АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача
Стрижеуса А.М.,

суддів:
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Лужецькій І.С.

за участю: позивача
ОСОБА_2

представника
відповідача Бобіної І.С. .

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Державного вищого навчального закладу
«Київський університет управління та
підприємництва» - Бобіної
ІриниСергіївни на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 14 травня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до Державного вищого
навчального закладу «Київський
університет управління та
підприємництва» про стягнення
заборгованості при звільненні,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні та
відшкодування моральної шкоди, -

Справа №758/2462/2014 № апеляційного
провадження:22-ц-796/8326/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Гребенюк
В.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до державного вищого
навчального закладу «Київський
університет управління та
підприємництва» про стягнення
заборгованості при звільненні,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільнення та
відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
посилалась що з 06 червня 2012 року по 11
вересня 2013 року вона працювала на
посаді в.о. доцента кафедри суспільних
і політичних дисциплін.

11 вересня 2013 року вона була звільнена з
посади у зв'язку із закінченням строку
трудового договору. В день звільнення,
остаточного розрахунку не відбулось,
відповідачем необґрунтовано
здійснювалось погашення суми
заборгованості частинами. Сума
середнього заробітку, який відповідач
зобов'язаний сплатити на її користь за
період з 12 вересня 2013 року по 10 грудня
2013 року складає 9 973 гривні 12 копійок.
Розраховуючи суму середнього
заробітку вона зазначила, що 44 дні - це
кількість фактично відпрацьованих
робочих днів за два останні місяці
роботи, 155 гривень 83 копійки - розмір
середньої заробітної плати та 64 дні
затримки, що виглядає формулою (6 856.52
грн. : 44 = 155.83 х 64).

Період невиплати належної суми
розрахунку з 12.09.2013 року по 10.12.2013 року:
вересень 2013 року = 13 робочих днів:
жовтень 2013 року = 23 робочих дні;
листопад 2013 року = 21 робочий день;
грудень 2013 року = 7 робочих днів, що
разом складає 64 робочі дні.

Постійне недотримання відповідачем
строків оплати праці, несвоєчасне
ознайомлення з наказом про звільнення,
затримка розрахунку під час
звільнення, призвели до завдання
моральної шкоди, що виражалась в
душевних стражданнях, хвилюванні,
пов'язаних з систематичним
нагадуванням відповідачу про борг,
переживання щодо втрати роботи та
пов'язаним з цим скрутним матеріальним
становищем, що позбавило позивача
нормальних умов життя, у зв'язку з чим
вона оцінила моральну шкоду в 20 000
гривень.

Рішенням Подільського районного
суду м. Києва від 14 травня 2014 року Позов
ОСОБА_2 до державного вищого
навчального закладу «Київський
університет управління та
підприємництва», про стягнення
заборгованості при звільненні,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільнення та
відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з державного вищого
навчального заклад «Київський
університет управління та
підприємництва» (Код ) на
користь ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму
заборгованості при звільненні у
розмірі 5 377 (п'ять тисяч гриста сімдесят
сім) гривень 67 копійок, суму середнього
заробітку за період затримки
розрахунку при звільненні у розмірі 9 973
(дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят три)
гривні 12 копійок.

Стягнути з державного вищого
навчального закладу «Київський
університет управління та
підприємництва» (Код ) на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
компенсацію за спричинену моральну
шкоду у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

В іншій частині в задоволенні позову
відмовити.

Допустити негайне виконання рішення
суду про стягнення заробітної плати,
але не більше ніж за один місяць

Стягнути з державного вищого
навчального закладу «Київський
університет управління та
підприємництва» (Код ) на
користь держави судовий збір у розмірі
487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20
копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду
представником відповідача Бобіною І.С.,
яка діє на підставі довіреності в
інтересах Державного вищого
навчального закладу «Київський
університет управління та
підприємництва», подано апеляційну
скаргу, в якій вона просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на те, що рішення
суду ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні суду представник
відповідача Бобіна І.С., яка діє на
підставі довіреності в інтересах
Державного вищого навчального закладу
«Київський університет управління та
підприємництва», підтримала доводи
апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_2, проти доводів
апеляційної скарги заперечувала,
посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
обґрунтованість та законність
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, відповідно до
трудової книжки серії НОМЕР_2 з 06 червня
2012 року по 11 вересня 2013 року позивач
працювала па посаді в.о. доцента
кафедри суспільних і політичних
дисциплін у відповідача, що не
заперечується сторонами (а. с. 4-5).

Відповідно до наказу відповідача від 09
серпня 2013 за № 55-з позивача було
звільнено з займаної посади у зв'язку
із закінченням строку трудового
договору, на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП
України (а.с. 6).

Перерахування відповідачем
заборгованості з заробітної плати
підтверджується засвідченою випискою
за особовим рахунком позивача (а.с. 36 -
37).

Відповідно до розрахунку позивача,
сума середнього заробітку, який
відповідач зобов'язаний сплатити на
користь позивача за період з 12 вересня
2013 року по 10 грудня 2013 року складає 9 973
гривень 12 копійок. Розраховуючи суму
середнього заробітку, позивач
посилалась, що 44 дні, кількість
фактично відпрацьованих робочих днів
за два останні місяці роботи. 155 гривень
83 копійки - розмір середньої заробітної
плати та 64 дні затримки, що виглядає
формулою (6 856,52 грн. : 44 = 155,83 х 64). Період
невиплати належної суми розрахунку з 12
вересня 2013 року по І0 грудня 2013 року;
вересень 2013 року = 13 робочих днів;
жовтень 2013 року = 23 робочих дні;
листопад 2013 року = 21 робочий день;
грудень 2013 року =: 7 робочих днів, що
разом складає 64 робочі дні.

Розрахунки позивача відповідачем
спростовані не були.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.115 КЗпП
України заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим повноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.116 КЗпП
України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. При наявності спору про
розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору.

Середній заробіток розраховується
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995 року
№ 100 «Про затвердження Порядку
обчислення середньої заробітної
плати».

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995 року
№ 100. середня заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарних місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
виплата. Час протягом якого працівники
згідно із чинним законодавством або з
інших поважних причин не працювали і за
ними зберігався заробіток або
зберігався частково, виключається з
розрахункового періоду.

Пунктом 8 Порядку обчислення середньої
заробітної плати визначено, що
нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи, провадяться шляхом
множення середньоденного заробітку на
число робочих днів/годин, а у випадках,
передбачених чинним законодавством,
календарних днів, які мають бути
оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна протягом двох місяців
робочі дні на число відпрацьованих
робочих днів, а випадку, передбачених
чинним законодавством. - на число
календарних днів за цей період.

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції повно та всебічно
з'ясувавши обставини справи, прийшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог в частині
стягнення невиплаченої заборгованості
при звільненні та стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку,
оскільки доказів, які б підтверджували
відсутність заборгованості по
невиплаченій заробітній платі, суду не
надано.

Разом з тим, визначаючи розмір
моральної шкоди в сумі 3000 гривень, суд
першої інстанції не врахував принципи
розумності та справедливості для
відносин, які виникли між сторонами і
безпідставно стягнув завищену суму в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
розмір якої належними та допустимими
доказами позивачем у передбаченому ст.
ст. 10, 60 ЦПК України порядку не доведена.

За таких обставин, колегія
суддів вважає, що до стягнення в
рахунок відшкодування моральної шкоди
підлягає сума 500 гривень, що в даному
випадку є достатньою для відновлення
втрат немайнового характеру.

Оскільки колегія суддів прийшла до
висновку про зменшення розміру
відшкодування моральної шкоди, то
рішення в цій частині відповідно до
вимог ст.309 ЦПК України підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309,
313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Державного вищого навчального закладу
«Київський університет управління та
підприємництва» - Бобіної Ірини
Сергіївни - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 14 травня 2014 року змінити,
зменшивши розмір моральної шкоди, що
підлягає стягненню з Державного вищого
навчального закладу «Київський
університет управління та
підприємництва» на користь ОСОБА_2 з 3000
гривень до 500 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: