АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/831/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П.,
Купельського А.В.,

при секретарі - Дорощук О.М.,

за участю: представника апелянта -
ОСОБА_1,

представника позивача -
ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 18 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики,

встановила:

В березні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом та просив стягнути
солідарно з відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на його користь заборгованість
за договором позики від 16.04.2011 року у
сумі 200000грн. В обґрунтування позовних
вимог вказав, що 16.04.2011 року позивач
уклав із ОСОБА_6 договір позики, згідно
з яким передав йому грошові кошти у
сумі 200000грн. зі строком повернення до
15.10.2012 року у сумі, еквівалентній
24600доларів США. Відповідач у зазначений
строк борг не повернув. Посилаючись на
те, що відповідач ОСОБА_3 позичив гроші
в період перебування в шлюбі з ОСОБА_4
та на придбання квартири для їх сім'ї і
здійснення в ній ремонту, вважає, що має
право вимагати у відповідачів
повернення боргу.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 18 лютого
2014 року позов задоволено та стягнуто з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в
солідарному порядку заборгованість за
договором позики від 16 квітня 2011 року в
сумі 200000грн. та 2000грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків
суду фактичним

________________________________________________________________________
________

Головуючий в першій інстанції -
Приступа Д.І.

Доповідач - Спірідонова Т.В.

Категорія 19, 27

обставинам справи. Апелянт посилається
на те, що фактично договір позики між
сторонами не укладався, кошти не
отримувалися та в інтересах сім'ї не
використовувалися. Вказана угода
виходила за межі дрібної побутової, а
тому відповідно до вимог ч.3 ст.65 СК
України потребувала письмової згоди
другого з подружжя. Такої згоди апелянт
не надавала та про наявність розписки
дізналася під час розгляду справи. Крім
того ні позивачем, ні відповідачем не
надано доказів витрачання коштів,
отриманих у позику, в інтересах сім'ї.

В судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_4- ОСОБА_1 апеляційну
скаргу підтримав.

Апелянт ОСОБА_4 повідомлена належним
чином про час і місце слухання справи, у
судове засідання не з'явилася.

Заперечуючи проти апеляційної скарги,
представник позивача ОСОБА_5- ОСОБА_2 та
відповідач ОСОБА_3 зазначили, що
рішення суду є законним та
обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ОСОБА_5, суд першої інстанції
виходив із того, що на момент укладення
договору позики відповідачі ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому
шлюбі, грошові кошти за договором
позики отримано ОСОБА_3 в інтересах
сім'ї та використано ним на потреби
сім'ї, а тому подружжя є солідарними
боржниками за договором позики.

Проте погодитись із таким висновком
суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення суду
не відповідає.

Судом встановлено, що 18.10.2010 року
укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
який було розірвано рішенням
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 28 травня 2013
року.

16 квітня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3
укладено договір позики, відповідно до
умов якого ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_5 у
борг кошти у сумі 200000грн., зі строком
повернення грошових коштів до 15
вересня 2012 року, що підтверджується
відповідною розпискою від 16.04.2012 року.
Проте у встановлений строк борг
відповідачем не повернутий.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено,
що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що
грошові кошти згідно з розпискою від 16
квітня 2011 року отримав відповідач
ОСОБА_3. В судовому засіданні ОСОБА_3
визнав факт отримання у ОСОБА_5 саме
16.04.2012 року в борг коштів у сумі 200000грн.

ОСОБА_4 не є стороною спірного договору,
також у договорі не зазначено про
солідарний обов'язок відповідачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то гроші інше майно, в
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Згідно із ст.65 Сімейного кодексу
України при укладенні договору одним
із подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Для
укладення одним із подружжя договорів
стосовно цінного майна згода другого з
подружжя має бути подана письмово.
Договір, укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний
обов'язок або солідарна вимога
виникають у випадках, встановлених
договором або законом, зокрема у разі
неподільності предмета зобов'язання.

Аналіз зазначених норм матеріального
права надає підстави для висновку, що
при покладенні обов'язку на одного з
подружжя, який не був стороною у
договорі позики, доказуванню підлягає
укладення договору позики та отримання
позики для потреб та в інтересах сім'ї.

Відповідно до ч.1,4 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
грунтуватись на припущеннях.

Стягуючи солідарно на користь позивача
суму боргу за договором позики, суд
першої інстанції виходив тільки з
факту перебування відповідачів на час
укладення договору позики у шлюбі, що
не є безумовною підставою для
відповідальності.

Проте належних та допустимих доказів
укладення договору позики ОСОБА_3 в
інтересах сім'ї, надання відповідачем
ОСОБА_4 згоди на його укладання під час
розгляду справи не надано. Як
вбачається з оригіналу розписки підпис
відповідача ОСОБА_4 про згоду на
отримання коштів відсутній та
відповідач ОСОБА_4 заперечувала таке
отримання грошей та використання їх в
інтересах сім'ї.

Не заслуговують на увагу доводи
представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_2
та відповідача ОСОБА_3 відносно того, що
отримані у борг кошти були витрачені на
придбання нерухомості, оскільки
договір переуступки дольової участі в
будівництві житла був укладений 17.06.2011
року та вартість придбаного об'єкту
нерухомості не відповідає сумі коштів,
отриманих за відповідною розпискою.

За таких обставин висновок суду про те,
що отримані ОСОБА_3 грошові кошти були
витрачені в інтересах сім'ї, не
підтверджені відповідними доказами.

З урахуванням викладеного, висновок
суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4
є солідарним боржником за
зобов'язаннями ОСОБА_3 за договором
позики є помилковим, оскільки вказаним
договором на відповідача ОСОБА_4 не
покладався обов'язок по його виконанню,
своєї згоди на його укладання вона не
надавала, докази, які б свідчили про
використання отриманих коштів в
інтересах сім'ї відсутні. Так як
відсутні підстави для стягнення
заборгованості по договору позики з
ОСОБА_4, в задоволенні позову ОСОБА_5 в
частині позовних вимог про стягнення
заборгованості з ОСОБА_4 слід
відмовити.

Враховуючи, що у позивача грошові кошти
у борг отримав відповідач ОСОБА_3, у
визначений розпискою строк взяті на
себе зобов'язання не виконав, з ОСОБА_3
слід стягнути на користь позивача
ОСОБА_5 заборгованість за договором
позики від 16 квітня 2011 року в сумі
200000грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
оскільки позов задоволено частково, на
користь позивача з ОСОБА_3 слід
стягнути судовий збір у сумі 1000грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 18 лютого
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
заборгованість за договором позики від
16 квітня 2011 року у сумі 200000грн. та
судовий збір у сумі 1000грн.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5
до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча:/підпис/
Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного
суду
Т.В.Спірідонова