АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4116/14
Головуючий 1 інст. -
Категорія: житлові У
« 10» червня 2014 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:
Головуючого судді: Бурлака І.В.,
Суддів: Карімової
при секретарі: Кривошеіної
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 10 грудня 2013
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний Банк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_1, яка діє від себе
особисто та в інтересах малолітньої
доньки ОСОБА_4, третя особа - Служба у
справах дітей Харківської районної
державної адміністрації про примусове
виселення,-

в с т а
н о в и л а:

У листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство «Перший
Український Міжнародний Банк»
звернувся до суду з зазначеним позовом
до ОСОБА_3, ОСОБА_1, яка діє від себе
особисто та в інтересах малолітньої
доньки ОСОБА_4. В обґрунтування свого
позову посилався на те, що 02.04.2008 року
між банком та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір № 6215975 та 31.08.2008 року -
додаткову угоду № 7971323, 02.04.2009 року -
додаткову угоду № 7535144, відповідно до
яких банк надав ОСОБА_3 кредит в розмірі
610000,00 грн., а ОСОБА_3 зобов'язався
використати його за цільовим
призначенням, сплатити відсотки за
користування кредитом та повернути
кредит частинами в розмірах, в порядку
та строки, визначені кредитним
договором до 02.03.2020 року. В забезпечення
виконання зобов'язань між банком та
ОСОБА_3 02.04.2008 року укладено договір
іпотеки № 6216021, згідно з яким останній
передав банку нерухоме майно - житловий
будинок, реєстраційний номер № 1632092,
загальна площа 173,10 кв. м., житлова площа
98,8 кв. м., що розташований по АДРЕСА_1
Харківського району Харківської
області. Зазначив, що у зв'язку з
порушенням ОСОБА_3 взятих на себе
зобов'язань по кредитному договору
щодо повернення кредиту та сплати
процентів за його користування, банком
було розпочато процедуру звернення
стягнення на предмет іпотеки. 21.07.2011
року приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
вчинила виконавчий напис та 10.08.2011 року
постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області відкрито
виконавче провадження про примусове
виконання виконавчого напису. Вказав,
що банку стало відомо, що в спірному
будинку зареєстрована ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а також те, що фактично там
проживають ОСОБА_3, ОСОБА_1 та їх
малолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
що є порушенням умов договору іпотеки.
Зазначив, що на адресу відповідачів
банком направлено вимогу № КНА-61/162 від
19.03.2013 року щодо добровільного протягом
одного місяця з дня отримання вимоги
виселення з квартири, однак вимога не
була виконана. Просив виселити ОСОБА_3,
ОСОБА_3 разом з малолітньою донькою
ОСОБА_4 з житлового будинку, що
розташований за адресою: Харківська
область, Харківський район, АДРЕСА_1 та
зняти їх з реєстраційного обліку за
зазначеною адресою, стягнути судові
витрати.

Заочним рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
10 грудня 2013 року позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Перший Український Міжнародний Банк»
- задоволено частково, виселено ОСОБА_3,
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з житлового будинку
АДРЕСА_1 Харківського району
Харківської області, стягнуто з ОСОБА_3
та ОСОБА_1 на користь банку судові
витрати у розмірі по 114,70 грн. з кожного.

Не погоджуючись з заочним рішенням
Харківського районного суду
Харківської області від 10 грудня 2013
року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд
заочного рішення.

Ухвалою Харківського районного суду
Харківської області від 29 квітня 2014
року заяву ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення суду - залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням
суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в
якій просила заочне рішення суду -
скасувати, ухвалити нове, яким в
задоволенні позову відмовити, судові
витрати покласти на позивача. При цьому
посилалася на неповне з`ясування судом
обставин справи, що мають значення для
справи, на невідповідність висновків
суду обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального права. Вважала, що суд не
надав належної оцінки доказам у справі,
не звернув уваги на те, що вона, її
чоловік ОСОБА_3 та їх дочка ОСОБА_4
проживають однією сім`єю. Зазначила, що
у 2008 році вона та її чоловік провели
реконструкцію спірного житлового
будинку. Новостворене майно є спільною
сумісною власністю і фактично створено
інший об'єкт нерухомості. Вказала, що на
момент укладання кредитного договору
та договору іпотеки у ОСОБА_3 була
малолітня дитина, проте, у порушення
законодавства договір іпотеки
укладено без отримання відповідного
дозволу від органу опіки та піклування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає за
необхідне апеляційну скаргу -
відхилити, заочне рішення суду -
залишити без змін з наступних підстав.

Виселяючи ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з
житлового будинку АДРЕСА_1
Харківського району Харківської
області та відмовляючи банку в
задоволенні позову в частині зняття
відповідачів з реєстраційного обліку,
суд першої інстанції, з висновком якого
погоджується судова колегія,
обґрунтовано виходив з обставин справи
та вимог закону.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 02.04.2008 року між
банком та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір № 6215975 та 31.08.2008 року -
додаткову угоду № 7971323, 02.04.2009 року -
додаткову угоду № 7535144, відповідно до
яких банк надав ОСОБА_3 кредит в розмірі
610000,00 грн., а ОСОБА_3 зобов'язався
використати його за цільовим
призначенням, сплатити відсотки за
користування кредитом та повернути
кредит частинами в розмірах, в порядку
та строки, визначені кредитним
договором до 02.03.2020 року та договір
іпотеки, предметом якого є житловий
будинок, реєстраційний номер № 1632092,
загальна площа 173,10 кв. м., житлова площа
98,8 кв. м., що розташований по АДРЕСА_1
Харківського району Харківської
області, який належить ОСОБА_3 на праві
власності.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» від 05.06.2003 року із змінами та
доповненнями у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Із змісту договору іпотеки вбачається,
що банк має право звернути стягнення на
предмет іпотеки та одержати
задоволення своїх вимог за основним
зобов'язанням щодо повернення кредиту,
сплати процентів за користування
кредитом, пені, штрафа та всіх інших сум
з вартості предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами.

Оскільки у ОСОБА_3 перед банком виникла
заборгованість, банком розпочато
процедуру звернення стягнення на
предмет іпотеки і 21.07.2011 року вчинено
виконавчий напис. Постановою
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області від 10.08.2011
року відкрито виконавче провадження
про примусове виконання виконавчого
напису.

Статтею 40 вказаного Закону
передбачено, що звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться в порядку, встановленому
законом. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи на
момент передачі спірного будинку в
іпотеку ОСОБА_3 в письмовій заяві від
02.04.2008 року зазначив, що в спірному
будинку зареєстрованих малолітніх або
неповнолітніх дітей, котрі проживають
або мають право користуватися цим
житловим будинком або зареєстровані за
цією адресою не має. Проте, після
укладання з банком договору іпотеки
всупереч вимогам ч. ч. 1, 3 ст. 109 ЖК
України та 1.7.4 договору іпотеки ОСОБА_3
без згоди іпотекодержателя вселив в
спірний будинок без реєстрації ОСОБА_1,
яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2,
та зареєстрував ОСОБА_4 Вимогу про
виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали
30.03.2013 року.

В суді апеляційної інстанції сторони
пояснили, що з спірного будинку
відповідачі не виселилися.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції, встановивши обставини
справи, надавши належну оцінку наявним
у справі доказам, врахувавши норми
матеріального та процесуального права,
які регулюють спірні правовідносини,
дійшов обґрунтованого висновку щодо
задоволення позову банку. При цьому
правильно зазначив, що підставою для
зняття з реєстрації місця проживання є
рішення суду про виселення, тому
відмовив в задоволенні позову банку в
цій частині. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст.
308, 313, п. 1 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Харківського районного
суду Харківської області від 10 грудня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя
Судді