рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

08 липня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

в складі: головуючої одноособово судді
Чебан Н.В.

при секретарі - Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровський
Одеської області цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Приморської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, ОСОБА_2 про
встановлення юридичного факту та
визнання права власності на спадкове
майно,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Приморської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, про встановлення
юридичного факту та визнання права
власності на спадкове майно. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер її син ОСОБА_3, якому на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого органом
приватизації державного житлового
фонду виконкому Приморської сільської
ради та технічного паспорту на
житловий будинок, інвентарний № 176,
реєстровий № 1-141 належали ? частина
житлового будинку АДРЕСА_1. Також
позивач стверджує, що на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серії III - ОД № 090469,
ОСОБА_3 належала земельна ділянка
площею 0,094 га в межах згідно з планом,
розташована на АДРЕСА_1 і призначена
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, госпбудівель і споруд.
Державним нотаріусом
Білгород-Дністровської міської
державної нотаріальної контори була
відкрита спадкова справа, почався
процес підготовки необхідних
документів, але у зв'язку із
відсутністю оригіналів
правоустановчих документів на
спадкове майно, нотаріусом було
відмовлено у видачі свідоцтв про право
на спадщину за законом. Рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 21.02.2013 року був встановлений факт
приналежності 1/6 частини домоволодіння
АДРЕСА_1 - ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а також встановлено
факт прийняття та визнано право
власності за ОСОБА_1 1/6 частини
домоволодіння АДРЕСА_1. Позивачка
вважає, що рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду помилково було
визначено 1/6 частину домоволодіння, в
той час як вона має право на ? частину
домоволодіння АДРЕСА_1, а також на
земельну ділянку площею 0,094 га в межах
згідно з планом, яка розташована на
АДРЕСА_1 і призначена для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
госпбудівель і споруд, про яку судом
спір не вирішувався. На підставі
вищевикладеного, позивачка просить
суд: встановити, що ? частина житлового
будинку АДРЕСА_1, належала її синові -
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року;
встановити, що земельна ділянка, площею
0,094 га в межах згідно з планом, яка
розташована на території Приморської
сільської ради в АДРЕСА_1 і призначена
для будівництва і обслуговування
жилого будинку і господарських
будівель належала ОСОБА_3 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії III - ОД № 090469;
встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини після смерті її сина ОСОБА_3
згідно закону та визнати за нею право
власності ще на 2/6 частини житлового
будинку АДРЕСА_1, а всього на ? частини
домоволодіння в житловому будинку
АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею
0,094 га в межах згідно з планом, яка
розташована на АДРЕСА_1 і призначена
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, госпбудівель і споруд.

Ухвалою Білгород-Дністровсього
міськрайонного суду Одеської області
від 25.02.2014р. у відповідності до ч.5 ст.209
ЦПК України до участі у справі залучено
у якості співвідповідача ОСОБА_2 (а.с.88)

Позивач та її представник у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили суд їх задовольнити з підстав
наведених в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні визнала позовні
вимоги повністю.

Представник Приморської сільської
ради у судове засідання не з'явився,
причина неявки суду невідома.

Вивчивши матеріали справи, ретельно
дослідивши докази, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідною
матір'ю ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, що підтверджується свідоцтвом
про смерть, виданим виконавчим
комітетом Приморської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області 26.02.2010 року (актовий
запис № 10) (ас.9,10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на належне йому майно.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право
власності на житло виданого органом
приватизації державного житлового
фонду виконкому Приморської сільської
ради належали ? частина житлового
будинку АДРЕСА_1 (а.с.15).

У відповідності до державного акту на
право приватної власності на землю
ОСОБА_3 також належала земельна
ділянка, площею 0,094 га в межах згідно з
планом, розташована на АДРЕСА_1, надана
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (а.с.18).

Однак 20.09.2011 року листом нотаріуса
Білгород-Дністровської міської
державної нотаріальної контори
Одеської області № 13992-14, ОСОБА_1 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом у зв'язку
із відсутністю правовстановлюючих
документів (а.с.30).

Якщо документи, що засвідчують право
власності на нерухоме майно, існували,
проте були втрачені власником та не
можуть бути відновлені в передбаченому
законом порядку, застосуванню підлягає
ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про
визнання права власності може бути
пред'явлений, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати власником документа, який
засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, в тому
числі й у випадку визначення судом за
позовом спадкоємця.

У судовому засіданні встановлено, що
оригінали правовстановчих документів
зберігаються у відповідача ОСОБА_2, яка
зобов'язалася надати їх нотаріусу для
оформлення спадкових прав ОСОБА_1

Таким чином, враховуючи те, що в
судовому порядку відповідачем ОСОБА_2
позов було визнано повністю, то
застосування положень ст. 392 ЦК України,
в даному випадку є недоречним, оскільки
відсутній спір.

Окрім того, що стосується тверджень
позивача на відсутність оригіналу
держакту на ім'я ОСОБА_3, то в даному
випадку існує не судовий, інший порядок
оформлення спадкових прав.

Відповідно до п. 4.11 Інструкції про
заповнення бланків державних актів на
право власності на земельну ділянку і
на право постійного користування
земельною ділянкою, затвердженої
наказом Державного комітету України із
земельних ресурсів від 22 червня 2009 року
№ 325, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 06 серпня 2009 року за №
735/16751, зі змінами згідно з наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів від 30 серпня
2010 року № 631, новий державний акт (на
ім'я спадкодавця) взамін зіпсованого,
втраченого (пошкодженого) видається
також спадкоємцю на запит нотаріуса
щодо витребовування документів,
необхідних для вчинення нотаріальних
дій,

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
нотаріат". видача акта здійснюється
протягом 15 робочих днів з дня отримання
відповідних матеріалів, зазначених в п.
4.8 цієї Інструкції (у разі втрати
державного акта), та запиту нотаріуса.
Новий державний акт взамін
зіпсованого, втраченого (пошкодженого)
видається за наявності в
територіальному органі Держкомзему
другого примірника відповідного
державного акта та/або документації
Державного фонду документації із
землеустрою, відомостей щодо земельної
ділянки та її власника (користувача) в
державному реєстрі земель та за умови
дотримання вимог абз. 3 п. 4.8 цієї
Інструкції (у разі втрати державного
акта).

Наведене свідчить, що з 30 серпня 2010 року
спадкоємці повинні звертатися до
нотаріуса з вимогою зробити
відповідний запит до органів
державного земельного кадастру щодо
видачі державного акта замість
втраченого.

Таким чинним порядок захисту спадкових
прав у разі втрати, пошкодження
державного акта про право власності на
земельну ділянку законодавчо
визначений, а тому кожен має такого
дотримуватись і звертатися до
уповноважених державою органів.

Відмова територіальних органів
Державного комітету земельних
ресурсів у видачі дублікату державного
акта про право власності на земельну
ділянку підлягає оскарженню в порядку
адміністративного судочинства.

За таких обставин, враховуючи визнання
позову відповідачем, а також те, що
існує певний порядок щодо оформлення
спадкових прав, позивачем не надано
суду доказів порушення, оспорювання
або невизнання її цивільного права, яке
б підлягало захисту в судовому
порядку,а отже позовні вимоги
необґрунтовані та таки, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Приморської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, ОСОБА_2 про
встановлення юридичного факту та
визнання права власності на спадкове
майно - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
через десять днів з моменту його
проголошення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Н.В.Чебан