Єдиний унікальний номер 725/922/14-ц
Номер провадження 2/725/224/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2014 року
м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.
Чернівці в складі:

головуючого судді Галичанського О.І.

при секретарі Симик І.М. ,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
представника ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 до колективного підприємства
редакції газети « Буковина», ОСОБА_3 про
стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_1,
звернувся до суду з вищевказаним
позовом.

Посилався на те, що у випуску газети
«Громадсько-політична газета
«Буковина» НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1., а
також на інтернет-сторінці газети на
сайті http://gazeta-bukovyna.cv.ua датована
ІНФОРМАЦІЯ_2., була опублікована стаття
заслуженого журналіста ОСОБА_3 під
назвою ІНФОРМАЦІЯ_3».

Стверджує, що застосовані у даній
статті вислови «бандитський розбій»,
«головний злочинець», «злочинець»,
«організатор страшного вбивства»,
«організатором цієї різанини був саме
ОСОБА_2», «озвірілий вбивця»,
«хулігана-вбивцю», «вбивця», «вся
злочинна азербайджанська сім'я
ОСОБА_2», «озвіріла трійця вбила
28-літнього ОСОБА_4», «це жорстоке,
навмисне, вандальне вбивство» тощо, у
кримінальному значенні, ототожнююся з
поняттям злочину та є звинуваченням
ОСОБА_2 у скоєнні кримінально караних
діянь.

Додає, що на сьогоднішній день,
обвинувального вироку суду, а також
будь-якого вироку суду відносно ОСОБА_2
жоден суд України або за її межами не
виносив, а тому відомості вказані у
статті заслуженого журналіста ОСОБА_3
під назвою ІНФОРМАЦІЯ_3», розміщена у
випуску газети «Громадсько-політична
газета «Буковина» НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1., а також на
інтернет-сторінці газети на сайті
http://gazeta-bukovyna.cv.ua датована ІНФОРМАЦІЯ_2.,
є недостовірними.

Поширення недостовірних відомостей
відносно ОСОБА_2, а також його сім'ї
завдало та продовжує завдавати шкоди
честі, гідності та ділової репутації
останньому. В результаті неправомірних
дій відповідачів ОСОБА_2 спричинено
моральну шкоду, яка виразилась у
душевних стражданнях, яких позивач
зазнав внаслідок поширення
недостовірних відомостей відносно
нього особисто та його сім'ї.

Моральні страждання та переживання,
негативні емоції, зміни в
психологічній сфері ОСОБА_2, призвели
до негативних змін у соціальному житті
та втрат немайнового характеру.
Відбулось погіршення та позбавлення
можливостей реалізації своїх звичок та
бажань, погіршення відносин з
оточуючими ( втрата товаришів, насмішки
сусідів, знайомих, припинення
спілкування з найближчими друзями ).

На підставі
вищевикладеного,посилаючись на норми
матеріального права, просить суд
стягнути солідарно з колективного
підприємства редакція газети
«Буковина» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
моральну шкоду в розмірі 60 000 гривень та
понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав ,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві. Крім того, вказав, що
підставою для стягнення з відповідачів
моральної шкоди на користь позивача є
рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 11.02.2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
КП Редакція газети «Буковина», ОСОБА_3
про спростування недостовірних
відомостей, яке набрало законної сили.

Також пояснив, що редакція газети
«Буковина», не дивлячись на
зобов'язання за рішеннями суду станом
на день судового розгляду не
опублікувала спростування
недостовірної інформації щодо ОСОБА_2.

Представник відповідача колективного
підприємства редакції газети «
Буковина» в судове засідання не
з'явився, хоча неодноразово належним
чином інформувався про час та місце
розгляду справи. Від нього до суду
надійшла заява про відкладення
розгляду справи, в якій стверджує, що з
ним не було погоджено день та година
призначення судового засідання , у
зв'язку з чим, немає можливості
з'явитись у судове засідання.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, хоча неодноразово належним
чином повідомлявся про час та місце
розгляду справи. Від нього до суду
надійшла заява про перенесення
розгляду справи у зв'язку з тим, що він
перебуває на стаціонарному лікуванні.
При цьому документів , що підтверджують
причини неявки суду жодного разу не
надав.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про
можливі причини неявки у судове
засідання. У разі неповідомлення суду
про причини неявки вважається, що
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, не з'явилися в судове
засідання без поважних причин.

Відповідно до ч 2, 4 ст. 169 ЦПК України -
неявка представника в судове
засідання без поважних причин …. не є
перешкодою для розгляду справи. У разі
повторної неявки в судове засідання
відповідача, повідомленого належним
чином, суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів.
Повідомлення відповідачами про
неможливість з'явитися у судове
засідання, суд вважає, без поважних
причин, оскільки неможливість явки у
судове засідання жодним доказом не
підтверджена. Крім того, відповідно до
ч.3 ст. 74 ЦПК України - судові повістки
про виклик у суд надсилаються особам,
які беруть участь у справі. Обов'язок
суду погоджувати день та час
призначення наступного судового
засідання нормами ЦПК України не
закріплено.

Також відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК
України - суд розглядає справи
протягом розумного строку, але не
більше двох місяців з дня відкриття
провадження у справі. З метою
недопущення порушення даних норм,
судові засідання відкладались у межах
встановленого терміну, а неявка тричі
до суду відповідачів , свідчить про
затягування розгляду справи, у зв'язку
з чим, суд вважає, що можливо
розглянути справу за відсутності
відповідачів, оскільки у справі наявні
достатні матеріали про права та
взаємовідносини сторін, причини неявки
відповідачів визнані судом не
поважними.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Дане правило також закріплене у ст. 60
цього ж Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Дослідивши письмові докази, суд
вважає, що позов слід задовольнити
частково , виходячи з наступного:

Дані правовідносини у системному
зв'язку регулюються:

- за загальним правилом кожна
особа має право на захист свого
цивільного права лише уразі його
порушення, невизнання або оспорювання
(ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України);

- ч.1, п.4 ч.2 ст. 23 ЦК України, згідно
якої особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає у приниженні честі та гідності,
ділової репутації фізичної особи;

- ч. 1 ст. 275 ЦК України, згідно якої
фізична особа має право на захист свого
особистого немайнового права від
протиправних посягань інших осіб;

- ст. 280 ЦК України, відповідно до якої
якщо фізичній особі внаслідок
порушення її особистого немайнового
права завдано майнової та (або )
моральної шкоди, ця шкода підлягає
відшкодуванню;

- Постановою пленуму Верховного суду
України №4 від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової ) шкоди», згідно
якої - під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації особи. Відповідно до
загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору. На осіб, які
заподіяли моральну шкоду спільно
(взаємопов'язаними, сукупними діями
або діями з єдиним наміром),
покладається солідарна
відповідальність по її відшкодуванню.

Судом досліджено матеріали справи, а
саме :

- випуск газети «Громадсько-політична
газета «Буковина» НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1. / а.с. 7-9/

- роздруківка з інтернет-сторінки
газети на сайті http://gazeta-bukovyna.cv.ua
датована ІНФОРМАЦІЯ_2., на якій
опублікована стаття журналіста ОСОБА_3
під назвою ІНФОРМАЦІЯ_3»/ а.с.10-13/;

- копія рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 11.02.2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до КП Редакція газети
«Буковина», ОСОБА_3 про спростування
недостовірних відомостей та ухвала
апеляційного суду Чернівецької
області від 23.04.2014 року /33-38,74-81/.

Судом встановлено, що стосовно ОСОБА_2,
який підозрювався у вчиненні вбивства
ОСОБА_4 , станом на день розгляду цієї
справи обвинувального вироку не
винесено. Отже, застосування ОСОБА_3 в
опублікованій статті під назвою
ІНФОРМАЦІЯ_3», що розміщена у випуску
газети «Громадсько-політична газета
«Буковина» НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1., а
також на інтернет-сторінці газети на
сайті http://gazeta-bukovyna.cv.ua датована
ІНФОРМАЦІЯ_2., слів «вбивця»,
«злочинець» та словосполучення
«озвірілий вбивця», «організатор
страшного вбивства», «головний
злочинець» та інші подібні вислови,
порушують призумпцію невинуватості
ОСОБА_2. Тому позовні вимоги
представника позивача є
обґрунтованими.

На підставі вищевикладених обставин,
суд виходить з того, що розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди визначається залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою
чи за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позивачем не
доведено причини, з яких він визначив
розмір відшкодування моральної шкоди в
сумі 60000 грн.

Виходячи із засад розумності,
виваженості, справедливості та
враховуючи, що факт заподіяння
позивачеві моральних страждань
доведено належними доказами, з
відповідачів солідарно слід стягнути
на користь позивача моральну шкоду в
розмірі 20 000(двадцяти тисяч) гривень.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, оскільки позивач
документально підтвердив понесені ним
судові витрати, тому підлягають
стягненню з відповідачів, витрати
позивача по зверненню до суду.

Враховуючи положення ст. 214 ЦПК
України, згідно якої під час ухвалення
рішення суд вирішує чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення та якими доказами
вони підтверджуються, на основі повно
та всебічно з'ясованих обставин справи,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин, та правові
норми, які підлягають застосуванню,
враховуючи, що наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини
останнього в її заподіянні доведена
належними доказами, суд вважає, що
позов підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись Постановою пленуму
Верховного суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової ) шкоди», ст.ст. 15,23,275,280 ЦК
України, ст.ст. 3,10,60,77,157,169,212-214 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з колективного
підприємства редакції газети «
Буковина» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
20 000 (двадцять тисяч ) гривень моральної
шкоди .

Стягнути солідарно з колективного
підприємства редакції газети «
Буковина» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати в розмірі 2608 ( дві
тисячі шістсот вісім )гривень 44 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Чернівецької області через
Першотравневий районний суд м.
Чернівці протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
О. І. Галичанський