справа № 474/701/14-ц
П. №2/474/244/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

04.08.2014 року

смт Врадіївка

Врадіївський районний суд
Миколаївської області у складі :

головуючого судді Сорочан А. В.

секретар судового засідання Євтушок
Є. В.

з участю прокурора Кучеренко М. О.

позивача ОСОБА_1 та його представника
ОСОБА_2

малолітньої дитини ОСОБА_3

представника третьої особи - органу
опіки та піклування Врадіївської
районної державної адміністрації
Бабець В. М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа орган
опіки та піклування Врадіївської
районної державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини

в с т а н о в и в :

07.07.2014 року до Врадіївського
районного суду надійшла позовна заява,
пред"явлена батьком неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вимогою
про позбавлення батьківських прав
матері вказаної дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнення з останньої
аліментів на її утримання, в тому числі
за минулий час. Позовні вимоги
мотивовані тим, що мати дитини,
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов»язків по її
вихованню, участі у вихованні та
утриманні дитини не приймає.

У судовому засіданні позивач
та його представник позов підтримали
повністю та просили його задовольнити.
Аліменти просили стягнути за минулий
час за три роки, які передували
зверненню до суду з позовом. Судові
витрати просили покласти на
відповідачку.

Прокурор проти позбавлення
батьківських прав матері не
заперечував через встановлення у
судовому засіданні невиконання
батьківських обов»язків щодо дитини
матір»ю з її винної поведінки. Також
просив вирішити питання про стягнення
аліментів.

Представник третьої особи просила
позов задовольнити та позбавити
відповідачку щодо вказаної дитини її
батьківських прав із стягненням з
останньої аліментів.

Відповідачка в судове
засідання не з'явилася, хоча про час,
дату та місце розгляду справи
повідомлялася належним чином (через
засоби масової інформації), про причини
неявки суд не повідомила.

Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Заслухав пояснення учасників
процесу, показання позивача,
допитаного судом в якості свідка,
вислухав думку дитини, дослідив та
оцінив письмові докази, висновок
органу опіки та піклування, суд
вважає, що позов про позбавлення матері
батьківських прав та стягнення
аліментів на утримання дитини підлягає
задоволенню. До такого висновку суд
прийшов на підставі наступного.

Так, судом встановлено, що
відповідачка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є
матір»ю дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (
актовий запис №104 від 11.12.2007 року,
свідоцтво про народження дитини серії
НОМЕР_1 від 11.12.2007 року, яке видане
відділом ДРАЦС Врадіївського РУЮ,
витяг з Державного реєстру від 25.06.2014
року).

Позивач ОСОБА_1 є батьком дитини
ОСОБА_3, яка на даний час проживає у
сім»ї позивача та знаходиться на
повному вихованні та утриманні батька.
У сім»ї склалась добра родинна
обстановка, сім»я утримується за
рахунок домашнього господарства. (
показання позивача, довідки Жовтневої
сільської ради №192, №193,№194, №195, №196 від
25.06.2014 року, довідка Жовтневої
загальноосвітньої школи №1 від 01.07.2014
року, акт обстеження матеріально-
побутових умов сім»ї від 25.06.2014 року).

Шюб між сторонами було розірвано на
підставі рішення Врадіївського
районного суду від 24.11.2010 року, після
чого малолітня дитина залишилась
проживати біля матері у житловому
будинку в АДРЕСА_1.

Мати дитини з вересня 2010 року не
виконує свої обов»язки до вказаної
дитини та у квітні 2011 року, за власною
ініціативою, залишила доньку у своєї
матері, та поїхала на заробітки. В
результаті чого, в матері відповідачки
стався розлад психіки, через що з
ініціативи батька, неповнолітня дитина
ОСОБА_3 з квітня 2011 року проживає біля
батька та знаходиться на повному його
утриманні і вихованні. З вказаного часу
мати дитини її долею не цікавилась,
матеріальної допомоги не надавала,
участі у вихованні не приймала. (
показання позивача, постанова
Врадіївського райсуду від 20.10.2014 року,
характеристика Жовтневої сільської
ради №201 від 26.06.2014 року, характеристика
Жовтневої сільської ради №202 від 01.07.2014
року, акти житлово-побутових умов
сім»ї).

Як вбачається з наданих по місцю
проживання відповідачки характеристик
та інших письмових документів,
відповідачка по місцю проживання
характеризується негативно, зловживає
спиртними напоями, не приділяє
належної уваги по вихованню доньки, її
матеріальному утриманню вже понад три
роки.

Відповідачка на обліку у
Врадіївському РЦЗ як безробітна на
даний час не перебуває ( довідка №633 від
11.07.2014 року РЦЗ).

Як вбачається з письмової довідки
УПСЗН від 16.07.2014 року №1867, відповідачка
ОСОБА_5 не перебуває на обліку у відділі
соціальних виплат та не отримує
будь-які види допомог.

Також вказана особа не перебуває на
обліку як платник податків в ДПІ (
довідка Врадіївського відділення ОДПІ
від 21.07.2014 року)

Із досліджених документів щодо
стану здоров»я відповідачки
встановлено, що остання на обліку у
Врадіївській РЦЛ не перебуває.
Перебуває на диспансерному обліку у
сімейного лікаря. (довідка № 569 від
17.07.2014 року РЦЛ).

Відповідно до даних з
Врадіївського РВ УМВС, постанови
Врадіївського районного суду від 20.10.2014
року, відповідачка притягувалась до
адміністративної відповідальності за
ст. 197 КУпАП та ч. 1 ст. 184 КУпАП ( за
невиконання батьківських обов»язків
щодо малолітньої дитини ОСОБА_3.)

Як вбачається з вироку
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 20.07.2012 року,
відповідачка була притягнута до
кримінальної відповідальності за ч. 1
ст. 185 КК України та останній призначено
покарання за у виді 1 року 6 місяців
позбавлення волі, ст.75 КК України -
іспитовий строк - 2 роки).

Після розгляду адміністративної
справи та попередження матері дитини,
її поведінка та ставлення до
батьківських обов»язків не змінились.
Вихованням дитини не займається, її
долею не цікавиться, матеріальної
допомоги на вимогу батька та з власної
ініціативи дитині не надає.

Під час з»ясування судом думки
самої дитини щодо її матері та
можливості її позбавлення
батьківських прав, то було встановлено,
що дівчинка обізнана про суть питання,
на свій вік не володіє обставинами про
свою матір, так як на момент її
останнього бачення з матір»ю їй було
лише 3 роки. Проти позбавлення матері
батьківських прав не заперечує, так як
весь свідомий час проживає біля батька
та матері не пам»ятає.

Як вбачається з висновку органу
опіки та піклування Врадіївської
районної державної адміністрації від
16.07.2014 року №1043/16-01, ОСОБА_5 доцільно
позбавити батьківських прав щодо
неповнолітньої дитини ОСОБА_3.

Вищенаведені обставини, які були
встановлені у судовому засіданні,
дають підстави суду зробити висновок,
що є підстави для позбавлення
батьківських прав відповідачки, так як
ухилення від виконання обов»язків по
вихованню своєї доньки, яке має місце,
мати дитини допустила з винної
поведінки, свідомого нехтування
матір»ю своїми батьківськими
обов"язками, в тому числі щодо
піклування про здоров"я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, а не з поважної причини, через
що вона не може виконувати своїх
обов"язків. Позбавлення батьківських
прав завжди є результатом
протиправної, винної поведінки.

При цьому, суд керується вимогами
ст. 51 Конституції України, згідно якої
батьки зобов'язані утримувати дітей до
їх повноліття. Сім»я, дитинство,
материнство і батьківство
охороняються державою.

За вимогами ст. 164 Сімейного Кодексу
України, мати може бути позбавлена
батьківських прав, якщо вона
ухиляється від виконання своїх
обов»язків по вихованню дитини. Згідно
ст. 150 СК України батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім'ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину.

Декларація прав дитини від 20.11.1959
р. (п. 6) та Конвенція про права дитини
від 20.11.1989 р. вказують, що виходячи із
рівності прав матері та батька, о
дитина не повинна розлучатися з
батьками всупереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в найкращих
інтересах дитини. Дитина може бути
розлучена з одним із батьків лише у
винятковій ситуації. Таку ситуацію і
було доведено у суді. Приймаючи рішення
про позбавлення батьківських прав, суд
діє виключно в інтересах дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, суд бере до уваги той факт, що
дитина сама висловила думку про
позбавлення батьківських обов»язків
її матері, і її думка та висновок
органу опіки та піклування
враховуються судом, так як
співпадають з інтересами дитини в
цілому.

Окрім того, суд вважає за
необхідне задовольнити позовні
вимоги про стягнення аліментів на
утримання дитини, оскільки згідно
положень ст. 166 СК України при
задоволенні позову про позбавлення
батьківських прав, суд одночасно може
на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину. п. 16
Постанови Пленуму ВСУ «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» від 30.03.2007 року №3,
одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача
вирішити питання про стягнення
аліментів на дитину. При цьому суд
керується вимогами ст. 183 СК України.
Суд враховує ті обставини, що
відповідачка є здоровою, працездатною
особою, не перебуває на обліку як
безробітна, не є утриманцем,
пенсіонером чи інвалідом, тому зможе
матеріально утримувати дитину.

Також суд приходить до висновку, що
аліменти підлягають стягненню за
минулий час, так як в суді було доведено
що мати дитини матеріально не
допомагає утримувати дитину вже понад
три роки та батько дитини вживав всіх
заходів щодо надання таких аліментних
виплат відповідачкою у добровільному
порядку.

Аліменти за минулий час можуть бути
присуджені, якщо позивач подасть суду
докази того, що він вживав заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не міг їх одержати у зв»язку з
ухиленням останнього від їх сплати. У
цьому разі суд може присудити аліменти
за минулий час, але не більш як за три
роки.( ч. 2 ст. 191 СК України)

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України судові витрати, що складаються
з судового збору та витрат, пов»язаних
з розглядом справи ( виклик через пресу)
підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213 - 218,
224-233 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 - задовольнити
повністю.

Позбавити батьківських прав
громадянку України ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо її дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №104 від 11
грудня 2007 року зроблено у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Врадіївського районного управління
юстиції Миколаївської області,
свідоцтво про народження серії НОМЕР_1
від 11 грудня 2007 року).

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
1/4 частини з усіх видів заробітку
(доходу) відповідача до досягнення
дитиною повноліття, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 01. 07.2011
року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 172 (сто
сімдесят дві) грн. 80 коп. Стягнути
з ОСОБА_5 на користь держави судовий
збір у розмірі 243 (двісті сорок три )
грн. 60 коп.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення
Врадіївського районного суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Направити ОСОБА_5 (АДРЕСА_1
рекомендованим листом із
повідомленням копію заочного рішення.

Суддя

А. В. Сорочан