Ухвала

іменем україни

11 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова
М.В., Касьяна О.П.,

Ступак О.В.,
Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Таврика» про розірвання договору
банківського вкладу, повернення
грошових коштів, компенсацію понесених
витрат та відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 20 січня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18
лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Таврика» (далі - ПАТ «Банк «Таврика»)
про розірвання договору банківського
вкладу від 14 червня 2012 року №
002877, стягнення 23 332,10 доларів США
депозитного вкладу, з урахуванням
нарахованих процентів, згідно з
умовами договору та 1 694
грн на відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовував тим, що 14 червня 2012
року між ним та ПАТ «Банк
«Таврика» укладено договір
банківського вкладу «Ощадний плюс» з
видачею купонного ощадного
(депозитного) сертифіката на
пред'явника серії НОМЕР_1, за умовами
якого банк прийняв він нього 20 302 долари
США строком до 17 червня 2013 року та
зобов'язався виплатити вказану суму та
10,3 % річних на умовах і в порядку,
встановлених договором.

ОСОБА_3 неодноразово звертався до
відповідача із письмовими заявами від
20 січня 2013 року, 23 квітня 2013 року та 26
червня 2013 року про повернення коштів,
на які отримав письмову відповідь від 11
липня 2013 року, у якій з
посиланням на ч. 5 ст. 49 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» повідомлено про
задоволення вимог позивача в сумі 517
грн 15 коп. Посилаючись на те, що коштів
за депозитом повернуто не було, позивач
просив позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 20 січня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
18 лютого 2014 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судами першої й апеляційної
інстанцій норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що 14 червня 2012 року між ПАТ
«Банк Таврика» та ОСОБА_3 укладено
договір банківського вкладу «Ощадний
плюс» з видачею купонного ощадного
сертифіката на пред'явника серії
НОМЕР_1, за умовами якого позивач вніс
на відкритий банківський рахунок банку
кошти в розмірі 20 302 долари США.

Згідно з умовами цього договору банк
здійснює розміщення сертифіката зі
строком зберігання до 17 червня 2013 року.
Сертифікатом за цим договором
визначається ощадний (депозитний)
сертифікат, який підтверджує суму
вкладу, внесеного до банку, і право
вкладника (власника сертифіката) на
одержання після закінчення
встановленого строку зберігання
вкладу та процентів, встановлених
сертифікатом у ПАТ «Банк «Таврика». За
використання коштів, розміщених на
рахунку, банк щомісяця нараховує
проценти у валюті вкладу на суму вкладу
з розрахунку 10,3 % річних.

20 січня 2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про повернення
суми вкладу та нарахованих процентів.

Згідно з постановою правління
Національного банку України від
20 березня 2013 року № 97 банківська
ліцензія ПАТ «Банк «Таврика»
відкликана та прийнято рішення про
ліквідацію даного банку.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції
фонду гарантування вкладів фізичних
осіб від 20 березня 2013 року № 17
розпочато процедуру ліквідації ПАТ
«Банк «Таврика» з 21 березня 2013 року.

23 квітня 2013 року позивач подав заяву
про включення його до реєстру
кредиторів.

Листом уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика» від 11
липня 2013 року позивача повідомлено, що
його вимога включена до реєстру
акцептованих вимог кредиторів та
підлягає задоволенню в сумі 517 грн 15
коп. відповідно до ч. 1 ст. 52
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
- четверта черга.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 52
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
позивача включено до реєстру
акцептованих вимог кредиторів, про що
було повідомлено листами.

Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» під час тимчасової адміністрації
не здійснюється, зокрема, задоволення
вимог вкладників та інших кредиторів
банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього закону
установлено, що обмеження, встановлене
пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не
поширюється на зобов'язання банку щодо
виплати коштів за вкладами вкладників
за договорами, строк яких закінчився,
та за договорами банківського рахунку
вкладників. Зазначені виплати
здійснюються в межах суми
відшкодування, що гарантується Фондом.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суди дійшли
висновку, що спірні правовідносини
регулюються Законом України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб», так як відкликання ліцензії ПАТ
«Банк «Таврика» та прийняття рішення
про ліквідацію банку прийнято 21
березня 2013 року, тобто у період дії
цього Закону.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні
позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, обґрунтовано виходив
з того, що відповідач діяв у межах
чинного законодавства, а вклад та
проценти за користування вкладом
підлягають виплаті у порядку
черговості, що визначено Законом
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб», так як на
момент прийняття рішення про
ліквідацію банку - 21 березня 2013 року
строк дії договору банківського вкладу
(до 17 червня 2013 року) не закінчився.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення в цій справі, суд
повно та всебічно дослідив наявні у
справі докази, правильно визначився з
характером спірних правовідносин та
нормою матеріального права, яка
підлягає застосуванню, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
ст. ст. 213-214, 315 ЦПК України, підстави
для скасування рішення відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів.

Вищевикладене дає підстави для
висновку про те, що касаційна скарга
підлягає відхиленню, а ухвалені у
справі рішення - залишенню без змін з
підстав, передбачених ст. 337 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 20 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 18 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Дем'яносов

О.П. Касьян

О.В. Ступак

С.П. Штелик