підставі
рішення суду.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону
та встановленні обставини справи,
приймаючи до уваги необхідність
забезпечення інтересів неповнолітньої
дитини, у тому числі, право на
відпочинок, суд приходить до
переконання, що позовні вимоги ОСОБА_2
слід задовольнити та надати дозвіл на
виготовлення проїзного документа для
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 для виїзду за кордон без
згоди батька ОСОБА_3 та надити
тимчасовий дозвіл на виїзд
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за
межі України у Республіку Польща, без
згоди його батька ОСОБА_3, у супроводі
матері ОСОБА_2 в період з 20.07.2014 року по
01.09.2014 року та з 15.02.2014 року по 10.01.2015
року.

При цьому, суд приймає до уваги той
факт, що позивачка має можливість
забезпечити сину рівень життя,
достатній для його фізичного,
інтелектуального, морального розвитку,
а небажання відповідача надавати
дозвіл на тимчасовий разовий виїзд
дитини за кордон у Польщу з метою
відпочинку шкодить інтересам дитини.

Вказаний виїзд сина за кордон у Польщу
є тимчасовий, разовий, з метою
відпочинку у період з 20.07.2014 року по
01.09.2014 року та з 15.02.2014 року по 10.01.2015
року. Батько не позбавлений можливості
брати участь у вихованні сина та
можливості особистого спілкування з
ним.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем не представлено суду
жодних доказів щодо безпідставності
вимог позивача.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача слід стягнути 243,60 грн.
судового збору.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 60, 213, 215, 218, 224-226, 228, 232, 294 ЦПК
України, ст.ст. З, 9 Конвенції про права
дитини, прийнятої Генеральною
асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ст.16 Закону
України „Про охорону дитинства", ст.ст.
157, 159 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання
дозволу на виготовлення проїзного
документа та виїзд дитини за кордон без
згоди батька задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення
проїзного документа для
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 для виїзду за кордон у
Республіку Польща без згоди батька
ОСОБА_3.

Надити дозвіл на тимчасовий виїзд
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за
межі України у Республіку Польща, без
згоди батька ОСОБА_3, у супроводі матері
ОСОБА_2 в період з 20 липня 2014 року по 01
вересня 2014 року та з 15 лютого 2014 року по
10 січня 2015 року.

Покласти на матір обов'язок
забезпечити перебування
неповнолітнього ОСОБА_4 за кордоном,
нести відповідальність за життя та
здоров'я сина та його повернення на
територію України.

Заочне рішення може бути переглянуто
Тернопільським міськрайонним судом
Тернопільської області за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене відповідачем в загальному
порядку лише у разі залишення судом,
який його ухвалив, без задоволення
заяви відповідача про перегляд
заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем у загальному порядку до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом .

Головуюча-підпис:

З оригіналом згідно

Суддя
І.М. Черніцька

Головуючий суддяІ. М. Черніцька