Справа №461/5293/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2014 року Галицький районний
суд м.Львова в складі:

головуючого-судді -
Городецької Л.М.,

при секретарі -
Скочиляс І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Перший
український міжнародний банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Перший український
міжнародний банк» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

В обгрунтування заявлених позовних
вимог покликається на те, що між ЗАТ
«Перший Український міжнародний Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Перший
український міжнародний банк» та
відповідачем було укладено кредитний
договір № 6329950 від 16.04.2008 року з усіма
змінами та доповненнями до нього:
додаткова угода №739733 від 06.02.2009 року та
додаткова угода № 7685648 від 01.06.2009 року,
відповідно до умов якого позивач надав
відповідачу кредит в розмірі 59 299,00
доларів США.Відповідач зобов'язався
прийняти кредит, використати його за
цільовим призначенням, сплатити плату
за кредит та повернути банку кредит
частинами в розмірах, в порядку та в
строки, визначені договором.
Відповідач належно виконував свої
зобов'язання до липня 2010 року. Надалі
здійснював платежі з простроченням до
кількох місяців та не в повному обсязі,
останні платіж по кредиту відповідач
здійснив 31.10.2012 року і з цього моменту
повністю припинив виконання
зобов'язань по кредитному договору,
внаслідок чого виникла заборгованість
станом на 11.03.2013 року в розмірі 39 471,64
доларів США та 80 663,69 гривень. Крім того,
однією із обов'язкових умов надання
кредиту відповідачу є страхування
відповідачем або іншою особою за свій
рахунок та на користь банку майна
Позичальником на строк не менше одного
року у страховика, схваленого Банком та
надання банку відповідних доказів
такого страхування. Відповідач уклав
із АТ «СК АХА Страхування» договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 306-а/10ЛВ від 12.05.2010 року,
проте не поновив дію договору
страхування та не надав банку оригінал
договору страхування з поновленою
дією, що свідчить про те, що відповідач
має сплатити штраф в розмірі 34 000,00
гривень. Враховуючи вищенаведене,
просить стягнути з відповідача
заборгованість та судові витрати в
розмірі 3441 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подавши при
цьому заяву про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, просить позов
задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився без поважних причин, хоча
належним чином був повідомлений про
час і місце розгляду справи. Протягом
усього часу розгляду справи відповідач
жодним чином не забезпечив своєї явки в
судове засідання та не надав належних
доказів про причини своєї неявки, а
тому, згідно ст.169 ЦПК України суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній доказів та даних.

Дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

Ст.1054 ЦК України зазначає, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що між ЗАТ «Перший
Український міжнародний Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Перший
український міжнародний банк» та
відповідачем було укладено кредитний
договір № 6329950 від 16.04.2008 року з усіма
змінами та доповненнями до нього:
додаткова угода №739733 від 06.02.2009 року та
додаткова угода № 7685648 від 01.06.2009 року,
відповідно до умов якого позивач надав
відповідачу кредит в розмірі 59 299,00
доларів США (а.с. 9-11, 14-19).

Відповідач зобов'язався прийняти
кредит, використати його за цільовим
призначенням, сплатити плату за кредит
та повернути банку кредит частинами в
розмірах, в порядку та в строки,
визначені договором.

Згідно п.3.2.1 кредитного договору
відповідач зобов'язаний здійснювати
повернення кредиту частинами в розмірі
та в строки, передбачені графіком
повернення кредиту та сплати процентів
за користування кредитом, закріпленим
у додатку № 1 до кредитного договору,
який є невід'ємною його частиною.

Підпунктами 3.1.2, 3.1.3 Кредитного
договору проценти за користування
кредитом розраховуються виходячи з
залишку заборгованості за кредитом на
початок кожного розрахункового
періоду згідно з Графіком повернення
кредиту та сплати процентів за
користування кредитом, закріпленим у
Додатку №1 до кредитного договору,
протягом всього строку кредитування,
починаючи з дня укладення Договору по
день повного погашення заборгованості
за кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач належно виконував свої
зобов'язання до липня 2010 року. Надалі
здійснював платежі з простроченням до
кількох місяців та не в повному обсязі,
останній платіж по кредиту відповідач
здійснив 31.10.2012 року і з цього моменту
повністю припинив виконання
зобов'язань по кредитному договору.

Відповідно до підпункту 1 п.3.5.7
кредитного договору затримання сплати
частини кредиту та/або сплати
процентів за користування кредитом на
строк понад 1 ( один) календарний місяць
є подією, настання якої надає право
позивачу вимагати від відповідача
дострокового повернення всього
кредиту разом із нарахованими
процентами.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач 19.01.2010
року направив відповідачу лист з
вимогою вих..№2275 від 21.11.2011 року про
дострокове повернення отриманих ним
коштів в повному обсязі разом із
розрахованими процентами ( а.с.21-22),
проте конверт повернувся за
закінченням терміну зберігання, однак
згідно кредитного договору відповідач
вважається повідомленим з 23.11.2011 року.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема у
вигляді сплати неустойки ( штрафу,
пені).

Пунктом 5.2. кредитного договору
передбачено, що у разі порушення
відповідачем строків виконання
зобов'язань з повернення кредиту та/або
сплати процентів за користування
кредитом, відповідач зобов'язаний
сплатити на вимогу банку пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у відповідний період, від суми
прострочених виконанням зобов'язань за
кожен день прострочення.

Згідно п.5.5. кредитного договору за
кожний випадок порушення
Позичальником обов'язків, передбачених
п.п.5.4, 5.6 цього договору, Позичальник
зобов'язаний на користь банку сплатити
штраф у розмірі 1% від суми одержаного
кредиту.

Крім того, відповідно до п.2.1.4
кредитного договору однією із
обов'язкових умов надання кредиту
відповідачу є страхування
відповідачем або іншою особою за свій
рахунок та на користь банку майна
Позичальником на строк не менше одного
року у страховика, схваленого Банком та
надання банку відповідних доказів
такого страхування.

Так, відповідач уклав із АТ «СК АХА
Страхування» договір добровільного
страхування наземного транспорту №
306-а/10ЛВ від 12.05.2010 року, відповідно до
умов якого застрахував свої майнові
інтереси, а саме: транспортний засіб
марки «TOYOTA LAND CRUISER 120», д.н.з НОМЕР_2,2008
року випуску.

Згідно п.5.4. кредитного договору за
кожний випадок порушення відповідачем
обов'язків щодо поновлення дії
договору страхування, передбачених
п.4.3.1 кредитного договору, відповідач
зобов'язаний сплатити на вимогу
позивача штраф в розмірі 10% від
мінімальної страхової суми, на яку
згідно з вимогами зазначеного пункту
кредитного договору має бути укладений
договір страхування.

Відповідач всупереч вимогам п.4.3.1
кредитного договору не поновив дію
договору страхування, внаслідок чого
виник штраф в розмірі 34 000,00 гривень.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконання у цей строк (термін).

Відповідно до ст.537 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

З наданих суду документів вбачається,
що відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав, а
тому відповідно до розрахунку
заборгованості станом на 11.03.2013 року
виникла заборгованість в розмірі 39 471,
64 доларів США та 80 663,69 гривень, з яких: 36
664,00 доларів США - заборгованість за
сумою кредиту; 2 807,64 доларів США -
заборгованість за непогашеними
відсотками за користування кредитом; 41
923,92 грн. - заборгованість по пені за
порушення строків виконання
зобов'язань та кредитним договором; 4
739,77 грн. - сума штрафів за порушення
обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2-4.3.6
кредитного договору; 34 000,00 грн. - штраф
за порушення відповідачем обов'язків
щодо поновлення дії договорів
страхування.

Покликання представника Відповідача
щодо неправомірності на рахування
штрафних санкцій спростовується тим,
що кредитним договором передбачається
відповідальність ст. 5 за порушення
зобов'язань Боржника за неналежне
виконання покладених на останнього
кредитних зобов'язань, пункти цієї
статті є відображені в мотивувальній
частині позовної заяви. Також крім умов
передбачених Кредитним договором є
норми чинного законодавства, а саме
Цивільного кодексу глава 49 параграф 2
висвітлює виникнення, підстави та
предмет штрафних санкцій. За загальним
правилом, на особу покладається
обов'язок вжити всіх залежних від неї
заходів щодо належного виконання
взятого на себе зобов'язання (абзац 2
пункту 1 статті 614 ЦК). Неналежне
ставлення до виконання цього обов'язку
свідчить про вину особи, яка є
безумовною підставою для накладення
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Відповідно до статті 629 ЦК зазначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку про підставність позовних
вимог позивача, а тому позов ПАТ
«Перший український міжнародний банк»
слід задоволити повністю.

Вирішуючи питання стягнення судових
витрат, суд приходить до висновку, що з
відповідача слід стягнути в користь
ПАТ «Перший український міжнародний
банк» 3441,00 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст.4, 10, 60, 88, 212-215, 218, 224 ЦПК
України, ст.ст.526, 527, 530, ,610-611, 537, 1054 ЦК
України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ПАТ «Перший
український міжнародний банк» -
задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( паспорт серії
НОМЕР_3, виданий Франківським РВ УМВСУ у
Львівській області 24.01.1996 року, ІПН
НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Перший
український міжнародний банк» (
ідентифікаційний код 14282829,
місцезнаходження: 83001,м.Донецьк,
вул..Університетська, 2а)
заборгованість за кредитним договором
№ 6329950 від 16.04.2008 року в розмірі 39 471,64
доларів США ( тридцять дев'ять тисяч
чотириста сімдесят один доларів США 64
центи) та 80 663,69 гривень ( вісімдесят
тисяч шістсот шістдесят три грн. 69 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Перший український міжнародний банк»
3441,00 гривень судового збору.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області протягом 10-ти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Л.М.Городецька