Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Юровська Г.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова

від 16 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області

від 26 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до держави Україна в особі
Управління державного казначейства у
Дзержинському районі міста Харкова про
відшкодування упущеної вигоди,

в с т а н о в и в:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з вищезазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що її
мати −? ОСОБА_3 −? мала статус «Жертва
нацистських переслідувань» і
відповідно до закону мала право на
отримання щомісячного підвищення до
пенсії у розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Однак,
нарахування щомісячних підвищень
здійснювалось УПФ у Дзержинському
районі м. Харкова не в повному обсязі, у
зв'язку з чим вона неодноразово
зверталася до суду з відповідними
позовами. 23 травня 2012 року ОСОБА_3
звернулася до Дзержинського районного
суду м. Харкова із заявою, в якій
просила суд розглянути її позов в
порядку цивільного судочинства. Однак,
09 грудня 2012 року від суду надійшла
відповідь, що їй слід подати позов у
порядку цивільного судочинства. На
момент отримання відповіді 09 грудня 2012
року

ОСОБА_3 вже померла (ІНФОРМАЦІЯ_1).
ОСОБА_2 вважала, що неодержані ОСОБА_3
підвищення до пенсії входять до складу
спадщини, а оскільки вона є спадкоємцем
після смерті матері, просила суд
відшкодувати за рахунок державного
бюджету упущену вигоду у вигляді
недоданої суми підвищення до пенсії, як
жертві нацистських переслідувань з 01
січня 2007 року по 08 липня 2007 року, з 01
січня 2008 року по 21 травня 2008 року,
нарахування провести за розміром
мінімальної пенсії за віком, що існує
на день виконання рішення суду з
урахуванням сплачених сум.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 16 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 26 лютого 2014 року, у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено в повному
обсязі.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції, обґрунтовуючи
свої вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судами норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до держави Україна в
особі Управління державного
казначейства у Дзержинському районі
міста Харкова про відшкодування
упущеної вигоди, за касаційною скаргою
на рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова

від 16 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області

від 26 лютого 2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська