АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/9994/13-ц 22-ц/774/628/К/14
Справа № 212/8840/13-ц
Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/628/К/14
інстанції - Чайкін І.Б.
Доповідач - Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року
м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Митрофанової Л.В., Остапенко
В.О.,

при секретарі - Кузьміній Н.В.,

за участю - позивача ОСОБА_2 та її
представника ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4 та його
представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 22 січня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів, -

В С Т А Н О В
И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів в сумі 245319 грн. 23 коп. В
обґрунтування позовних вимог
зазначила, що вони з відповідачем від
спільного життя мають сина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого
відповідач на підставі виконавчого
листа № 2-2226/2006 від 16.05.2006 року виданого
Жовтневим районним судом м. Кривого
рогу, зобов'язаний виплачувати
аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку. Однак з 2008 року ОСОБА_4
ухиляється від належного виконання
свого обов'язку щодо утримання дитини.
Усього за період з 11.09.2008 року по 01.09.2013
року вона отримала від нього аліменти у
розмірі 9496,06 грн., у той час, як згідно
довідки про нараховану заробітну плату
розмір 1/4 частини від його заробітку
був значно вищим. Заборгованість по
аліментам станом на 01.09.2013 року складає
33513,38 грн. Вважає, що заборгованість по
аліментам у ОСОБА_4 виникла з його
власної провини, тому вона має право на
стягнення з нього неустойки за
прострочення сплати аліментів за
період з 11.09.2008 року по 01.09.2013 року у
розмірі 245319, 23 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 22 січня 2014 року, з
урахуванням ухвали Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 18
березня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені частково, стягнуто на її
користь з ОСОБА_4 неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження в
загальному розмірі 100000 грн. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір в сумі 1000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Вважає, що суд не
врахував відсутність його вини у
виникненні заборгованості по
аліментах, залишив поза увагою його
стан здоров'я, відсутність постійного
місця роботи, а також допомогу, яку він
надає дитині у добровільному порядку.

В своїх запереченнях ОСОБА_2 просить
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4
перебували у фактичних шлюбних
відносинах з 2003 року до 2005 року. Від
спільного життя вони мають сина -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який залишився
проживати разом із позивачем.

На підставі виконавчого листа № 2-2226/2006
від 16.05.2006 року виданого Жовтневим
районним судом м. Кривого Рогу,
відповідач зобов'язаний виплачувати
аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку на утримання сина -
ОСОБА_6.

З 2008 року ОСОБА_4 не виконує належним
чином свій обов'язок щодо сплати
аліментів на утримання сина, тобто
ухиляється від належного виконання
свого обов'язку щодо утримання дитини,
тільки іноді сплачував позивачу
незначні суми.

Місце роботи відповідача не відоме.

Усього за період з 11.09.2008р. по 01.09.2013 року
позивач отримала від відповідача
аліменти у розмірі 9496,06 грн., згідно
довідки про розмір заборгованості по
виконавчому листу № 2-2226.

Задовольняючи частково позовні
вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив з обов'язку відповідача
сплатити неустойку за прострочення
сплати аліментів, погодившись при
цьому з розрахунком розміру пені
позивача, однак враховуючи
матеріальний та сімейний стан
відповідача дійшов висновку про
зменшення розміру пені до 100000 грн.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду в повному обсязі з
огляду на наступне.

Так, у відповідності з вимогами ч. 1 ст.
196 Сімейного Кодексу України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, передбачена ст. 196
Сімейного кодексу України
відповідальність у виді сплати
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів настає за наявності вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду.

Положеннями частин 1, 3 статті 549 ЦК
України визначено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Право на стягнення неустойки (пені)
виникає в особи у зв'язку із юридичним
фактом порушення особою обов'язку зі
сплати аліментів на утримання дитини.
При цьому, виконання такого обов'язку з
порушенням строків сплати та наступне
погашення заборгованості не звільняє
особу від відповідальності у вигляді
сплати неустойки (пені) за прострочення
виконання обов'язку зі сплати
аліментів.

Згідно положень Сімейного кодексу
України аліменти призначаються та
виплачуються (стягуються) щомісячно,
тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу
України пеня нараховується не на всю
суму заборгованості, а її нарахування
обмежується лише сумою несплачених
аліментів за той місяць, в якому не
проводилось стягнення аліментів.

Це пов'язано з тим, що відповідно до ст.
61 Конституції України ніхто не може
бути притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, а за
положеннями ч. 2 ст. 550 Цивільного
кодексу України відсотки на неустойку
(як повторна пеня) не нараховується. У
зв'язку з цим, сума заборгованості зі
сплати аліментів за попередні місяці
не додається за наступні, а кількість
днів прострочення обчислюється
виходячи з того, скільки днів
прострочено до сплати певну суму
заборгованості. При цьому пеня
нараховується не з часу фактичного
ухилення від утримання і не з часу
подання позовної заяви про стягнення
аліментів чи з часу набрання рішенням
суду про стягнення аліментів законної
сили, а з часу невиконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені), визначена у статті 196
СК України, настає лише за наявності
вини цієї особи, на платника аліментів
не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач неналежним чином
виконував обов'язки по сплаті
аліментів, у зв'язку із чим з його вини
виникла заборгованість за період з 11
вересня 2008 року по 01 вересня 2013 року в
сумі 33513,38 грн.

З огляду на те, що внаслідок
невиконання відповідачем свого
обов'язку по сплаті аліментів, у нього
виникла заборгованість зі сплати
аліментів і позивачка звернулася до
суду з вимогою про стягнення неустойки
(пені) за прострочення сплати
аліментів.

Тому колегія суддів вважає вірним
висновок суду щодо стягнення пені за
несвоєчасну сплату аліментів за період
з 11 вересня 2008 року по 01 вересня 2013 року.

Однак, посилаючись на те, що відповідач
не заперечує проти розрахунку пені
здійсненого позивачем та погоджуючись
з таким розміром пені, суд першої
інстанції не перевірив розрахунок пені
та не взяв до уваги, що зобов'язання зі
сплати аліментів носить періодичний
характер і повинно виконуватися
щомісяця, тому суд повинен з'ясувати
розмір несплачених аліментів по
кожному з цих періодичних платежів,
встановити строк, до якого кожне з цих
зобов'язань мало бути виконано, та з
урахуванням встановленого обчислити
розмір пені, виходячи із суми
несплачених аліментів за кожен місяць
окремо від дня порушення платником
аліментів свого обов'язку щодо їх
сплати до дня ухвалення судом рішення,
підсумувавши розмірі нарахованої пені
за кожен із прострочених платежів та
визначивши їх загальну суму.

Аналогічне роз'яснення міститься в
Постанові Верховного Суду України від
11 вересня 2013 року.

З урахування вищенаведеного з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума пені за період
з 11 вересня 2008 року по 01 вересня 2013 року
у розмірі 26361,83 грн., виходячи з
розрахунку:

2008
рікмісяцьнарахованосплаченорізницякі
лькість днів
простроченняпенявересень345,27511,48166,2100жо
втень167,1088,58(166,21+88,58)=254,79-167,10=87,6900листопа
д167,100167,10-87,69=
-79,416148,44грудень167,100-167,103151,80всього
100,242009
ріксічень498,49500,001,5100лютий498,45476,00-20,94285,86б
ерезень521,530-521,53153797,94квітень582,690-582,69123716,
71травень546,490-546,4992502,77червень596,000-596,0062369,
52липень548,000-548,0031169,88серпень552,250-552,2531171,20
вересень552,25650,0097,7500жовтень557,50470,0010,6500ли
стопад563,50250,00-313,503094,05грудень563,50250,00-313,503
197,18всього 2925,112010
ріксічень610,580-610,58150915,87лютий610,580-610,58122744,
91березень610,580-610,5891555,63квітень671,650-671,656140
9,71травень671,650-671,6531208,21червень671,650-671,653020
1,49липень692,701000,00307,3000серпень692,700-385,4031119,4
7вересень692,700-692,7030207,81жовтень696,78200,00-496,78
31154,00листопад696,78200,00-496,7830149,03грудень696,780
-696,7862432,00всього 4098,132011
ріксічень760,530-760,5331235,76лютий760,53300,00-460,53281
28,95березень760,53300,00-460,5331142,76квітень776,70300,
00-476,7030143,01травень776,700-776,7031240,77червень776,7
0300,00-476,7030143,01липень797,93300,00-497,9331154,36серпе
нь797,93300,00-497,9331154,36вересень797,93300,00-497,9330149,
37жовтень809,00200,00-609,0031188,79листопад809,00300,00-
509,0030152,70грудень809,00300,00-509,0031157,79всього
1991,632012
ріксічень875,25300,00-575,2531178,33лютий875,25300,00-575,
2529166,82березень875,25300,00-575,2531178,33квітень878,7
50-878,7530263,63травень878,75300,00-578,7531179,41червень
878,750-878,7530263,63липень882,75300,00-582,7531180,65серпе
нь882,750-882,753032674,73вересень882,750-882,752732409,91жо
втень888,000-888,002422148,96листопад888,000-888,002121882,
56грудень888,000-888,001811607,28всього 12134,242013
ріксічень945,040-945,041501417,56лютий945,040-945,04122115
2,95березень945,040-945,0491859,99квітень945,040-945,0461
576,47травень945,040-945,0430283,51червень945,040-945,0430
283,51липень945,04200,00-745,0431230,96серпень945,04300,00-
645,0431199,96всього 5004,91всього 26254,26

Таким чином, розмір пені за спірний
період складає: 100,24 + 2925,11 + 4098,13 + 1991,63 +
12134,24 + 5004,91 = 26254,26 грн. Тому саме ця сума
підлягає стягненню на користь позивача
ОСОБА_2

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
підлягає зменшенню і розмір судового
збору стягнутого з відповідача на
користь держави з 1000 грн. до 263 грн. 61
коп.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції необхідно змінити, зменшивши
розмір неустойки (пені) за прострочення
сплати аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнутий з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 з 100000 грн. до
26254(двадцяти шести тисяч двохсот
п'ятидесяти чотирьох) грн. 26 коп. та
розмір судового збору стягнутого з
ОСОБА_4 на користь держави з 1000 грн. до 262
грн. 54 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309,
ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 22 січня 2014 року
змінити, зменшивши розмір неустойки
(пені) за прострочення сплати аліментів
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнутий з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 з 100000 грн. до
26254(двадцяти шести тисяч двохсот
п'ятидесяти чотирьох) грн. 26 коп. та
розмір судового збору стягнутого з
ОСОБА_4 на користь держави з 1000 грн. до 262
грн. 54 коп.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: