Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/5564/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
Заполовська Тетяна Григорівна
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Якухна О.М.

суддів
Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря

судового засідання
Крижанівської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Приватбанк», ОСОБА_4,
відділу Державної виконавчої служби
Новоград-Волинського міськрайонного
управління юстиції, Спеціалізованого
державного підприємства «Укрспец'юст»,
треті особи приватний нотаріус
Житомирського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, орган опіки та
піклування виконкому
Новоград-Волинської міської ради, про
визнання недійсними виконавчого
напису нотаріуса та прилюдних торгів,
скасування свідоцтва про право
власності за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення
Новоград-Волинського міськрайонного
суду Житомирської області від 19
березня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року позивачі
звернулися до суду із зазначеним
позовом, в якому просили визнати
недійсним виконавчий напис від 03 липня
2007 року про звернення стягнення на
квартиру АДРЕСА_1; визнати недійсними
публічні торги від 01 жовтня 2007 року,
скасувати свідоцтво про право
власності на вищевказане нерухоме
майно за ОСОБА_4. Свої вимоги
обґрунтовували тим, що нотаріус вчинив
виконавчий напис без згоди органу
опіки та піклування і зобов'язання не є
безспірним, оскільки строк його
виконання не настав; торги проведено
без повідомлення у пресі, з порушенням
прав малолітньої дитини та з одним
покупцем, із значним зниженням
вартості об'єкту продажу.

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 19 березня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставини, які мають
значення для справи, що призвело до
винесення незаконного рішення, просять
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі. Зокрема, вважають, що
судом безпідставно не взято до уваги
доводи їх позовної заяви та
необгрунтовано визнано, що виконавчий
напис та прилюдні торги не можуть бути
визнані недійсними.

Апелянт ОСОБА_3 підтримала апеляційну
скаргу і пояснила, що нотаріус не мав
право вчиняти виконавчий напис, а торги
проведено з порушенням законодавства.

Представники відповідачів (Публічного
акціонерного товариства «Приватбанк»,
ОСОБА_4, відділу Державної виконавчої
служби Новоград-Волинського
міськрайонного управління юстиції)
заперечили у задоволенні позову і
зазначили, що з цих підстав позов вже
заявлявся, але були інші вимоги. Судами
відмовлено задоволенні позову, а тому
немає підстав для задоволення цього
позову.

Відповідач Спеціалізоване державне
підприємство «Укрспец'юст» припинив
діяльність без правонаступництва
22.08.2012 року.

Розглянувши справу в межах визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що 31 серпня 2005
року між Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«Приватбанк» (далі - Банк) та ОСОБА_2
укладено кредитний договір № ZRH0GK00003078 у
вигляді неповновлюваної кредитної
лінії у розмірі 205005 грн., з цільовим
призначенням на купівлю квартири.

В цей же день, між Банком та ОСОБА_3
укладено договір поруки.

01 вересня 2005 року ОСОБА_2 придбала за
договором купівлі-продажу квартиру
АДРЕСА_2 (а.с.16).

З метою забезпечення виконання
зобов'язання ОСОБА_2 передала Банку в
іпотеку згідно договору від 01 вересня
2005 року квартиру АДРЕСА_2.

03 липня 2006 року приватний нотаріус
Житомирського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, в рахунок погашення
боргу по кредитному договору у розмірі
214566,20 грн., звернула стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2, яка
була продана на прилюдних торгах 01
жовтня 2007 року ОСОБА_4 за 280000 грн..

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що виконавчий напис
нотаріуса не може бути визнаний
недійсним, що в свою чергу не дає
підстав для визнання недійсними
прилюдних торгів і скасування
свідоцтва про право власності.

Колегія суддів частково погоджується
із висновками суду, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення суду,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

За змістом ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Суд у мотивувальній частині свого
рішення обмежився лише тим, що
позивачами невірно обрано спосіб
захисту цивільних прав щодо оскарження
вчиненого виконавчого напису, а тому
інші вимоги також не підлягають
задоволенню. Доводи позовної заяви
судом не досліджувалися, правомірність
вимог не перевірялася. Не враховано
судом і те, що прилюдні торги є
договором, який може бути визнаний
недійсним. За таких обставин, судове
рішення не може залишатися в силі.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 21 грудня 2011 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 18 жовтня 2012
року, відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_2 в її інтересах і інтересах
малолітнього ОСОБА_7, та ОСОБА_8 до ПАТ
КБ «Приватбанк», ОСОБА_4, відділу ДВС
Новоград-Волинського МРУЮ
Житомирської області,
Спеціалізованого державного
підприємства «Укрспец'юст» про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню, визнання торгів
такими, що не відбулися та визнання
недійсним свідоцтва про право
власності.

Зі змісту вказаних судових рішень
вбачається, що позов було заявлено з
тих само підстав, а 20.02.2013 року подано
інший позов із новими уточненими
вимогами.

Даними судовими рішеннями додатково
встановлено наступні обставини.

Так, після вчинення нотаріального
напису, на підставі заяви Банку,
державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження про стягнення з ОСОБА_2
боргу в сумі 216604,72 грн..

14.08.2006 року державним виконавцем був
складений акт опису і арешту майна,
зокрема спірної квартири, копію якого
вручено ОСОБА_3.

Згідно звіту про незалежну оцінку
майна квартири ринкова її вартість
становила 294242 грн.. 26.04.2007 року ОСОБА_2
ознайомлена із даним звітом під підпис
і не оскаржила його в установленому
законом порядку.

Прилюдні торги, призначені на 20.08.2007
року не відбулися у зв'язку з
відсутністю покупців. Повторно торги
проведено 01.10.2007 року з єдиним покупцем
ОСОБА_4, якому 26.10.2007 року видано
свідоцтво про право власності на
спірну квартиру.

Доводи позивачів досліджувалися
судами і зроблено висновок про їх
необгрунтованість.

Позивачі посилаються на необхідність
згоди органу опіки та піклування, з
огляду на те, що станом на час вчинення
виконавчого напису нотаріуса та
проведення прилюдних торгів малолітня
дитина проживала в спірному
приміщенні, а тому порушенні права.
Однак, ці твердження є безпідставними.

Так, згідно п.20.11 договору іпотеки
позивач зобов'язувалася не надавати
документи у відповідні державні органи
з метою реєстрації будь-яких осіб у
квартирі, яка була предметом іпотеки,
без письмової згоди банку.

Суди дійшли висновку, що неповнолітній
син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, майнових прав
відносно забезпеченої договором
іпотеки квартири не мав, оскільки на
момент укладення договору іпотеки у
спірній квартирі не був зареєстрований
та не проживав, а відтак згода органів
опіки та піклування на вчинення
виконавчого напису та проведення
прилюдних торгів законом не
вимагається.

Не знайшли свого підтвердження доводи
щодо відсутності у нотаріуса підстав
для вчинення виконавчого напису у
зв'язку із не закінченням терміну дії
договору, тобто наявності спору між
сторонами.

Згідно п.18.8.2 договору іпотеки
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на Предмет іпотеки незалежно
від настання термінів виконання
якого-небудь зобов'язання за Кредитним
договором у випадку порушення
Позичальником якого-небудь із
зобов'язань, передбачених умовами
Кредитного договору.

Пунктами 2.2 та 2.3.3 кредитного договору
надано право банку достроково вимагати
повернення всіх коштів з нарахованими
процентами та інших платежів при
порушенні умов зобов'язання.

Судами встановлено, що позивач
порушила умови зобов'язання, а тому у
Банку були всі підстави для звернення
стягнення на іпотечне майно і нотаріус
діяв відповідно до п.284 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 03 березня 2004 року № 20/5, п.1 Переліку
документів, за якими стягнення
заборгованості проводиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1772, та ст.33 Закону України «Про
іпотеку», яка передбачала в редакціях
на час укладення останнього так і на
час вчинення виконавчого напису
нотаріуса можливість звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі виконавчого напису
нотаріуса.

Щодо проведення прилюдних торгів, то
судами встановлено, що ОСОБА_2
повідомлялася спеціалізованим
державним підприємством «Укрспец'юст»
про повторні прилюдні торги. Про
надання оголошення в газету про
проведення прилюдних торгів, на яких
продавався спірний будинок, свідчить і
чинна постанова від 11.01.2008 року про
відмову у порушенні кримінальної
справи відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_10 за
ст.ст.296, 129 КК України.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про
іпотеку» (в редакції на час проведення
торгів) допускається проведення
прилюдних торгів з єдиним учасником,
тому немає підстав вважати, що прилюдні
торги від 01 жовтня 2007 року з єдиним
покупцем ОСОБА_4, проведені з
порушенням вимог чинного
законодавства.

Посилання апелянта на те, що вартість
спірного майна, що визначена на
підставі звіту № 509/04 про незалежну
оцінку майна є значно меншою, ніж
ринкова вартість спірного майна,
апеляційним судом до уваги не береться,
оскільки позивач, будучи ознайомленою
з даним звітом в установлений законом
строк, його не оскаржила.

Продаж майна проведено в сумі не нижче
ніж 90% від оцінки майна, що відповідає
вимогам ст.43 Закону України «Про
іпотеку» (в редакції на час проведення
торгів).

Зазначені обставини не потребують
повторного доказування.

Отже, доводи позивачів є
безпідставними і не підтверджені
належними та допустимими доказами.

Крім цього, колегія суддів, з огляду на
п.6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року №
5 та п.3 листа цього ж суду «Про судову
практику розгляду справ про оскарження
нотаріальних дій або відмову в їх
вчиненні» від 10 квітня 2014 року, вважає,
що позивачами невірно обрано спосіб
захисту своїх прав, який можливий
шляхом не визнання недійсним
виконавчого напису, а пред'явленням
позову про визнання виконавчого напису
таким, що не підлягає виконанню (за
даною вимогою ухвалені судові рішення,
що набрали законної сили).

На підставі викладеного, підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

За таких обставин, враховуючи підстави
позову, визначені позивачами, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
вищезазначеного позову, а тому рішення
суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового - про відмову у задоволенні
позову з інших підстав.

Нові доводи апелянта, викладені в усних
поясненнях суду апеляційної інстанції,
не можуть бути прийняти до уваги
відповідно до вимог ст.ст.11, 303 ЦПК
України, оскільки не були предметом
дослідження суду першої інстанції та
не вказувалися у позовних заявах.

Керуючись ст. ст.209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л
а :

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати рішення
Новоград-Волинського міськрайонного
суду Житомирської області від 19
березня 2014 року та ухвали нове про
відмову у задоволенні позову ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Приватбанк», ОСОБА_4,
відділу Державної виконавчої служби
Новоград-Волинського міськрайонного
управління юстиції, Спеціалізованого
державного підприємства «Укрспец'юст»,
треті особи приватний нотаріус
Житомирського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, орган опіки та
піклування виконкому
Новоград-Волинської міської ради, про
визнання недійсними виконавчого
напису нотаріуса та прилюдних торгів,
скасування свідоцтва про право
власності з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: