Справа № 310/3654/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 рокум. Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі судді
Полянчука Б.І., при секретарі Панченко
Л.І. розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Бердянський МВ УДМС України в
Запорізькій області про усунення
перешкод у здійсненні права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом
до ОСОБА_2, третя особа Бердянський МВ
УДМС України в Запорізькій області про
усунення перешкод у здійсненні права
власності у якому зазначив, що йому на
праві власності належить 1/200 частина
гуртожитку, яка складається з кімнати
АДРЕСА_1. У належній йому кімнаті
зареєстрований ОСОБА_2, який звільнив
її у добровільному порядку в 2012 році та
надав можливість власнику проживати та
користуватися нею. Відповідач не
знявся з реєстрації у зазначеній
кімнаті, чим робить перешкоди в
користуванні належним йому майном.
Просив усунути перешкоди в
користуванні майном шляхом
примусового зняття з реєстрації ОСОБА_2
у кімнаті АДРЕСА_1.

У судовому засіданні
представник позивача вимоги підтримав
і пояснив суду, що мати відповідача за
договором купівлі-продажу придбала у
ОСОБА_3 спірну кімнату з оплатою її
вартості частками на протязі певного
періоду часу, але зобов'язання за
договором не виконала і квартира була
продана ОСОБА_1 Рішенням суду за
останнім визнано право власності на
кімнату АДРЕСА_1. Після набуття права
власності ОСОБА_1 виламав двері, майно
яке знаходилось у кімнаті переніс у
склад гуртожитку, замінив вхідні двері
на нові і вселився у кімнату.
Відповідач з 2011 року в спірній кімнаті
не проживає, комунальні послуги не
сплачує, його майно в кімнаті відсутнє.
Реєстрація ОСОБА_2 у належній позивачу
кімнаті перешкоджає останньому
розпорядитися нею, тому просив
задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав і
пояснив суду, що він придбав у ОСОБА_3
спірну кімнату за 15000 доларів США,
вселився у неї на підставі ордеру,
зареєстрував там своє місце
проживання, оплачував комунальні
послуги і проживав у кімнаті. У 2013 році
ОСОБА_1 виламав| двері, замінив їх
іншими і перешкоджає йому проживати в
спірній кімнаті. Він звертався до
Бердянського МВ УМВС України в
Запорізькій області із заявою на
неправомірні дії позивача. Просив у
задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача
просив у задоволенні позову відмовити
та пояснив суду, що ОСОБА_2 поселився у
спірну кімнату на підставі ордеру.
Зареєструвався в кімнаті і з 28.10.2008 року
по 07.08.2013 року проживав у ній.
Відповідач виламав двері, вивіз із
кімнати все майно, замінив двері. У
ОСОБА_2 немає ключів і він не може
користуватися кімнатою, хоча в нього є
таке право.

Представник Бердянський МВ
УДМС України в Запорізькій області у
судове засідання не з'явився. Подав до
суду заяву про розгляд справи в його
відсутності.

З'ясувавши обставини справи
та перевіривши їх доказами, суд
приходить до наступного.

28.10.2008 року ОСОБА_2 видано
ордер на вселення в АДРЕСА_1 (а.с.30).

За повідомленням
Бердянського МВ УДМС України в
Запорізькій області та згідно
відомостей про реєстрацію місця
проживання, що міститься у паспорті
відповідача ОСОБА_2 зареєстрований по
АДРЕСА_1 з 06.11.2008 року (а.с.13,31).

Судом встановлено існування
у ОСОБА_2 перешкод у користуванні
кімнатою АДРЕСА_1, що

підтверджується витягом з
кримінального провадження (а.с.29),
постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи від 21.09.2010 року
(а.с.45), поясненнями свідка ОСОБА_4

Рішенням Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
24.09.2009 року за ОСОБА_1 визнано право
власності на житлове приміщення
АДРЕСА_1 (а.с.4).

На підставі цього рішення
право власності на 1/200 частку, що
складається з житлового приміщення
АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно (а.с.5-6).

За ст. 391 ЦК власник має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому ЦК України,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦК України
встановлено, що здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Із пояснень осіб, які беруть
участь у справі та наданих ними доказів
встановлено, що між позивачем та
відповідачем існує спір з приводу
користування жилим приміщенням у
кімнаті АДРЕСА_1.

За таких обставин, право або
інтерес позивача може бути захищено
тільки у спосіб, встановлений ст. 16 ЦК
України та нормами ЖК України.

Разом з тим ст. 16 ЦК не
міститься такого способу захисту
порушеного права як примусове зняття з
реєстрації.

Стаття 3, ч. ст. 15 ЦПК України
передбачено право особи на захист
свого цивільного права чи інтересу
лише в разі його порушення або
оспорювання, але суду не надано жодного
доказу, який би підтверджував
порушення відповідачем прав позивача.

Сам по собі факт реєстрації
місця проживання відповідача у спірній
квартирі не створює ОСОБА_1 перешкод у
користуванні та розпорядженні
належним йому майном, тому його доводи
у позові та доводи його представника у
судовому засіданні про порушення
відповідачем його права власності на
квартиру є безпідставним.

Законом України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»
громадянину надається право на свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні.

Закон визначає, що
реєстрація це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації в
АР Крим, областях, містах, районах,
районах у містах, а також в містах Києві
та Севастополі.

Згідно ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного
рішення суду (про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, визнання особи безвісно
відсутньою або померлою), свідоцтва про
смерть.

Як самостійний спосіб
захисту порушеного права за змістом ст.
16 ЦК України вимога про зняття з
реєстрації не підлягає застосуванню,
оскільки зняття з реєстрації
нерозривно пов'язане з правом на житло
і залежить від вирішення питання про
житлові права сторін, які регулюються
нормами ЖК України та ЦК України. І
тільки після вирішення житлових прав
зняття з реєстрації підлягає вирішенню
в адміністративному порядку органом,
що передбачений Законом України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» і не
відноситься до повноважень суду.

З огляду на викладене,
обраний позивачем спосіб захисту
порушеного права, а саме - зняття з
реєстрації, за ст. ст. 16, 386, 317 ЦК України
107 ЖК УРСР за якими він просить
задовольнити вимоги, не підлягають
застосуванню і підстави для зняття
відповідача з реєстрації відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК
України, ст. 16, 386, 317, 391 ЦК України, ст. 107
ЖК України, ЗУ «Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних
вимог відмовити.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
рішення.

Суддя