Справа №
Оріхівський районний суд Запорізької
головуючого судді Шудрика А.А.,
при секретарі Безштанківській О.Д.,
розглянувши заочно цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банка
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому
просить стягнути з відповідача
гривень та судові витрати, посилаючись
на те, що 16.01.2006 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №б/н, згідно вимог
якого відповідач отримав кредит у
розмірі 7700,00 гривень зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 відсотків на рік на суму
залишку заборгованості. Однак ОСОБА_1
порушує вимоги кредитного договору, а
саме не виконує в обумовлені строки
зобов'язання щодо сплати кредиту та
відсотків, тому позивач змушений
звернутися до суду за захистом своїх
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, надав суду
заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158
ЦПК України розглядати справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
повністю, проти винесення заочного
рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1, повідомлений судом
належним чином про час та місце
розгляду справи, повторно у судове
засідання не з'явилася і не повідомила
суд про причини неявки. Оскільки суд не
має відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленої належним
чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169
Цивільно-процесуального кодексу
України суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Ухвалою від 11.06.2014 року суд постановив
про заочний розгляд справи

Суд, вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, приходить
до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

16.01.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
(банк) та ОСОБА_1 (клієнт) було укладено
кредитний договір №б/н, згідно умов
якого банк надав позичальнику кредит у
розмірі 2000 гривень на умовах його
забезпечення строковості, повернення
та плати за користування, а позичальник
зобов'язався прийняти, належним чином
використати та повернути кредит у
зазначеній сумі та сплатити відсотки
за користування кредитом в розмірі 36%
річних в порядку, на умовах та в строки,
визначені договором. Вказаний договір
складається з заяви позичальника та
Умов і правил надання банківських
послуг.

Згідно п. 3.1 Умов і правил надання
банківських послуг для надання послуг
банк відкриває клієнту картрахунки,
видає клієнтові карти, їх вид та строк
дії визначений у заяві та в пам'ятці
клієнта, підписанням якого клієнт і
банк укладають договір про надання
банківських послуг. Датою укладення
договору є дата відкриття рахунку,
зазначена в розділі заяви «Відмітки
банку».

Пунктом 3.2 Умов і правил надання
банківських послуг передбачено, що
клієнт дає свою згоду, що кредитний
ліміт встановлюється за рішенням
банку, і клієнт надає право банку в
будь-який момент змінити (збільшити або
зменшити) кредитний ліміт.

На підставі п. 3.4 Умов і правил надання
банківських послуг клієнт або його
довірена особа використовують
платіжні карти в розмірі платіжного
ліміту відповідного картрахунку як
засіб для безготівкових розрахунків за
товари та (послуги), для перерахування
коштів з картрахунків на рахунки інших
осіб, а також як засіб для отримання
готівки в касах банку, фінансових
установах, через банкомати і
здійснення інших операцій,
передбачених угодою сторін та діючим
законодавством України.

Пунктом 3.5 Умов і правил надання
банківських послуг порядок здійснення
платіжних операцій с використанням
платіжних карт, а також порядок
отримання кредиту, регулюється діючим
законодавством України, нормами
Міжнародних платіжних систем, цим
договором, умов і правил надання
банківських послуг та тарифами банку.

Відповідно до п. 6.5 Умов і правил
надання банківських послуг клієнт
зобов'язаний погашати заборгованість
по кредиту, процентам за його
використання, за перевитрачання
платіжного ліміту, а також сплачувати
комісії на умовах, передбачених
договором.

На підставі п. 6.6 Умов і правил надання
банківських послуг клієнт зобов'язаний
у випадках невиконання зобов'язань по
договору, на вимогу банку виконувати
зобов'язання по поверненню кредиту (в
тому числі простроченого кредиту та
овердрафту), сплаті винагороди банку.

Згідно п. 8.6 Умов і правил надання
банківських послуг при порушенні
клієнтом строків платежів за будь-яким
з грошових зобов'язань, передбачених
договором, більш ніж на 120 днів, клієнт
зобов'язаний заплатити банку штраф у
розмірі 500 гривень + 5% від суми позову.

Однак ОСОБА_1 вимоги кредитного
договору №б/н від 16.06.2006 року не
виконує, в обумовлені строки кредит та
відсотки по ньому не сплачує. Станом на
28.02.2014 року у відповідача виникла
заборгованість за кредитним договором
в сумі 18734,17 гривень, а саме: 2996,10 гривень
- заборгованість по несплаченому
кредиту, 15738,07 гривень - заборгованість
по несплачених процентах за
користування кредитом, 500 гривень -
штраф (фіксована частина), 682,15 гривень -
штраф (процентна складова).

Наказом Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 19.10.2007 року № 2н-1305/07 з
відповідача на користь позивача
стягнуто заборгованість за даним
договором на 5091,11 грн.

Таким чином, станом на час розгляду
справи не стягнута заборгованість
складає 14825,21 грн.

Позивач звертався до відповідача з
вимогою про сплату заборгованості по
кредиту, попереджав про звернення до
суду, однак той заходів до погашення
заборгованості у повному обсязі не
вжив.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного
кодексу України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 345 Господарського кодексу
України кредитні операції банків
полягають у розміщенні від свого імені,
на власних умовах та на власний ризик
залучених коштів юридичних осіб
(позичальників) та громадян. Кредитними
визнаються банківські операції,
визначені як такі законом про банки і
банківську діяльність.

Статті 47 та 49 Закону «Про банки і
банківську діяльність» визначають
операції банків із розміщення
залучених коштів від свого імені, на
власних умовах та на власний ризик як
кредитні операції, незалежно від виду
валюти, яка використовується. Вказані
операції здійснюються на підставі
банківської ліцензії.

Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу
України передбачено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71
Цивільного кодексу України, тобто
норми про договір позики.

На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного
кодексу України передбачено, що розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозиції, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Згідно ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом. Боржник, який прострочив
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливості виконання, що
випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного
кодексу України якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, на підставі ч. 2 якої боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі ст. 617 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання, звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, відсутність у
боржника відповідних коштів.

Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в ході судового розгляду справи
встановлено, що на підставі кредитного
договору №б/н від 16.01.2006 року позивач
ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу
ОСОБА_1 кредит. Однак ОСОБА_1 порушує
вимоги кредитного договору №б/н від
16.01.2006 року, а саме не виконує в
обумовлені строки зобов'язання щодо
сплати кредиту, відсотків та комісії по
ньому. Тому є підстави для стягнення з
відповідача на користь позивача суми
заборгованості по несплаченому
кредиту, відсотках, нарахованого
штрафу відповідно до приведеного
позивачем розрахунку, який суд визнає
належним доказом по справі.

Враховуючи викладене, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88
Цивільно-процесуального кодексу
України, так як судове рішення
ухвалюється у повному обсязі на
користь позивача, понесені ним і
документально підтверджені судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.610, 611, 612, 617, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1
ЦК України, ст.ст.47, 49 Закону України
«Про банки і банківську діяльність», ч.4
ст.169, ст.ст.209, 214-215, 224 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційного банка
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№б/н від 16.01.2006 року в сумі 14825,21 гривень,
а також судових витрат - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банка «ПриватБанк» (на
розрахунковий рахунок № 3111 в ПАТ
КБ «ПриватБанк», МФО 305299, ) грошову суму у розмірі 13643,06
(тринадцять тисяч шістсот сорок три)
гривні 06 копійок - заборгованості по
несплаченому кредиту та процентам за
користування ним, 500 (п'ятсот) гривень -
штрафу (фіксована частина), 682,15 (шістсот
вісімдесят дві) гривні 15 копійок -
штрафу (процентна складова), а разом
14825,21 (чотирнадцять тисяч вісімсот
двадцять п'ять) гривень 21 копійку
заборгованості по кредитному договору
№б/н від 16.01.2006 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банка «ПриватБанк» (на
розрахунковий рахунок №0001 в ПАТ
КБ «ПриватБанк», МФО 305299, ) 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок витрат по сплаті позивачем
судового збору.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через Оріхівський
районний суд Запорізької області.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області
А.А. Шудрик