У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька
Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
Стариківської сільської ради
Глухівського району Сумської області,
третя особа - ОСОБА_4, про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом; за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
Стариківської сільської ради
Глухівського району Сумської області,
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом за касаційною скаргою ОСОБА_4,
поданою представником - ОСОБА_5, рішення
апеляційного суду Сумської області від
11 квітня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2008 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що вона є рідною
племінницею і спадкоємицею за законом
дружини ОСОБА_6 - ОСОБА_7, яка на день
смерті чоловіка, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешкала з ним у житловому будинку
АДРЕСА_1 та фактично прийняла спадщину
свого чоловіка, а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла.
Після смерті ОСОБА_7 вона одноособово
прийняла її спадщину, а, відтак, і
спадщину її чоловіка, отримавши
відповідні свідоцтва про право на
спадщину за законом, а свої спадкові
права щодо належної ОСОБА_6 земельної
ділянки площею 3,93 га своєчасно не
оформила у зв'язку з тим, що на час
оформлення прийняття спадщини ОСОБА_7 у
неї не було державного акта на цю
земельну ділянку.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила
суд визнати за нею право власності на
земельну ділянку (пай) площею 3,93 га
вартістю 39 419 грн станом на 4 серпня 2008
року, що розташована на території
Стариківської сільської ради
Глухівського району Сумської області,
яка на підставі державного акта від
28 листопада 2002 року належить
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3,
Стариківської сільської ради
Глухівського району Сумської області
та просила суд визначити їй додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини її рідного брата - ОСОБА_6,
визнати за нею право власності на 1/2
частку житлового будинку з будівлями і
спорудами АДРЕСА_1 в порядку
спадкування своєї частки після смерті
батьків та право власності на іншу 1/2
частку зазначеного будинку, грошові
вклади на ім'я ОСОБА_6 та належну йому
земельну ділянку (пай) в порядку
спадкування спадщини останнього.

Рішенням Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 5
лютого 2013 року в задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено. Позовні вимоги
ОСОБА_4 задоволено частково та визнано
за нею право власності на 1/2
частку житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Визначено ОСОБА_4 додатковий строк у
три місяці, після набрання даним
рішенням законної сили, для подання
заяви про прийняття спадщини після
смерті її брата - ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. У решті позову
ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 11 квітня 2013 року рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позовних вимог
ОСОБА_4 та в частині відмови в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
скасовано. Відмовлено у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 у зазначеній
частині. Задоволено позов ОСОБА_3
Визнано за ОСОБА_3 право власності на
земельну ділянку площею 3, 93 га у межах
згідно з планом, що знаходиться на
території Стариківської сільської
ради Глухівського району Сумської
області, переданої для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що належала ОСОБА_6 на
підставі державного акта на право
приватної власності на землю від 28
листопада 2002 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі
представника - ОСОБА_5, просить
рішення апеляційного суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального й процесуального права,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_3, суд першої інстанції послався
на безпідставність її вимог.
Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої
інстанції виходив із того, що факт
прийняття нею разом з померлим ОСОБА_6
спадщини після своїх батьків
доведений, тому є підстави для визнання
за нею права власності на 1/2 частку
спірного житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
а також строк для подання заяви про
прийняття спадщини після смерті її
брата ОСОБА_6 нею пропущений з поважних
причин, тому поновив це право,
визначивши їй додатковий строк для
подання відповідної заяви.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 й задовольняючи позов
ОСОБА_3, апеляційний суд виходив із
того, що ОСОБА_7 прийняла спадщину після
смерті чоловіка - ОСОБА_6, у тому числі й
на належну йому на праві власності
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
оскільки на момент його смерті
проживала разом з ним, однак не встигла
її оформити у зв'язку зі смертю. У той же
час ОСОБА_3, як племінниця ОСОБА_7 та
дочка ОСОБА_8, що був братом останньої,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто задовго
до смерті тітки, а його - сестри, є
спадкоємицею за правом представлення,
оскільки вона має право спадкувати ту
частку спадщини після смерті
ОСОБА_7, яка належала б за законом її
батьку - ОСОБА_8, якби він був живим на
час відкриття спадщини. Щодо
спадкового житлового будинку, то суд
зазначив, що право власності на нього у
спадкодавців не було зареєстровано,
тому спадкоємці мають право лише на
будівельні матеріали.

Проте погодитись із такими висновками
апеляційного суду не можна, оскільки
суд дійшов до них із порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним положенням закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_10, а ІНФОРМАЦІЯ_3
помер ОСОБА_11, які мешкали в будинку
АДРЕСА_1 та були батьками ОСОБА_4 і її
померлого брата ОСОБА_6 На момент
смерті батьків ОСОБА_6 проживав разом з
ними в житловому будинку за
вищевказаною адресою, а ІНФОРМАЦІЯ_1
помер. На момент його смерті разом з ним
у тому ж будинку проживала його дружина
- ОСОБА_7, з якою він одружився 1 лютого
1977 року, яка була рідною тіткою ОСОБА_3,
а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла. За життя ОСОБА_6
згідно з державним актом про право
власності на землю був власником
земельної ділянки площею 3,93 га, яка
розташована на території
Стариківської сільської ради
Глухівського району Сумської області з
цільовим призначенням для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, а також грошових вкладів,
відкритих на рахунках Державного
ощадного банку України. Після смерті
ОСОБА_6 спадкова справа не
відкривалась, заповіт відсутній.

Також судом установлено, що за життя
ОСОБА_7 відповідно до державного акта
про право власності на землю була
власником земельної ділянки площею 3,93
га, яка розташована на території
Стариківської сільської ради
Глухівського району Сумської області з
цільовим призначенням для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва та грошових вкладів,
відкритих на рахунках Державного
ощадного банку.

29 липня 2009 року Глухівською
райдержнотконторою була заведена
спадкова справа і відповідно до заяви
ОСОБА_3 їй у порядку ч. 3 ст. 1266 ЦК
України, як племінниці померлої тітки -
ОСОБА_7, батько якої ОСОБА_8
помер раніше тітки, тобто в порядку
спадкування за правом представлення, 24
лютого 2010 року були видані свідоцтво
про право на спадщину за законом на
земельну ділянку площею 3,93 га, яка
розташована на території
Стариківської сільської ради
Глухівського району Сумської області,
що належала померлій ОСОБА_7 на
підставі державного акта про право
власності на землю та свідоцтво про
право на спадщину за законом на грошові
вклади, що належали померлій ОСОБА_7 і
померлому ОСОБА_6, спадкоємцем якого
була ОСОБА_7, яка прийняла спадщину, але
не оформила своїх спадкових прав.

З матеріалів справи вбачається, що на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
правовстановлюючі документи відсутні.

Проте у порушення вимог ст. ст. 214, 316 ЦПК
України апеляційний суд не звернув
уваги на те, що на момент будівництва
спірного будинку чинне на той час
законодавство не потребувало введення
будинку в експлуатацію та відводу
земельної ділянки. При цьому ОСОБА_4
посилалась на те, що спірний будинок
було збудовано у 30-ті роки минулого
століття, коли ще не було передбачено
державної реєстрації об'єктів
нерухомості. Отже, суд не встановив,
який порядок набуття права власності
на будинок існував на час його
побудови.

Крім того, відповідно до п. 3.2 розділу 3
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24 травня 2001 року № 127,
зареєстрованого Міністерством юстиції
України 10 липня 2001 року за №
582/5773, спірний житловий будинок не є
самовільною забудовою.

Проте судом апеляційної інстанції не
взято до уваги та не надано оцінки
даній обставині.

При цьому належність спірного будинку
батькам ОСОБА_4 і її померлого брата
ОСОБА_6 повинно встановлюватися судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на нього чи його будівництво, а не на
час смерті спадкодавця, а спадкування -
відповідно до законодавства на час
смерті спадкодавців.

Так, ОСОБА_4 прийняла спадщину у вигляді
1/2 частки спірного житлового будинку
відповідно до положень ЦК України, що
діяв на момент відкриття спадщини,
після померлого ОСОБА_6

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено,
що спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Однак ОСОБА_7 за життя не набула права
власності ні на спірну земельну
ділянку, ні на грошові вклади, після
померлого ОСОБА_6, тому ОСОБА_3 не мала
права на спадкування на зазначені
вклади.

Крім того, суд апеляційної інстанції,
визначивши ОСОБА_3 на підставі
ст. ст. 1266, 1276 ЦК України спадкоємицею
ОСОБА_12, не врахував, що в суді першої
інстанції належних, допустимих,
безспірних та переконливих доказів
права ОСОБА_3 на отримання спадщини, що
залишилася після смерті ОСОБА_12 не
досліджувалося.

Отже, у порушення ст. ст. 212 - 214, 316 ЦПК
України апеляційний суд наведені
положення закону не врахував на
зазначені вище обставини справи уваги
не звернув та дійшов передчасного
висновку про визнання за ОСОБА_3 права
власності на спадкове майно.

За таких обставин рішення апеляційного
не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
його скасування з передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_5, задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Сумської
області від 11 квітня 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:

Б.І. Гулько

А.О.
Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська