АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4162/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Мельниченко С. П. Доповідач -
Каратаєва Л.О. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Козлова С.П.,
Прозорової М.Л.

при секретарі - Кочержинській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 14 березня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», ОСОБА_8, ОСОБА_9 про
визнання договорів недійсними, -

в с т а н о в и л а:

14 березня 2014 року Жовтневим
районним судом м. Дніпропетровська
ухвалено рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5Д, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_8,
ОСОБА_9 про визнання договорів
недійсними.

Визнано недійсним кредитний
договір №2008-ПМ/47, укладений 09.06.2008 року
між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк».
Визнано недійсним договір поруки
№2008-ПМ/8-1, укладений 07.02.2008 року між
ОСОБА_10 та ПАТ КБ «Приват банк». Визнано
недійним договір поруки № 2008-ПМ/64,
укладений 22.09.2008 року між ОСОБА_5 та ПАТ
КБ «Приват Банк». Визнано недійсним
кредитний договір № 2007-ПМ/158, укладений
05.12.2007 року між ОСОБА_6 та ПАТ КБ «Приват
Банк». Визнано недійним кредитний
договір № 2008-ПМ/65, укладений 22.09.2008 року
між ОСОБА_8 та ПАТ КБ «Приват Банк».
Визнано недійсний кредитний договір №
200/-ПМ/64, укладений 22.09.2008 року між ОСОБА_9
та Пат КБ «ПриватБанк».

Не погодившись з вказаним
рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк»
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, 09.06.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
з одного боку, та ОСОБА_11 від імені
ОСОБА_4 з іншого боку, але без відома та
згоди останньої, підписано кредитний
договір № 2008-ПМ-47, згідно умов якого ПАТ
КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати
ОСОБА_4 кредит в межах 200 000 доларів США,
а ОСОБА_4 зобов'язалась повернути
вказаний кредит до 09.06.2018 року та
сплатити відсотки за користування
кредитом. (т. 5 а.с. 137 кримінальної
справи, т. 1 а.с. 41 цивільної справи).

07.02.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» з
одного боку та ОСОБА_11 від імені ОСОБА_4
з іншого боку, але без відома та згоди
останньої, підписано договір поруки №
2008-ПМ/8-1, згідно умов якого ОСОБА_4
поручилась перед ПАТ КБ «ПриватБанк»
за виконання ОСОБА_12 зобов'язань по
кредитному договору № 2008-ПМ-8 від 07.02.2008
року (т. 1 а.с. 50 ЦС).

22.09.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» з одного
боку та ОСОБА_11 від імені ОСОБА_5 з
іншого боку, але без відома та згоди
останнього, підписано договір поруки №
2008-ПМ/64, згідно умов якого ОСОБА_5
поручився перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за
виконання ОСОБА_9 своїх зобов'язань по
кредитному договору № 2008-ПМ-64 від 22.09.2008
року (т. 1 а.с. 209 ЦС).

05.12.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» з одного
боку та ОСОБА_11 від імені ОСОБА_6 з
іншого боку, але без відома та згоди
останньої, підписано кредитний договір
№ 2007-ПМ-158, згідно умов якого ПАТ КБ
«ПриватБанк» зобов'язався надати
ОСОБА_6 кредит в межах 250 000 доларів США,
а ОСОБА_6 зобов'язалась повернути
вказаний кредит до 05.12.2022 року та
сплатити відсотки за користування
кредитом. (т. 2 а.с. 148 КС, т. 1 а.с. 84 ЦС).

22.09.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» з одного
боку та ОСОБА_11, від імені ОСОБА_8 з
іншого боку, але без відома та згоди
останньої, підписано кредитний
договір № 2008-ПМ-65, згідно умов якого ПАТ
КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати
ОСОБА_8 кредит в розмірі 200 000 доларів
США, а ОСОБА_9 зобов'язалась повернути
вказаний кредит до 22.09.2013 року та
сплатити відсотки за користування
кредитом. (т. 6 а.с. 152 КС).

22.09.2008 року від імені ПАТ КБ
«ПриватБанк» з одного боку, та ОСОБА_11,
від імені ОСОБА_9 з іншого боку, але без
відома та згоди останньої, підписано
кредитний договір № 2008-ПМ-64 згідно умов
якого ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався
надати ОСОБА_9 кредит в розмірі 200 000
доларів США, а ОСОБА_9 зобов'язалась
повернути вказаний кредит до 22.09.2013
року та сплатити відсотки за
користування кредитом. (т. 5 а.с. 143 КС).

22.09.2008 року від імені ПАТ КБ
«ПриватБанк» з одного боку, та від
імені ОСОБА_7 з іншого боку, підписано
договір іпотеки № 2008-ПМ-63 згідно умов
якого ОСОБА_7 надала в іпотеку належне
їй нерухоме майно в забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_8, що
випливають з кредитного договору №
2008-ПМ-65 від 22.09.2008 року та зобов'язань
ОСОБА_9, що випливають з кредитного
договору № 2008-ПМ-64 від 22.09.2008 року (т. 1
а.с. 67 ЦС).

Вироком Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 21.05.2013 р. (т. 1 а.с.
209) визнано ОСОБА_11 винною у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1, 2, 3 ст. 358 КК України
та встановлено, що у кредитному
договорі № 2008-ПМ-47 від 09.06.2008 року,
договорі поруки № 2008-ПМ/8-1 від 07.02.2008
року, договорі поруки № 2008-ПМ/64 від
22.09.2008 року, кредитному договорі №
2007-ПМ-158 від 05.12.2007 року, кредитному
договорі № 2008-ПМ-65 від 22.09.2008 року та
кредитному договорі № 2008-ПМ-64 від 22.09.2008
року від імені ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виконано підпис
ОСОБА_11

Згідно ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За вказаних підстав, суд першої
інстанції вважав встановленим факт
непідписання оспорюваних договорів
позивачами, так як встановлені вироком
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 21.05.2013 року
обставини є обов'язковими для суду при
розгляді даної справи.

Посилання представника відповідача на
те, що положення ч. 4 ст. 61 ЦК України не
підлягають застосуванню при розгляді
даної справи, суд першої інстанції
обґрунтовано не прийняв до уваги, так
як вищевказаним вироком встановлено
факт підписання ОСОБА_11 оспорюваних
договорів замість позивачів і ці дії
ОСОБА_11 створили цивільно-правові
наслідки для позивачів.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203
цього Кодексу.

Оскільки позивачі не приймали участі в
укладені оспорюваних договорів, що
встановлено вироком Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
21.05.2013 року, то вони мають право
вимагати визнання угод недійсними на
підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України, як
таких що не відповідають їх внутрішній
волі.

Вказані висновки суду першої інстанції
ґрунтуються на матеріалах справи та
діючому законодавстві.

Доводи апеляційної скарги про те, що в
ході допиту ОСОБА_13 (т. 5 а.с. 193 КС) вона
вказувала, що вона на прохання ОСОБА_11
та ОСОБА_7 підписувала якісь документи,
що стосуються кредитного договору, як
на доказ того, що кредитний договір №
2008-ПМ-47, укладений саме ОСОБА_4, колегія
суддів не приймає до уваги, так як вони
були предметом дослідження судом
першої інстанції, який надав їм належну
правову оцінку та зазначив що ці
обставини були з'ясовані при винесенні
вироку Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська при розгляді
кримінальної справи по обвинуваченню
ОСОБА_11 по ч. 1, 2, 3 ст. 358 КК України.

З аналогічних підстав колегія суддів
не приймає до уваги посилання апелянта
на наявність в матеріалах кримінальної
справи висновку експерта № 1067-10 від
25.05.2010 р. (т. 3 а.с. 104 КС), згідно якого
підпис від імені ОСОБА_6 в кредитному
договорі № 2007-ПМ-158 від 05.12.2007 р.
виконано самою ОСОБА_6

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_7 не має
права звертатись до суду з позовними
вимогами про визнання недійсними
кредитних договорів № 2008-ПМ-64 та №
2008-ПМ-65 від 22 вересня 2008 року, так як не
являється стороною цих договорів,
колегія суддів також не приймає до
уваги, оскільки судом першої інстанції
ці обставини досліджувались та вірно
встановлено, що з метою забезпечення
виконання умов цих договорів ОСОБА_7
уклала договір іпотеки № 2008-ПМ-63,
згідно умов якого вона надала в іпотеку
належне їй нерухоме майно, а отже
дійсність оспорюваних нею договорів
стосується її прав та обов'язків, що
витікають з договору іпотеки.

Доводи апеляційної скарги пов'язані з
незгодою з висновками суду першої
інстанції по оцінки доказів, тоді як
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК оцінка
доказів є виключним правом суду та їх
переоцінка є неприпустимою.

Будь-яких інших доводів апелянтом не
наведено.

За вказаних обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції відповідає вимогам ст..ст. 213,
214 ЦПК та підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 14 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді