АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/ 5/14
Головуючий 1 інстанції
Справа № 2/2010/452/2012
Доповідач-Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді :
Гальянової І.Г.

суддів:
Бородіна М.М.

Костенко Т.М.

при секретарі:
Сватенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 03 березня
2012 року у справі за позовом заступника
прокурора Харківської області в
інтересах держави в особі
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області до ОСОБА_4, третя особа:
управління Держкомзему в
Дергачівському районі Харківської
області про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, скасування державної
реєстрації та повернення земельної
ділянки,-

ВСТАНОВИЛА :

08 серпня 2011 року прокурор
звернувсь у суд з позовом, в якому
просив визнати недійсним державний акт
серії ЯД № 066744 від 05 грудня 2008 року на
право власності на земельну ділянку
площею 0,15 га по АДРЕСА_1, виданий на ім»я
ОСОБА_4 Визнати недійсним запис в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно щодо права власності
ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку,
зобов»язати управління Держкомзему у
Дергачівському районі скасувати
державну реєстрацію в Державному
реєстрі земель, зобов»язати
відповідача її звільнити та привести у
придатний для використання стан та
повернути вказану земельну ділянку
Русько-Лозівській міській раді.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
проведеною у вересні 2011 року
прокуратурою Харківської області
перевіркою дотримання вимог
земельного законодавства України щодо
передачі Русько - Лозівською сільською
радою Дергачівського району у
власність земельних ділянок було
встановлено, що Русько-Лозівською
сільською радою 30.06.2006 року на У1 сесії
У скликання питання про надання
відповідачу дозволу на розробку
технічної документації з встановлення
меж земельних ділянок, а також 25.06.2007
року на ХVI сесії V скликання про
передачу відповідачу у власність
вказаної земельної ділянки, не
розглядалось та не вирішувались.
Відповідні рішення сільською радою не
приймались.

Як на підставу своїх вимог прокурор
посилається на відсутність у
відповідача права на спірну земельну
ділянку, оскільки питання про передачу
їй у власність спірної земельної
ділянки не вирішувалось.

Відповідач подала до суду
заперечення, в яких позовні вимоги
прокурора не визнала. Свої заперечення
обґрунтовувала наявністю відповідних
рішень Русько-Лозівської селищної
ради, на підставі яких вона отримала у
власність спірну земельну ділянку, а
також ненадання прокурором доказів,
які стали підставою для звернення його
у суд з зазначеним позовом. ( а.с.51-53)

Справу розглянуто судом першої
інстанції за відсутності сторін та
третьої особи.

Рішенням Дергачівського
районного суду м.Харкова від 03 березня
2012 року позов прокурора задоволено
частково.

Суд визнав недійсними: державний
акт серії ЯД № 066744 від 15.12.2008 року на
право власності на земельну ділянку
площею 0.15 га по АДРЕСА_1, виданий на ім»я
відповідача, запис в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
щодо права власності відповідача на
вказану земельну ділянку.

Суд скасував в Державному реєстрі
земель державну реєстрацію
зазначеного державного акту та
зобов»язав відповідача звільнити та
привести в придатний для використання
стан зазначену земельну ділянку.

Суд відмовив прокурору в
задоволенні іншої частини позовних
вимог.

Не погодившись з таким вирішенням
справи, відповідач на вказане рішення
суду подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати вказане рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити прокурору в задоволенні
позовних вимог. Доводи апеляційної
скарги обгрунтовує невідповідністю
висновків суду обставинам справи та
наявним у справі доказам.

Апелянт зазначає на наявність
завірених належним чином рішень
Русько-Лозівської селищної ради на
підставі яких вона отримала право
власності на спірну земельну ділянку,
які прокурором у встановленому законом
порядку не оспорені.

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 30 травня 2012
року провадження у вказані справі було
зупинено до розгляду судом
кримінальної справи за обвинуваченням
ОСОБА_5 в скоєнні злочинів,
передбачених ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 366 КК
України .

Ухвалою апеляційного суду від 14
травня 2014 року провадження у вказаній
справі було відновлено.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення прокурора та представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги ,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні
вимоги прокурора, суд першої інстанції
виходив зокрема і з того, що Русько -
Лозівською сільською радою 30.06.2006 року
на V1 сесії V скликання питання про
надання відповідачу дозволу на
розробку технічної документації з
встановлення меж земельних ділянок , та
питання про передачу відповідачу у
власність спірної земельної ділянки на
ХVI сесії V скликання 25 червня 2007 року
не розглядалось та такого рішення
сільська рада не приймала.

При цьому судом встановлено та
підтверджено наявними у справі
доказами, що відповідно до рішення У1
сесії У скликання Русько - Лозівської
сільської ради 30.06.2006 року відповідачу
був наданий дозвіл на розробку
технічної документації з встановлення
меж земельних ділянок , а відповідно до
рішення Русько - Лозівської сільської
ради ХVI сесії V скликання від 25.06.2007
року, їй було передано у власність
вказану земельну ділянку та вказані
рішення підписані сільським головою
ОСОБА_5 ( а.с.54-55) .

На підставі вказаного рішення
сільської ради від 25.06.2007 року, ОСОБА_4
отримала державний акт на право
приватної власності на вказану
земельну ділянку та право власності на
неї зареєструвала в Дергачівському
районному відділі земельних ресурсів (
а.с.4).

Згідно зі ст. 13 Конституції України
земля є об'єктом права власності
Українського народу. Від імені
Українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ст. ст. 142-145 Конституції
України до матеріальної основи органів
місцевого самоврядування належить,
зокрема, земля, управління якою
здійснюють територіальні громади
через органи місцевого самоврядування
в межах їх повноважень шляхом
прийняття рішень.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Таким чином вказаною нормою ЗК України
визначено правові підстави набуття
громадянами і юридичними особами права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності.
Такими підставами є рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених ч. 2 цієї статті.

Отже, державні акти на право
власності на земельні ділянки є
документами, що посвідчують право
власності й видаються на підставі
відповідних рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.
У спорах, пов'язаних із правом
власності на земельні ділянки,
недійсними можуть визнаватися як
зазначені рішення, на підставі яких
видано відповідні державні акти, так і
самі акти на право власності на
земельні ділянки. Визнання недійсними
державних актів на право власності
вважається законним, належним та
окремим способом поновлення порушених
прав у судовому порядку.

Аналогічні висновки викладені у
постановах Верховного Суду України від
22 травня 2013 року та від 24 квітня 2013 року,
які прийняті за результатом перегляду
судових рішень з підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, у
справах № № 6-33цс13, 6-14цс13, та в силу
імперативних положень ст. 360-7 ЦПК
України є обов'язковими у
правозастосуванні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, не
заборонених законом, зокрема, із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

З матеріалів справи вбачається, що
прокуратурою Харківської області
проведено перевірку додержання вимог
земельного законодавства при
прийнятті рішень органом державної
виконавчої влади, за результатами якої
встановлено, шо ОСОБА_4 незаконно та
протиправно набуто право власності на
земельну ділянку площею 0, 15 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
оскільки Русько-Лозівською сільською
радою Дергачівського району
Харківської області 30 червня 2006 року на
У1 сесії У скликання питання про
надання відповідачу дозволу на
розробку технічної документації з
встановлення меж земельних ділянок , а
також 25.06.2007 року на ХУ1 сесії У
скликання про передачу відповідачу у
власність вказаної земельної ділянки ,
не розглядалось та не вирішувались та
відповідні рішення сільською радою не
приймались.

Відповідно до постанови
Золочівського районного суду
Харківської області від 04 квітня 2014
року, ОСОБА_5 звільнено від
кримінальної відповідальності за ст.366
ч.2 КК України на підставі Закону
України «Про амністію» та провадження
у справі закрито. При цьому він визнав
свою вину в самостійному виготовленні
та підписанні рішень, в тому числі і ХVI
сесії V скликання , внаслідок чого
ОСОБА_4 отримано державний акт ЯД № 066744
на право власності на спірну земельну
ділянку (а.с.165-167).

В ст. ст. 26, 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», ст. 12, п. 12 розділу X ЗК України
передбачено, що виключно на засіданнях
ради приймаються рішення про передачу
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян
відповідно до ЗК України.

Проте відповідне рішення
Русько-Лозівською сільською радою
Дергачівського. району Харківської
області у встановленому законом
порядку не приймалось, що свідчить про
відсутність волевиявлення
розпорядника земельної ділянки на
передачу її ОСОБА_4

Таким чином наявні у матеріалах
справи рішення з підписом сільського
голови ОСОБА_5 без розгляду цього
питання на засіданні ради відповідно
до положень ст. ст. 26, 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», такими рішеннями ради бути не
може.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник або землекористувач може
вимагати усунення порушень його прав
на землю.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року № 6-78цс11, яка згідно зі
ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів.

Видача відповідачу державного
акта на право власності на земельну
ділянку без визначеної законом (ч. 1 ст.
116 ЗК України) підстави є неправомірною,
а державний акт, виданий з порушеннями
вимог ст. ст. 116, 118 ЗК України, -
недійсним.

Згідно до вимог ст. 209 ЗК України,
право власності на земельну ділянку
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Згідно до вимог ч.1 ст.216 ЦК України,
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов»язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
правочину зобов»язана повернути
другій стороні у натурі все, що вона
одержала на виконання правочну.

З огляду на наведене судова
колегія погоджується з висновком суду
щодо часткового задоволення позовних
вимог прокурора , визнання недійсними
державного акту серії ЯД № 066744 від
15.12.2008 року на право власності на
земельну ділянку площею 0.15 га по
АДРЕСА_1, виданого на ім»я відповідача,
та запису в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно щодо права
власності відповідача на вказану
земельну ділянку , скасувавши в
Державному реєстрі земель державну
реєстрацію зазначеного державного
акту та зобов»язавши відповідача
звільнити та привести в придатний для
використання стан зазначену земельну
ділянку.

Доводи, викладені відповідачем
в апеляційній скарзі висновків суду не
спростовують та не дають підстав для
скасування чи зміни ухваленого у
справі рішення.

З огляду на наведене судова
колегія приходить до висновку про
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317. 319,
2318 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 03 березня
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя :

Судді :