РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 694/277/14-ц
№2/694/142/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2014 року
м.
Звенигородка

Звенигородський районний суд
Черкаської області

в складі: головуючої судді
Гончаренко Т.В.

при секретарі
Блискавки А.С.

за участі: позивача
ОСОБА_1

відповідачки
ОСОБА_2

представника
відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Звенигородки
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права на
обов'язкову частку у спадщині, -

в
с т а н о в и в:

17 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вказаним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача
ОСОБА_5 Після її смерті 14 червня 2013 року
позивач звернувся до приватного
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини після смерті матері.

В подальшому позивачу стало відомо,
що після смерті батька відкрилась
спадщина на 1/2 частину будинку по
АДРЕСА_1, на яку мати позивача ОСОБА_5
12.05.1979 року отримала свідоцтво про
право на спадщину за законом.

02 листопада 2004 року ОСОБА_5
подарувала своїй дочці ОСОБА_2 вказаний
житловий будинок.

На думку позивача, при оформленні
права на спадщину за законом після
померлого ОСОБА_4 було порушено його
права, оскільки нотаріус був
зобов'язаний повідомити спадкоємців
про відкриття спадщини.

ОСОБА_1 з 1972 року працював в
Республіці Саха (Якутія) Російської
Федерації, на даний час він є інвалідом
3 групи, фактично проживає у спірному
будинку і вважає, що має право на
обов'язкову частку у спадковому майні
відповідно до ст. 1241 ЦК України.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив
суд визнати за ним право на обов'язкову
частку у спадщині в розмірі 1/3 частини
житлового будинку по АДРЕСА_1, з
відповідними господарськими та
побутовими будівлями і спорудами.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове
засідання не з»явився по невідомій
суду причині про день, час та місце
слухання справи був повідомлений в
установленому законом порядку.Позивач
не заперечує проти розгляду справи без
його представника.

За ухвалою суду справа розглядається
у відсутності представника позивача
ОСОБА_6

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
проти задоволення позову заперечували
та просили відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер батько позивача ОСОБА_4 (а.с. 23).

12.05.1979 року мати позивача ОСОБА_5
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом на 1/2 частину
будинку з надвірними будівлями в
АДРЕСА_1 (а.с. 24-25).

- 2 -

Згідно договору дарування жилого
будинку від 02 листопада 2004 року ОСОБА_5
подарувала ОСОБА_2 жилий будинок по
АДРЕСА_1 (а.с. 26).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла (а.с. 28).

ОСОБА_1 просить суд визнати за ним
право на обов'язкову частку у спадщині,
яка відкрилась після смерті його
батька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Таким чином,
при вирішенні даного питання слід
керуватись положеннями ЦК УРСР в
редакції 1963 року.

Так, відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР
для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв.

Визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні
бути вчинені протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства
виникає лише у випадку неприйняття
спадщини іншими спадкоємцями, можуть
заявити про свою згоду прийняти
спадщину протягом строку, що залишився
для прийняття спадщини. Якщо строк, що
залишився, менше трьох місяців, він
продовжується до трьох місяців.

Згідно ст. 535 ЦК УРСР неповнолітні або
непрацездатні діти спадкодавця (в тому
числі усиновлені), а також
непрацездатні дружина, батьки
(усиновителі) і утриманці померлого
успадковують, незалежно від змісту
заповіту, не менше двох третин частки,
яка належала б кожному з них при
спадкоємстві за законом (обов'язкова
частка). При визначенні розміру
обов'язкової частки враховується і
вартість спадкового майна, що
складається з предметів звичайної
домашньої обстановки і вжитку.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після
смерті ОСОБА_4 проживав в Російській
Федерації, із заявою до нотаріальної
контори про прийняття спадщини після
померлого не звертався. Тому дружина
померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 прийняла
спадщину та отримала свідоцтво на
належне померлому майно у
встановленому законом порядку.

Крім того, позивачем не надано
доказів того, що він був непрацездатним
на час відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_4

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позов ОСОБА_1 є необґрунтованим,
недоведеним, тому задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 535, 548, 549 ЦК УРСР в
редакції 1963 року, на підставі
ст.ст.10,59-61, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права на обов'язкову
частку у спадщині - відмовити.

Повний текст рішення виготовлений
18.04.2014 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано апеляційному суду
Черкаської області через
Звенигородський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя