Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3285/14 Головуючий у 1
інстанції: Булашев Р.Л.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» серпня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційні скарги ОСОБА_3, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лагуна»
на рішення Приморського районного суду
Запорізької області від 26 травня 2014
року

по справі за позовом ОСОБА_3 до
виконавчого комітету Приморської
міської ради, третя особа Товариство з
обмеженою відповідальністю «Лагуна»,
про визнання права власності, визнання
незаконними та скасування рішення
виконавчого комітету і свідоцтва про
право власності, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовною заявою до виконавчого
комітету Приморської міської ради,
третя особа ТОВ «Лагуна», про визнання
права власності, визнання незаконними
та скасування рішення виконавчого
комітету і свідоцтва про право
власності.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що на підставі договору
купівлі-продажу від 18 травня 2001 року
№826, договору дарування від 18 вересня
2008 року №2610 є співвласником нежитлової
будівлі, яка складається з цегляної
кінопроекторної і дерев'яної
(піонерської) кімнати та низки
допоміжних споруд, що знаходяться по
АДРЕСА_1, розташованих на земельній
ділянці площею 9226 кв.м. Право власності
зареєстровано в Приморському КП БТІ.

07 грудня 2007 р. виконавчий комітет
Приморської міської ради, розглянувши
документи, надані ТОВ «Лагуна» (додаток
3), прийняв рішення № 390 від 07.12.2007 р. про
оформлення права колективної
власності з видачею свідоцтва про
право власності на нежитлову будівлю,
яка складається з цегляної
кінопроекторної і дерев'яної
піонерської кімнати, розташованої в
АДРЕСА_1 за ТОВ «Лагуна».

В подальшому на підставі зазначеного
рішення виконавчого комітету було
оформлено свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 15.01.2008
р. серія САВ №218676 на ім'я ТОВ «Лагуна».

Вважає, що рішення виконавчого
комітету та свідоцтво є незаконними,
порушують належне їй право власності
на частину нежитлової будівлі.

Оскаржуване рішення виконавчого
комітету прийнято на підставі заяви з
доданими документами ТОВ «Лагуна», які
не містять відомостей про наявність
права ТОВ «Лагуна» розпоряджатися
зазначеним нерухомим майном.

Приймаючи рішення, виконавчий комітет
Приморської міської ради керувався
Законом України «Про власність», який
втратив чинність. Відповідач оформив
право колективної власності, хоча у
відповідності до норм діючого
цивільного законодавства не існує
такого різновиду права власності як
власність колективна.

Рішення виконавчого комітету
Приморської міської ради та свідоцтво
не тільки порушують належне їй право
приватної власності на частину
нежитлової будівлі, а й свідчать про
невизнання її права відповідачем.

На підставі зазначеного просила
визнати за нею право власності на 81/1800
частки нежитлової будівлі, які
складаються з цегляної
кінопроекторної і дерев'яної
(піонерської) кімнати, що знаходяться
по АДРЕСА_1, розташованих на земельній
ділянці площею 9226 кв. м., визнати
незаконним та скасувати рішення №390
засідання №19 виконавчого комітету
Приморської міської ради Приморського
району Запорізької області від 07
грудня 2007р. та свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 15.01.2008р.
серія САВ №218676, видане на ім'я ТОВ
«Лагуна» на підставі цього рішення.

Рішенням Приморського районного суду
Запорізької області від 26 травня 2014
року позов задоволено частково.

Визнано частково незаконними: рішення
№ 390 засідання № 19 виконкому
Приморської міської ради Запорізької
області від 07.12.2007р., а також свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
від 15.01.2008р. серії САВ № 218676, видане на
ім'я ТОВ «Лагуна» на підставі цього
рішення, в частині 81/1800 частки
нежитлової будівлі, яка складається з
цегляної кінопроекторної і дерев'яної
(піонерської) кімнат, що знаходяться по
АДРЕСА_1 розташованих на земельній
ділянці площею 9226 кв.м.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з виконкому
Приморської міської ради Запорізької
області судовий збір 229,41 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ТОВ
«Лагуна».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на безпідставність
часткового задоволення позовних вимог
щодо визнання незаконним рішення
виконкому та свідоцтва про право
власності, зазначає, що рішення
виконкому та свідоцтво про право
власності мають бути визнані
незаконними та скасовані повністю, а не
лише щодо 81/1800 частини нежитлової
будівлі. Не погоджуючись з висновком
суду про відсутність підстав для
визнання права власності на 81/1800
частини нежитлової будівлі, ОСОБА_3
посилається на правову невизначеність
між нею та ТОВ «Лагуна» щодо одного і
того ж майна. Просить рішення суду
скасувати в частині відмови у позові і
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

В апеляційній скарзі ТОВ «Лагуна»
зазначає, шо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є
власниками спірного майна, вони його
внесли як вклад до статутного фонду для
створення ТОВ «Лагуна» у 2001 р.,
власником майна є ТОВ «Лагуна»і
рішенням виконкому №390 та видачею ТОВ
«Лагуна» свідоцтва про право власності
права позивачки не порушені. Визнавши
незаконним рішення виконкому та
свідоцтво про право власності,видане
ТОВ «Лагуна», щодо 81/1800 частки не
житлової будівлі,суд вирішив питання
про права ТОВ «Лагуна»,хоча вони
приймали участь у справі як третя
особа..

Посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційних скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга ТОВ «Лагуна»
підлягає задоволенню, а апеляційна
скарга ОСОБА_3 - частковому задоволенню.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того,
що рішення виконавчого комітету
Приморської міської ради від 07.12.2007
року №390 про оформлення права
колективної власності з видачею
свідоцтва про право власності на
нежитлову будівлю, яка складається з
цегляної кінопроекторної і дерев'яної
(піонерської) кімнат, що знаходяться по
АДРЕСА_1 та видане на підставі нього
товариству «Лагуна» свідоцтво про
право власності серії САВ №218676 від
15.01.2008 р. порушує право власності
позивачки на нерухоме майно.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення не відповідає

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право у встановленому цим
Кодексом порядку звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України суд,
здійснюючи правосуддя, захищає права,
свободи та інтереси фізичних осіб,
права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин.

Як правило, особа, право якої порушено,
може скористатися не будь-яким, а
конкретним способом захисту свого
права. Спосіб захисту порушеного права
частіше за все визначається
спеціальним законом, який регламентує
конкретні правовідносини.

Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У п.10 ст.16 ЦК України передбачено як
спосіб захисту цивільного права або
інтересу визнання незаконним рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади,органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування,їхніх посадових і
службових осіб.

Суд визнає незаконним та скасовує
правовий акт індивідуальної дії,
виданий органом державної влади,
органом влади Автономної Республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси (
ч.1 ст.21 ЦК України).

Згідно зі ст. 393 ЦК України правовий акт
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, який не
відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується. Власник майна, права
якого порушені внаслідок видання
правового акта органом державної
влади, органом влади Автономної
Республіки Крим або органом місцевого
самоврядування, має право вимагати
відновлення того становища, яке
існувало до видання цього акта.

Суд не визначив характер спірних
правовідносин, вийшов за межі позовних
вимог та вирішив питання про права та
обов'язки ОСОБА_4 та ТОВ «Лагуна», до
яких позовні вимоги не заявлялися,
невірно застосував положення ст. 393 ЦК
України.

Предметом оскарження є рішення
виконавчого комітету Приморської
міської ради 07.12.2007 року №390 про
оформлення права колективної
власності з видачею свідоцтва про
право власності на нежитлову будівлю,
яка складається з цегляної
кінопроекторної і дерев'яної
(піонерської) кімнат, що знаходяться по
АДРЕСА_1 та видане товариству «Лагуна»
на підставі цього рішення свідоцтво
про право власності серії САВ №218676 від
15.01.2008 р.

П.10 пп «б» ст.30 Закону України «Про
місце самоврядування в Україні» ( в
редакції на час винесення оспореного
рішення) здійснення обліку та
реєстрації об'єктів нерухомого майна
незалежно від форм власності віднесено
до делегованих повноважень виконавчих
органів сільських,селищних, міських
рад.

Виконавчий комітет Приморської
міської ради прийняв рішення 07.12.2007
року №390 про оформлення права
колективної власності з видачею
свідоцтва про право власності на
нежитлову будівлю, яка складається з
цегляної кінопроекторної і дерев'яної
(піонерської) кімнат, що знаходяться по
АДРЕСА_1. На підставі зазначеного
рішення було видано ТОВ «Лагуна»
свідоцтво про право власності 15.01.2008 р.
серії САВ №218676 (а.с.31). ТОВ «Лагуна»
зареєструвало право власності у
єдиному державному реєстрі прав
власності на нерухоме майно ( а.с.132,133)

В обґрунтування позову до виконавчого
комітету про визнання незаконним
рішення та свідоцтва про право
власності і їх скасування ОСОБА_5
зазначає, що оформленням право
власності на нежитлову будівлю, яка
складається з цегляної
кінопроекторної і дерев'яної
(піонерської) кімнат, що знаходяться по
АДРЕСА_1 порушується належне їй право
власності на частину зазначеної
будівлі, яке вона набула за договором
купівлі-продажу від 18.06.2001 р. та за
договором дарування від 18.09.2008 р.

До ТОВ «Лагуна» ОСОБА_3 позов не
пред'являла, хоча, оспорючи рішення
виконкому та свідоцтво про право
власності, позивачка фактично оспорює
набуття товариством права власності на
спірне майно. Суд, визнавши незаконним
свідоцтво про право власності ТОВ
«Лагуна», вирішив питання про права та
обов'язки зазначеної юридичної особи,
хоча позов до неї не пред'являвся і в
процесі ТОВ «Лагуна» мало статус
третьої особи.

У ст.6 Статуту ТОВ «Лагуна» визначено,
що для забезпечення діяльності
товариства за рахунок вкладів
учасників створюється статутний фонд
товариства у розмірі 51920 грн., який
розподіляється на 22 частки, одна частка
складає 2360 грн.

Закріплено, що учасники вносять вклади
до статутного фонду у належних їм
частках, серед яких належні частини
нежитлової будівлі, цегляної кінобудки
і дерев'яної піонерської кімнати, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Статут ТОВ «Лагуна» було зареєстровано
12.07.2001 р., серед учасників цього
товариства є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка за
договором дарування від 18.09.2008 року
подарувала ОСОБА_3 81/1800 частки
нежитлової будівлі, яка складається з
цегляної кінобудки і дерев'яної
піонерської кімнати, що знаходяться по
АДРЕСА_1.

Договір дарування, на який посилається
позивачка, укладено між нею та ОСОБА_4
18.09.2008, після оскаржуваного рішення
виконкому. Виконком Приморської
міської ради не є стороною договору і
матеріально-правові відносини за цим
договором у виконкому з позивачкою не
виникли. ОСОБА_4 взагалі не була
учасником даного процесу і суд не міг
робити висновки про те, що 81/1800 частки
спірного нерухомого майна знаходилося
у її приватній власності і у
визначеному законом порядку не було
передано нею у власність ТОВ «Лагуна»

Позиція ТОВ «Лагуна» як в суді першої
інстанції, так і в апеляційній
інстанції зводиться до того, що ОСОБА_3
та ОСОБА_4 не є співвласниками спірного
майна з моменту передачі його до
статутного фонду.

Фактично обставини справи свідчать про
наявність спору між ТОВ «Лагуна» та
учасниками товариства, зокрема,
позивачем про власність на нерухоме
майно, який виник з приводу передачі
учасниками належних часток у нерухому
майні товариству «Лагуна» та
правомірності його включення до
статутного фонду товариства, який
виходить за межі заявленого позову до
виконкому.

Між виконкомом та ОСОБА_3 спір про право
власності на майно відсутній. Рішення
виконавчого комітету Приморської
міської ради 07.12.2007 року №390 було
фактично виконано видачею ТОВ «Лагуна»
свідоцтва про право власності 15.01.2008 р.
серії САВ №218676, з чим вичерпало свою
дію. А тому оцінка щодо правомірності
зазначеного рішення у відповідності до
ст.21 ЦК України може даватися при
розгляді спору про право власності на
майно з дотриманням правил
підсудності.

З огляду на викладене, відсутні
підстави для задоволення позову ОСОБА_3
до виконавчого комітету Приморської
міської ради, третя особа ТОВ «Лагуна»,
про визнання права власності, визнання
незаконними та скасування рішення
виконавчого комітету і свідоцтва про
право власності.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лагуна»
задовольнити.

Рішення Приморського районного суду
Запорізької області від 26 травня 2014
року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
виконавчого комітету Приморської
міської ради, третя особа: Товариство з
обмеженою відповідальністю «Лагуна»,
про визнання права власності, визнання
незаконними та скасування рішення
виконавчого комітету і свідоцтва про
право власності відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: