АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-4296/07
Номер провадження 22-ц/786/1501/14
Головуючий у 1-й інстанції Хіль Л.М.
Доповідач Акопян В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого: Акопян В. І.

Суддів: Петренка В.М., Гальонкіна С.А.

при секретарі Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 19 жовтня
2007 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Виконавчого комітету Октябрської
районної в м. Полтаві ради, Виконкому
Полтавської міської ради, третя особа:
КП ПБТІ "Інвентаризатор" про визнання
права власності на самочинне
будівництво,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, - Акопян В.І.

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2007 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до відповідачів, в якому
просила визнати за нею право власності
на самочинно добудовані до житлового
будинку АДРЕСА_1 кухня А-111, розміром 2,95
м. х 3,78 м. та сіни Б-1V, розміром 2,2 м. х 2,2 м.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 19 жовтня 2007 року позов
задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
самочинно добудовані до житлового
будинку АДРЕСА_1 кухню А-111, розміром 2,95
м. х 3,78 м. та сіни Б-1V, розміром 2,2 м. х 2,2 м.

З вказаним рішенням не погодилася
ОСОБА_1, яка не брала участі у справі,
проте вважає, що її права, як
співвласниці житлового будинку, було
порушено. Апеляційну скаргу в
інтересах ОСОБА_1 подала ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просила рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

До апеляційної скарги приєдналася
ОСОБА_5, яка є співвласником спірного
будинку.

Колегія суддів вивчивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню. Відповідно до ст. 213
ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічного з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 згідно договору купівлі продажу
від 08.10.1985 року є співвласником 3/10
частин будинку розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Житловий будинок АДРЕСА_1 розташований
не на приватизованій земельній
ділянці, загальною площею 1248 кв.м., яка
була виділена у загальне користування
рішенням виконкому Полтавської
міської ради № 75 від 21.02.1955 року та
рішенням Октябрської районної ради м.
Полтави № 216 від 07.04.1981 року. Рішенням
Октябрського районного народного суду
м. Полтави від 30 листопада 1983 року,
вказану земельну ділянку реально
розподілено та виділено в
індивідуальне користування кожному
співвласнику житлового будинку.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий
будинок, будівля споруда, інше нерухоме
майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної
ділянки заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на вказані норими закону та не
встановив чи надавалася у
встановленому порядку ОСОБА_3 земельна
ділянка на якій здійснено самочинне
будівництво, не з'ясував хто є
користувачем цієї земельної ділянки та
чи не заперечують співвласники будинку
проти визнання за позивачкою права
власності на самочинне будівництво на
вказаній земельній ділянці.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3
звернулася до суду з вказаним з позовом
у зв'язку з тим, що виконком Октябрської
районної в м. Полтаві ради їй було
відмовлено в узаконенні вказаних
об'єктів, в зв'язку з тим, що добудови
здійснені без належного дозволу та
проектної документації, тобто є
самочинними. При цьому як на підставу
задоволення позову посилалась на ч. 3
ст. 376 ЦК України.

Суд задовольняючи позов, виходив з
того, що виконком Октябрської районної
в м. Полтаві ради не заперечував проти
визнання права власності на добудову.
Крім того, згідно технічного висновку
на добудову несучі конструкції
добудови знаходяться у задовільному
стані. Прийняті при будівництві
конструктивні елементи і матеріали
відповідають діючим нормативним
документам.

Проте погодитись з таким висновком
суду погодитись не можна.

Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК України власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 152 ЖК України
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

Відповідно до п. 1.4.3 Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій, затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу України 17 травня
2005 № 76 (далі - Правила), до елементів
перепланування жилих приміщень
належать: перенесення і розбирання
перегородок, перенесення і влаштування
дверних прорізів, улаштування і
переустаткування тамбурів, прибудова
балконів на рівні перших поверхів
багатоповерхових будинків.

У п. 1.4.5 Правил зазначено, що для
одержання дозволу на переобладнання
або перепланування жилих будинків,
жилих і нежилих у жилих будинках
приміщень їх власник або уповноважена
ним особа, наймач (орендар) приміщення
за згодою його власника подають до
органу місцевого самоврядування заяву
про надання дозволу на переобладнання
або перепланування та, у разі
необхідності, можуть подаватися
такі документи:

- копія свідоцтва на право власності
або договору найму (оренди) приміщення;

- копія поповерхових планів, завірених
в установленому порядку;

- проект переобладнання або
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень,
погоджений в установленому порядку;

- згода власників, співвласників
(наймачів) або уповноважених ними осіб
на переобладнання та перепланування
приміщень, що перебувають у їх спільній
власності.

Як вбачається з матеріалів справи,
проект добудови до житлового будинку
був погоджений лише з управлінням з
питань містобудування та архітектури
Полтавської міської ради та
Полтавським філіалом
«НДІпроектреконструкція».

Тобто, суд не звернув уваги, що добудову
до житлового будинку, в установленому
законом порядку не було перевірено
дотримання пожежних та
санітарно-технічних норм.

Крім того, місцевий суд не звернув
уваги на те, що добудова здійснена на
земельній ділянці, яка згідно рішення
суду від 30.11.1983 року виділена в загальне
користування всіх співвласників
будинку, не залучив їх стороною у
справі, чим порушив їх права на
користування земельною ділянкою.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення
районного суду підлягає скасуванню з
постановленням нового про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання
права власності на самочинне
будівництво.

Питання, щодо стягнення судового збору
колегією суддів вирішується
відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 303 , 307, п.3,4 ст. 309,ст.316
ЦПК України колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А
:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 19 жовтня 2007 року -
скасувати. Ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Виконавчого комітету Октябрської
районної в м. Полтаві ради, Виконкому
Полтавської міської ради, про визнання
права власності на самочинне
будівництво - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 понесені судові витрати в сумі
121 грн. 80 коп.

Рішення апеляційного суду вступає в
законну силу з моменту його
проголошення, на нього може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з часу набрання
законної сили рішенням апеляційного
суду .

Головуючий суддя:
В.І. Акопян

С.А. Гальонкін

Судді: /підписи/
В.М.Петренко

копія

вірно:__________________________________________