Справа № 382/277/14-ц Головуючий у І
інстанції Кисіль О.А.Провадження №
22-ц/780/2565/14 Доповідач у 2
інстанції АнтоненкоКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

15 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Ромашини І.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Яготинського районного суду Київської
області від 03 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до Жоравської
сільської ради Яготинського району
Київської області про визнання права
власності на ? частину житлового
будинку за набувальною давністю.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги,
колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Жоравської сільської
ради Яготинського району Київської
області про визнання права власності
на ? частину житлового будинку за
набувальною давністю, посилаючись на
те, що матері позивача ОСОБА_2 належав
житловий будинок на підставі запису в
погосподарській книзі виконавчого
комітету Жоравської сільської ради. За
час свого життя її мати склала заповіт,
відповідно до якого спірний житловий
будинок заповіла своїм синам ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2
Брат позивача ОСОБА_3 у 1996 році отримав
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на ? частину даного будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3,
спадкоємцями першої черги після його
смерті є його дружина та син, позивачка
ж є спадкоємцем другої черги, як сестра
померлого. У визначений законодавством
шестимісячний термін жоден із
спадкоємців першої черги із заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори не звертався та відмовилися
взагалі від її прийняття. Позивачка з
дня смерті ОСОБА_2 доглядала за
зазначеним будинком, володіла ним та
сплачувала комунальні послуги. У
зв'язку з викладеним позивач просила
визнати за нею право власності на ?
частину вказаного будинку за
набувальною давністю.

Рішенням Яготинського районного суду
від 03 березня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким її позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що матері
позивача ОСОБА_2 належав житловий
будинок АДРЕСА_1 (а. с. 10-13). Позивач по
справі є донькою померлої ОСОБА_2 та
рідною сестрою ОСОБА_3 (а. с. 16-17). За час
свого життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким
спірний житловий будинок заповіла
своїм синам (а. с. 6). ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер ОСОБА_3 (а. с. 7) Спадкоємці першої
черги після смерті ОСОБА_3 відмовилися
від прийняття спадщини (а. с. 8-9).

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд виходив з того,
що позивач не заволоділа чужим майном,
а користувалася майном, яке належало на
праві власності спочатку її матері, а
потім ? частиною даного нерухомого
майна, що належало її рідному брату,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а отже з
дати смерті останнього законного
власника ще не минуло 10 років.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України передбачено, що
правила ст.. 344 Цивільного кодексу
України про набувальну давність
поширюються також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набрання чинності цим кодексом.

Відповідно до положень ст. 344 ЦК
України, особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом десяти років
або рухомим майном - протягом п'яти
років, набуває право власності на це
майно (набувальна давність), якщо інше
не встановлено цим Кодексом. Згідно з п.
8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України правила зазначеної ст. 344 ЦК
України про набувальну давність
поширюються також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набрання чинності цим Кодексом.

За змістом ст. 344 ЦК України для набуття
права власності на майно за
набувальною давністю необхідно, щоб
володіння було добросовісним, тобто
володілець не знав і не міг знати про
те, що володіє чужим майном, інакше
кажучи, обставини, у зв'язку з якими
виникло володіння чужим майном, не
давали найменшого сумніву щодо
правомірності набуття майна.

Оскільки позивачка звернулася до суду
з позовом про визнання права власності
на майно, власник якого відомий, але
помер, суд прийшов до правильного
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в апеляційній скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
рішення Яготинського районного суду
Київської області від 03 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді: