СУД м. КИЄВА
_________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11червня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів -Нежури В.А., Саліхова В.В.,

при секретарі - Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційні скарги
ОСОБА_1 та представника Приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія» на
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 07 березня 2014 р. у справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
Приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися з позовом до ОСОБА_1, третя
особа: ПрАТ «Українська транспортна
страхова компанія» про відшкодування
матеріальної шкоди у розмірі 60 649,85 грн.,
моральної шкоди - 10 000,00 грн., а також
витрат на проведення
автотоварознавчого дослідження у
розмірі 1 550,00 грн., посилаючись на те, що
16.11.2012 р. з вини відповідача ОСОБА_1
сталася ДТП, внаслідок якої був
пошкоджений належний ОСОБА_2
автомобіль BMW Х5 4,4і р. н.НОМЕР_1.

В подальшому позивачі уточнили свої
вимоги, з урахуванням залучення до
участі у справі як відповідача ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія», просили стягнути на користь
ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної
шкоди: з ОСОБА_1 - 18 436,00 грн., з ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» - 18 000,00 грн., а також стягнути
з відповідачів на відшкодування
моральної шкоди по 5 000,00 грн.

На обгрунтування своїх вимог
зазначали, що відповідно до звіту №539
від 18.02.2013 р., складеного суб'єктом
оціночної діяльності ОСОБА_5, вартість
матеріального збитку, заподіяного
власнику автомобіля BMW Х5 4,4і, р. н.
НОМЕР_1 становить 60 649,85 грн., а згідно
акту виконаних робіт №8 від 2013 р.
вартість ремонту цього автомобіля
складає 66 886,00 грн.

Оскільки ліміт відповідальності ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» (в якій застрахована
цивільна відповідальність ОСОБА_1)
становить 50 000,00 грн., і вона виплатила
позивачеві ОСОБА_2 страхове
відшкодування у розмірі 32 000,00 грн., то
просили стягнути з цього відповідача
залишок невідшкодованої суми, що
становить 18 000,00 грн., а з відповідача
ОСОБА_1, як винної особи - 18 436,00 грн.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 07.03.2014 р. позов задоволено
частково.

Справа № 765/4062/13 № апеляційного
провадження:22-ц/796/5884/2014 р. Головуючий у
суді першої інстанції: Богдан
О.О.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І.Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на відшкодування
матеріальної шкоди 18 436,00 грн., на
користь ОСОБА_3 судові витрати - 361,00 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія» на
користь ОСОБА_2 на відшкодування
матеріальної шкоди 18 000,00 грн., на
користь ОСОБА_3 судові витрати - 361,00
грн.

В задоволенні вимог про відшкодування
моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 у розмірі 9 778,67 грн., а з ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» стягнути судові витрати у
розмірі 722,00 грн., посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права.

Вказував на порушення судом першої
інстанції вимог ст.131 ЦПК України з
огляду на те, що суд без будь-яких
обґрунтувань позивача про поважність
причин не подання доказів, прийняв та
дослідив докази, які викликають сумнів
у їх достовірності, а саме: квитанцію
без номеру від 03.03.2013 до акту виконаних
робіт №8 від 2013 р. на суму 66 886,00 грн.;
довіку ТОВ «Агромакс» від 21.01.2014 р. з
приводу установки на автомобіль
ксенонових фар у червні 2008 р.; накладну
без номеру від 16.03.2007 р. з приводу
установки на автомобіль спойлера;
додаток №3 до звіту №539 спеціаліста
ОСОБА_5 із зображенням розбитого
лобового скла, якого раніше не було у
звіті, та довідку ДАІ.

Також зазначав, що позивач не довів
належними та допустимими доказами
наявність на автомобілі ксенонових
фар, що підлягали заміні вартістю 10 519,86
грн., переднього фартука - 3767,44 грн. та
пошкодженого в ДТП лобового скла
вартістю 4 583,88 грн., з урахуванням чого
вартість відновлювально-ремонтних
робіт підлягає зменшенню на суму 18 871,18
грн.

Оскільки відповідно до звіту №359 від
18.02.2013 р. розмір матеріального збитку,
заподіяного власнику автомобіля BMW Х5
4,4і р. н.НОМЕР_1 становить 60 649,85 грн., та
ураховуючи, що ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія»
сплатила позивачеві ОСОБА_2 страхове
відшкодування у розмірі 32 000,00 грн., а
також те, що розмір збитку, визначений
спеціалістом у звіті №539 від 18.02.2013 р.
безпідставно завищений на 18 871,18 грн.,
вважав, що на користь ОСОБА_2 підлягає
стягненню лише 9 778,67 грн. (60 649,85 грн. - 32
000,00 грн. - 18 871,18 грн.)

В апеляційній скарзі представник ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення
яким в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія»
відмовити, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Зазначав, що наведена в рішенні суду
сума страхового відшкодування
сплаченого ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія»
позивачу ОСОБА_2 не відповідає
обставинам справи і ґрунтується лише
на поясненні представника позивача.
Дійсний розмір виплаченої ОСОБА_2 суми
становить 32 842,91 грн., що
підтверджується наданими суду
платіжними дорученнями. Також звернув
увагу на хибність математичного
розрахунку суми, що за висновком суду
підлягає стягненню з ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія».

Крім того вказував на те, що суд
безпідставно відхилив висновки
спеціаліста Коваля І.М. №658/12 та №658-1/12,
відповідно до яких розмір збитку,
заподіяного власнику автомобіля BMW Х5
4,4і р. н.НОМЕР_1 становить 40 011,49 грн.,
пославшись на неуважність та
зацікавленість цього спеціаліста, та
відхилив доводи представника ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» про те, що зазначений
спеціаліст виходив з дійсної
комплектації цього автомобіля та
безпосередньо його оглядав у
присутності позивача ОСОБА_3 Натомість
суд покладався на звіт №539 суб'єкта
оціночної діяльності ОСОБА_9, який
викликає сумнів у його об'єктивності з
огляду на те, що цим спеціалістом у
вартість ремонтно-відновлювальних
робіт включено заміну запасних частин,
які відсутні в комплектації цього
автомобіля, як-то: ксенонові фари та
передній фартух, а також вартість
заміни лобового скла, пошкодження
якого в ДТП не підтверджено належними
та допустимими доказами.

В судовому засіданніпредставники
ОСОБА_1 та ПрАТ «Українська транспортна
страхова компанія» просили
задовольнити їх апеляційні скарги з
наведених у нихпідстав.

Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просив
апеляційні скарги відхилити,
посилаючись на те, що рішення суду є
законним та обґрунтованим, а доводи
апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які приймали участь в судовому
засіданні, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
16.11.2012 р. з вини ОСОБА_1 сталася ДТП з
участю належного йому автомобіля ЗАЗ,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та
автомобіль BMW Х5 4,4і, р. н. НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2 під
керуванням її чоловіка ОСОБА_3

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія»,
відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності АВ/1111326, ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 50 000,00 грн., франшиза -
500,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2 в частині відшкодування
майнової шкоди, суд першої інстанції
покладався на звіт №539 від 18.02.2013 р.,
складеного суб'єктом оціночної
діяльності ОСОБА_5, відповідно до якого
розмір матеріального збитку,
заподіяного власнику автомобіля BMW Х5
4,4і р. н.НОМЕР_1 становить 60 649,85 грн.

Разом з тим за основу розрахунку,
суд взяв вартість ремонту цього
автомобіля, виконаного СПД ОСОБА_10, що
становить 66 886,00 грн. Вирахувавши із
зазначеної суми розмір сплаченого ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» страхового відшкодування у
розмірі 32 000,00 грн., суд стягнув з
зазначеного відповідача різницю між
лімітом відшкодування та сплаченим
страховим відшкодуванням, що становить
18 000,00 грн. (50000,00 грн. - 32 000,00 грн.).

Оскільки страхове відшкодування
є недостатнім для відшкодування шкоди,
суд стягнув з винної особи ОСОБА_1 на
користь власника автомобіля ОСОБА_2 18
436,00 грн. (34 886,00 грн. (сума
невідшкодованого збитку + 1550,00 грн.
(витрати на авто товарознавче
дослідження) за мінусом суми 17 500,00 грн.,
яку суд у рішенні не мотивував).

Таким чином загальна сума
стягнутих на користь ОСОБА_2 коштів
становить 68 436,00 грн. (32 000 + 18000 + 18436 ), що
перевищує розмір заявлених позовних
вимог.

З таким висновком погодитись не
можна, оскільки суд його дійшов
внаслідок неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
неправильної оцінки зібраних у справі
доказів, та з порушенням норм
матеріального і процесуального права

Перевіряючи в суді апеляційної
інстанції доводи апеляційних скарг
представників ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія» та
ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції
неправильно відхилив висновок
спеціаліста Коваля І.В. № 658/12 від 26.11.2012
р. та № 658-1/12, відповідно до якого розмір
збитку становить 40 011,49 грн., та
безпідставно покладався на висновок
№539 від 18.02.2013 р., складеного суб'єктом
оціночної діяльності ОСОБА_5, який
викликає обґрунтований сумнів в його
об'єктивності, оскільки в ньому
зазначені витрати на заміну деталей,
які відсутні в заводській комплектації
автомобіля, що належить ОСОБА_2, а також
на докази подані позивачами з грубим
порушенням вимог ст.131 ЦПК України,
колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ст.212 цього Кодексу суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному
дослідженні наявних у справі доказів.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Заперечуючи проти доводів
апеляційної скарги представник ОСОБА_2
та ОСОБА_3 стверджував, що висновок №539
від 18.02.2013 р., складений суб'єктом
оціночної діяльності ОСОБА_5 є
правильним, оскільки він ґрунтується
на вартості ремонтно-відновлювальних
робіт та складових, що підлягають
заміні під час ремонту, виходячи з
наявних на автомобілі деталей, що
підтверджується наданими у справі
доказами: довідками про встановлення
на автомобілі ксенонових фар і
переднього фартуха, а також довідкою
ДАІ про пошкодженням в ДТП лобового
скла.

Сторони не заявляли клопотань про
призначення судової автотоварознавчої
експертизи, як в суді першої так і
апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду за
наявними у справі доказами.

Відповідно до ст.29 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку встановленого законодавством.

При визначенні розміру
матеріального збитку, заподіяного
власнику автомобіля BMW Х5 4,4і р.
н.НОМЕР_1, суб'єкт оціночної діяльності
ОСОБА_5 (звіт №539 від 18.02.2013 р.) включив у
вартість ремонту автомобіля вартість
робіт по заміні ксенонових фар,
вартість яких становить 21 412,28 грн.,
переднього фартука вартістю 3767,44 грн.,
які не входять в комплектацію цього
автомобіля, що підтверджується
технічною документацією, а також
вартість лобового скла 4583,88 грн.,
пошкодження якого в ДТП не
підтверджено належними і допустимими
доказами, в тому числі пошкодження цієї
деталі відсутнє в протоколі огляду
транспортного засобу від 22.11.2012 р. з
участю потерпілого ОСОБА_3, в якому він
своїм підписом підтвердив, що виявлені
під час огляду автомобіля пошкодження
записані вірно.

Надане до суду повідомлення
директора ТОВ «Ергомакс» про те, що у
червні 2008 р. на автомобіль позивача BMW Х5
майстром ОСОБА_12 був встановлений
«ксеноновий свет», як і накладна ТОВ
«Рента Україна» про встановлення на
вказаний автомобіль переднього
спойлера (фартука) без зазначення ціни,
підтвердження її сплати та дати
виконаних робіт, не є належними та
допустимими доказами в розумінні
ст.ст.58, 59 ЦПК України. Крім того,
позивачами не надано доказів, що ці
товариства взагалі спеціалізуються на
виконанні зазначених видів робіт.

На фотографіях, прикладених до
висновку спеціаліста ОСОБА_5 №539 від
18.02.2013 р. лобове скло присипане снігом,
пошкодження скла не зафіксовано.
Твердження представника позивачів про
те, що пошкодження лобового скла в
даній дорожньо-транспортній пригоді
підтверджується довідкою ДАІ також
непереконливе, оскільки як убачається
з зазначеної довідки вона підписана
інспектором УДПС ВДАІ Оболонського РУ
ГУ м. Києва, а посвідчена печаткою
іншого органу - УДАІ ГУ МВС України у м.
Києві.

В довідці про
дорожньо-транспортну пригоду №949 від
19.11.2012 р. зазначено лише пошкодження
передньої центральної частини
автомобіля.

Зважаючи на викладене, колегія
суддів вважає, що пошкодження лобового
скла, та наявність ксенонових фар і
переднього фартуха на автомобілі BMW Х5
4,4і р. н.НОМЕР_1 не знайшло свого
підтвердження в судовому засіданні, а
тому включення вартості робіт по
заміні цих деталей у звіт №539 від 18.02.2013
р., складеного суб'єктом оціночної
діяльності ОСОБА_5 та у акт виконаних
робіт №8 від 2013 р. СПД ОСОБА_10, є
безпідставним.

До того ж акт №8 від 02.09.2013 р.
містить дописування дати виконання,
яка не узгоджується з датою зазначеною
в товарному чеку без номера від 03.03.2013
р., посвідченого печаткою СПД ОСОБА_10,
на який представник позивачів
посилався як на підтвердження
понесених ОСОБА_3 витрат на ремонт
автомобіля, що становлять 66 886,00 грн. З
огляду на наведене зазначені докази
також не є належними та допустимими, а
тому суд помилково посилався на них при
визначенні розміру майнової шкоди,
заподіяної власнику автомобіля BMW Х5 4,4і
р. н.НОМЕР_1.

Суд помилково відхилив висновок
спеціаліста Коваля І.В. № 658/12 від 26.11.2012
р., який безпосередньо оглядав
зазначений автомобіль у присутності
ОСОБА_3

Додаткове експертна дослідження
спеціалістом Коваль І.М. проводилось у
зв'язку з тим, що при первинному огляді
не було виявлено скрите пошкодження
електронної системи АВС, що
підтверджується протоколом огляду
автомобіля від 11.01.2013 р.

Зважаючи на викладене, колегія
суддів вважає, що висновок спеціаліста
Коваля І.В. № 658-1/12 від 26.03.2013 р.,
відповідно до якого вартість
матеріального збитку, заподіяного
власнику автомобіля BMW Х5 4,4і р. н.НОМЕР_1
складає 40 011,49 грн. є повним та
об'єктивним.

За загальним правилом, визначеним
ст.1192 ЦК України розмір збитків
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

З урахуванням того, що ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» за договором страхування
сплатила ОСОБА_2 32 842,91 грн., залишок
невідшкодованої суми, яка підлягає
стягненню з зазначеного відповідача
(за виключенням франшизи у розмірі 500,00
грн., яка підлягає стягненню з винної
особи ОСОБА_1) становить 6 668,58 грн. ( 40 011,49
- 32842,91 - 500,00)

Зважаючи на викладене, рішення
суду в частині часткового задоволення
позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди
підлягає скасуванню з ухваленням у цій
частині нового рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» про відшкодування
матеріальної шкоди частково, а саме: з
ПрАТ «Українська транспортна страхова
компанія» на користь ОСОБА_2 підлягає
стягненню 6 668,58 грн., а з ОСОБА_1 - 500,00 грн.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія» про
відшкодування матеріальної шкоди
необхідно відмовити,а в іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Зважаючи на викладене та
керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та
представника Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» задовольнити
частково.

Рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 07 березня 2014 р. в
частині часткового задоволення
позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1
та Приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія» про відшкодування
матеріальної шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія» на
користь ОСОБА_2 на відшкодування
матеріальної шкоди 6 668,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2, на відшкодування матеріальної
шкоди 500,00 грн.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та Приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія» про
відшкодування матеріальної шкоди,
відмовити.

В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:
Судді: