АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/1989/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Скрипник К.О. Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на рішення
Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 11 березня 2013
року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя
особа Ленінський відділ державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, про
стягнення пені за прострочення
аліментних зобов'язань, -

В с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року ОСОБА_3 звернулася з
позовом до ОСОБА_4, третя особа
Ленінський відділ державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, про
стягнення пені за прострочення
аліментних зобов'язань(а.с.2, т.1).

Позивачка зазначала, що з
відповідачем перебувала в
зареєстрованому шлюбі, який розірвано
16 квітня 2002 року. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки-розрахунку
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції (далі -
Ленінський ВДВС Дніпропетровського
МУЮ) від 10 жовтня 2012 року за 12 років
ОСОБА_4 має заборгованість за
аліментами в розмірі 29 564 грн 80 коп., які
останній з листопада 2000 року до 6 серпня
2012 року перераховував частково.

Враховуючи початок сплати
відповідачем аліментів з листопада 2000
року та інші платежі, останній був
обізнаний про свій обов'язок
сплачувати аліменти, оскільки
періодично їх сплачував та надавав
державному виконавцю квитанції про їх
сплату.

У зв'язку з неналежним виконанням
аліментних зобов'язань у боржника
ОСОБА_4 згідно довідки-розрахунку
Ленінського ВДВС Дніпропетровського
МУЮ станом на 01.09.2012 року утворилась
заборгованість по аліментах у сумі 29
564,80 грн.

Посилаючись на викладені обставини,
ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_4 пеню
за прострочення сплати аліментних
зобов'язань за період з 2004 року по 2007
рік включно у сумі 150 637,29 грн. та судові
витрати.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 11 березня 2013
року в задоволенні позову
відмовлено(а.с.28-30, т.2).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
представник ОСОБА_3, просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове рішення
про задоволення позову, посилаючись на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права(а.с.35-40, т.2).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні
позову, суд першої інстанції послався у
рішенні на відсутність правових
підстав для стягнення з ОСОБА_4 пені за
затримку у виплаті аліментів, оскільки
про існування заборгованості йому
стало відомо у листопаді 2012 року, яку
він на день розгляду справи погасив.

Такі висновки суду не можна визнати
обгрутованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1,2 ст.196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки(пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

В п.22 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного Кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснено, що
передбачена ст.196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки(пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покласти таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Суд може зменшити розмір неустойки з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів, а
за передбачених ст.197 СК України умов -
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості.

По справі встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі,
який розірвано 16 квітня 2002 року. Від
шлюбу мають неповнолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.9).

Згідно рішення Ленінського
районного суду м.Дніпропетровська
ОСОБА_4 зобов'язаний сплачувати
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частки усіх видів його заробітку
щомісячно.

27 листопада 2000 року Ленінським
районним судом м.Дніпропетровська
виданий виконавчий лист №12-241 про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
аліментів, на підставі якого державним
виконавцем Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції 04.01.2001 року відкрито
виконавче провадження щодо виконання
вказаного виконавчого листа(а.с.97).

Після відкриття виконавчого
провадження, а саме з січня 2001 року,
платник аліментів ОСОБА_4, який з січня
2001 року перебував у трудових
відносинах з суб'єктом підприємницької
діяльності(а.с.145-146, т.1), а з вересня 2001
року постійно працює в Національній
металургійній академії України та має
постійний заробіток(а.с.124-125, 140-144, 193-201,
т.1), ухилявся від належного виконання
судового рішення, аліменти сплачував
не у визначеному судовим рішенням
розмірі, а на свій розсуд, у зв'язку з
чим за період з 2001 року станом на 01.09.2012
року виникла заборгованість, що
підтверджується наявними у справі
матеріалами виконавчого
провадження(а.с.85-238, т.1) та
довідкою-розрахунком Ленінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ від 10 жовтня 2012
року, із якої видно, що загальна сума
нарахованих аліментів з 27 листопада 2000
року склала 44 506 грн., загальна сума
сплачених аліментів склала 14 941 грн 20
коп., загальна сума заборгованості
станом на 01 вересня 2012 року складає 29
564,80 грн.(а.с.10, т.2).

Отже, наведені обставини та докази в
їх підтвердження свідчать, що
заборгованість по сплаті аліментів
виникла у платника аліментів ОСОБА_4 з
часу пред'явлення виконавчого
документу саме з його вини.

Висновок суду про те, що вказана
заборгованість виникла через
бездіяльність державної виконавчої
служби, а не з вини ОСОБА_4, є хибним,
оскільки останній був обізнаний про
наявність судового рішення, яким
зобов'язаний сплачувати аліменти на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про
що свідчить складене ним 10.04.2001 року
зобов'язання працевлаштуватись та
щомісячно надавати державному
виконавцю квитанції(а.с.96, т.1).

Доказів про наявність причин, в силу
яких виникла заборгованість, як таких
що є незалежними від платника
аліментів, та таких, що наведені в
зазначеній Постанові Пленуму
Верховного Суду України, та доказів про
відсутність вини у виникненні
заборгованості, ОСОБА_4 не надав, таких
доказів матеріали справи не містять.

Факт сплати відповідачем 15.01.2013 року
заборгованості по аліментам не є в
розумінні ст.196 СК України підставою
для звільнення останнього від
стягнення неустойки(пені) за
прострочення сплати аліментів.

Таким чином, висновок суду про
відмову ОСОБА_3 в задоволенні позову
про стягнення з ОСОБА_4 неустойки(пені)
за прострочення сплати аліментів не
ґрунтується на матеріалах справи та
законі, що регулює вказані
правовідносини, у зв'язку з чим рішення
суду на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України
підлягає скасуванню, з ухваленням
нового рішення.

Як видно із справи, в обгрунтування
розміру неустойки до позовної заяви
додано розрахунок, за яким неустойка
визначена у розмірі 150 637,29 грн.(а.с.3-6,
т.1).

Разом з тим, колегія суддів не може
взяти до уваги вказаний розрахунок, у
тому числі розрахунок, що наданий
представником позивачки ОСОБА_2 в
апеляційної інстанції(а.с.49-52, т.3),
оскільки із останніх вбачається, що
неустойка(пеня) визначена із
урахуванням кожного платежу до повного
погашення розміру аліментів за
відповідний місяць, що підтвердив
представник позивачки ОСОБА_2 в
судовому засіданні апеляційної
інстанції. Тобто, зазначені розрахунки
не відповідають вимогам ст.196 СК
України, за правилами якої
неустойка(пеня) визначається у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Із довідки-розрахунку державного
виконавця Ленінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ від 10 жовтня 2012
року вбачається, що за період з січня 2004
року по грудень 2007 року, тобто в межах
позовних вимог, нараховані аліменти
визначені у сумі 12180,96 грн., аліменти
сплачені у сумі 4133,02 грн.,
заборгованість за цей період визначена
у сумі 8047,94 грн.(а.с.10, т.1). Зазначені
розміри як сплачених аліментів, так і
розмір заборгованості, що визначений
державним виконавцем, сторонами не
оспорюється.

Отже, враховуючи щомісячний розмір
аліментів, розмір сплачених аліментів
та розмір заборгованості за кожен
відповідний місяць за період з січня 2004
року по грудень 2007 року, кількість днів
прострочення заборгованості станом на
15.01.2013 року, коли платник аліментів
ОСОБА_4 повністю сплатив суму
заборгованості за аліментами(а.с.51,52,54,
т.1), розрахунок пені за вказаний період
необхідно провести у наступному
порядку.

Період нарахування аліментів 01.01.2004р. -
31.12.2007р.Розмір нарахованих аліментів
(грн.)Розмір сплачених аліментів
(грн.)Розмір заборгованості (грн.)Період
прострочення (дні)Пеня 1% від суми боргу
грн.січень 2004
рік147,3323,40123,,17лютий148,4322,50125,,17
березень342,9422.50320,8,66квітень161,1022,5013
8,,45травень160,3322,50137,,37червень3
35,1022,50312,,90липень272,3322,50249,,70се
рпень163,8922,50141,,54вересень378,6022,50356,9,54жовтень143,0022,50120,,74листопад197
,8322,50175,,64грудень335,1222,50312,,44
січень 2005
рік158,7322,50136,,71лютий158,7322,50136,,48
березень158,7322.50136,,34квітень174,3330,06144
,,92травень191,1030,06161,,89червень27
5,9230,06245,,20липень544,1130,06514,2,08се
рпень197,5930,06167,,52вересень271,2930,06241,,32жовтень271,2936,00235,,77листопад271,
29112,40158,,98грудень271,29112,40158,,32
січень 2006
рік280,57112,40168,,65лютий280,57112,40168,,
52березень280,57120,00160,,52квітень282,37120,0
0162,,40травень292,51120,00172,,22черве
нь477,47120,00357,,77липень557,09120,00437,6
,45серпень297,98158,10139,,77вересень268,17158,
10110,,43жовтень268,17158,10110,,41листо
пад270,20158,10112,,31грудень285,79158,10127,6922372
856,43 січень 2007
рік279,14158,10121,,14лютий308,36167,40140,,
88березень324,09167,40156,,13квітень340,22167,4
0172,,87травень340,22167,40188,,03черве
нь356,39167,40480,,74липень648,17167,40221,,
59серпень388,41167,40149,,94вересень317,12167,4
0164,,00жовтень331,87167,40164,,21листо
пад350,05167,40182,,00грудень358,52167,40191,1218723
577,77

Всього
247 011, 02 грн.

Таким чином розмір неустойки(пені) за
період з січня 2004 року по грудень 2007
року становить 247 011, 02 грн.

Разом з тим, враховуючи матеріальний
та сімейний стан відповідача, розмір
заборгованості за аліментами за
вказаний період, що у нього невисока
заробітна плата, на утриманні
знаходяться дружина та малолітня
дитина, ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с.50,53, 124-125, т.1), та
положення ч.2 ст.196 СК України, колегія
суддів вважає можливим визначити для
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
неустойку(пеню) за прострочення
аліментних зобов'язань за період з
січня 2004 року по грудень 2007 року у
розмірі 5000 грн., задовольнивши позов
ОСОБА_3 частково, в іншій частині
зазначених вимог відмовити.

На підставі ст.88 ЦПК України на
повернення судового збору пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 слід
стягнути 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,
представника ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 11 березня 2013
року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа Ленінський відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, про стягнення пені
за прострочення аліментних зобов'язань
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
пеню за прострочення аліментних
зобов'язань за період з січня 2004 року по
грудень 2007 року у розмірі 5000 грн., на
повернення судового збору 243,60 грн.

В іншій частині зазначених вимог
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-