АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/9862/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1249/14
Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О.
Доповідач Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Буленка О.О., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника заявника ОСОБА_1

представника боржника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу представника боржника ОСОБА_3 -
ОСОБА_2

на ухвалу Октябрського районного суду
м. Полтави від 16 січня 2014 року

та судовий наказ Октябрського
районного суду м. Полтави від 07 серпня
2013 року

за заявою ОСОБА_3 про скасування
судового наказу за заявою Полтавського
обласного комунального виробничого
підприємства теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_4 про
видачу наказу про стягнення боргу за
послуги з теплопостачання,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача Дорош А.І.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Судовим наказом Октябрського
районного суду м. Полтави від 07 серпня
2013 року видано судовий наказ № 554/9862/13-ц;
2-н/554/1088/2013 про стягнення з ОСОБА_4 на
користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»
загальної заборгованості в сумі 5 580,46
грн. та судового збору в сумі 114,70 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м.
Полтави від 16 січня 2014 року заява
ОСОБА_3 про скасування судового наказу
по заяві Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_4 про
видачу наказу про стягнення боргу за
послуги з теплопостачання - залишена
без задоволення.

В апеляційній скарзі представник
боржника ОСОБА_6 - ОСОБА_2 просить
скасувати вище зазначені ухвалу суду
та судовий наказ, постановити нову
ухвалу, якою заяву ОСОБА_3 задовольнити,
судовий наказ Октябрського районного
суду м. Полтави від 07.08.2013 року № 554/9862/13 -
скасувати, роз'яснити стягувачу, що
заявлені вимоги можуть бути
розглянуті у позовному провадженні з
додержанням загальних правил щодо
пред'явлення позову. Свої доводи
аргументує тим, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу на судовий наказ
слід відхилити, апеляційне провадження
по апеляційній скарзі на ухвалу суду
підлягає закриттю.

Згідно п.1 ч.3 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду скарги на судовий
наказ апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення
судового наказу без змін.

Згідно ч.2 ЦПК України заперечення на
ухвали, що не підлягають оскарженню
окремо від рішення суду, включаються до
апеляційної скарги на рішення суду. У
разі подання апеляційної скарги на
ухвалу, що не підлягає оскарженню
окремо від рішення суду, суд першої
інстанції повертає її заявнику, про що
постановляє ухвалу, яка не підлягає
оскарженню.

Як вбачається із матеріалів справи,
07.08.2013 року Октябрським районним судом
м. Полтави видано судовий наказ №
554/9862/13-ц; 2-н/554/1088/2013 про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ПОКВПТГ
«Полтаватеплоенерго» загальної
заборгованості в сумі 5 580,46 грн. та
судового збору в сумі 114,70 грн. (а.с. 15).

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з заявою у порядку ст. 105 ЦПК
України про скасування вказаного
судового наказу (а.с.20), при цьому
посилається на те, що стягувач надав
розрахунок заборгованість по АДРЕСА_2
(а.с.6), а у довідці про реєстрацію вона
значиться зареєстрованою у квартирі 61
цього будинку (а.с. 3), стягувач не надав
доказів чому і на підставі яких саме
правових нормативних актів і норм він
нарахував саме таку суму
заборгованості, не надав доказів про
існування між стронами будь-яких
правовідносин, не надав доказів про
виконання стягувачем послуг у
визначено обсязі, тому вважає, що
розрахунок заборгованості не доводить
факту якісного, у повному обсязі та
вчасного надання споживачем послуг.

Постановляючи ухвалу про залишення
заяви без задоволення, місцевий суд
виходив з того, що ОСОБА_3 є власником
квартири, за якою утворився та
стягується заборгованість за період з
01.10.2010 р. по 01.10.2012 р.

Згідно ч. 9 ст. 105-1 ЦПК України змінений
судовий наказ чи судовий наказ, щодо
якого суд прийняв ухвалу про залишення
заяви про його скасування без
задоволення, можуть бути сокаржені в
апеляційному порядку, встановленому
цим Кодексом.

Як встановила колегія суддів,
представник боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу на ухвалу
Октябрського районного суду м. Полтави
від 16.01.2014 р., у прохальній частині якої
просив скасувати судовий наказ від
07.08.2013 р. Отже, предметом апеляційного
розгляду є судовий наказ, а ухвала суду
від 16.01.2014 р. оскарженню не підлягає,
апеляційне провадження по апеляційній
скарзі на ухвалу суду підлягає
закриттю.

Як встановила колегія суддів, видаючи
судовий наказ, місцевий суддя прийшов
до вірного висновку про задоволення
заяви про його видачу, виходячи з
наступного.

У заяві про видачу судового наказу
стягувач просив видати судовий наказ
про стягнення з боржника ОСОБА_4
заборгованості за послуги з
теплопостачання, яка утворилася за
квартирою АДРЕСА_2. На підтвердження
розміру заборгованості стягувач надав
розрахунок, за споживачем ОСОБА_4 по
квартирі НОМЕР_1 (а.с.6). Місце
проживання боржника вказане АДРЕСА_1.
Отже, предметом заяви про видачу
судового наказу є стягнення
заборгованості, яка утворилася та
рахується за квартирою НОМЕР_1, довідка
ЖЕО №2 лише підтверджує місце
реєстрації боржника у квартирі НОМЕР_2.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_3 згідно договору
купівлі-продажу від 07.06.2007 р. була
власником квартири АДРЕСА_2, яку
продала 28.09.2012 р. ОСОБА_7 на підставі
договору купівлі продажу, згідно п. 5
якого заборгованість продаця за
послуги теплопостачання у розмірі 17000
грн. зобов»язується сплатити
продавець, тобто ОСОБА_4, до 10.10.2012р.
(а.с.4).

Спірним періодом заборгованості є
період з 01.10.2010 р. по 01.10.2012 р. Отже, за
боржником ОСОБА_8, як власником
квартири АДРЕСА_2, з 01.11.2010 р. по день
відчуження квартири, утворилася
заборгованість з послуг
теплопостачання.

Заявник у заяві про видачу судового
наказу достатньо повно мотивував
нарахування за послуги
таплопостачання у відповідності до
встановлених тарифів, до заяви у
додатку додав копії розпоряджень про
затвердження тарифів, тому доводи
представника боржника про те, що
заявник не надав доказів чому і на
підставі яких саме правових
нормативних актів і норм він нарахував
саме таку суму заборгованості, не
заслуговують на увагу.

Як вбачається із матеріалів справи,
боржник не заперечує проти отримання
послуг з теплопостачання у квартирі
НОМЕР_1, боржник також не надала
доказів відносно того, що заявник
надавав послуги неповно чи неналежної
якості, тому доводи його представника в
цій частині не заслуговують на увагу,
спір про право між сторонами не
вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 322 ЦК України власник
зобов»язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Представник боржника в суді
апеляційної інстанціїї визнав, що
заборгованість утворилася у той
період, коли ОСОБА_4 була власником
квартири.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, тому апеляційну
скаргу на судовий наказ слід відхилити,
а судовий наказ залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.3 п.1, 293
ч.2, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на судовий
наказ - відхилити.

Судовий наказ Октябрського районного
суду м. Полтави від 07 серпня 2013 року
залишити без змін.

Апеляційне провадження по апеляційній
скарзі представника боржника ОСОБА_3 -
ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського
районного суду м. Полтави від 16 січня 2014
року - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

С у д д і: