АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/2172/14
Головуючий 1-ї інстанції Васильєва О.О.
Справа №2-904/11
Доповідач: Довгаль А.П.
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коровіна С.Г., Коваленко
І.П.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові в приміщенні
суду апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 10 лютого 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта» про відшкодування
шкоди, заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки, та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 (відповідач-1),
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта» (надалі - НАСК
«Оранта» або відповідач-2), уточнив його
декілька разів при розгляді справи, і в
останньому варіанті позовної заяви
просив: 1. стягнути з НСК «Оранта» на
його користь 35 000,00грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди; 2.
стягнути з відповідача-1 на його
користь 10 525,85грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди; 3.
стягнути з ОСОБА_3 на його користь
моральну шкоду, яку він оцінює в 10
000,00грн.; 4. вирішити питання про
розподіл судових витрат.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що
25 листопада 2008 року о 21год. 55хв. по
пр-кту Леніна в м. Харкові, за участі
водія ОСОБА_3, керуючого автомобілем
«Опель Астра», державний реєстраційний
НОМЕР_2, та позивачем ОСОБА_1, керуючого
автомобілем «Хонда Цивік», державний
реєстраційний НОМЕР_3, що належить йому
на праві власності, сталася
дорожньо-транспортна пригода (надалі -
ДТП). Настання події мало місце
внаслідок порушення водіями ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього
руху України. Постановою Дзержинського
районного суду м. Харкова 17 грудня 2008
року, залишеної без змін постановою
апеляційного суду Харківської області
від 28 січня 2009 року, у скоєні ДТП
визнано обох водіїв. При зіткненні
автомобіль позивача «Хонда Цивік»,
державний реєстраційний № НОМЕР_1,
отримав значні технічні ушкодження.
Відновлювальний ремонт, згідно
товарних чеків та видаткових накладних
від 02.09.2009року №230, від 20.09.2009року №255,
від 01.10.2009року, а також акту виконаних
робіт від 01.10.2009року складає 68 682,70грн.
Між тим, згідно висновків експертного
дослідження вартість фактично
заподіяної матеріальної шкоди
внаслідок даного ДТП складає 91 051,70грн.
Оскільки ДТП сталася з вини обох
водіїв, тому, на думку позивача,
відповідач ОСОБА_3 повинен
відшкодувати йому 50% (відсотків) від
суми експертного дослідження, а саме 45
525,85грн., з яких 35 000,00грн. підлягає
стягненню на його користь з НАСК
«Оранта», а решта - 10 525,85грн. з ОСОБА_3.
Окрім того, останній повинен
відшкодувати йому моральну шкоду в
розмірі 10 000,00грн.

У судовому засіданні суду першої
інстанції представник позивача ОСОБА_1-
ОСОБА_2 позов підтримав і просив його
задовольнити з підстав наведених у
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали,
просили відмовити у їх задоволенні,
вважаючи позов надуманим та
безпідставним.

Представник НАСК «Оранта» проти
задоволення позовних вимог
заперечував, вказуючи на те, що в даному
ДТП вини ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 не
вбачається.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 10 лютого 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 було
відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням, в
апеляційній скарзі представник ОСОБА_1
- ОСОБА_2 просить рішення суду першої
інстанції скасувати і ухвалити у
справі нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
на не відповідність висновків суду
обставинам справи та на неналежну
оцінку наданим доказам. Зокрема вказує,
що судом не взято до уваги постанову
Дзержинського районного суду м.
Харкова 17.12.2008року, яка залишена без
змін постановою апеляційного суду
Харківської області від 28 січня 2009
року, якою встановлено, що у скоєні
цього ДТП винними є обидва водія -
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ступень вини яких
складає 50% (відсотків), отже,
відповідач-2 повинен сплати ОСОБА_1 50%
заподіяної йому шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, що з'явилися, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи, наведені в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість судового рішення,
апеляційний суд з'ясовує чи були
враховані судом першої інстанції при
ухваленні рішення всі факти, що входять
до предмета доказування; чи
підтверджені обставини (факти); якими
доказами мотивовано рішення, належними
чи допустимими доказами та чи доведені
вони; чи відповідають висновки суду
встановленим фактам; чи дотримані та
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи
ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд
виходив з того, що ним не доведено вини
відповідача ОСОБА_3 у спричиненні йому
будь-якої шкоди.

Так, судовим розглядом встановлено, що
25 листопада 2008 року приблизно о 21
годині 55 хвилин на проспекту Леніна в м.
Харкові сталася ДТП за участю трьох
автомобілів, а саме автомобіля
«Мітсубісі-Аутлендер», державний
реєстраційний НОМЕР_4, під керуванням
водія ОСОБА_5, автомобіля
«Опель-Астра», державний реєстраційний
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 та
автомобіля «Хонда-Цивік», державний
реєстраційний НОМЕР_3, під керуванням
водія ОСОБА_1 Аварійно-небезпечна
ситуація виникла внаслідок переходу по
пішохідному переходу на проспекті
Леніна в м. Харкові жінки з дитиною на
заборонений «червоний» сигнал
світлофора безпосередньо перед
автомобілем «Мітсубісі-Аутлендер» під
керуванням водія ОСОБА_5, у зв'язку з чим
останній, щоб запобігти наїзд на
пішоходів, змушений був своєчасно
загальмувати та пропустити пішоходів.
Водій ОСОБА_3 на автомобілі
«Опель-Астра», який рухався в тому ж
напрямку, не дотримуючись безпечної
дистанції та безпечного інтервалу,
допустив зіткнення з автомобілем
«Мітсубісі-Аутлендер». Разом з тим,
водій ОСОБА_1 на автомобілі
«Хонда-Цивік», також не дотримуючись
безпечної дистанції та безпечного
інтервалу, врізався в задню частину
автомобіля «Опель-Астра» під
керуванням водія ОСОБА_3 Усі три
автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Отже, вищевказана дорожньо-транспортна
пригода виникла в результаті порушення
водіями ОСОБА_1 і ОСОБА_3 Правил
дорожнього руху України, а саме п.12.1. та
п.13.1. Зокрема, з урахуванням того, що
водії ОСОБА_1 і ОСОБА_3 рухалися за
автомобілем «Мітсубісі-Аутлендер» в
одному напрямку, то вони повинні були
вибирати безпечну дистанцію відносно
автомобіля, який їхав попереду та яка б
виключала їх зіткнення у випадку
термінового гальмування.

Як свідчать матеріали справи, обох
водіїв - автомобіля «Опель-Астра»
ОСОБА_3 та автомобіля «Хонда-Цивік»
ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП, і постановою судді
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 17.12.2008року, залишеної без
змін постановою апеляційного суду
Харківської області від 28.01.2009року,
вони обидва визнані винними у скоєнні
вищезазначеного ДТП і їх підвергнуто
адміністративному покаранню у вигляді
штрафу в доход держави - з кожного по
340,00грн.

На момент ДТП цивільно-правова
відповідальність водія ОСОБА_3 була
застрахована ВАТ НАСК «Оранта» згідно
Полісу №ВВ/8108249 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 04.07.2008року, у
зв'язку з чим страхова компанія, як
пояснив її представник у судовому
засіданні апеляційної інстанції,
відшкодувала матеріальну шкоду водію
ОСОБА_5 у добровільному порядку.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 08.08.2011року, залишеного
без змін ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 02.11.2011року
стягнуто з ТДВ СК «Альфа гарант» на
користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в
сумі 15 620,53грн., вартість проведеного
дослідження 255,33грн. та з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 понесені витрати:
послуги авто евакуатора - 200,00грн. за
повідомлення про дату і місце огляду
автомобіля - 17,32грн., за експертне
дослідження - 869,09грн., судові витрати -
328,47грн.

У відповідності до пункту 2 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
27.03.1992року №6 «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», шкода, заподіяна
особі і майну громадянина або
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Оскільки саме ОСОБА_1 є винуватцем ДТП,
зокрема, є винним в завданні
пошкоджень автомобілю «Опель-Астра»
під керуванням водія ОСОБА_3, тому суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

Вирішуючи спір, суд повно та всебічно
дослідив обставини справи, правильно
визначив закон, що застосовується до
даних правовідносин, всім зібраним у
справі доказам дав належну правову
оцінку.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються, висновків суду не
спростовують і не дають колегії суддів
підстав для зміни або скасування
оскаржуваного рішення, яке ухвалено з
дотриманням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315,
317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 10 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -