Справа № 297/1286/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
м.
Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі
головуючого: Драб В. І., при секретарі:
Гарані О. А.., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Берегово справу
за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа
виконавчий комітет Берегівської
міської ради, про встановлення факту
проживання однією сім'єю,

встановив:

ОСОБА_1, заінтересована особа
виконавчий комітет Берегівської
міської ради, звернулась до
Берегівського районного суду з заявою
про встановлення факту проживання
однією сім'єю з ОСОБА_3.

Зазначила, що у 2000 році познайомилася з
вищевказаною особою, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
яким у травні 2002 року стали проживати
однією сім'єю у придбаній ними за
спільні кошти квартирі, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. З того часу вони
вели спільне господарство, були
пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, з яким з кінця
2000 року заявниця перебувала у
фактичних шлюбних відносинах (у
цивільному шлюбі), трагічно помер, що
підтверджується свідоцтвом про його
смерть серії НОМЕР_1 від 18 грудня 2008
року. Після смерті останнього
відкрилася спадщина, до складу якої
увійшла вищевказана квартира.

Встановлення факту її проживання
однією сім'єю зі своїм цивільним
чоловіком не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини необхідно їй для
оформлення права на спадщину після
його смерті.

Заявниця у судове засідання не
з'явилась, однак подала до суду заяву, у
якій просила справу розглянути за її
відсутності, заяву підтримує і просить
задовольнити.

Представник заінтересованої особи
виконавчого комітету Берегівської
міської ради у судове засідання не
з'явився, згідно поданого листа просили
суд розглянути справу без їх участі,
заперечень по справі не мають.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

За змістом положення частини другої
статті 256 ЦПК України в судовому
порядку можуть бути встановлені також
інші факти, крім вказаних в частині
першій цієї статті, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Як вбачається із матеріалів позовної
заяви, встановлення факту проживання
заявниці із ОСОБА_3 необхідно їй для
оформлення права на спадщину після
його смерті.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що в
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, для одержання права на
спадкування у зазначених осіб
необхідне встановлення двох юридичних
фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на
час відкриття спадщини має пройти
принаймні п'ять років, протягом яких
спадкоємець проживав зі спадкодавцем
однією сім'єю.

Разом з тим, ЦК України не роз'яснює
змісту словосполучення «проживання
однією сім'єю».

Згідно з частиною другою статті 3 СК
України, сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки. При цьому стаття 2 СК України
містить відкритий перелік осіб, які
належать до членів сім'ї. Однак поняття
«проживання однією сім'єю» та «член
сім'ї» не є тотожними. Особа може бути
близьким родичом спадкодавця, тобто
відноситися до членів сім'ї, проте не
проживати з ним однією сім'єю.

Норма статті 1264 ЦК України розрахована
в перше чергу для того, щоб надати право
на спадкування другому з «фактичного
подружжя», тобто особі, яка перебувала
зі спадкодавцем у фактичних шлюбних
відносинах без державної реєстрації
шлюбу. Разом з тим другим з фактичного
подружжя не слід обмежувати коло осіб,
які можуть одержати право на
спадкування за статтею 1264 ЦК України.
Це можуть бути й інші родичі
спадкодавця, причому ними можуть також
особи однієї статі зі спадкодавцем, або
особи, які взагалі не пов'язані
спорідненням зі спадкодавцем.

Оскільки частиною другою статті 21 СК
України встановлено, що проживання
однією сім'єю жінки та чоловіка без
шлюбу не є підставою для виникнення у
них прав та обов'язків подружжя, то
зарахувати цивільного
чоловіка/дружину до першої черги
спадкоємців (якими є діти спадкодавця,
у тому числі зачаті за життя
спадкодавця та народжені після його
смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки) неможливо. Такі
особи можуть бути визнані спадкоємцями
четвертої черги за статтею 1264 ЦК
України, якщо вони проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менше
п'яти років до часу відкриття спадщини
(дня смерті спадкодавця). Факт
проживання однією сім'єю чоловіка і
жінки без укладення шлюбу може бути
встановлено в судовому порядку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в пункті 21 постанови від 30
травня 2008 року № 7 «Про судову практику
у справах про спадкування» при
вирішенні спору про право на спадщину
осіб, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини (четверта
черга спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила частини
другої статті 3 СК України про те, що
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Зазначений п'ятирічний строк повинен
виповнитися на момент відкриття
спадщини і його необхідно обчислювати
з урахуванням часу спільного
проживання зі спадкодавцем однією
сім'єю до набрання чинності цим
Кодексом.

Обставина того, що заявниця проживала
разом з ОСОБА_3 однією сім'єю,
підтверджується реєстрацією місця її
проживання у квартирі разом з померлим,
яка була придбана ними на підставі
договору купівлі-продажу від 30 травня
2002 року, посвідченого державним
нотаріусом Берегівської державної
нотаріальної контори Закарпатської
області Мирончук О. В. і
зареєстрованого в реєстрі для
реєстрації нотаріальних дій за № 2-2901.

Таким чином, суд вважає, що заява
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 1264, 1297, 1298 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212
- 215, 256 ЦПК України,

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, однією
сім'єю з травня 2002 року поІНФОРМАЦІЯ_3
року (до дня смерті останнього).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційного скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Драб В. І.