У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 24 грудня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25
березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до держави України,
Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, Президента України про
відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним позовом, і з
урахуванням змін та доповнень, просив
зобов'язати державу Україну
забезпечити йому право на
відшкодування шкоди та стягнути на
його користь 20 000 грн на відшкодування
моральної шкоди, повернути йому
витрати по справі у розмірі 378,80 грн, з
яких: витрати на сплату судового збору,
сплата послуг банку, витрати на
ксерокопіювання.

Свої вимоги мотивував тим, що
Баглійським районним судом
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області протягом
тривалого часу розглядався його позов
до ОСОБА_3 Вказував, що суд розглядав
справу упереджено та не об'єктивно.
Внаслідок тривалого розгляду справи
він втратив роботу і захворів. Вина
держави України і її Президента у тому,
що вони не виконали свої зобов'язання,
передбачені ст.ст. 3, 42, 55 Конституції
України, тому повинні відшкодування
завдану шкоду.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 24 грудня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 25 березня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги, змісту
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, виходив із
недоведеності позовних вимог.

Ухвалюючи рішення у справі, суди
правильно визначилися з характером
спірних правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, в результаті чого
ухвалили законні й обґрунтовані
рішення, які відповідають вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до держави Україна,
Баглійського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області, Президента
України про відшкодування шкоди, за
касаційною скаргою на рішення
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 24 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25
березня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак