права № 265/6640/13-ц
Провадження № 2/265/70/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді -
Костромітіної О. О.,

при секретарі Бойко М.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права
власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними
вимогами до ОСОБА_2, про визнання права
власності на земельну ділянку. В
обґрунтування позовних вимог
вказувала на те. що 30 березня 2009 року на
підставі договору дарування,
укладеного між нею та відповідачем,
посвідченого державним нотаріусом
Одерій Г.В., до нею перейшло право
власності на 11/25 частини житлового
будинку АДРЕСА_1.

Земельна ділянка площею 0,0450 га АДРЕСА_1,
на якому розташований вищевказаний
житловий будинок, належав ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на підставі
державного акту на землю, виданого 11
вересня 1998 року на підставі рішення
Маріупольської міської ради від 19
серпня 1998 року за № 214/3. Цільове
призначення вказаної земельної
ділянки є обслуговування житлового
будинку.

В наступний час вона є власником 11/25
частин будинку, а земельна ділянка
числиться за вищевказаними особами.

Єдиним спадкоємцем на частини
земельної ділянки після смерті ОСОБА_7
ОСОБА_4 є їх донька ОСОБА_2, яка прийняла
спадщину шляхом подання заяви в
нотаріальну контору про прийняття
спадщини та отримала свідоцтво про
право на спадщину на домоволодіння.
Відповідачка неодноразово обіцяла їй
переоформити на неї, шляхом укладання
договору. земельну ділянку на якій
розташований подарований будинок,
однак не робить цього, що є підставою
для звернення її до суду за захистом
своїх порушений прав.

Вважає, що відповідно до ст. 120 ЗК
України, вона набула права власності на
земельну ділянку, оскільки вона має
права власності на 125 частину будинку,
який розташований на земельній
ділянці, цільове призначення якої є
обслуговування житлового будинку.

У судове засідання позивачка та її
представник адвокат ОСОБА_9 не
з'явилися надали суду заяву з проханням
розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явилася,
надала суду заяву з проханням
розглянути справу без її участі,
позовні вимоги визнала в повному
обсязі.

Дослідивши письмові матеріли справи
суд приходить до висновку про
задоволення позовних вимог за
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
неодноразово укладала шлюб, та їй були
присвоєно прізвище чоловіків
ОСОБА_2,ОСОБА_2 ( а.с. а.с.35,65,66).

Відповідно до договору дарування від 30
березня 2009 року на підставі, укладеного
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідченого
державним нотаріусом Одерій Г.В., до
ОСОБА_1 перейшло право власності на 11/25
частини житлового будинку АДРЕСА_1 ( а.с.
59).

Дана частина будинку, відповідно до
договору дарування, належала
дарувателю ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
07.04.2008 року.

Згідно з повідомлення Четвертої
маріупольської нотаріальної контори
ОСОБА_2 звернулася з заявою про
прийняття спадщини після смерті
батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.
Спадкова справа до майна її матері
ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня
( а.с.38).

Відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю, земельна
ділянка площею 0,0450 га АДРЕСА_1, належав
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на підставі
державного акту на землю, виданого 11
вересня 1998 року на підставі рішення
Маріупольської міської ради від 19
серпня 1998 року за № 214/3. Цільове
призначення вказаної земельної
ділянки є обслуговування житлового
будинку( а.с.8).

Відповідно до ст. 377 ЦК України, до
особи, яка придбала житловий будинок,
будівлю або споруду, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених
договором. Якщо договором про
відчуження житлового будинку, будівлі
або споруди розмір ділянки не
визначений, до набувача переходить
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, і на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування. Якщо житловий будинок,
будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, наданій у
користування, то у разі їх відчуження
до набувача переходить право
користування тією частиною земельної
ділянки, на якій вони розміщені, та
частиною ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Статею 120 Земельного Кодексу України
передбачено, що у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Враховуючи вищевикладені норми права
суд приходить до висновку, що до
позивача ОСОБА_2 перейшло право
власності на земельну ділянку,
розташовану у АДРЕСА_1, розміром 0,0450 га.,
оскільки на ній розміщений, належний їй
на праві власності житловий будинок
АДРЕСА_1, та цільове призначення якої не
змінилося, що підтверджено кадастровим
планом земельної ділянки, внаслідок
чого задовольняє її позовні вимоги в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання
права власності на земельну ділянку
АДРЕСА_1 у місті Маріуполі розміром 0,0450
га, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку розташовану у
АДРЕСА_1, розміром 0,0450 га.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області у місті
Маріуполі через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його оголошення або у
разі неприсутності сторін під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.О.Костромітіна