Справа № 461/6136/13
Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/783/2947/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого
судді Мікуш Ю.Р.

Суддів:
Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар Гацій
І.І.

З участю: відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Галицького районного суду м.
Львова від 06 листопада 2013 року у справі
за позовом Львівського комунального
підприємства «Старий Львів» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
суми боргу за утримання будинку,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Львівського
комунального підприємства «Старий
Львів» заборгованість за утримання
будинку та прибудинкової території в
розмірі 2393, 88 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Львівського
комунального підприємства «Старий
Львів» сплачений судовий збір у
розмірі 229, 40 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що не
погоджується з рішенням суду, оскільки
таке ухвалене на неповно з»ясованих
обставинах справи, а тому підлягає
скасуванню.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції не взяв до уваги рішення
Вищого адміністративного суду України
від 15 травня 2008 року, яким залишено без
змін постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
11.12.2006 року, в результаті чого виникла
переплата в розмірі 733 грн. Стверджує,
що позивач не уклав договору з
власниками кв.АДРЕСА_1, а тому такий не
наданий до матеріалів справи. Крім
того, зазначає, що мешканці будинку, а
саме 16 квартир з 22 прийняли рішення
відмовитися від деяких послуг, які б
мали надаватись ЛКП та самі своїми
силами та за свої кошти їх виконують, а
за решти послуги , які надаються оплата
проводиться у повному обсязі, однак суд
даних пояснень не врахував.

Апелянт також зазначає, що
незрозумілим для нього є посилання в
рішенні на постанову КМУ №1521 від 11.10.2002
року «Про реалізацію ЗУ «Про
об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку», оскільки
мешканці будинку не планували
створювати ОСББ. Також стверджує , що
висновок суду, що проведення
комунальними підприємствами
громадських слухань у будинках для
визначення потреби мешканців у
кожному виді послуг не передбачено
Постановою КМУ №529 є помилковим,
оскільки у п.2 даної постанови та
рішенні ЛМР №561 (п.п.1.2, 2.2, 3.2.1) вказано,
що перелік послуг, тарифи приймаються
індивідуально по кожному будинку за
результатами по будинкових
громадських слухань із врахуванням
відмов від послуг. Послуги надаються
відповідно до укладених договорів.

Просить рішення суду скасувати.

Заслухавши пояснення відповідача
ОСОБА_2 на підтримання доводів
апеляційної скарги, вивчивши
заперечення на апеляційну скаргу
представника позивача Безеги Х.В. та
вивчивши матеріали цивільної справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що відповідачі по справі
зареєстровані та проживають в квартирі
АДРЕСА_1.(а.с.6).

Відповідно до відомостей про
нарахування та оплату за утримання
будинку від 23.05.2013 року заборгованість
відповідачів за період 01.01.2010 року по
01.05.2013 року становить 2393,88 грн. (а.с.5).

Відповідно до вимог ст.ст. 66, 68 ЖК
України квартиронаймач повинен
своєчасно проводити оплату витрат з
утримання будинку і прибудинкової
території.

Вирішуючи спір, суд підставно виходив
із умов договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій від 01.03.2011 року
(а.с.26-27).

Статтею 526 ЦК України зазначено, що
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог.

Відповідно до рішення Львівської
міської ради №561 від 14.07.2011 року, з метою
приведення тарифів на послуги з
утримання будинків та прибудинкових
територій у відповідність до вимог
постанови КМУ від 20.05.2009 року № 529 та
забезпечення надання цих послуг за
результатами цих слухань виконавчий
комітет вирішив затвердити тарифи та
перелік послуг з утримання будинків та
прибудинкових територій індивідуально
по кожному будинку ( а.с. 50-62).

Із встановлених в судовому засіданні
обставин вбачається, що позивач
належно виконує умови договору з
утримання будинків і споруд,
прибудинкових територій, що
підтверджується доданими позивачем
актами, копіями договорів з іншими
установами про надання певного виду
послуг.

Одностороння відмова від виконання
зобов»язання у відповідності до вимог
ст.525 ЦК України не допускається.

Щодо визначення оплати за кожний вид
послуг (тарифів), суд виходив із ч.1 ст.14
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» відповідно до якого ціни
(тарифи) за комунальні послуги та
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій формуються
і затверджуються центральними
органами виконавчої влади,
національними комісіями, що здійснюють
державне регулювання у відповідних
сферах, та органами місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень, визначених законом.

Окрім цього, постановою КМУ від 01
червня 2011 року №869 «Про затвердження
єдиного підходу до формування тарифів
на житлово-комунальні послуги»
затверджено Порядок формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд на прибудинкових
територіях.

Колегія суддів не погоджується з
доводами апеляційної скарги в частині,
що судом першої інстанції
проігноровано постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
11.12.2006 року про визнання незаконним
рішення виконкому Львівської міської
ради від 30.09.2005 року №1032 «Про
впорядкування тарифів на послуги з
утримання будинків та прибудинкових
територій для населення у м. Львові»,
оскільки зазначена постанова
скасована з підстав процедури її
прийняття, а не з причин
необґрунтованого визначення вартості
житлово-комунальних послуг. ( а.с.19-21).

Щодо інших доводів апеляційної скарги,
такі не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідачами по справі не
представлено доказів на спростування
вимог позовної заяви.

Відповідно до ст.308 ч.2 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення суду є законним, обґрунтованим
та справедливим.

Підстав для скасування рішення суду,
яке відповідає вимогам матеріального
та процесуального права колегія суддів
не вбачає .

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1п.1,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в і д х и л и т
и .

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 06 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена до
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
Ю.Р.Мікуш

Судді
А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин