Справа № 504/4485/13-ц
25.03.2014смт. Комінтернівське
Комінтернівський районний суд
Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенка В.К.,
при секретарі - Миргородській Т.В., -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 9, смт.
Комінтернівське, в заочному порядку,
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та стягнення судового збору,
Представник Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» - Сафір Ф.О. звернувся до
суду з позовом до відповідача про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № б/н від 04.08.2010 року у
розмірі 22 032,60 грн. Також представник
позивача просив стягнути з відповідача
судовий збір у розмірі 229,40 грн.
У судове засідання представник
позивача - Бибик Д.П., який діє на
підставі довіреності № 2893-О від
02.07.2010 року, не з'явився, однак подав до
суду заяву, якою підтримав заявлені
позовні вимоги та просив позов
задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на підстави викладені у
позовній заяві. Одночасно, проти
винесення заочного рішення не
Відповідач - повторно не з'явився у
судове засідання, хоча був належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, у зв'язку із чим
суд вважає можливим розгляд справи за
відсутності відповідача.
На підставі ст. 169 ЦПК України, якщо суд
не має відомостей про причину
повторної неявки відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних в
ній даних та доказів (постановляє
Відповідно до статті 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Ухвалою Комінтернівського районного
суду Одеської області від 25.03.2014 року
ухвалено розгляд справи у заочному
Розглянувши доводи та пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази на
предмет їх належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також достатність та взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позову
виходячи з наступного:
04.08.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
громадянином ОСОБА_1 було укладено
договір № б/н, відповідно до якого
відповідач отримав кредит у розмірі 10
600 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки, та
зобов'язався здійснювати повернення
кредиту щомісячними платежами.
Відповідно до умов укладеного договору
№ б/н від 04.08.2010 року, договір
складається із заяви позичальника,
умов та правил надання банківських
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
банки та банківську діяльність»
банківський кредит - це будь - яке
зобов'язання банку надати певну суму
грошей, будь - яка гарантія, будь - яке
зобов'язання придбати право вимоги
боргу, будь - яке продовження строку
погашення боргу, яке надано в обмін на
зобов'язання боржника щодо повернення
заборгованої суми, а також на
зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. При цьому,
до відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави «Позика», якщо інше на
встановлено цим параграфом і не
виходить із суті кредитного договору.
Свої зобов'язання позивач виконав у
повному обсязі, відповідачу був
відкритий позичковий рахунок на
підставі заяви ОСОБА_1 з лімітом
кредитних ресурсів 10 600 грн.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. В свою чергу,
згідно зі ст. 1056 1 ЦК України, якою було
доповнено ЦК України згідно із Законом
України від 12.12.2008 № 661-VI, розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склались на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів. Встановлений договором
розмір процентів не може бути
збільшений банком, іншою фінансовою
установою в односторонньому порядку.
Умова договору щодо права банку, іншої
фінансової установи змінювати розмір
процентів в односторонньому порядку є
Відповідно до заяви позичальника,
погашення заборгованості по
кредитному ліміту здійснюється шляхом
внесення коштів на картку клієнта чи
списанням банківською установою
коштів з дебетної карти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав
встановлених ст. 11 ЦК України, в тому
числі і з договорів.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами. В
свою чергу зобов'язання, згідно вимог
ст. ст. 525, 526 ЦК України має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
В порушення умов кредитного договору
щодо порядку та строків погашення
кредитного зобов'язання, вимог ст.ст. 525,
526 ЦК України відповідач ОСОБА_1 не
виконує умови договору, не погашає
кредит та не сплачує відсотки.
Станом на 31.10.2013 року загальна
заборгованість по наданому
відповідачу кредиту складає 22 032,60 грн.,
сума заборгованості по кредиту - 10 342,20
сума заборгованості за відсотками - 7
сума заборгованості по комісії за
користування кредитом - 2 414,87 грн.;
сума штрафу - 500 грн. (фіксована частина)
та 1 025,36 грн. (процентна ставка).
Отже, неналежним чином ОСОБА_1
виконував прийняті ним зобов'язання
щодо погашення кредиту та процентів,
передбачених умовами кредитного
договору, внаслідок чого за
відповідачем утворилась прострочена
заборгованість за кредитом,
прострочена заборгованість за
процентами та по комісії за
користування кредитом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Таким чином, приймаючи до уваги
неналежне виконання позичальником
договірних зобов'язань з повернення
кредиту за кредитним договором № б/н
від 04.08.2010 року, та сплати процентів за
користування кредитними коштами,
скориставшись наданим договором
позивачу правом, представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з
позовними вимогами про стягнення з
відповідача загальної заборгованості
у розмірі 22 032,60 грн., з них: сума
заборгованості по кредиту - 10 342,20 грн.;
сума заборгованості за відсотками - 7
750,17 грн.; сума заборгованості по
комісії за користування кредитом - 2 414,87
грн.; сума штрафу - 500 грн. (фіксована
частина) та 1 025,36 грн. (процентна ставка).
Оцінивши всі докази у їх сукупності, з
урахуванням правових обґрунтувань та
позицій сторін, з урахуванням
наведених висновків щодо неналежного
виконання відповідачем зобов'язань за
кредитним договором зі своєчасного
повернення кредиту, сплати відсотків,
комісії, керуючись наведеними вище
умовами кредитного договору, кредитор
має право вимагати повернення кредиту,
відсотків, комісії та можливих
штрафних санкцій, суд приходить до
висновку про наявність правових
підстав для стягнення з ОСОБА_1
заборгованості по кредиту, стягнення
заборгованості за відсотками та по
комісії за користування кредитом на
загальну суму у розмірі 20 507,24 грн.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 551 ЦК України
предметом неустойки може бути грошова
сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1. ст. 549, п. 3. ч. 1 ст. 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки - грошової суми, яку боржник
повинен сплатити кредиторові у разі
порушення ним зобов'язання.
Відповідно до п. 1.1.5.32 умов кредитного
договору при порушенні позичальником
строків сплати будь-якого грошового
зобов'язання, яке передбачене даним
договором більш ніж на 30 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми
Разом із тим, у відповідності до ч. 2. ст.
549 ЦК України штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
Нормами діючого законодавства не
передбачено нарахування штрафу як
неустойки в твердій грошовій сумі.
Таким чином, з огляду на вищенаведені
положення діючого законодавства,
враховуючи умови договору, яким
передбачено нарахування штрафу, за
невиконання позичальником умов строку
сплати відсотків за кредитом, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу в
сумі 500 грн. не відповідають положенням
ст. 549 ч. 2 ЦК України, тому не можуть бути
задоволені, в решті вимог на суму 1 025,36
грн., як відсоткову складову штрафу, є
обґрунтованими та підлягають
Отже, загальна заборгованість за
договором № б/н від 04.08.2010 року
становить: 22 032,60 грн. - 500 грн. = 21 532,60 грн.
Вирішуючи питання розподілу витрат,
пов'язаних з розглядом справи суд
виходить з того, що відповідно ч. 1 ст. 88
ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.
Згідно платіжного доручення позивачем
сплачено судовий збір у розмірі 229,40
На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 15, 16, 192, ч. 2. ст. 509, 525, 526, 533, 549, 610, 611, 628,
629, 632, 1048, 1050, 1052, 1054, 1056 1 ЦК України, ст.
ст. 2, 47, 49 Закону України «Про банки та
банківську діяльність», ст. ст. 2, 4, 5, 6, 8,
10, 15, 57, 60, 62, 88, 209, 218, 223, 224-233, 292, 294, 296 ЦПК
України, суд, -
Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № б/н від 04.08.2010
року у розмірі 21 532 (двадцять одну
тисячу п'ятсот тридцять дві) гривні 60
(шістдесят) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» 224 (двісті двадцять
чотири) гривні 19 (дев'ятнадцять) копійок
судового збору.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому цим
Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення може бути оскаржено в
десятиденний строк з моменту його
отримання в апеляційному порядку,
шляхом подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Одеської області
через Комінтернівський районний суд
Одеської області.

Суддя
В. К.
Барвенко