УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Мазур Л.М., Макарчука М.А.,
Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без реєстрації шлюбу, поділ
майна, що є об'єктом спільної сумісної
власності та визнання права власності
на квартиру за набувальною давністю,

за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення апеляційного суду Донецької
області від 07 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в
якому просив:

- встановити факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, з 12 травня 1999
року до дня смерті останньої;

- провести поділ майна, що є об'єктом
спільної сумісної власності, а саме:
визнати за ним право власності на Ѕ
частини АДРЕСА_1; визнати за ним право
власності на АДРЕСА_2;

- визнати за ним спадкову масу після
смерті ОСОБА_7, щодо АДРЕСА_1 у
вигляді Ѕ її частини.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що з 12 травня 1999
року по 04 листопада 2012 року перебував з
ОСОБА_7 у фактичних шлюбних відносинах
та проживали разом, вели спільне
господарство та побут, піклувалися
один про одного, покращували умови
свого проживання. За час проживання
придбали за спільні кошти вище вказані
квартири, які він вважає спільною
сумісною власністю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7, після
смерті якої відкрилась спадщина,
спадкоємцями якою є відповідачі.

Посилаючись на вищевикладене, просив
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Донецька від 17 грудня 2013 року
позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_4 і ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 2000 року
по день її смерті.

У решті позовних вимог відмолено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 07 березня 2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено
частково, рішення Ленінського
районного суду м. Донецька від 17 грудня
2013 року скасовано в частині відмови у
задоволенні позову про поділ майна, що
є об'єктом спільної сумісної власності
та визнання за ним права власності на Ѕ
частку АДРЕСА_1 та ухвалено нове
рішення про задоволення позовних вимог
в цій частині.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ
частку АДРЕСА_1.

В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вищевказані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у частині
визнання спільного проживання ОСОБА_4
та ОСОБА_7 без шлюбу з 2000 року по 04
листопада 2012 року не оскаржуються, а
тому відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України
не переглядаються судом касаційної
інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечення ОСОБА_4 на касаційну
скаргу, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог в частині визнання за
позивачем права власності на квартиру
АДРЕСА_1, виходив із того, що спірна
квартира придбана ОСОБА_7 в період
спільного проживання, однак за кошти що
належали останній на праві особистої
приватної власності.

Залишаючи без задоволення позовні
вимоги в частині визнання за позивачем
права власності на АДРЕСА_2 в порядку
набувальної давності, місцевий суд
виходив із того, що позивач не є
добросовісним набувачем, оскільки
спірна квартира належала ОСОБА_7, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на квартиру, крім того
остання не відмовлялася від свого
права власності на цю квартиру, була
зареєстрована та користувалася нею
постійно по день своєї смерті.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення першої інстанції в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
про поділ майна, що є об'єктом спільної
сумісної власності та про визнання за
позивачем права власності на Ѕ частини
АДРЕСА_1 і ухвалюючи в цій частині нове
рішення про їх задоволення, дійшов
обґрунтованого висновку, що спірна
квартира була придбана в період
спільного проживання однією сім'єю
позивача з ОСОБА_7 та за їх спільні
кошти, а тому є їх спільною сумісною
власністю.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судом
апеляційної інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом апеляційної
інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанції, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 07 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Л.М. Мазур М.А. Макарчук Т.О. Писана