Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1403/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Вдовіченко М. М.
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

03.06.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Савченко С.О., Суржика М.М.,

при секретареві: Крисановій Ю.О..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді справу за
позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_3, до
Маловисківської міської ради про
визнання права власності на спадкове
майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
яка діє в інтересах неповнолітньої
дочки ОСОБА_3, на рішення
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 20 березня
2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року позивач звернувся в
суд з позовом про визнання права
власності на спадкове майно,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла прабаба
ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась
спадщина на спірну квартиру. Єдиним
спадкоємцем за законом першої черги
залишився чоловік померлої - ОСОБА_4,
який отримав в нотаріальній конторі
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1.
Інша 1/2 частки квартири належала ОСОБА_4
на підставі свідоцтва про право
власності у праві спільної сумісної
власності на майно, набуте подружжям за
час шлюбу. За життя, на випадок смерті,
ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів все
своє майно правнучці - ОСОБА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер. Після
смерті прадіда ОСОБА_3, як спадкоємець
за заповітом, прийняла спадщину шляхом
подачі заяви до нотаріальної контори.
При зверненні про видачу свідоцтва
про право на спадщину за заповітом на
користь ОСОБА_3 нотаріусом було
відмовлено з тих підстав, що
спадкодавець - ОСОБА_4 - за життя не
здійснив державної реєстрації права
власності на квартиру. В даний час таку
реєстрацію прав власності на квартиру
здійснити неможливо у зв'язку зі смертю
спадкодавця, тому звернулася з даним
позовом до суду, в якому просить
визнати за ОСОБА_3 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом після смерті прадіда -
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішенням Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 20
березня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовим
рішенням, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити
повністю, мотивуючи свої доводи
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
письмові докази по справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції у встановлених
ст. 303 ЦПК України межах, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Оспорюване рішення суду першої
інстанції зазначеним вимогам не
відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
виходив з того, що, оскільки за життя
ОСОБА_4 не зареєстрував право власності
на спірну квартиру в розумінні вимог
ст.182 ЦК України, права власності на
квартиру не набув.

Проте, з таким висновком суду колегія
суддів не погоджується, оскільки воно
ухвалено з порушенням норм
процесуального та матеріального права.

З письмових доказів по справі
убачається, що ОСОБА_4 отримав в
нотаріальній конторі свідоцтво про
право на спадщину за законом на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1 у порядку
спадкування після смерті дружини -
ОСОБА_5 (а.с.16). Інша 1/2 частка квартири
належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право власності у праві спільної
сумісної власності на майно, набуте
подружжям за час шлюбу (а.с.14). Дані
свідоцтва видані приватним нотаріусом
Маловисківського районного
нотаріального округу Кіровоградської
області ОСОБА_6 09 листопада 2012 року за
реєстровими номерами 382 та 381
відповідно.

21 червня 2013 року ОСОБА_4 заповів ОСОБА_3
права та обов'язки, усе майно, що буде
належати йому на день смерті і на що за
законом матиме право (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с.11).

Після смерті прадіда спадкоємець за
заповітом ОСОБА_3 прийняла спадщину
відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України. При
зверненні до нотаріуса про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом їй було відмовлено
постановою від 17.02.2014 року №14/02-31 з тих
підстав, що спадкодавець - ОСОБА_4 - за
життя не здійснив державну реєстрацію
права власності на зазначену квартиру
на своє ім'я відповідно до діючого
законодавства (а.с.26-27).

Свідоцтво про право на спадщину за
законом та свідоцтво про право
власності, видані приватним нотаріусом
Маловисківського районного
нотаріального округу Кіровоградської
області ОСОБА_6 09 листопада 2012 року за
реєстровими номерами 382 та 381 на ім'я
ОСОБА_4, в БТІ не зареєстровані.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч.3
ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено
обов'язок спадкоємця звернутися за
свідоцтвом про право на спадщину на
нерухоме майно. Проте нормами цієї
статті, так само як й іншими нормами
цивільного права, не визначено
правових наслідків недотримання
такого обов'язку у виді втрати права на
спадщину.

Виникнення права на спадщину у
спадкоємця, яке пов'язується з її
прийняттям, як майнового права
зумовлює входження права на неї до
складу спадщини після смерті
спадкоємця, який не одержав свідоцтва
про право на спадщину та не здійснив
його державної реєстрації (ст.1299 ЦК
України).

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті
(ст.1218 ЦК України).

ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом на ? частку
квартири після смерті своєї дружини -
ОСОБА_5 та свідоцтво про право
власності на іншу ? частку квартири у
праві спільної сумісної власності на
майно, набуте подружжям за час шлюбу, і
мав право зареєструвати право
власності на спірну квартиру.

Та обставина, що квартира увійшла до
складу спадкового майна,
підтверджується свідоцтвами про право
на спадщину за законом та про право
власності від 09 листопада 2012 року,
зареєстрованим в реєстрі за №№382 та 381
відповідно, видані державним
нотаріусом ОСОБА_4

Зазначені свідоцтво про право на
спадщину за законом, свідоцтво про
право власності та витяг про
реєстрацію у спадковому реєстрі
свідчать про те, що ОСОБА_4 прийняв
спадщину після смерті своєї дружини -
ОСОБА_5 та до нього перейшло право на
нерухоме майно.

ОСОБА_4 прийняв спадщину і відповідно
до положень ст.1296, ч.1 ст.1297 ЦК України
одержав свідоцтво про право на
спадщину за законом на нерухоме майно.

Та обставина, що він не встиг за життя
зареєструвати успадковане нерухоме
майно у зв'язку з об'єктивними
обставинами, не позбавляло його, як
спадкоємця, реалізувати своє право на
спадкування, оскільки свідоцтво про
право на спадщину за законом, яке
отримав ОСОБА_4, є правовстановлюючим
документом, який підтверджує право
спадкодавця на спірне майно. Однак,
відсутність факту державної
реєстрації майна в МБТІ м. Мала Виска і
відповідно витягу з державного реєстру
прав власності на нерухоме майно
перешкоджає позивачеві оформити свої
спадкові права в нотаріальній конторі.

Оскільки позивач в іншій спосіб, крім
звернутися з позовом до суду про
визнання права власності в порядку
спадкування, захистити своє порушене
право не може, суд передчасно дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позову з вищевказаних підстав.

Оскільки суд першої інстанції
допустив порушення норм матеріального
та процесуального права, судове
рішення не можна вважати законними та
обґрунтованими та підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319
ЦПК України, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в
інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
задовольнити.

Рішення Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 20
березня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2, яка діє в
інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
порядку спадкування за заповітом після
смерті прадіда - ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності на
квартиру під номером АДРЕСА_1, належної
спадкодавцю на підставі свідоцтва про
право власності на ? частку квартири,
виданого приватним нотаріусом
Маловисківського районного
нотаріального округу Кіровоградської
області ОСОБА_6 09 листопада 2012 року за
реєстровим номером 381, та свідоцтва про
право на спадщину за законом на ? частку
квартири, виданого приватним
нотаріусом Маловисківського районного
нотаріального округу Кіровоградської
області ОСОБА_6 09 листопада 2012 року за
реєстровим номером 382, на ім'я ОСОБА_4.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: