Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2014 Справа №607/2749/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана
В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.,
Гіндзелевич О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі справу за
позовом ОСОБА_1 до Навчально-дослідного
виробничого господарства «Наука»
Тернопільського національного
економічного університету про
зобов»язання видати трудову книжку та
стягнути середній заробіток за час
затримки видачі трудової книжки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до Навчально-дослідного виробничого
господарства «Наука» Тернопільського
національного економічного
університету (надалі НДВГ «Наука» ТНЕУ)
в якому просить стягнути з відповідача
10 209, 66 грн. середнього заробітку за час
затримки видачі трудової книжки.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали та обґрунтовуючи їх
пояснили, що позивач працював у
відповідача на посаді виконроба з 1986
року. У травні 2013 року він подав
відповідачу заяву про звільнення за
власним бажанням за ст.38 КЗпП України. 14
червня 2013 року ним було передано
директору НДВГ «Наука» ТНЕУ основні
засоби згідно акту приймання-передачі
основних засобів від 14 червня 2013 року,
проте наказ на його звільнення
прийнято не було. Про своє звільнення
позивачу стало відомо із відповіді
відповідача, на запит адвоката. Проте,
позивачу не було видано трудову книжку
в день звільнення, не ознайомлено із
наказом про звільнення, що позбавило
ОСОБА_1 влаштуватись на іншу роботу. У
зв»язку із наведеними обставини,
просить стягнути із відповідача 10 209,66
гривень середньої заробітної плати у
зв»язку із затримкою видачі трудової
книжки за час вимушеного прогулу, а
саме за 263 дні з 07 червня 2013 року по 13
червня 2014 року, виходячи із розрахунку,
де 38,87 гривень - заробіток за 1 день.

Представник НДВГ «Наука» ТНЕУ в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, проти їх задоволення заперечив
та суду пояснив, що позивач по справі з
1986 року працював на посаді виконроба. 24
травня 2013 року ОСОБА_1 подав заяву про
звільнення за власним бажанням у якій
просив його звільнити з 07 червня 2013
року. 07 червня 2013 року відповідно до
наказу №16-к, позивача звільнено з
роботи на підставі ст.38 КЗпП України та
нараховані компенсації за
невикористані відпустки. 14 червня 2013
року та 01 липня 2013 року ОСОБА_1
перебуваючи на підприємстві у
присутності свідків відмовився
отримати свою трудову книжку про що
було складено відповідні акти. Крім
цього, на адресу позивача 18 листопада
2013 року за №134 було надіслано
рекомендованого листа із
повідомленням про необхідність
отримання трудової книжки. Посилання
позивача про відповідальність,
передбачену ч.4 ст235 КЗпП України щодо
затримки видачі трудової книжки
відповідач вважає безпідставною та
необґрунтованою, оскільки вина НДВГ
«Наука» ТНЕУ у затримці видачі
трудової книжки позивачу відсутня. У
позові просить відмовити у повному
обсязі.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив

ОСОБА_1 працював на посаді
виконроба НДВГ «Наука» ТНЕУ з 1986 року, 25
травня 2013 року подав заяву відповідно
до якої просив звільнити його за
власним бажанням з 07 червня 2013 року.

Як вбачається із наказу № Н/К-0016-К
від 07 червня 2013 року про припинення
трудового договору, ОСОБА_1 звільнено
із посади виконроба за власним
бажанням, за ст.38 КЗпП України.

Як слідує із актів №1 та №2,
складених комісією НДВГ «Наука» від 14
червня 2013 року та 07 липня 2013 року,
позивача ОСОБА_1 неодноразово
повідомлялось про закінчення передачі
матеріальних цінностей та
необхідність забрати трудову книжку.
Проте, останній відмовився отримати
трудову книжку, мотивуючи тим, що її
знаходження в господарстві свідчить
про перебування його на роботі.

Вказані обставини знайшли своє
підтвердження у поясненнях допитаних у
судовому засіданні свідків ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4

Як вбачається із копії листа
НДВГ «Наука» ТНЕУ від 18 листопада 2013
року №134 адресованого ОСОБА_1, який було
надіслано позивачу рекомендованим
листом та отримано ним особисто 20
листопада 2013 року, дирекція НДВН
«Наука» зазначала про необхідність
позивача отримати трудову книжку.

Відповідно до табелів обліку
робочого часу представлених
відповідачем за травень, червень 2013
року, ОСОБА_1 у травні 2013 року працював з
13 по 17 травня 2013 року, у червні 2013 року -
з 01 по 06 червня перебував у відпустці
без збереження заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП
України, власник або уповноважений ним
орган, зобов»язаний в день звільнення
видати працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести із ним
розрахунок у строки, зазначені у статті
116 цього Кодексу.

Згідно із п.4.2 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення України від 29 липня 1993 року
№58, якщо працівник відсутній на роботі
в день звільнення, то власник або
уповноважений ним орган в цей день
надсилає йому поштове повідомлення із
вказівкою про необхідність отримання
трудової книжки.

Згідно із ч.4 ст.235 КЗпП України, у
разі затримки видачі трудової книжки з
вини власника або уповноваженого ним
органу працівникові виплачується
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу.

Відповідно до п.32 постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
06 листопада 1992 року «Про практику
розгляду судами трудових спорів», у
випадках стягнення на користь
працівника середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в зв'язку з
незаконним звільненням або
переведенням, відстороненням від
роботи невиконанням рішення про
поновлення на роботі, затримкою видачі
трудової книжки або розрахунку він
визначається за загальними правилами
обчислення середнього заробітку,
виходячи з заробітку за останні два
календарні місяці роботи.

Згідно із ст.10, 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд вважає, що
відповідачем доведено відсутність
своєї вини щодо невидачі ОСОБА_1
трудової книжки з 14 червня 2013 року,
тобто із того дня коли позивач
відмовився отримувати трудову книжку,
що підтверджено складеними актами №1
та №2 від 14 червня та 07 липня 2013 року,
поясненнями свідків. При цьому, суд
вважає, що слід стягнути із відповідача
у користь позивача середню заробітну
плату за час затримки видачі позивачу
трудової книжки за період з 07 по 14
червня 2013 року, оскільки ним не
доведено тих обставин, що він вживав
заходів для її одержання позивачем у
вказаний період, а останній відмовився
її отримувати. Сума, яку слід стягнути
із відповідача, на думку суду складає 236
гривень 18 коп., із розрахунку: 33,74
гривні середньоденна заробітна плата
ОСОБА_1 згідно довідки НДВГ «Наука» від
21.03.2014 року №31, 7 - кількість днів
затримки видачі позивачу трудової
книжки, тобто із моменту його
звільнення до дня, коли позивач
відмовився отримувати трудову книжку -
07.06.2013 по 14.06.2013 року.

Крім цього, суд вважає, що не
підлягають до задоволення вимоги
позивача про зобов»язання відповідача
видати йому трудову книжку, оскільки
ОСОБА_1 відмовився її одержати. Не
заслуговують на увагу твердження
позивача та його представника, про те,
що йому про звільнення стало відомо
лише у 2014 із інформації відповідача,
наданої на адвокатський запит,
оскільки вони спростовуються
наведеними судом доказами.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 47,
235 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Навчально-дослідного виробничого
господарства «Наука» Тернопільського
національного економічного
університету про зобов»язання видати
трудову книжку та стягнути середній
заробіток за час затримки видачі
трудової книжки задоволити частково.

Стягнути із Навчально-дослідного
виробничого господарства «Наука»
Тернопільського національного
економічного університету в користь
ОСОБА_1 236 (двісті тридцять шість)
гривень 18 коп. середнього заробітку за
час вимушеного прогулу у зв»язку із
затримкою видачі трудової книжки.

У решті позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Стягнути із Навчально-дослідного
виробничого господарства «Наука»
Тернопільського національного
економічного університету в корсить
держави 243 гривні 60 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Головуючий суддяВ. В. Ромазан