Ухвала іменем україни 09 липня 2014
рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А. суддів:
Леванчука А.О., Мазур Л.М., Нагорняка
В.А., Юровської Г.В., розглянувши у
судовому засіданні справу за позовом
Приватного підприємства «ЖЕОС» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
утримання будинку та прибудинкової
території, за касаційною скаргою
представника Харченка Олега
Миколайовича, який діє в інтересах
Приватного підприємства «ЖЕОС», на
рішення апеляційного суду Черкаської
області від 04 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Приватне підприємство
«ЖЕОС» ( далі - ПП «ЖЕОС») через свого
представника Харченка О.М. звернулось
до суду із вказаним позовом,
посилаючись на те, що ПП «ЖЕОС» з 01
липня 2005 року по грудень 2012 року
утримувало прибудинкову територію та
будинок по АДРЕСА_2. Відповідач, яка
проживає в квартирі НОМЕР_1 вказаного
будинку, за їх послуги за встановленими
тарифами коштів не сплачувала,
внаслідок чого у неї утворилася
заборгованість за період з 01
червня 2011 року по 31 грудня 2012 року в
сумі 1 038 грн 33 коп.

Посилаючись на вказані
обставини, представник позивача просив
задовольнити позов, стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість за утримання будинку в
розмірі 1 038 грн 33 коп., крім того, у
порядку ст. 625 ЦК України
стягнути 3 % річних, що становить 34 грн 27
коп., та судові витрати.

Рішенням
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 05 лютого 2014 року позов ПП
«ЖЕОС» задоволено повністю.

Стягнуто із ОСОБА_6 на
користь ПП «ЖЕОС» заборгованість за
обслуговування будинку та
прибудинкової території в сумі 1 038 грн
33 коп., 3 % річних в сумі 34 грн 27 коп. та
судові витрати в сумі 629 грн 40 коп., а
всього 1 702 грн 00 коп.

Рішенням апеляційного
суду Черкаської області від 04 квітня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано, у задоволенні позову ПП
«ЖЕОС» відмовлено.

У касаційній скарзі ПП «ЖЕОС» просить
скасувати рішення апеляційного суду,
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам
закону рішення апеляційного суду не
відповідає.

Суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги,
керуючись положеннями ч. 3 ст. 20 та ст. 32
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», ст. ст. 509, 526 ЦК України,
виходив із того, що відповідач свої
зобов'язання із сплати за комунальні
послуги не виконує, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість, яка
підлягає стягненню в судовому порядку.

Апеляційний суд,
відмовляючи ПП «ЖЕОС» в задоволенні
позову, виходив із того, що відповідач у
договірних відносинах з позивачем не
перебував, договір, укладений між ПП
«ЖЕОС» і ЖБК-50, підписаний неналежною
особою, а послуги з обслуговування
будинку АДРЕСА_1 мешканцям квартири
НОМЕР_1 не надавались, відсутні акти
виконаних робіт, відсутні перелік та
вартість послуг, договір про надання
послуг укладений з іншою юридичною
особою.

Проте, з такими
висновками суду апеляційної інстанції
не можна погодитись з наступних
підстав.

Судами встановлено, що
ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно з договором на
управління та обслуговування будинків
та прибудинкових територій від 01 липня
2005 року будинок, у якому розташована
зазначена квартира відповідача, з 01
липня 2005 року по 31 грудня 2012
року знаходився на обслуговуванні ПП
«ЖЕОС». Балансоутримувачем вказаного
будинку є ЖБК № 50.

Відповідно до ст. 13
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» залежно від функціонального
призначення житлово-комунальні
послуги поділяються на: 1) комунальні
послуги (централізоване постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); 2) послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо); 3) послуги з управління
будинком, спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо); 4)
послуги з ремонту приміщень, будинків,
споруд (заміна та підсилення елементів
конструкцій та мереж, їх реконструкція,
відновлення несучої спроможності
несучих елементів конструкцій тощо).

Статтями 20, 21 зазначеного Закону також
визначені права та обов'язки споживача
й виконавця житлово-комунальних
послуг. Зокрема, правом споживача є
одержання вчасно та відповідної якості
житлово-комунальних послуг згідно із
законодавством та умовами договору про
надання житлово-комунальних послуг, а
обов'язком - оплата житлово-комунальних
послуг у строки, встановлені договором
або законом. Обов'язком виконавця -
надання послуг вчасно та відповідної
якості згідно із законодавством та
умовами договору, а також підготовка та
укладення із споживачем договору про
надання житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Відповідно до ст. 25
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» управитель зобов'язаний
забезпечувати експлуатацію будинку,
споруди, житлового комплексу або
комплексу будинків і споруд та об'єктів
благоустрою, розташованих на
прибудинкових територіях, згідно з
умовами укладених договорів,
стандартами, нормативами, нормами і
правилами; вимагати своєчасної і в
повному обсязі оплати наданих
житлово-комунальних послуг від
споживачів.

Статтею 29 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» передбачено, що у разі якщо
балансоутримувачем не є виконавець,
він укладає договори на надання
житлово-комунальних послуг з іншим
виконавцем.

З матеріалів справи
вбачається, що з підстав, передбачених
вищезазначеною нормою матеріального
права, 01 липня 2005 року між замовником
ЖБК № 50 та виконавцем - ПП «ЖЕОС» було
укладено договір на управління та
обслуговування будинків та
прибудинкових територій (а. с. 8-9)
про надання житлово-комунальних
послуг, згідно із яким ПП
«ЖЕОС» прийняло на себе функції з
надання житлово-комунальних послуг та
проведення розрахунку та взяв на себе
зобов'язання здійснювати експлуатацію
житлового комплексу та забезпечувати
відповідні умови користування власним,
неподільним та загальним майном
власників відповідно до переліку
надання послуг, передбачених п. п.
4.1.1-4.1.13 договору, а замовник
зобов'язався своєчасно
розраховуватися по квартирній платі,
комунальних послугах та інших платежах
в розмірах, визначених договором, не
пізніше 10 числа після закінчення
звітного місяця, в якому надані послуги
п. 4.2.1.

Відповідно до п. 2.1
договору щомісячна вартість послуг,
наданих виконавцем замовнику за
договором, визначається шляхом
множення щомісячної вартості послуг по
кожній квартирі, яка складається з
квартирної плати, встановленої
граничної ціни на послуги,
затвердженої рішенням виконавчого
комітету Черкаської міської ради.

Пунктом 5.1 договору
визначено, що замовник надає право
управителю бути позивачем до осіб -
членів ЖБК і власників квартир, які не
сплачують квартирну плату та
комунальні послуги у встановлений
договором строк.

Судом встановлено, що
вказаний договір не визнаний недійсним
у судовому порядку, умови його
виконуються, відповідні послуги
позивачем з утримання даного будинку
та прибудинкової території надавались,
оплачувались більшістю мешканців
будинку, в тому числі оплачувалися по
березень 2012 року і відповідачем, яка є
фактичним споживачем вказаних послуг.

Таким чином,
встановлено, що управителем
зазначеного будинку є ПП «ЖЕОС», однак
воно не є виконавцем всіх
житлово-комунальних послуг.

З матеріалів справи
також вбачається, що 04 січня 2011 року між
ПП «ЖЕОС» та КП «Черкаська
служба чистоти» - виконавцем, було
укладено договір на вивезення,
знешкодження та захоронення побутових
відходів (ТПВ) ( а. с. 29).

Відповідно до ст. 11 ЦК
України зобов'язання виникають не лише
з підстав, передбачених законодавством
(зокрема угод), а також із дій осіб, що не
передбачені цими актами, але за
аналогією породжують
цивільні права та обов'язки.

Таким чином, оскільки
відповідач отримувала та споживала
комунальні послуги з утримання будинку
та прибудинкової території, що
підтверджується відповідним
оборотними відомостями (а. с. 10 - 11), між
сторонами виникли договірні
правовідносини, а відповідно - права та
обов'язки у сфері житлово-комунальних
послуг в порядку ст. 11 ЦК України.

Таким чином, висновки
апеляційного суду про безпідставність
стягнення з відповідача
заборгованості за житлово-комунальні
послуги не ґрунтуються на законі та
наявних у матеріалах справи доказах.

Згідно зі ст. 339 ЦПК
України, установивши, що апеляційним
судом скасовано судове рішення,
ухвалене згідно із законом, суд
касаційної інстанції скасовує рішення
суду апеляційної інстанції і залишає в
силі рішення суду першої інстанції.

Таким чином, у
порушення вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України
суд апеляційної інстанції не врахував
норми матеріального та процесуального
права, які регулюють спірні
правовідносини, тому ухвалене у справі
рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 336, 339,
345 ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «ЖЕОС» задовольнити.
Рішення апеляційного суду
Черкаської області від 04 квітня 2014 року
скасувати, рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 05 лютого
2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий М.А. Макарчук Судді: А.О.
Леванчук Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Г.В.
Юровська