АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1926/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 23 Цибра Н. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Єльцов В. О. УХВАЛА
29 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЄльцова В.
О.суддівПальонного В. С. , Нерушак Л. В.
при секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 12 травня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_6 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Лящівка»
про стягнення орендної плати.
Вивчивши матеріали справи,
колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до
СТОВ "Лящівка" про стягнення орендної
плати. Свої позовні вимоги
обґрунтовував тим, що 01 березня 2004 року
між сторонами укладено договір оренди
земельної ділянки площею 2,96 га,
належної позивачу на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серії 111-ЧР №021769 від
31 липня 2002 року, терміном на 10 років,
зареєстрований у книзі реєстрації
договорів оренди земельних ділянок у
районному відділі Черкаської
регіональної філії Центру ДЗК 07 липня
2004 року за № 76-727.
Також 26 липня 2005 року між сторонами
укладено договір оренди земельної
ділянки площею 2,9621 га, належної
позивачу на підставі державного акту
на право приватної власності на землю
серії ЯБ №429634 від 07 листопада 2005 року,
терміном на 10 років, зареєстрований у
книзі реєстрації договорів оренди
земельних ділянок у районному відділі
Черкаської регіональної філії Центру
Оскільки, відповідач всупереч
укладеному договору не розрахувався з
ним за оренду належних йому земельних
ділянок в 2013 році і сума заборгованості
з виплати орендної плати за дві
земельні ділянки складає 3855 грн. 40 коп.,
а тому позивач просив стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість з виплати орендної
плати та судові витрати.
Рішенням Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 12 травня 2014
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6 було повністю відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
рішення Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 12 травня 2014
року скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Згідно до вимог п. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні
позову, районний суд виходив з того, що
орендарем не порушуються умови
договору оренди землі, а тому підстави
для стягнення орендної плати відсутні.

Статтею 21 ЗУ «Про оренду землі»
визначено, що орендна плата за землю -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди. Обчислення розміру
орендної плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Місцевим судом було встановлено, що
згідно державного акту на право
приватної власності на землю від 31
липня 2002 року серії ІІІ-ЧР № 021769 (а.с. 10)
ОСОБА_6 є власником земельної ділянки,
площею 2,96 га, що знаходиться на
території Лящівської сільської ради
Чорнобаївського району Черкаської
області.

01 березня 2004 року між СТОВ «Лящівка» та
ОСОБА_6 був укладений договір оренди
земельної ділянки, площею 2,96 га,
терміном на 10 років. Даний договір
зареєстрований у книзі реєстрації
договорів оренди земельних ділянок у
Чорнобаївському районному відділі
Черкаської регіональної філії Центру
ДЗК 07 липня 2004 року за № 76-727.

Також 26 липня 2005 року між сторонами
укладено договір оренди земельної
ділянки площею 2,9621 га, належної
позивачу на підставі державного акту
на право приватної власності на землю
серії ЯБ №429634 від 07 листопада 2005 року,
терміном на 10 років, зареєстрований у
книзі реєстрації договорів оренди
земельних ділянок у районному відділі
Черкаської регіональної філії Центру
ДЗК 11 вересня 2006 року за № 27.

Пунктом 2.2 договорів оренди визначено,
що орендар сплачує орендодавцю щороку
орендну плату в розмірі 671 грн. 87 коп. У
цьому ж пункті угоди також зазначено,
що розмір орендної плати не може бути
меншим від розміру, встановленого
чинним законодавством, а форма
орендної плати визначається додатком
до договору.

Розмір платежів за окремими формами
оплати погоджується між сторонами
шляхом внесення змін або доповнень до
Договору.

Орендар сплачує орендну плату протягом
терміну дії Договору не пізніше як у
термін від 01 серпня по 01 грудня кожного
року.

Доводи позивача ОСОБА_6 стосовно того,
що відповідач не здійснював належного
розрахунку із ним за оренду земельної
ділянки у 2013 році, спростовується
наявними у матеріалах справи доказами.

Як вбачається з наявної в матеріалах
справи відомості про суми виплачених
доходів та утриманих податків ОСОБА_6 у
2012 році позивач отримав від СТОВ 6125,72
грн.. Сума нарахованих грошових коштів
значно перевищує передбачений
договором розмір щорічної орендної
плати за договором від 01 березня 2004
року.

Посилання позивача на існування між
ним та товариством ще одного договору
оренди іншої земельної ділянки чи
наявність у відповідача
заборгованості перед позивачем за
попередні роки, в зв'язку з чим
орендарем було сплачено у 2012 році
орендну плату у розмірі 6125,72 грн. за
двома договорами чи у рахунок
погашення заборгованості, не
підтверджується наявними у матеріалах
справи доказами.

В позовній заяві позивач вказував як на
обгрунтування заявленого розміру
заборгованої товариством орендної
плати за 2013 рік в розмірі 3 % від
нормативно-грошової оцінки земельної
ділянки на Указ Президента України від
02 лютого 2002 року «Про додаткові заходи
щодо соціального захисту
селян-власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв)».

Згідно п. 1 вказаного Указу, який діяв на
момент укладення сторонами договору,
визнано одним із пріоритетних завдань
пореформеного розвитку аграрного
сектора економіки забезпечення
підвищення рівня соціального захисту
сільського населення, зокрема, шляхом
запровадження плати за оренду
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення,
земельних часток (паїв) у розмірі не
менше 1,5 % визначеної відповідно до
законодавства вартості земельної
ділянки, земельних часток (паїв) та
поступового збільшення цієї плати
залежно від результатів господарської
діяльності та фінансово-економічного
стану орендаря.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо безпідставності
посилання представника позивача як на
розрахунок розміру орендної плати за
договором на Указ Президента України №
725/2008 від 19 серпня 2008 року «Про
невідкладні заходи щодо захисту
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв)», яким було
внесено зміни до Указу № 92/2002 та
встановлено розмір орендної плати не
менше 3% визначеної відповідно до
законодавства вартості земельної
ділянки, оскільки його дія не
розповсюджується на договори, укладені
до набрання ним чинності, а тому зміна
розміру орендної плати за договором
оренди у даній справі в зв'язку з
набранням чинності зазначеним Указом
можлива лише за згодою сторін, а тому,
як і зазначено в рішенні суду, має
рекомендаційний характер.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
докази про внесення сторонами змін чи
доповнень до договору з приводу зміни
розміру орендної плати чи форми такої
оплати.

Позивачем та його представником не
надано ніяких обгрунтованих доказів,
які б спростували вмотивовані висновки
районного суду. Крім того судом була
встановлена відсутність
систематичного невиконання обов'язків
відповідача щодо сплати орендної плати
за землю згідно умов договору оренди, а
під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції сторонами також
не було доведено факту систематичної
невиплати орендної плати позивачу, а
тому відсутні підстави для розірвання
договору оренди землі з вищевказаних
підстав.

Вірно встановивши факти і відповідно
їм правовідносини, постановивши
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права
на підставі наявних та наданих
сторонами належних та допустимих
доказів, суд першої інстанції ухвалив
правильне та справедливе рішення.

Доводи апеляційної скарги ретельно
перевірені судом апеляційної
інстанції і є безпідставними та не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не містять підстав для
скасування чи зміни правильного
рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 12 травня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Лящівка»
про стягнення орендної плати - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий :

Судді :