Справа №592/7583/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Корольова Г. Ю.Номер
провадження 22-ц/788/1124/14 Суддя-доповідач -
ОСОБА_2 Категорія - 47
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В., Попруги С. В.,

за участю секретаря судового засідання
- Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 14 травня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про поділ майна подружжя,

в с т
а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 14 травня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково.

Виділено при поділі майна подружжя
ОСОБА_4: мотоблок вартістю 3 600 грн.,
телевізор LG вартістю 1 600 грн., пральну
машину вартістю 1 250 грн., пилосос
вартістю 350 грн. на загальну суму 6 800
грн.

Виділено ОСОБА_3 почворіз вартістю 3 600
грн., холодильник вартістю 2 250 грн. на
загальну суму 5 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію за різницю у
вартості спільного майна у розмірі 950
грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/2
частину грошового вкладу в розмірі 17
850 грн.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та порушення судом першої
інстанції при ухваленні рішення норм
матеріального права. Просить змінити
рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 14 травня 2014 року та
відмовити позивачеві в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення з
неї грошових коштів у сумі 17 850 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 15 грудня 1989 року по
2013 рік перебували у зареєстрованому
шлюбі. Під час шлюбу ними за рахунок
спільних коштів було придбано спільне
майно: холодильник вартістю 2 250 грн.,
телевізор LG вартістю 1 600 грн. , пральна
машина вартістю 1 250 грн., пилосос
вартістю 350 грн., мотоблок вартістю 3 600
грн., почворіз вартістю 3 600 грн. Сторони
дійшли згоди щодо поділу майна, а саме
позивачу: телевізор LG, мотоблок,
пральну машину, пилосос, а ОСОБА_3
почворіз та холодильник і виплатити
різницю. Згідно депозитного договору
№ 3750718 на вклад «строковий пенсійний»
від 05 листопада 2012 року, Договору № 5869618
на вклад «Депозитний» від 22 березня 2013
року на ім'я ОСОБА_3 внесені грошові
кошти відповідно в розмірі 27 500 грн. та
21 000 грн., на ім'я ОСОБА_4 укладено
договір № 6842618 на вклад «Депозитний»
від 06 червня 2013 року в розмірі 12 800 грн.
Згідно членської книжки № 10 , ОСОБА_3
була членом садівничого товариства
«Фрунзенець» при АО «НПО ім. М.В.
Фрунзе» та за рішенням виконавчого
комітету Кияницької сільської ради
народних депутатів Сумського району
Сумської області від 17 грудня 1993 року
передано безкоштовно у приватну
власність земельну ділянку члену
садівничого товариства «Фрунзенець»
ОСОБА_3 площею 0,12 га. для ведення
садівництва, площа якого підлягає
уточненню при видачі державного акту,
яка мешкає в м. Суми АДРЕСА_1. Також, з
Державного акту на право приватної
власності на землю вбачається, що
ОСОБА_3 належить на праві приватної
власності земельна ділянка площею 0, 109
га. на території Кияницької сільської
ради садівничого товариства
«Фрунзенець», масив Кишницький для
садівництва і складається з двох
дільниць розміром 0,064 га. та 0, 045 га.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно 61 СК України, об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
може бути будь-яке майно, за винятком
виключеного з цивільного обороту.
Об'єктом права спільної сумісної
власності є заробітна плата, пенсія,
стипендія, інші доходи, одержані одним
із подружжя. Якщо одним із подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї, то
гроші, інше майно, в тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим
договором, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Речі для
професійних занять (музичні
інструменти, оргтехніка, лікарське
обладнання тощо), придбані за час шлюбу
для одного з подружжя, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 65 СК України, дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.
При укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина,
чоловік має право на звернення до суду
з позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового. Для укладення
одним із подружжя договорів, які
потребують нотаріального посвідчення
і (або) державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово. Згода на укладення
договору, який потребує нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, має бути нотаріально
засвідчена. Договір, укладений одним із
подружжя в інтересах сім'ї, створює
обов'язки для другого з подружжя, якщо
майно, одержане за договором,
використане в інтересах сім'ї.

Згідно 68 СК України, розірвання шлюбу
не припиняє права спільної сумісної
власності на майно, набуте за час шлюбу.
Розпоряджання майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності,
після розірвання шлюбу здійснюється
співвласниками виключно за взаємною
згодою, відповідно до Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина
і чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу. Дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.
Договір про поділ житлового будинку,
квартири, іншого нерухомого майна, а
також про виділ нерухомого майна
дружині, чоловікові зі складу усього
майна подружжя має бути нотаріально
посвідчений.

Згідно 70 СК України, у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором. При
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення, зокрема якщо один із
них не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи
пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням
суду частка майна дружини, чоловіка
може бути збільшена, якщо з нею, ним
проживають діти, а також непрацездатні
повнолітні син, дочка, за умови, що
розмір аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними. Речі для
професійних занять присуджуються тому
з подружжя, хто використовував їх у
своїй професійній діяльності. Вартість
цих речей враховується при присудженні
іншого майна другому з подружжя.
Присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України. Присудження одному з
подружжя грошової компенсації можливе
за умови попереднього внесення другим
із подружжя відповідної грошової суми
на депозитний рахунок суду.

Згідно ст. 24 КпШС України, майно, яке
належало кожному з подружжя до
одруження, а також одержане ним під час
шлюбу в дар або в порядку успадкування,
є власністю кожного з них. Роздільним
майном кожного з подружжя є також речі
індивідуального користування (одяг,
взуття тощо), хоча б вони і були
придбані під час шлюбу за рахунок
спільних коштів подружжя, за винятком
коштовностей та предметів розкоші.
Кожний з подружжя самостійно володіє,
користується і розпоряджається
належним йому роздільним майном.

Відповідно до ст. 28 КпШС України, в разі
поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними. В окремих випадках
суд може відступити від начала
рівності часток подружжя, враховуючи
інтереси неповнолітніх дітей або
інтереси одного з подружжя, що
заслуговують на увагу. Суд може визнати
майно, нажите кожним із подружжя під
час їх роздільного проживання при
фактичному припиненні шлюбу, власністю
кожного з них.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої
інстанції належним чином з`ясував та
перевірив доводи та заперечення
сторін, дав належну оцінку зібраним у
справі доказам та обґрунтував висновки
викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано
частково задовольнив позовні вимоги.

Ствердження ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі про те, що при ухваленні рішення
судом першої інстанції не було
досліджено питання наявності грошових
коштів на вказаних рахунках, не взято
до уваги дані щодо руху грошових коштів
по вказаних рахунках є
необґрунтованими. В матеріалах справи
є відповідь Державного Ощадного банку
України на запит суду першої інстанції
щодо депозитних рахунків ОСОБА_3 (а.с.
123), згідно якої в Ощадному банку
України були відкриті депозитні
рахунки: № НОМЕР_1 05 листопада 2012 року
на суму 27 500 грн.; № НОМЕР_1 22 березня 2013
року на суму 21 000. Дані рахунки були
закриті 19 серпня 2013 року.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів дійшла до висновку про
обґрунтоване стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 1/2 частину грошового
вкладу в розмірі 17 850 грн., оскільки в
своїй позовній заяві про розірвання
шлюбу з позивачем, ОСОБА_3 вказувала, що
вони спільно мешкали до травня 2013 року,
а рахунки по вказаних депозитах були
закриті у серпні 2013 року, тобто після
закінчення їх сімейних відносин.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що
ОСОБА_4 звернувся до суду з
вищезазначеним позовом у вересні 2013
року, а тому вимога про поділ грошових
коштів не мала бути задоволена,
оскільки суд мав визнавати спільною
сумісною власністю подружжя і
проводити поділ лише того майна, яке є у
наявності на час розгляду спору
висновків суду не спростовують,
оскільки ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив із того
саме яке майно було у наявності на час
фактичного припинення шлюбних
відносин.

Інші доводи апеляційної скарги не є
підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судове рішення ухвалено, з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права

У зв'язку з цим апеляційну скаргу на
рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 14 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: