Справа № 570/3382/13-ц
Номер провадження 2/570/121/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року

Рівненський районний суд Рівненської
області в особі:

судді Гнатущенко Ю.В.

при секретарі Іллюк С.Р.

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів - адвоката
ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача - адвоката
ОСОБА_5,

третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, Корнинської сільської ради
Рівненського району Рівненської
області , треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
визнання частково недійсними
свідоцтва про право на спадщину за
законом, свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, рішення виконавчого
комітету сільської ради та визнання
права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в
Рівненський районний суд з позовом до
відповідачів ОСОБА_4 та Корнинської
сільської ради про встановлення факту
прийняття спадщини, визнання частково
недійсними свідоцтва про право на
спадщину за законом, свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
рішення виконавчого комітету
Корнинської сільської ради та визнання
права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову вказують, що
08.05.1982 року між позивачем ОСОБА_1 та
ОСОБА_9 укладено шлюб. За час
перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 у них
народився син - позивач ОСОБА_2 Батькам
чоловіка ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на праві
спільної сумісної власності належало
будинковлодіння в АДРЕСА_1, де вони усі
разом проживали. ОСОБА_11 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2., заповіту не залишив. До
спадкоємців першої черги після його
смерті належать: дружина ОСОБА_10, та
діти сини - ОСОБА_9, відповідач ОСОБА_4

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 фактично прийняли
спадщину після смерті ОСОБА_11, оскільки
разом проживали, користувалися та
утримували будинок. Відповідач ОСОБА_4
спадщину не прийняв, оскільки фактично
не вступив в управління майном, на час
смерті проживав окремо від батька, до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини не звертався.

Вважають, що ОСОБА_9 належить частка у
спадковому майні після смерті батька
ОСОБА_11 з моменту відкриття спадщини -
09.11.1985 р. Однак ОСОБА_9 за життя до
нотаріальної контори з метою отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті батька не
звернувся, що позбавило позивачів -
його спадкоємців як дружини та сина -
отримати спадщину.

На ім'я дружини померлого ОСОБА_11 -
ОСОБА_10 видано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
виконавчим комітетом Корнинської
сільської ради 21.12.2010 року, на підставі
рішення виконавчого комітету
Корнинської сільської ради
Рівненського району Рівненської
області №13 від 30.11.2010 року. Цим рішенням
встановлено, що згідно свідоцтва про
право власності на нерухоме майно
виданого Рівненською РДНК 11.07.1987 року
р/№1-1539 та свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого
Рівненською РДНК 11.07.1987 року
зареєстроване в реєстрі №1-1541 житловий
будинок з надвірними будівлями
належить на праві приватної власності
ОСОБА_10

Вказане свідоцтво про право на
спадщину за законом №1-1541 порушує права
померлого ОСОБА_9 і права позивачів як
його спадкоємців, оскільки він ніколи
не відмовлявся від спадщини. Виходячи
із рівності часток у спадкуванні,
ОСОБА_10 як дружина, а ОСОБА_9 як син -
мали б успадкувати по ? частці
житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1, оскільки ? частка
будинковолодіння у праві спільної
сумісної власності подружжя належала
ОСОБА_10, а інша ? підлягала розподілу
між двома спадкоємцями.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_9 Заповіту не
залишив. Після його смерті
спадкоємцями першої черги є - позивачі
дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2, дочки
ОСОБА_2, ОСОБА_12, мати ОСОБА_10 Усі
спадкоємці, крім дочок померлого, на
час відкриття спадщини постійно
проживали спільно з спадкодавцем у
будинку АДРЕСА_1, а тому спадщину
прийняли.

Отже, ? частка у вказаному
будинковолодінні є спадковим майном
померлого і кожен із спадкоємців
успадкував по 1/12 цієї ? частки.

Позивачам було відмовлено у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на спадкове майно в
отриманні свідоцтв про право на
спадщину за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_10, її
спадкоємцем є ОСОБА_4 згідно заповіту,
посвідченого 18.06.2044 року, 31.08.2013 року на
його ім'я видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, тобто у його
власність перейшов спірний житловий
будинок з надвірними будівлями.

Вважають, що вказаним документом
порушені їхні права, окільне не
враховано їх право на 1/12 кожному на
вказане нерухоме майно ще з дня смерті
ОСОБА_11 - померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

В суді позивачі та їх представник позов
підтримали та просять його задоволити.

В суді відповідач та його представник
позов не визнали та просять в його
задоволенні відмовити з підстав, які
вказані в письмових запереченнях, крім
того вказують про застосування строку
позовної давності. Відповідач ОСОБА_4
пояснює, що вказаний спірний будинок
його власність, оскільки на нього
видане свідоцтво про право на спадщину
по заповіту, крім того, він будував його
разом зі своїм батьком.

Представник відповідача Корнинської
сільської ради Рівненського району
подав до суду заяву про розгляд справи
у його відсутність.

Треті особи ОСОБА_6, та ОСОБА_7 в суді
пояснили, що позов є обґрунтований,
оскільки їх дядько - відповідач ОСОБА_4
спадщину не прийняв після смерті свого
батька ОСОБА_11, бо не проживав в
с.Колоденка Рівненського району в
спірному будинку.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, третіх осіб, дослідивши
письмові докази по справі, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до затверджених ЦСУ СРСР 13
квітня 1979 року № 11215 вказівок по
веденню погосподарського обліку в
сільських радах народних депутатів,
визначення в сільській місцевості
громадського типу господарства в
погосподарській книзі та відомостей
щодо членів колгоспного двору, що має
правове значення, було
покладено на сільські ради.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до погосподарської книги №
715 Корнинської сільської ради
Рівненського району за 1983-1990 рр. ,
спірне будинковолодіння за адресою:
АДРЕСА_1 , забудови 1967 року, в сільській
раді обліковувалося за головою ОСОБА_11,
членами сім"ї якого були дружина
ОСОБА_10, та син ОСОБА_9

Свекор позивача ОСОБА_1, а дід для
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_11 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть
НОМЕР_1).

В суді встановлено і не заперечувалося
сторонами, що після його смерті в
будинку залишилися проживати дружина
ОСОБА_10, син ОСОБА_9, які користувалися
та утримували будинок, отже спадщину
прийняли.

За змістом ст. 549 ЦК Української РСР
(який діяв на час виникнення спірних
правовідносин), спадкоємець визнається
таким, що прийняв спадщину, як у разі
подання ним у шестимісячний строк
відповідної заяви до державної
нотаріальної контори, так і в разі
фактичного його вступу в управління
або володіння спадковим майном,
тобто вчинення відповідних дій.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР
прийняття спадщини може бути
підтверджено діями спадкоємців, які за
своїм характером свідчать про те, що в
шестимісячний строк із дня відкриття
спадщини вони фактично вступили в
управління або володіння спадковим
майном.

Відповідач ОСОБА_4 в будинку не
проживав, із заявою до нотаріуса про
прийняття спадщини після смерті батька
ОСОБА_11 не звертався, що він підтвердив
в суді, отже спадщину після смерті
батька не прийняв.

Згідно даних спадкової справи №116
після смерті ОСОБА_11, заведеної
Рівненською районною державною
конторою, яка почата та закінчена 13.05.1986
року, вона була заведена за заявою
ОСОБА_10 від 13.05.1986 року - дружини
померлого, якій видано свідоцтво про
право на спадщину № 2-460 від 13.05.1986 року
на грошовий вклад.

Крім того, згідно її додаткової заяви
від 11.07.1987 р., тобто поза межами
шестимісячного строку, нею вказано про
наявність ще одного спадкоємця ОСОБА_9,
який проживає в с.Колоденка та видані
свідоцтва, зокрема про право власності
від 11.07.1987 року №1-1539 на підставі ст..22
КпШС УССР як на спільну сумісну
власність подружжя, де ? належить
ОСОБА_13, та свідоцтво про право на
спадщину по закону від 11.07.1987 року № 1-1541
на ? частину спірного будинку на
підставі ст..529 ЦК УССР після смерті
ОСОБА_11

На думку суду, письмовий запис, який
міститься в спадковій справі після
смерті ОСОБА_11, що спадкоємці ОСОБА_4 та
ОСОБА_9 приходили в н/контору і в бесіді
з ними вияснилось, що вони не
претендують на спадщину і пропустили
строк, не є належним та допустимим
доказом відмови ОСОБА_9 від спадщини
після смерті батька, оскільки у
спадковій справі не міститься жодних
даних щодо його особистої відмови від
прийняття спадщини як того вимагає
ст..553 ЦК УРСР. Крім того, в суді
відповідач ОСОБА_4 обставину щодо явки
до нотаріуса зі своїм братом та відмову
від спадщини не підтвердив.

Отже, ОСОБА_9 належить частка у
спадковому майні після смерті батька
ОСОБА_11 з моменту відкриття спадщини -
09.11.1985 р. Однак видача свідоцтва про
право на спадщину по закону від 11.07.1987
року № 1-1541 на ? частину спірного
будинку на підставі ст..529 ЦК УССР після
смерті ОСОБА_11 на користь його матері
ОСОБА_10 позбавило його права на ?
частину спадку, а саме спірного
будинку, тому воно є частково
недійсним.

Рішенням виконавчого комітету
Корнинської сільської ради
Рівненського району Рівненської
області №13 від 30.11.2010 року встановлено,
що згідно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно виданого
Рівненською РДНК 11.07.1987 року р/№1-1539 та
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого Рівненською РДНК
11.07.1987 року зареєстроване в реєстрі
№1-1541 житловий будинок з надвірними
будівлями належить на праві приватної
власності ОСОБА_10

Отже, рішення виконавчого комітету
Корнинської сілької ради Рівненського
району Рівненської області №13 від
30.11.2010 року щодо оформлення права
приватної власності на житловий
будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1
на ОСОБА_10 є частково недійсним.

У зв'язку з цим є частково недійсним
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане виконавчим
комітетом Корнинської сільської ради
Рівненського району Рівненської
області від 21.12.2010 року, зареєстроване в
КП «Рівненське обласне бюро технічної
інвентаризації» 23.12.2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_9 (серія
НОМЕР_2). Заповіту не залишив. Після його
смерті спадкоємцями першої черги були -
позивачі дружина ОСОБА_1 (свідоцтво про
укладення шлюбу НОМЕР_4) та син ОСОБА_2
(НОМЕР_3), дочки ОСОБА_2, ОСОБА_12, мати
ОСОБА_10

Усі спадкоємці, крім дочок померлого,
на час відкриття спадщини постійно
проживали спільно з спадкодавцем у
будинку АДРЕСА_1, що підтверджується
довідками Корнинської сільської ради
№1516 №1517 від 28.05.2013 року, а тому спадщину
прийняли.

Отже, ? частка у вказаному
будинковолодінні є спадковим майном
померлого ОСОБА_9 і кожен із його
спадкоємців, які прийняли спадщину:
позивачі та мати ОСОБА_10 успадкували
по 1/12 цієї ? частки.

Крім того, згідно даних спадкової
справи, заведеної Рівненською РДНК
№203/2011 рок, заяву після смерті ОСОБА_9
подала його дружина - позивач ОСОБА_1

Згідно листа №33/01-16 від 11.01.2014 державний
нотаріус Рівненської РДНК відмовила
позивачам у видачі свідоцтв про право
на спадщину на спірний будинок у в'язку
з відсутністю правовстановлюючих
документів на спадкове майно
спадкодавця.

Як вбачається з рішення Рівненського
районного суду від 08.11.2012 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
визнання заповіту недійсним,
ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_10, її
спадкоємцем є ОСОБА_4 згідно заповіту,
посвідченого 18.06.2004 року, на підставі
якого 31.08.2013 року на його ім'я видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на вказаний спірний будинок.

На думку суду, вказане свідоцтво
порушує права позивачів, окільне не
враховано їх право на 1/12 кожному на
вказане нерухоме майно ще з дня смерті
ОСОБА_11 - померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

Що стосується заперечень відповідача
щодо пропуску строку позовної
давності, то суд вважає, їх
необґрунтованими, оскільки в суді
позивачі пояснили про обізнаність в
наявності оспорюваних документів лише
після смерті ОСОБА_10

Крім того, в суді спростовано
заперечення відповідача щодо не
перебування у зареєстрованому шлюбі
ОСОБА_9 з позивачем ОСОБА_1, оскільки
згідно ст.. 44 КпШС України шлюб
вважається припиненим з моменту
реєстрації розлучення в

органах реєстрації актів
громадянського стану.

Судом встановлено, що рішенням
Рівненського районного суду від 14.12.1992
року у справі за позовом ОСОБА_9 до
ОСОБА_1 шлюб, зареєстрований 8.05.1982 року
в Тайкурській сільській раді
Ровенського району Рівненської
області, актовий запис 1 - розірвано,
однак згідно відповіді ВДРАЦС РС
Рівненського РУЮ №2046-10.1-02015 від 25.12.2013
року відмітка про розірвання шлюбу в
актовому записі про шлюб відсутня.

З пояснень наданих в суді свідком
ОСОБА_14 встановлено, що ОСОБА_9 протягом
тривалого періоду часу підтримував
стосунки з нею на релігійних засадах,
однак вони спільно не проживали,
господарства не вели, що спростовує
твердження відповідача ОСОБА_4 про не
проживання ОСОБА_9 на момент смерті
ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1

На підставі ст.ст.393, 1261,1267 ЦК України,
ст. 48, 525, 529, 549 ЦК України /1963 року/,
керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212, 214, 215,
218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
Корнинської сільської ради
Рівненського району Рівненської
області , треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
визнання частково недійсними
свідоцтва про право на спадщину за
законом, свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, рішення виконавчого
комітету сільської ради та визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_9 після смерті ОСОБА_11, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2

Визнати частково недійсним Свідоцтво
про право на спадщину за законом,
видане 11.07.1987 року Рівненською районною
державною нотаріальною конторою на
ім'я ОСОБА_10, зареєстроване в реєстрі
за №1-1541.

Визнати частково недійсним рішення
виконавчого комітету Корнинської
сілької ради Рівненського району
Рівненської області №13 від 30.11.2010 року
щодо оформлення права приватної
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1.

Визнати частково недійсним свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
видане Корнинською сільською радою
Рівненського району Рівненської
області від 21.12.2010 року, зареєстроване в
КП «Рівненське обласне бюро технічної
інвентаризації» 23.12.2010 року.

Визнати частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину за заповітом,
видане державним нотаріусом
Рівненської районної державної
нотаріальної контори Кутецькою В.В.
31.08.2013 року, зареєстроване в реєстрі за
№1-680, внесене до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності 31.08.2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності по 1/12 частці кожному у праві
спільної часткової власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1, житловою площею
55,0кв.м., загальною площею 89,1 кв.м., як на
спадкове майно за законом після смерті
ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, який
являється спадкоємцем ОСОБА_11,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з солідарно з відповідачів
ОСОБА_4 та Корнинської сільської ради
на користь позивача ОСОБА_1 понесений
нею судовий збір в розмірі 344,10 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
районний суд Рівненської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Гнатущенко
Ю.В.