У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В.,
Ступак О.В.,

Коротуна В.М.,
Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, яка діє в
інтересах малолітнього ОСОБА_4, до
ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 в особі її представника
ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду
Херсонської області від 03 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3, яка діє в інтересах
малолітнього ОСОБА_4,звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
посилаючись на те, що 01 вересня 2010 року
о 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 керуючи
належним йому автомобілем «Рено
Логан», державний номерний знак НОМЕР_1,
на території Голопристанського району
скоїв дорожньо-транспортну пригоду під
час якої загинув ОСОБА_7, який
знаходився в автомобілі.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася з вини відповідача
ОСОБА_5, яка доведена вироком
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 08 грудня 2010
року, смертю потерпілого його
малолітньому сину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
завдано матеріальну шкоду в розмірі 1 163
грн. 74 коп. щомісячного грошового
утримання, а також моральну шкода, яка
полягає у душевних переживаннях дитини
у зв'язку із втратою батька, що призвело
до замкнутості дитини, порушення
звичного способу його життя.

ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 100 тис. грн. на
відшкодування моральної шкоди, а також
починаючи з 01 вересня 2010 року
стягнути по 1 163 грн. 73 коп. щомісячно на
його утримання до досягнення дитиною
повноліття. Просила також стягнути з
відповідача 4 тис. грн. витрат на
правові допомогу.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 08
листопада 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_3, яка діяла в інтересах
малолітнього ОСОБА_4, задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
щомісячне грошове утримання до
досягнення ним повноліття в розмірі
387 грн. 92 коп., починаючи з 12 серпня 2013
року, та 50 тис. грн. на моральної шкоди,
завданої смертю його батька ОСОБА_7
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 4
тис. грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 03 лютого
2014 року рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від
08 листопада 2013 року в частині
стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 50 тис. грн. на відшкодування
моральної шкоди скасовано, в цій
частині ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5
про відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі її
представника ОСОБА_6 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині вирішення позовних
вимог про відшкодування моральної
шкоди та ухвалюючи в цій частині нове
рішення про відмову в задоволенні цих
вимог, суд апеляційної інстанції
виходив із того, що ОСОБА_3 скористалася
своїм правом на пред'явлення позову про
відшкодування моральної шкоди як в
своїх інтересах, так і в інтересах
малолітнього сина у кримінальній
справі, її позов у частині
відшкодування моральної шкоди
задоволено частково вироком
Голопристанського районного суду від 08
грудня 2010 року і на її користь стягнуто
з ОСОБА_5 100 тис. грн. на відшкодування
моральної шкоди. В іншій частині
рішення суду не оскаржувалося.

Проте з таким висновком суду
апеляційної інстанції погодитися не
можна.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення
апеляційного суду не відповідає.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України
встановлено, шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України
особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Установлено, що 01 вересня 2010 року з вини
ОСОБА_5, який керував автомобілем «Рено
Логан», державний номерний знак НОМЕР_1,
сталася дорожньо-транспортна пригода
на території Голопристанського району,
внаслідок якої ОСОБА_7, який знаходився
в салоні автомобіля, отримав тяжкі
тілесні ушкодження небезпечні для
життя від яких помер.

Вироком Голопристанського районного
суду Херсонської області від 08 грудня
2010 року, який набрав законної сили,
ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні
злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України, й призначено покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 5
років, з позбавленням права керувати
транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі ст. 76 КК України звільнено
ОСОБА_5 від відбування покарання з
призначенням іспитового строку три
роки.

Цим же вироком було частково
задоволено позов ОСОБА_3 Стягнуто з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на
відшкодування матеріальної шкоди 11
тис. грн. та 100 тис. грн. на відшкодування
моральної шкоди. Стягуючи з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_3 кошти на відшкодування
моральної шкоди, суд ураховував
ступінь та характер нанесеної
моральної шкоди, пов'язаної зі смертю
чоловіка (а.с. 6‒?8).

Звертаючись у кримінальній справі з
цивільним позовом та заявою про
уточнення позовних вимог ОСОБА_3
просила стягнути з ОСОБА_5 300 тис.
грн. на відшкодування завданої їй
моральної шкоди (а.с. 55‒?58).

Звертаючись з даним позовом ОСОБА_8
просила стягнути кошти на користь
ОСОБА_4 на відшкодування завданої йому
моральної шкоди (а.с. 2).

Отже, частково задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_3, яка діяла в інтересах
малолітнього ОСОБА_4, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив із
того, що малолітній дитині смертю її
батька завдано моральну шкоду,
компенсація якої підлягає стягненню з
відповідача ОСОБА_5 При цьому суд
урахував винність дій з боку самого
потерпілого ОСОБА_7, які також
перебувають у причинному зв'язку з ДТП,
внаслідок якого загинув ОСОБА_7

До таких висновків суд першої
інстанції дійшов на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилались як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України,
установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

За таких обставин рішення апеляційного
суду підлягає скасуванню з залишенням
в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі її
представника ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 03 лютого 2014 року
скасувати, рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 08
листопада 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:
М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

О.В. Ступак

С.П. Штелик