11 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Євтушенко О.І., Горелкіної Н.А.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Дочірнього підприємства «Агрофірма
«Рута» до Відділу державної виконавчої
служби Кілійського районного
управління юстиції в Одеській області,
Відділу державної виконавчої служби
Великомихайлівського районного
управління юстиції в Одеській області,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
скасування постанови про здійснення
опису та накладення арешту на майно,
скасування акта опису й арешту майна,
скасування рішення про заборону
за позовом ОСОБА_5 до Дочірнього
підприємства «Агрофірма «Рута»,
Відкритого акціонерного товариства
«Одеснафтопродукт», третя особа -
ОСОБА_4, про визнання недійсними
додаткової угоди, акта
приймання-передачі та договору
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Кілійського районного суду
Одеської області від 5 липня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 26 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року Дочірнє підприємство
«Агрофірма «Рута»

далі - ДП «Агрофірма «Рута») звернулося
до суду з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Кілійського
районного управління юстиції в
Одеській області, Відділу державної
виконавчої служби
Великомихайлівського районного
управління юстиції в Одеській області,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
скасування постанови про здійснення
опису та накладення арешту на майно,
скасування акту опису й арешту майна,
скасування рішення про заборону
відчуження майна.

Посилалося на те, що 8 червня 2012 року
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Кілійського районного управління
юстиції в Одеській області Гац С.В., на
підставі виконавчих документів, ухвали
Виликомихайлівського районного суду
Одеської області від 6 серпня 2004 року,
якою як забезпечення позову ОСОБА_5 про
стягнення на його користь з ОСОБА_4
боргу за договором позики, складено акт
опису й арешту майна - комбайна марки
ГО-9500 американської фірми «Джон-Дір»,
зернової жатки Ф-22 та приставки для
збирання соняшника та встановлено
обмеження права користуватися
описаним та арештованим майном,
заборонено розбирати, розтрачати,
відчужувати, приховувати, підміняти та
переміщати це майно, передати на
відповідальне зберігання директору
ТОВ «Рута Нова-К» - Наньєву І.С.
Зважаючи, що ОСОБА_4 на час
постановлення ухвали суду, не був
власником вказаного майна позивач
просив скасувати постанови про
здійснення опису та накладення арешту
на майно, скасувати акт опису й арешту
майна, скасувати рішення про заборону
відчуження майна.

У серпні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до ДП «Агрофірма «Рута»,
Відкритого акціонерного товариства
«Одеснафтопродукт» (далі - ВАТ
«Одеснафтопродукт»), третя особа -
ОСОБА_4, про визнання недійсними
додаткової угоди, акта
приймання-передачі та договору
купівлі-продажу.

Посилався на те, що угода укладена
після арешту комбайна, накладеного
ухвалою Великомихайлівського
районного суду Одеської області від 6
серпня 2004 року як забезпечення
позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4
боргу за договором позики. Позивач
просив визнати недійсними додаткову
угоду до договору відступлення права
вимоги від

25 лютого 2003 року.

Рішенням Кілійського районного суду
Одеської області від 5 липня

2013 року позовні вимоги ДП «Агрофірма
«Рута» до Відділу державної виконавчої
служби Кілійського районного
управління юстиції в Одеській області,
Відділу державної виконавчої служби
Великомихайлівського районного
управління юстиції в Одеській області,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
скасування постанови про здійснення
опису та накладення арешту на майно,
скасування акту опису й арешту майна,
скасування рішення про заборону
відчуження майна задоволено частково.
Скасовано акт опису й арешту майна, а
саме: комбайна марки ГО-9500
американської фірми «Джон-Дір», двигун
№ НОМЕР_1, шасі і кузов НОМЕР_2 від 8
червня 2012 року, складений державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Кілійського
районного управління юстиції в
Одеській області

Гац С.В. на підставі виконавчого листа
№ 2-301/2011 року виданого 9 серпня 2011 року
Роздільнянським районним судом
Одеської області про стягнення з
ОСОБА_4 боргу на загальну суму в розмірі
217 795 грн. У задоволенні інших позовних
вимог відмовлено. У задоволенні
позовних вимог ОСОБА_5 до ДП «Агрофірма
«Рута», ВАТ «Одеснафтопродукт», третя
особа -

ОСОБА_4, про визнання недійсними
додаткової угоди, акта
приймання-передачі та договору
купівлі-продажу відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 26 грудня 2013 року рішення
Кілійського районного суду Одеської
області від 5 липня 2013 року залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та направити справу на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції, мотивуючи
свої вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами встановлено, що 20 лютого 2003 року
між Веселокутською філією ВАТ
«Одеснафтопродукт», в особі директора
Арікова І.С. та громадянином ОСОБА_4,
укладено договір відступлення права
вимоги, відповідно до якого цедент
відступає, а цесіонарій приймає право
вимоги, яке належить цеденту
відповідно до товарообмінного
(бартерного) договору від

1 липня 2001 року та договору про переказ
боргу по банківському комерційному
кредиту від 27 червня 2001 року,
укладеного між цедентом та ТП «Мирне».
Згідно з копією додаткової угоди від 25
лютого 2003 року, до договору цесії від 20
лютого 2003 року цесіонарій зобов'язався
протягом трьох місяців з моменту
отримання від боржника суми
заборгованості, в результаті виконання
договору від 20 лютого 2003 року, чи іншого
майна в порядку погашення
заборгованості, передати цеденту все
отримане від боржника.

Ухвалою Великомихайлівського
районного суду Одеської області від

4 квітня 2003 року затверджена мирова
угода, згідно з якою з ТП «Мирне» на
користь ОСОБА_4 стягнуто
заборгованість в розмірі 167 839 грн 51 коп

а. с. 164).

Ухвалою Великомихайлівського
районного суду Одеської області від 25
листопада 2003 року змінено спосіб та
порядок виконання ухвали цього ж суду
від 23 червня 2003 року, та видано
виконавчий лист про передачу у
власність ОСОБА_4 зернозбирального
комбайну М-9500, американської фірми
«Джон-Дір», зернової жатки Ф-22 та
приставку для збору соняшника, які
належали ТП «Мирне», в рахунок
погашення боргу в розмірі 167 839 грн 51
коп, згідно мирової угоди, затвердженої
ухвалою Великомихайлівського суду
Одеської області (а. с. 90-91).

8 липня 2004 року державний виконавець
Відділу державної виконавчої служби
Великомихайлівського районного
управління юстиції, виконуючи вказану
ухвалу суду, склав акт про вилучення в
ТП «Мирне» та передачу ОСОБА_4 комбайна
М-9500 «Джон-Дір», вартістю 167 839 грн 51 коп
(а. с. 92).

8 липня 2004 року, ОСОБА_4, виконуючи умови
договору відступлення права вимоги
(цесії), від 20 лютого 2003 року, укладеного
між ним та Веселокутською філією ВАТ
«Одеснафтопродукт» та додаткової
угоди від 25 лютого 2003 року до вказаного
договору цесії, передав отриманий ним
за укладеною мировою угодою та ухвалою
суду комбайн «Джон-Дір» з додатковим
обладнанням у Веселокутську філію ВАТ
«Одеснафтопродукт», відмовившись
таким чином від свого права власності
на вказане майно, що підтверджується
копією акта приймання-передачі (а. с. 129).

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 391 К України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Доводи ОСОБА_5 не знайшли свого
підтвердження в суді першої та
апеляційної інстанцій, ним не надано
доказів про те, що він має право
вимагати визнання договору
купівлі-продажу між ВАТ
«Одеснафтопродукт» та ДП «Агрофірма
«Рута» недійсним.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 не є стороною
договору, його права оскаржуваним
договором не зачіпаються, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов вірного
висновку відмовивши ОСОБА_5 в
задоволені позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК Уркаїни
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 640 ЦК України передбачено,
що договір є укладеним з моменту
одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» у разі відчуження
рухомого майна боржником, який не мав
права його відчужувати, особа, що
придбала це майно за відплатним
договором, вважається його
добросовісним набувачем згідно зі ст.
388 ЦК України за умови відсутності в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна відомостей про обтяження цього
рухомого майна.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
Кілійського районного суду Одеської
області від 5 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
26 грудня 2013 року, тому що судове рішення
законне та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Кілійського районного суду
Одеської області від 5 липня

2013 року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 26 грудня

2013 року в справі за позовом Дочірнього
підприємства «Агрофірма «Рута» до
Відділу державної виконавчої служби
Кілійського районного управління
юстиції в Одеській області, Відділу
державної виконавчої служби
Великомихайлівського районного
управління юстиції в Одеській області,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
скасування постанови про здійснення
опису та накладення арешту на майно,
скасування акта опису й арешту майна,
скасування рішення про заборону
відчуження майна; за позовом ОСОБА_5 до
Дочірнього підприємства «Агрофірма
«Рута», Публічного акціонерного
товариства «Одеснафтопродукт», третя
особа - ОСОБА_4, про визнання недійсними
додаткової угоди, акта
приймання-передачі та договору
купівлі-продажу, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Н.А. Горелкіна
В.І. Журавель