Волноваський районний суд Донецької
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 серпня 2014 року
м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді
Аксьоненко В.І..,

при секретарі судового засідання
Денисенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Волноваського
районного суду Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

12.05.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 з вимогою про
розірвання шлюбу, який було
зареєстровано між сторонами 09.12.2011 року
виконкомом Іванівської сільської ради
Красноармійського району Донецької
області, актовий запис № 7. Позивач
ОСОБА_1 вказала, що від спільного шлюбу
мають неповнолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з
відповідачем не склалося через
непорозуміння, не бажання відповідача
працювати та утримувати сім'ю, що
призвело до припинення сімейних
стосунків. Вважає неможливим
збереження сім'ї, а подальше спільне
життя з відповідачем буде суперечити
її інтересам та дитини.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи без її присутності. На позовних
вимогах наполягала (а.с. 18).

Відповідач також в судове засідання не
з'явився, 26.06.2014 року Красноармійським
міськрайонним судом Донецької області
виконано ухвалу Волноваського
районного суду про допит відповідача
ОСОБА_2 по справі. Надана заява про
розгляд справи без його присутності та
зазначив, що ним визнається позов. (а.с.
15,16).

Виходячи з наведеного, а також положень
частини 2 статті 158 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України), суд вважає, що рішення у
справі можливо постановити при
проведенні судового засідання за
відсутності осіб, які повинні брати
участь у справі.

У відповідності до вимог частини 2
статті 197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось через неявку у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі.

Згідно з частини 4 статті 174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом встановлені наступні
обставини у справі та відповідні їм
правовідносини.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено
09.12.2011 року, який зареєстровано
виконкомом Іванівської сільської ради
Красноармійського району Донецької
області, про що зроблено актовий запис
№ 7 (а.с. 5)

Від даного шлюбу сторони мають
неповнолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що
подружні відносини між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 фактично припинилися в
листопаді 2013 року, з причини
непорозуміння. З'ясовано, що подружжям
втрачено почуття любові і поваги один
до одного. На даний час сторони не
намагаються зберегти сім'ю, мають намір
проживати окремо один від одного.

Сторони зазначені обставини у справі
не оспорювали, фактично їх визнали,
тому у відповідності до частини 1
статті 61 ЦПК України такі обставини не
підлягають доказуванню.

Спору про поділ спільного майна
подружжя між сторонами на час розгляду
даної справи немає.

Згідно положень статті 111 Сімейного
кодексу України (далі - СК України) суд
вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

З наданих сторонами заяв до суду
вбачається, що сторони не виявили
бажання зберегти подружні відносини,
клопотань про надання їм строку строку
для примирення, не надходило.

За такої сукупності обставин у справі
суд дійшов висновку про те, що причини,
які спонукали позивача ОСОБА_1 на
розірвання шлюбу, є обґрунтованими,
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу між ними є неможливим,
воно суперечить інтересам подружжя.

Відповідно до статті 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно положень частини 2 статті 112 СК
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно положень статті 113 СК України
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

В позовній заяві позивач просить після
розірвання шлюбу залишити їй прізвище
"ОСОБА_1".

Питання про розподіл судових витрат
позивачем не порушено.

Керуючись статтями 24, 110-113 СК України,
статтями 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк, та
ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в
селі Верхній Джалган Дербентського
району Дагестану, зареєстрований 09.12.2011
року виконкомом Іванівської сільської
ради Красноармійського району
Донецької області, актовий запис № 7,
які мають неповнолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу позивач ОСОБА_1
надалі іменуватиметься прізвищем
«ОСОБА_1».

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції - Волноваський
районний суд Донецької області шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: В.І.
Аксьоненко

05.08.2014