АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1064/2014р.
інстанції Марківський О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

2014 року квітня місяця 08 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Орловської Н.В.

Майданіка В.В.

При секретарі Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Новотроїцького
районного суду Херсонської області від
12 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» про
стягнення заборгованості за договором
вкладу,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що 04.04.2007 року між нею та
відповідачем укладено договір
банківського вкладу НОМЕР_1 з
нарахуванням 15% річних. На виконання
вказаного договору вона внесла на
рахунок банку НОМЕР_1 кошти в сумі 2310
грн., які в подальшому з рахунку не
знімала.

Оскільки зазначена сума коштів була
викрадена працівниками банку, що
встановлено вироком Чаплинського
районного суду Херсонської області від
12.03.2012 року, постановленому в
кримінальній справі по обвинуваченю
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, внаслідок чого вона
понесла збитки, позивач просила суд з
підстав, визначених ст.625 ЦК України,
стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
на її користь кошти за договором
банківського вкладу в сумі 2310 грн.,
відсотки за користування її коштами в
період з 04.04.2007 року по 10.12.2013 року в сумі
2318 грн., компенсацію за знецінення
коштів внаслідок інфляції за період з
04.04.2007 року по 10.12.2011 року в сумі 1450,68
грн., 3% річних за період з 20.11.2007 року по
10.12.2013 року в розмірі 421,99 грн., а також
витрати на оплату судового збору в сумі
229,40 грн. та юридичних послуг в сумі 500
грн.

Рішенням Новотроїцького районного
суду Херсонської області від 12 лютого
2014 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» про стягнення
заборгованості задоволено частково,
стягнено з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
на користь ОСОБА_2 заборгованість за
договором банківського вкладу в сумі
2310,00 грн. та судові витрати в сумі 229,40
грн.

В іншій частині позовні вимоги
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати в частині відмови в
задоволенні позову та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не
визнало, вважаючи їх безпідставними, а
ухвалене у справі рішення законним та
обгрунтованим, у зв'язку із чим просить
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2, маючи намір укласти договір
банківського вкладу, 04.04.2007 року внесла
в касу відповідача кошти в сумі 2310 грн.,
які співробітниками ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рахунок
НОМЕР_1 вклад «Вільні кошти»
перераховані не були, а були умисно
розтрачені.

Вказаний факт встановлено вироком
Чаплинського районного суду
Херсонської області від 12.03.2012 року, що
набрав законної сили, а тому відповідно
до ч.4 ст.61 ЦПК України не підлягає
доказуванню.

Обгрунтовуючи підставність позову,
посилаючись на приписи ст.ст.625,1060, ч.2
ст.1068 ЦК України, позивачка просила
стягнути на її користь суму
банківського вкладу та відсотки за
користування її коштами, 3% річних та
компенсацію за знецінення коштів
внаслідок інфляції, зазначаючи про
безпідставність користування банком
належними їй коштами протягом 2007-2013
років.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що наслідком неповернення банком
позивачці належних їй коштів в сумі 2310
грн. є викрадення цих коштів посадовими
особами банку, які засуджені за
вказаний злочин.

За таких обставин банк, за умови
доведеності таких вимог, може нести
відповідальність перед позивачкою не у
зв'язку з невиконанням зобов'язання за
договором банківського вкладу, а у
зв'язку із заподіяною їй шкодою
внаслідок викрадення працівниками
банку зазначених коштів під час
виконання ними своїх обов'язків.

Підстави відшкодування такої шкоди
передбачені ст. 1172 ЦК України,
відповідно до якої юридична або
фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Таким чином, якщо особою вчинений
службовий злочин, із використанням
становища, як у межах, так і з
перевищенням влади та наданих
повноважень, майнову відповідальність
у вигляді заподіяної ним матеріальної
шкоди несе юридична особа, відповідний
роботодавець.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не
взяв до уваги, що позов ОСОБА_2 заявлено
з підстав, визначених ст.ст.625, 1060, ч.2
ст.1068 ЦК України та не роз'яснив
позивачці право на уточнення позовних
вимог в частині підстав позову, а тому,
як наслідок, помилково задовольнив
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача на користь позивача коштів
в сумі 2310 грн., з підстав, визначених
ст.1172 ЦК України, вийшовши за межі
заявлених позовних вимог.

Отже, враховуючи, що підстави для
стягнення з відповідача коштів за
договором банківського вкладу
відсутні, з інших підстав позовні
вимоги не заявлялися, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції відповідно до ст.309 ЦПК
України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про
стягнення заборгованості за договором
вкладу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Новотроїцького районного суду
Херсонської області від 12 лютого 2014
року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про стягнення
заборгованості за договором вкладу
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді