Справа № 524/2548/13-ц
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15.04.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області
в складі:

головуючого - судді -
Нестеренка С.Г.

при секретарі -
Бельченко Н.Л.

з участю позивача - ОСОБА_1, її
представників - ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
відповідача - ОСОБА_4, його представника
- ОСОБА_5, представника третьої особи
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Савченко
Л.П., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про поділ автомобіля, стягнення
грошової компенсації вартості ?
частини легкового автомобіля, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ
автомобіля, стягнення грошової
компенсації вартості ? частини
легкового автомобіля, в якому
вказувала, що за кошти, отриманні у
кредит, у період шлюбу з відповідачем,
вони придбали легковий автомобіль Dacia
Logan 90L, 2008 року випуску, р.н. НОМЕР_1.

Посилаючись на те, що після розірвання
шлюбу з відповідачем у добровільному
порядку не можуть дійти згоди щодо
користування вказаним майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя та, уточнивши свої
вимоги, просила визнати спільною
сумісною власністю подружжя вказаний
автомобіль, залишити його у власності
відповідача та стягнути з останнього
на її користь 30638,02 грн. грошової
компенсації за автомобіль із
урахуванням сплачених за нього
кредитних коштів.

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, у
якому зазначав, що спільною сумісною
власністю подружжя окрім указаного
автомобіля ще є гараж НОМЕР_3, який
знаходиться в автогаражному
кооперативі з експлуатацією гаражів
для транспортних засобів власного
користування "Нафтовик".

Посилаючись на вказані обставини,
просив визнати за ОСОБА_1 право
особистої приватної власності на
вказаний гараж та автомобіль, стягнути
з останньої на його користь грошову
компенсацію у розмірі 67109,50 грн.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 12 липня 2013 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Поділено спільне майно подружжя та
визнано за ОСОБА_4 право особистої
приватної власності на спірний
легковий автомобіль і припинено право
спільної сумісної власності подружжя
на цей автомобіль.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в
порядку компенсації грошові кошти з
урахуванням кредитних зобов'язань у
розмірі 49483,60 грн. Вирішено питання
судових витрат.

В іншій частині позову ОСОБА_1 та
зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 10 вересня 2013
року рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 12
липня 2013 року змінено, зменшено розмір
стягнутої з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
грошової компенсації до 17089,61 грн. В
іншій частині рішення суду залишено
без змін.

Згідно ухвали Вищого Спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013 року
рішення суду першої інстанції від 12
липня 2013 року та рішення Апеляційного
суду від 10 вересня 2013 року в частині
вирішення спору про поділ спірного
автомобіля скасовано, справу в цій
частині передано на новий розгляд до
суду першої інстанції. В іншій частині
судові рішення залишені без змін.

Відповідно ухвали суду від 01 квітня 2014
року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
поділ автомобіля, стягнення грошової
компенсації вартості ? частини
легкового автомобіля залишено без
розгляду у зв'язку з поданням позивачем
заяви про залишення позовної заяви без
розгляду (т.2 а.с. 87).

08 квітня 2014 року позивач ОСОБА_1
уточнила свої позовні вимоги, а саме
зменшивши розмір компенсації вартості
? частини автомобіля з врахуванням
сплачених коштів у повернення кредиту
до 6956,04 грн. з посиланням на
необхідність застосування ринкової
вартості спірного автомобіля станом на
30 листопада 2013 року - коли набрало
законної сили рішення суду про
розірвання шлюбу (т. 2 а.с.а.с. 93-94). В
іншій частині позовні вимоги залишила
без змін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, її
представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов
підтримали, просили задовольнити,
посилаючись на обставини і підстави,
викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник
ОСОБА_5 з позовом погодилися частково.
Просили поділити автомобіль шляхом
припинення на автомобіль право
спільної сумісної власності, визнання
права приватної власності відповідача
на спірний автомобіль згідно позову
ОСОБА_1 та відмовити у задоволенні
позову щодо стягнення грошової
компенсації з врахуванням того, що
після розірвання шлюбу відповідач
сплатив кошти у повернення кредиту та
здійснив платежі по страхуванню на
виконання обов'язкових умов кредитного
договору у розмірі 60257,78 грн., що є
більшим розміром ніж ринкова вартість,
яка була визначена висновками
автотоварознавчої експертизи у
розмірі 59868,72 грн.

Представник третьої особи ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» - Савченко Л.П.
з позовом погодилася частково. Просила
спірний автомобіль залишити
відповідачеві, оскільки між банком та
відповідачем був укладений кредитний
автомобіль на придбання автомобіля.
Підтвердила, що борг відповідача за
кредитним договором становить 131,96 дол.
США.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
відповідача, їх представників,
представника третьої особи, вивчивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.3 ст.161 СК України, якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя. Отже, за загальним правилом
майно, придбане подружжям у кредит, є
спільною власністю чоловіка та
дружини.

Статтею 70 СК України передбачено, що в
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно зі ст.65 СК України договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором використане в
інтересах сім'ї. Це означає, що дружина
та чоловік незалежно від припинення
шлюбу мають рівні права та обов'язки
щодо спільно нажитого у шлюбі майна,
оскільки розірвання шлюбу не звільняє
подружжя від зобов'язань за кредитом.

Відповідно ч.4 ст.65 цього Кодексу
необхідно встановлювати обсяг
спільного нажитого майна, наявного на
час припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї.

Судом достовірно встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 1991
року, який було розірвано рішенням
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 19 листопада 2012 року, яке
набрало законної сили 30 листопада 2012
року.

Відповідно до договору купівлі-продажу
№ КРЧ-851 від 12 травня 2008 року на імя
ОСОБА_4 було придбано автомобіль марки
«DACIA LOGAN 90 L», седан, 2008 року випуску,
колір сірий, кузов № НОМЕР_2, р.н.
НОМЕР_1., вартістю 86513 грн.

Згідно з п.3.2.1. вказаного договору
сторонами було здійснено авансовий
платіж у розмірі 21873 грн.

Решта коштів на здійснення оплати
вартості автомобіля у розмірі 12800 дол.
США було отримано за кредитним
договором № 014/0045/73/104849, укладеного 05
травня 2008 року між ОСОБА_4 та ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль», зі строком
погашення кредиту до 05 травня 2015 року.

Таким чином, спірний автомобіль було
придбано сторонами у справі у шлюбі в
інтересах сім'ї. Кредитні кошти в
розмірі 12800 дол. США також були взяті у
банку в інтересах сім'ї сторін у справі
з метою придбання легкового
автомобіля.

Частки позивача та відповідача
щодо спірного автомобіля суд вважає
рівними, оскільки між ними не були
досягнуті будь-які інші домовленості
щодо поділу автомобіля і визначення
інших розмірів часток.

Звідси, у позивача та відповідача
виникли рівні права та обов'язки щодо
спірного легкового автомобіля та щодо
повернення кредитних коштів.

Відповідно до висновків судової
автотоварознавчої експертизи,
складених 25 лютого 2014 року судовим
експертом Миргородським П.Ф. за № 02/28/14,
ринкова вартість спірного автомобіля
станом на день проведення експертизи -
25 лютого 2014 року становить 59868,72 грн.,
яку сторони не оспорювали і
покладалися на оцінки вартості
легкового автомобіля визначеної цією
експертизою і станом на день розгляду
справи (т.2 а.с.а.с. 39-49).

За період шлюбу сторін у проміжок часу
з 05 травня 2008 року по 30 листопада 2012
року відповідачем ОСОБА_4 в інтересах
сім'ї було сплачено у повернення
кредиту 12668,09 дол. США.

За період з 01 грудня 2012 року, тобто
після розірвання шлюбу, і до 15 квітня 2014
року відповідач ОСОБА_4 сплатив банку
самостійно у повернення кредитних
коштів 6590,35 дол. США, що по курсу НБУ
станом на час здійснення відповідачем
платежів становить 55974,63 грн. (т. 2
а.с.а.с.62-86, 104, 105-108).

Станом на 15 квітня 2014 року залишок за
кредитним договором складає 131,96 дол.
США.

Відповідачем ОСОБА_4 після розірвання
шлюбу на виконання умов кредитного
договору (п.3.8., розділу 5), договору
застави транспортного засобу (п.3.1.1.)
були сплачені страхові внески по
страхуванню легкового автомобіля
(АВТОКАСКО), цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів та добровільного
страхування від нещасних випадків та
здоров'я на випадок хвороби на загальну
суму 4283,15 грн. (т. 2 а.с.а.с.62-86, 104, 105-108).

Не заслуговують уваги доводи позивача
та її представників щодо взяття за
основу обчислення розмірів грошової
компенсації ринкової вартості
автомобіля в 71898,63 грн., обчисленої
станом на 30 листопада 2012 року за їх
безпідставністю, оскільки суд вважає
за необхідне взяти за основу для
обчислення дійсну ринкову вартість
автомобіля у 59868,72 грн., яка обчислена
станом на 25 лютого 2014 року.

Отже, відповідач не повинен сплачувати
позивачеві грошову компенсацію
вартості ? частини спірного легкового
автомобіля, оскільки сума коштів, яку
сплатив відповідач у погашення кредиту
та як внески за страховими договорами
після розірвання шлюбу і до дня
розгляду справи становить 60257,78 грн., що
більше ніж ринкова вартість автомобіля
59868,72 грн.

Тому, з врахуванням наведених обставин,
рівності часток, необхідно припинити
право спільної сумісної власності
сторін у справі на автомобіль з
визнанням права приватної власності на
автомобіль за відповідачем, без
стягнення грошової компенсації з
відповідача на користь позивача
вартості ? частини автомобіля.

Необхідно з відповідача на користь
позивача стягнути у повернення
сплачених витрат: - по оплаті вартості
автотоварознавчої експертизи - 150 грн.,
- вартості юридичних послуг - 525 грн.,
тобто, у половинному розмірі від
заявлених розмірів цих витрат,
понесених позивачем відповідно до
принципу рівності часток. Сплачений
судовий збір позивачем не підлягає
стягненню з відповідача, оскільки
останній є інвалідом другої групи. Крім
того, з позивача на користь держави
необхідно стягнути судовий збір у
розмірі 3,65 грн. (1 % від 59868,72 грн. - 595,04
грн.).

Керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 368, 372 ЦК
України, ст. ст. 60, 61, 65, 70 СК України,
ст.ст. 14, 57-59, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України,
-

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Припинити право спільної
сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на
легковий автомобіль марки « DACIA LOGAN 90 L»,
седан, 2008 року випуску, колір сірий,
кузов № НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_4 право
приватної власності на легковий
автомобіль марки « DACIA LOGAN 90 L», седан, 2008
року випуску, колір сірий, кузов
№ НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 у повернення сплачених витрат: -
по оплаті вартості автотоварознавчої
експертизи - 150 грн., - вартості
юридичних послуг - 525 грн.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позову в іншій частині вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави судовий збір у розмірі 3,65 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного Суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука упродовж десяти діб з дня
проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги або розгляду
справи Апеляційним судом, якщо рішення
не скасовано.

Повне рішення виготовлено 18 квітня 2014
року.

Суддя: