АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/6552/2014
Головуючий у 1-ін.- Колесник
10 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого судді - Слободянюк
суддів: Корчевного Г.В.,
при секретарі - Трофименко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
07 березня 2014 року за позовом
комунального підприємства «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
міста Києва» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
користування житлово-комунальними
В С Т А Н О В И Л А:
В листопаді 2013 року комунальне
підприємство (далі КП) «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
міста Києва» звернулось в суд з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за користування
житлово-комунальними послугами в
розмірі 8 393,67 грн. та стягнути судовий
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначав, що починаючи з червня
2009 року по листопад 2013 року,
відповідачі, отримуючи
житлово-комунальні послуги, не
сплачують позивачу їх вартості, в
результаті чого виникла
Рішенням Дарницького районного
суду м. Києва від 07 березня 2014 року
позовні вимоги задоволено. Стягнуто з з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на
користь КП «Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району міста Києва» 8 393
грн. 67 коп. заборгованості за
користування житлово-комунальними
послугами, 229 грн. 40 коп. судового збору,
а всього 8 623 грн. 07 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій з посиланням
на порушення норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
про скасування оскаржуваного рішення,
ухвалення нового рішення про відмову у
позові.

Апелянт вказує на те, що позивач не
надав доказів, балансоутримувачем; на
відсутність договору щодо надання
житлово-комунальних послуг; та доказів
отримання відповідачем
житлово-комунальних послуг.

Справу розглянуто без участі
відповідача ОСОБА_4, якому, зі слів
ОСОБА_3(син), відомо про час та місце
розгляду справи.

В судовому засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_3
підтримали апеляційну скаргу
підтримала, представник комунального
підприємства Матвієнко Н.В. - скаргу не
визнала.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується матеріалами справи,
що відповідно до рішення першої сесії
ХХІІІ скликання Дарницької районної в
м. Києві ради № 14 від 26 вересня 2001 року
були створені підприємства
комунальної власності Дарницького
району м. Києва,

Розпорядженням Дарницької районної у
м. Києві державної адміністрації №35
від 25 січня 2012 року за КП «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
міста Києва» було закріплене майно, яке
передано до сфери управління
Дарницької районної у м. Києві
державної адміністрації, і зазначено у
додатку №3 (а.с63), в якому значиться
будинок АДРЕСА_2 (а.с.63-68).

Позивач є балансоутримувачем будинку
АДРЕСА_2.

Відповідачі, а також неповнолітня
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є співвласниками
квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право власності на житло від 14
жовтня 1998 року, виданого відділом
приватизації державного житлового
фонду Харківської районної державної
адміністрації, яке було зареєстроване
в КП «Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»
у реєстрі №3841 від 19 листопада 1998 року
(а.с.6). Дана квартира є двохкімнатною,
ізольованою, що складається з 2 кімнат,
жилою площею 30,52 м2, в якій на даний час
зареєстрованими є ОСОБА_4, ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, а також неповнолітня
ОСОБА_6, що підтверджується довідкою Ф-3
(а.с.5).

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку заборгованості, борг за
житлово-комунальні послуги становить -
8 393,67 грн.

Позивач звернувся до суду 28 листопада
2013 року, розрахунок заборгованості у
зазначеній сумі складає за періоди з
серпня 2009 року до листопада 2013 року
(а.с.8-13).

Загальна позовна давність відповідно
до положення ст.257 ЦПК України
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідачами у запереченнях на
позовну заяву (а.с.29-34), ставиться
питання про подання позову з пропуском
строку позовної давності.

Відповідно до положення ст..267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом за заявою сторони
у спорі, зробленої до винесення
рішення.

За таких обставин, фактично
відповідачами заявлялось про
застосування строку позовної давності,
що залишилось поза увагою суду першої
інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про стягнення суми
заборгованості за
житлово-комунальні-послуги в межах
строку позовної давності, а саме: з
грудня 2010 року по листопада 2013 року, що
становить 6891,45 грн. (8393, 67 грн. - 1502,22 грн.
аркуш справи № 10 розрахунок).

У зв*язку з чим, рішення суду підлягає
зміні із зменшенням стягнутою суми
заборгованості.

Як передбачено ч.1, ст.360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

У відповідності до ст.162 ЖК України
плата за комунальні послуги береться
крім квартирної плати за затвердженими
в установленому порядку тарифами.

Пунктом 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992
року, встановлено, що власник та наймач
(орендар) квартири зобов'язаний
оплачувати надані житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені
договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено,
що між позивачем та відповідачами не
укладалось договору про надання
житлово-комунальних послуг

Обов'язок власника житла та
повнолітніх членів сім'ї власника
житла своєчасно сплачувати квартирну
плату, комунальні послуги та
експлуатаційні витрати закріплені в
ст.ст. 162, 156 ЖК України, п. 17 «Правил
користування приміщеннями жилих
будинків і прибудинковими
територіями», затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 08
вересня 1992 року.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено, що споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги,
встановлені договором або законом.

Доводи апеляційної скарги стосовного
неналежного надання позивачем
житлово-комунальних послуг та
стосовно сум нарахування за період по
особовому рахунку, які не містять в
собі джерело походження, структуру
боргу, інформацію про вартісну базу
нарахування боргу не заслуговують на
увагу, оскільки ці питання не є
предметом розгляду у даній справі.

Відповідно до положення ст..11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Неспроможними є доводи апеляційної
скарги стосовно відсутності договору
про надання житлово-комунальних
послуг, що не позбавляє обов*язку
здійснювати оплату за
житлово-комунальні послуги, оскільки
відповідачі є споживачами комунальних
послуг, користуються тепловою
енергією, водопостачанням.

Доводи апеляційної скарги стосовно,
того що позивач не є
балансоутримувачем будинку,
спростовуються матеріалами справи.

Водночас, колегія суддів вважає
необхідним змінити рішення в частині
солідарного стягнення з відповідачів
на користь позивача судовий збір, який
підлягає стягненню лише в рівних
частках, оскільки у даному випадку
відповідачі не несуть солідарної
відповідальності.

Враховуючи наведе, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги,
оскаржуване рішення підлягає зміні як
в частині зменшення розміру стягнутого
боргу за комунально-житлові послуги,
так і в частині солідарного стягнення
з відповідачів судового збору.

Керуючись ст..ст.303,307,309, 313 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 07 березня 2014 року в
частині стягнутої суми боргу у розмірі
8393 грн.67 коп. та солідарного стягнення
судового збору змінити, вказавши
наступне.

Стягнути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого та проживаючого в
АДРЕСА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрованої та проживаючої в
АДРЕСА_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5,
зареєстрованого та проживаючого в
АДРЕСА_3 солідарно на користь
комунального підприємства «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
міста Києва» 6891 грн. 45 коп. за
житлово-комунальні послуги.

Стягнути на користь комунального
підприємства «Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району міста Києва» з
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 судовий збір в
сумі в рівних частках по 76 грн.46 коп. з
кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: