І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2014 року Черкаський
районний суд Черкаської області у
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
мотивуючи позов тим, що позивач, згідно
договорів дарування від 21.03.2000 року №1241
та від 03.01.2003 року №33, є власником
домоволодіння у АДРЕСА_1. У вказаному
будинку зареєстрований але фактично не
проживає ОСОБА_2, з яким позивач ОСОБА_1
перебувала в зареєстрованому шлюбі та
рішенням Черкаського районного суду
Черккаської області від 18.02.2013р. даний
шлюб було розірвано, а тому відповідач
не є членом сім'ї позивача.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 в будинку
не проживає, позивач вважає, що він
втратив право на користування житлом у
ньому і просить визнати його таким.

Позивач ОСОБА_1 не з'явилась але на
адресу суду надійшла заява про розгляд
справи без її участі та просить суд
позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, не повідомивши суд про
причину неявки, хоча про час і місце
його проведення повідомлявся в
установленому законом порядку, про що є
дані в матеріалах справи, а тому суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи згідно ст.224 ЦПК України.

Дослідивши надані позивачем в
підтвердження позовних вимог письмові
докази, суд вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено що,
житловий будинок у АДРЕСА_1, належить на
праві приватної власності позивачу
ОСОБА_1, що підтверджується договором
дарування від 21.03.2000 року №1241 та
договором дарування від 03.01.2003 року №33,
які посвідчені державним нотаріусом
Черкаського районної нотаріальної
контори Вороною О.О.

Згідно довідки Леськівської
сільської ради Черкаського району
Черкаської області від 15.04.2014р. №266,
ОСОБА_2, дійсно зареєстрований у
домоволодінні по АДРЕСА_1, яке належить
на праві приватної власності ОСОБА_1
Крім позивача та відповідача у даному
домоволодінні зареєстровані ОСОБА_4 1990
року народження та ОСОБА_5 2001 року
народження, які є відповідно сином та
дочкою позивача ОСОБА_1

Згідно акта обстеження домоволодіння
позивача від 11.04.2014р. встановлено, що
ОСОБА_2 за місцем реєстрації в
домоволодінні по АДРЕСА_1, фактично не
проживає з листопада 2012 року.

Відповідно до ст.317 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що
власник жилого будинку користується
ним для особистого проживання та
проживання членів своєї сім'ї і має
право розпоряджатися цією власністю
на свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового
кодексу України при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що відповідач ОСОБА_2
зареєстрований але фактично не
проживає з листопада 2012 року в будинку
у АДРЕСА_1, а тому втратив право
користування житловим приміщенням в
даному будинку.

Будь-яких цивільно-правових угод з
власником будинку, які давали б право
відповідачу користуватися жилим
приміщення у ньому, відповідач не
укладав.

Враховуючи вказані обставини, суд
вважає, що ОСОБА_2 має бути визнаний
таким, що втратив право користування
житловим приміщення в домоволодінні
АДРЕСА_1.

Керуючись ст.317, 405 ЦК України, ст.150 ЖК
України, ст.ст.213-215, 224-226 ЦПК України суд,
-

в и
р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням в
домоволодінні АДРЕСА_1, який належить
ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення через суд першої
інстанції.

Суддя: О. М. Суходольський