Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси

у складі: головуючого
судді: Бондаря В.Я.

при секретарі: Іщик О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю 3-ї особи -
приватного нотаріусу ОСОБА_3 про
розірвання спадкового договору,

ВСТАНОВИВ

21 серпня 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, у якому
просила розірвати спадковий договір,
укладений між нею та ОСОБА_2 22 травня 2013
року, зареєстрований приватним
нотаріусом Одеського нотаріального
округу ОСОБА_3 під № 789. Позовні вимоги
були мотивовані тим, що 22 травня 2013 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був підписаний
спадковий договір, відповідно до умов
якого відповідач зобов'язалася
виконувати розпорядження ОСОБА_4, а в
разі смерті останньої набуває право
власності на квартиру АДРЕСА_1 і
належить їй на праві власності. Даний
договір був посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований у реєстрі за № 789.
Відповідно до умов договору, ОСОБА_2
обіцяла ОСОБА_4 здійснювати догляд за
нею, надавати матеріальну допомогу для
придбання ліків та оплати медичних
послуг і процедур у випадку хвороби та
перебування у стаціонарі,
забезпечувати харчуванням, придатним
для носіння одягом та взуттям, надавати
послуги з прибирання квартири,
проведення ремонту та інше. Однак, не
зважаючи на взяті на себе зобов'язання,
ОСОБА_2 умови договору не виконувала.
Зокрема, у зв'язку з поганим
самопочуттям 24 червня 2012 року ОСОБА_4
викликала швидку, дзвонила ОСОБА_2 та
просила її приїхати, однак остання
повідомила, що знаходиться у
командировці та не має можливості
приїхати. 26 червня 2013 року ОСОБА_4 було
доставлено до МКЛ № 11 в м. Одесі, де її
прооперували, відняли 1-й та 2-й пальці
лівої стопи. На неодноразові її дзвінки
ОСОБА_2 не відповідала, у зв'язку з
потребою сторонньої допомоги ОСОБА_4
звернулась до свого племінника ОСОБА_1,
який разом з дружиною прибув до неї,
купив необхідні ліки та піклувався про
неї. ОСОБА_2 з'явилась до ОСОБА_4 лише 03
липня 2013 року. Таким чином, ОСОБА_5
вважає, що умови договору відповідач не
виконує належним чином, у зв'язку з чим
звернулась до суду з відповідним
позовом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Суд
протокольною ухвалою від 08.04.2014 року
залучив до участі у справі у порядку
ст.. 37 ЦПК України ОСОБА_1.

Представники позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7
у судовому засідання позовні вимоги
підтримали у повному обсязі, просили
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти
позовних вимог заперечувала, просила
відмовити у їх задоволенні.

Приватний нотаріус Одеського
нотаріального округу ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явилась, про час та місце
розгляду справи була сповіщена
належним чином, причини неявки суду не
повідомила.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
приходить до висновку щодо можливості
задоволення позовних вимог з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 179 цього ж Кодексу,
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.1302 ЦК України за спадковим
договором одна сторона (набувач)
зобов'язується виконувати
розпорядження другої сторони
(відчужувача) і в разі його смерті
набуває право власності на майно
відчужувача.

Статтею 1308 ЦК України визначено, що
спадковий договір може бути розірвано
судом на вимогу відчужувача у разі
невиконання набувачем його
розпоряджень.

Судом встановлено, що 22 травня 2013 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був підписаний
спадковий договір, відповідно до якого
набувач зобов'язується виконувати
передбачені у договорі розпорядження
відчужувача, і в разі її смерті набуває
право власності на майно, що є
особистою приватною власністю
відчужувача, а саме квартиру АДРЕСА_1.
Спадковий договір був посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований у реєстрі за № 789.

Відповідно до п. 5 вказаного спадкового
договору на набувача майна
покладаються такі обов'язки: 1.
забезпечення відчужувача житлом
шляхом збереження права безоплатного
по

життєвого проживання у
квартирі; 2. забезпечення догляду та
надання матеріальної допомоги для
придбання ліків та оплати медичних
послуг і процедур у випадку хвороби та
перебування відчужувача у стаціонарі;
3. забезпечення триразовим калорійним
харчуванням; 4. забезпечення придатним
для носіння одягом та взуттям; 5.
здійснення догляду та необхідної
допомоги; 6. надання побутових послуг; 7.
забезпечення проведення поточного
ремонту; 8. забезпечення радіо,
телевізійним та телефонним зв'язком.

Згідно п. 12 цього договору у разі
невиконання набувачем своїх
зобов'язань, договір може бути
розірвано судом на вимогу відчужувача,
а також на вимогу набувача у разі
неможливості виконання ним
розпоряджень відчужувача.

(а.с. 58)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що було
зроблено відповідний актовий запис №
235 та відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Звенигородського районного
управління юстиції у Черкаській
області видано свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_1.

(а.с. 33)

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
вимог ЦК України, інших актів.
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За правилами п.1 ч.1 ст.611 ЦК України,
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
розірвання договору.

Стаття 1302 ЦК України передбачає, що
лише набувач бере на себе зобов'язання
виконувати розпорядження другої
сторони - відчужувача. Відчужувач у
спадковому договорі не має обов'язків,
він наділяється лише правом вимоги. А
тому, набувач повинен довести належне
виконання ним зобов'язань за договором.

Вказана правова позиція також була
викладена в ухвалі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03.04.2013 року.

Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Проаналізувавши та оцінивши докази
сторін, надані в їх поясненнях в
судовому засіданні та письмові докази,
як у підтвердження позовних вимог, так
і в їх заперечення, суд вважає, що
відповідачем не доведено в судовому
засіданні належними та допустимими
доказами факт належного виконання
обов'язків, покладених на неї
відповідно до п.7 спадкового договору
від 22.05.2013 року, зокрема, забезпечення
ОСОБА_4 безоплатним пожиттєвим
проживанням у квартирі (оскільки
згідно довідки ЖБК «Економіка»
заборгованість по квартирі № 142 станом
на 01.07.2013 року складає 15 076, 00 гривень);
забезпечення ОСОБА_4 доглядом та
матеріальною допомогою для придбання
ліків та оплати медичних послуг і
процедур під час перебування її на
стаціонарному лікуванні в МКЛ № 11 м.
Одеса у період з 26.06.2013 року по 04.07.2013
року; забезпечення харчуванням;
проведення поточного ремонту та інше.

Крім того, у ході судового розгляду
справи відповідачу було роз'яснено
положення с.10, 11, 31, 60, 131, 137 ЦПК України
та наслідки невчинення процесуальних
дій, однак зі сторони відповідача
будь-яких клопотань суду не надходило.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що відповідачем
ОСОБА_2 істотно порушено умови
спадкового договору, оскільки ОСОБА_4
значною мірою позбавилась того, на що
вона розраховувала при укладанні
договору, а тому заявлені вимоги про
розірвання спадкового договору є
обґрунтованими та такими, що знайшли
підтвердження у матеріалах справи.

У зв'язку з вищенаведеним, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про те, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,60, 81, 88, ч. 3 ст. 209, ст.ст.
213-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати спадковий договір, укладений
між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 22 травня 2013 року,
зареєстрований приватним нотаріусом
Одеського нотаріального округу ОСОБА_3
під № 789.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, яки брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Бондар В.Я.