Справа № 2-448/12
Головуючий у І інстанції Волчко
А.Я.Провадження № 22-ц/780/2818/14
інстанції Мережко М.В.Категорія 40
УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Данілова О.М., Суханової Є.М.

При секретарі: Франюк Т.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 06 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи: Хотівська сільська
рада Києво-Святошинського району
Київської області, СТОВ «Хотівський»,
Управління земельних ресурсів
Києво-Святошинського району Київської
області, КП «Бюро технічної
інвентаризації» Києво-Святошинської
районної ради Київської області, Перша
Київська обласна державна нотаріальна
контора про розподіл спадкового майна
в натурі, визнання недійсним наказу,

за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, треті особи: Хотівська сільська
рада Києво-Святошинського району
Київської області про поділ житлового
будинку в натурі,

за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: Хотівська сільська
рада Києво-Святошинського району
Київської області про визнання права
власності на будівельні матеріали.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року позивач звернувся в
суд із зазначеним позовом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 28
грудня 2010 року частково задоволено
позови ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Визнано
право власності ОСОБА_2 на 12 частину,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 14 частині за кожною
частину на земельну частку (пай) площею
0,1322 га.

Визнано право власності за ОСОБА_2 на 12
частину, за ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 14 частині
за кожною на земельну ділянку площею
1,4240 га. Земельні ділянки знаходяться на
території Хотівської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області.

В задоволенні прозову про визнання
права власності в порядку спадкування
на будинок за адресою: АДРЕСА_1
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 19 квітня 2011 року рішення в
частині відмови у задоволенні позову
про визнання права власності в порядку
спадкування на будинок скасовано,
ухвалено в цій частині нове рішення .

Встановлено факт належності на праві
власності жилого будинку за адресою:
АДРЕСА_1 ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Визнано право власності в порядку
спадкування після померлого ОСОБА_6 за
ОСОБА_2 на 12 частину будинку, за ОСОБА_3,
ОСОБА_4 по 14 частині за кожною.

Позивач вважає, що спадкове майно -
земельні ділянки розміром 0,1322 га та 1.4240
га, жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1,
підлягає розподілу в натурі між ним та
відповідачами по справі.

ОСОБА_2 зазначає в позовній заяві, що
він постійно проживає в будинку, несе
витрати по його утриманню,
користується земельною ділянкою біля
будинку, іншого житла не має, тому він
просить визнати за ним право власності
на весь будинок і виділити йому будинок
в натурі.

Крім того, позивач зазначає, що він не
втратив права на будівельні матеріали,
які були використані під час
будівництва будинку за адресою:
АДРЕСА_2, і цей будинок входить до
спадкового майна.

В даний час в будинку проживає ОСОБА_5,
дружина брата позивача - ОСОБА_7, та їх
дочка - ОСОБА_4 Всі вони були
зареєстровані в будинку по АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 вважає наказ радгоспу
«Хотівський» № 79 від 07 лютого
1985 року про надання земельної ділянки
ОСОБА_7, недійсним з наступних підстав.

Наказом по радгоспу «Хотівський» № 106
від 03 березня 1973 року земельні ділянка
розміром 0,24 га була виділена ОСОБА_8 На
цій земельній ділянці був розташований
будинок №НОМЕР_1. Разом із ОСОБА_8
проживав і був зареєстрований її син
ОСОБА_9

У 1980 році будинок був переобладнаний
батьками позивача в господарську
споруду - сарай, що рахується в
документах під літерою "Г" , і в той же
час там був самочинно побудований
будинок № 9.

З урахуванням наведеного ОСОБА_2 вважає
наказ № 79 недійсним, таким, що порушує
його право на спадкове майно.

Позивач просив, визнати за ним право
власності на будинок АДРЕСА_1, виділити
в натурі 12 частину земельної ділянки
площею 1,4240 га (цільове призначення
ведення особистого селянського
господарства), 12 частину земельної
ділянки (паю) площею 0,1322 га (цільове
призначення багаторічні насадження
(сад), що розташовані на території
Хотівської сільської ради, визнати за
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і виділити в натурі по 14
частині кожній із земельних ділянок
розміром 1,4240 га та 0,1322 га.

визнати недійсним наказ радгоспу
«Хотівський» № 79 від 07 лютого 10985 року;

визнати за ОСОБА_3, та ОСОБА_4, за кожною,
право на 12 частину будівельних
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані під час будівництва
будинку за адресою АДРЕСА_2.

стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 з кожної по 46
782,75 грн на користь ОСОБА_2 грошової
компенсації за частку нерухомого
майна, яке залишається у них у
користуванні.

Ухвалою Києво - Святошинського
районного суду Київської області від 06
лютого 2014 року позов ОСОБА_2 залишений
без розгляду, з підстав п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК
України (належно повідомлений позивач
повторно не з'явився в судове засідання
без поважних причин або повторно не
повідомив про причини неявки, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи в його відсутність).

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
ухвалу суду скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання позивача, повідомленого
належним чином, без поважної причини
або неповідомлення ним про причину
повторної неявки, якщо від нього не
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності, суд залишає заяву без
розгляду.

Суд, розглядаючи справу у відсутність
позивача, виходив з того, що він
належним чином повідомлений про день
та час розгляду справи, однак без
поважних причин повторно не з'явився в
судове засідання. Ніяких заяв від
позивача про розгляд справи у його
відсутність до суд не надходило.

Однак з такими висновками суду
погодитись не можна з наступних
підстав.

Як видно із матеріалів справи справа
призначалась до розгляду на 30
листопада 2011 року ( т.1 а.с. 50), 21 грудня 2011
року ( т.1 а.с.113),

26 січня 2012 року ( т.1 а.с. 123), 22 лютого 2012
року ( т.1 а.с. 188),

22 березня 2012 року ( т.1 а.с.193), 12 квітня 2012
року ( т.1 а.с. 210),

11 червня 2012 року ( т.1 а.с. 217), 06 липня 2012
року ( т.1.а.с. 229),

18 квітня 2013 року ( т.1 а.с. 257), 17 травня 2013
року ( т.2 а.с.18),

06 червня 2013 року ( т.2.а.с.25), 01 липня 2013
року ( т.2 а.с. 37),

09 грудня 2013 року ( т.2.а.с. 81), 09 січня 2014
року ( т.2. а.с. 88),

06 лютого 2014 року ( т.2 а.с. 101-102).

При цьому колегія суддів звертає увагу,
що жодного разу справа по суті не
розглядалась, призначались експертизи,
зупинялось провадження у справі, і
сторони про день та час розгляду справи
повідомлялись належним чином. Проте,
від ОСОБА_2 (т.2 а.с. 84) до суду надійшло
електронне повідомлення про
відкладення справи, призначеної на 09
січня 2014 року у зв'язку із відсутністю
його представників в цей день. Крім
того, від представника позивача ОСОБА_2
- ОСОБА_10 ( т.2 а.с. 91) надійшла заява про
перенесення справи, призначеної на 06
лютого 2014 року, крім того в матеріалах
справи відсутні докази, щодо належного
повідомлення ОСОБА_2 про день та час
розгляду справи на 06 лютого 2014 року.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України суд
постановляє ухвалу про залишення заяви
без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

В матеріалах справи відсутні відомості
щодо належного повідомлення, як
позивача так і відповідачів, про день
та час розгляду справи на 06 лютого 2014
року, при цьому як видно із матеріалів
справи, на всіх попередніх засіданнях
позивач і його представник були
присутніми, тому висновок суду, що
позивач повторно не з'явився в судове
засідання є помилковим.

За таких обставин, ухвала суду підлягає
скасуванню з направленням справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст, 303, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 06 лютого
2014 року - скасувати, справу направити
до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і відповідно до п.2 ч.1 ст.
324 ЦПК оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: