Провадження № 2/333/13/14
РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді:
Холод Р.С.

при секретарі:
Вашато А.Б.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, її представників -
ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа:
житлово-будівельний кооператив № 297
«Весна-6» про визнання права власності
на квартиру в порядку спадкування за
законом, -

ВСТАНОВИВ :

28.01.2013 року позивач звернувся до ОСОБА_3
із позовом про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом на квартиру АДРЕСА_1. Свої
вимоги позивач обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його дружина -
ОСОБА_7. Після смерті останньої
відкрилася спадщина у вигляді квартири
за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_7 була членом
ЖБК № 297 «Весна-6» та у квітні 1992 році
повністю виплатила пай по квартирі, що
підтверджується довідкою № 1110 від
15.10.2013 року, але за життя ОСОБА_7 не
отримала свідоцтво про право власності
на квартиру. Пай по квартирі було
виплачено у період перебування ОСОБА_7
у шлюбі з ОСОБА_8, але останній не
заявляв претензій на це майно, шлюб між
ОСОБА_7 та останнім було розірвано.

За життя ОСОБА_7 склала заповіт, яким
заповідала квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 своїй сестрі - ОСОБА_3
Однак, зазначений заповіт 31.10.2012 року
рішенням Апеляційного суду
Запорізької області визнано недійсним,
тому спадкування після смерті ОСОБА_7
здійснюється за законом. Єдиним
спадкоємцем першої черги є позивач, у
встановлений законом строк ОСОБА_6
звернувся до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
смерті своєї дружини. Крім позивача, до
нотаріальної контори з відповідною
заявою звернулась і ОСОБА_3

Також, у березні 2013 року ОСОБА_3
звернулась до Комунарського районного
суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_6
про усунення від права на спадкування
та зміну черговості одержання права на
спадкування. 04.12.1013 року ухвалено
рішення, яким в позові ОСОБА_3 було
відмовлено, ухвалою Апеляційного суду
Запорізької області від 25.03.2014 року
рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя залишено без змін.

На підставі заяви ОСОБА_6 Шостою
Запорізькою державною нотаріальною
конторою було заведено спадкову справу
№ 317/2011, але постановою державного
нотаріуса ОСОБА_9 від 12.01.2013 року
позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину через
відсутність правовстановлюючого
документа на спадкове майно. У зв'язку з
викладеним, позивач просить визнати за
ним право власності на квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його
представник - ОСОБА_2 позов підтримали,
просять його задовольнити в повному
обсязі. Додатково пояснили, що з 27.04.2002
року позивач знаходився в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, їх
стосунки були побудовані на
взаємодопомозі та розумінні один
одного. Довідкою № 10/10 від 15.10.2013 року
ЖБК № 297 «Весна-6» було підтверджено, що
під час спільного проживання ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 скарг від сусідів на шум та
скандали не було, при житті ОСОБА_6
ніколи не скаржилась на зухвалу
поведінку чоловіка. Право власності на
зазначену квартиру за ОСОБА_7
підтверджується довідкою № 10/10 від
15.10.2013 року ЖБК № 297 «Весна-6» та ордером
№ 437 від 03.03.1985 року.

Відповідач та її представники - ОСОБА_4,
ОСОБА_5 проти позову заперечували,
зазначаючи, що позов не обґрунтований,
так як померла ОСОБА_7 знаходилась в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 і під
час спільного проживання з ним вона
виплатила пай в розмірі 8392,63 руб за
квартиру АДРЕСА_1 тому позивач ОСОБА_6
має право претендувати лише на 1/2
частину спірної квартири. Крім того,
право власності на квартиру не
зареєстровано, що підтверджено листом
ТОВ «ЗМБТІ» № 8646 від 06.06.2011 року і
взагалі відсутні правовстановлюючі
документи на квартиру. Відповідач
ОСОБА_3 додатково пояснила, що у неї з
померлою ОСОБА_7 були теплі стосунки,
вона здійснювала за хворою догляд,
займалась її похованням, а її чоловік -
ОСОБА_6 напроти - вживав алкогольні
напої, вчиняв сварки, навіть бив сестру,
що підтверджено висновком експерта №
1223 від 30.06.2000 року. Відповідач та її
представники просили у позові
відмовити.

Представник третьої особи -
житлово-будівельного кооперативу № 297
«Весна-6» у судове засідання не
з'явився, про день, місце і час розгляду
справи повідомлений належним чином. До
суду надав заяву з проханням
розглядати справу за відсутності
представника.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, приходить
до наступних висновків.

За вимогами ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст.57, 58, 59 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів. Належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

24.07.1981 року відділом реєстрації актів
громадянського стану Ленінського
району м. Запоріжжя було зареєстровано
шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, про що
зроблено відповідний актовий запис №
562, після реєстрації шлюбу ОСОБА_7.
змінила прізвище на «ОСОБА_7».

01.07.1993 року шлюб між зазначеними
сторонами розірвано, про що
Комунарським відділом РАЦС м.
Запоріжжя було видано Свідоцтво про
розірвання шлюбу, серії НОМЕР_2 від
01.07.1993 року.

27.04.2002 року зареєстровано шлюб між
ОСОБА_6 та ОСОБА_7., свідоцтво про шлюб
(повторне) було видане 25.05.2011 року
Жовтневим відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Запорізького міського управління
юстиції (актовий запис № 81). Після
укладення шлюбу ОСОБА_7. змінила
прізвище на «ОСОБА_7» (а.с. 13).

Довідкою ЖБК № 297 «Весна-6» № 11/10 від
15.10.2013 року встановлено, що ОСОБА_7 була
членом ЖБК № 297 «Весна-6» і в квітні 1992
року вона набула право власності на
квартиру АДРЕСА_1 шліхом сплати
пайового внеску в розмірі 8392,63 руб.

Згідно ст. 15 Закону України «Про
власність», в редакції, що діяла на
момент внесення паю, член ЖБК, який
повністю вніс пайовий внесок за
квартиру набуває право власності на цю
квартиру.

Частиною 3 статті 384 ЦК України
передбачено, що у разі викупу квартири
член житлово-будівельного кооперативу
стає її власником.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 померла, про що
Запорізьким міським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Головного управління юстиції у
Запорізькій області видане Свідоцтво
про смерть, серії НОМЕР_3 (а.с. 5).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі, зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

З копії спадкової справи № 317/2011 після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7
вбачається, що із заявою про прийняття
спадщини до Шостої Запорізької
державної нотаріальної контори
звернулись: за законом - ОСОБА_6 (чоловік
померлої), за заповітом - ОСОБА_3 (сестра
померлої).

Заповіт, складений ОСОБА_7 та
посвідчений 11.05.2011 року у спадковому
реєстрі за номером ВРК № 692988,
зареєстрований за № 1988 рішенням
Апеляційного суду Запорізької області
від 31.10.2012 року визнано недійсним.
Підставою для визнання заповіту
недійсним був висновок посмертної
судово-психіатричної експертизи, яким
визначено, що заповідач (ОСОБА_7.) на час
складання заповіту не розуміла
значення своїх дій та не могла керувати
ними. У задоволенні позову ОСОБА_3 до
ЖБК № 297 «Весна-6» про визнання права
власності у порядку спадкування
відмовлено (а.с. 39-41).

Державним нотаріусом Шостої
Запорізької державної нотаріальної
контори ОСОБА_9 12.01.2013 року винесено
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, а саме: відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
року ОСОБА_7, яка проживала за адресою:
АДРЕСА_1, так як спадкоємцями
правовстановлюючий документ на
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 не наданий (а.с. 86,88).

Спадкоємцем першої черги є чоловік
померлої - ОСОБА_6, їх родині стосунки
підтверджені свідоцтвом про шлюб,
ніким із сторін судового процесу не
оспорюються, тому суд вважає, що вимоги
позивача є обґрунтовані і підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Довідкою № 12/06 від 16.06.2011 року
житлово-будівельного кооперативу № 297
«Весна-6», виданою ОСОБА_6 встановлено,
що померла ОСОБА_7 з 25.04.1986 року і по день
смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 року постійно
проживала і була зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1, склад її сім'ї -
ОСОБА_6- чоловік, який з 30.01.2003 року був
зареєстрований за вказаною адресою і
по цей час мешкає в квартирі.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_6, враховуючи, що він
на час смерті ОСОБА_7 проживав разом із
останньою, своєчасно, тобто у
передбачений законодавством строк
(30.05.2011 року), подав відповідну заяву про
прийняття спадщини до Шостої
Запорізької державної нотаріальної
контори та відсутня від нього заява про
відмову від спадщини, тому позивач має
право на спадкування за законом після
померлої дружини та згідно ч.1 ст.1261
Цивільного кодексу України є
спадкоємцем першої черги на квартиру
АДРЕСА_1

В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_7 (ОСОБА_7) набула право
власності на квартиру під час
знаходження в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У силу статті 16 Закону України «Про
власність» та ч.1 ст. 22 Кодексу про шлюб
та сім'ю України (далі - КпШС України),
які були чинними на час виникнення
правовідносин, майно, нажите подружжям
за час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном. Аналогічне
положення закону закріплено й у статті
60 СК України.

Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку.

Статтею 71 СК України передбачено, що
майно є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом.

Під час розірвання шлюбу спір щодо
поділу майна між ОСОБА_8 та ОСОБА_7.
(ОСОБА_7) був відсутній.

Відповідно до ст. 72 СК України до вимоги
про поділ майна, заявленої після
розірвання шлюбу, застосовується
позовна давність у три роки.

Судом встановлено, що 01.07.1993 року шлюб
між ОСОБА_8 та ОСОБА_7. (ОСОБА_7)
розірвано, в довідці № 11/10 від 15.10.2013
року ЖБК № 297 «Весна-6» зазначено, що
саме ОСОБА_7 (ОСОБА_7) була членом
кооперативу і сплати вартість квартири
АДРЕСА_1 ордер № 437 від 03.03.1985 року на
житлове приміщення у будинку ЖБК
виданий на ім'я ОСОБА_7. (ОСОБА_7).
Враховуючи, що у судовому засіданні
відповідачем та її представниками не
заявлено клопотання про залучення по
справі в якості третьої особи - ОСОБА_8,
не надано інформації щодо його
місцезнаходження, суд вважає за
можливе вважати, що спір про поділ
майна взагалі відсутній, а у разі його
наявності ОСОБА_8 має право звернутись
з відповідним позовом до суду.

У березні 2013 року ОСОБА_3 зверталась до
суду із позовом до ОСОБА_6 про усунення
від права на спадкування та зміну
черговості одержання права на
спадкування. Рішенням Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2013
року у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено, ухвалою Апеляційного суду
Запорізької області від 25.03.2014 року
рішення залишено без змін. Підставою
для відмови у задоволенні позову була
недоведеність того факту, що ОСОБА_6
ухилявся від надання спадкодавцеві
(ОСОБА_7.) допомоги, факт знаходження
ОСОБА_7 у безпорадному стані і потреби в
допомозі саме її чоловіком - ОСОБА_6

При цьому, доводи відповідача про
протиправну поведінку позивача
відносно спадкодавця (ОСОБА_7), з
посиланням на акт судово-медичного
обстеження ОСОБА_7 від 29.06.2000 року
неможливо прийняти до уваги, тому що на
цей час ОСОБА_7. та ОСОБА_7 не
знаходились в зареєстрованому шлюбі,
крім того, цей факт спростовується
довідкою ЖБК № 297 «Весна-6», у якій
зазначено, що за місцем проживання
ОСОБА_7 сварок не було і від ОСОБА_7
скарг на поведінку ОСОБА_6 не надходило.

Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача,
на користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору,
він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК,
серії АД № 166189 від 03.11.2011 року ОСОБА_6 є
інвалідом другої групи (причина
інвалідності: загальне захворювання
органів руху) (а.с. 48).

На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» від сплати судового
збору звільняються інваліди 1 та 2
групи.

Відповідно до консультативної довідки
суб'єкта оціночної діяльності СПД ФО
ОСОБА_12 середньо ринкова вартість
двокімнатних квартир, розташованих на
останніх поверхах в дев'ятиповерхових
житлових будинках по пр. 40-річчя
Перемоги складає 4 500 - 5 000 грн. за 1 кв. м.
(а.с. 46). Спірна квартира - АДРЕСА_1
розташована на дев'ятому поверсі, є
двокімнатною, загальна площа квартири
складає - 49,64 кв.м. Отже, вартість
спірної квартири складає не менше 223 380
грн. (4 500Х49,64).

Таким чином, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача судовий збір в
розмірі 2 233 грн. (1% від ціни позову) в
дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.
71,72 СК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214 - 215,
224-226 ЦПК, ст. 328, 1261, 1268 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа:
житлово-будівельний кооператив № 297
«Весна-6» про визнання права власності
на квартиру в порядку спадкування за
законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на квартиру АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
року в порядку спадкування за законом.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, судовий
збір в розмірі 2 233 (дві тисячі двісті
тридцять три) грн. в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через Комунарський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського
районного суду

м. Запоріжжя
/підпис/ Р.С.
Холод

Згідно з оригіналом.

Оригінал рішення знаходиться в
матеріалах справи у приміщенні
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя.

Суддя:
Р.С.Холод

Секретар:
А.Б.Вашато