Справа № 192/2674/13-ц
Провадження № 2/192/116/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року Солонянський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

головуючої -
судді Омелюх В.М.

при секретарі - Короті Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у смт. Солоне
цивільну справу за позовом приватного
підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення збитків,

В С Т А Н О В
И В:

Позивач з урахування уточнень та змін
(зменшення) позовних вимог від 28 квітня
2014 року звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення збитків.

На обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що йому як
приватному підприємцю згідно договору
оренди землі від 12 листопада 2012 року
укладеного між ОСОБА_3 і ПП ОСОБА_1 було
передано в строкове платне
користування належну на праві
власності ОСОБА_3 земельну ділянку
площею 5,64 га, у т.ч. рілля 5,64 га.

Згідно договору оренди землі від 24
квітня 2013 року укладеного між ОСОБА_4 і
ФОП ОСОБА_1 йому як приватному
підприємцю було передано в строкове
платне користування належну на праві
власності ОСОБА_4 земельну ділянку
площею 5,64 га у т.ч. рілля 5,64 га.

Кожен договір оренди укладений строком
на 10 років та здійснена їх державна
реєстрація, про що у Державному
земельному кадастрі вчинено запис від
12 листопада 2012 року та присвоєний
відповідний номер № 00013 та запис
від 23 травня 2013 року та присвоєно
відповідний номер № 3855094.

Вказані земельні ділянки знаходяться
на території Наталівської сільської
ради Солонянського району
Дніпропетровської області, а загальна
площа двох земельних ділянок складає
11,28 га. До укладення договорів оренди з
ПП (ФОП) ОСОБА_1 зазначені земельні
ділянки знаходилась за відповідними
договорами оренди у ТОВ «Земля» без
права передачі останнім третім особам
в суборенду або по обміну та були
повернуті власникам орендарями за
актами приймання-передачі від 10 серпня
2012 року і в той же день між ФОП ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено
договори обробітку землі, за якими
позивач зобов'язався виконувати
сільськогосподарські роботи по
обробітку землі замовникам.

Відповідач ОСОБА_2 безпідставно
проводив сільгоспроботи на зазначених
земельних ділянках і порушував право
орендаря ФОП ОСОБА_1 щодо орендних
правовідносин, при цьому на звернення
позивача про усунення зазначених
порушень належного реагування не
отримав, в зв'язку з чим 08 листопада 2013
року звернувся з відповідною заявою до
Державної інспекції сільського
господарства в Дніпропетровській
області по питанню перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства при використанні
відповідачем ОСОБА_2 земельних ділянок
належних ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
знаходяться в оренді заявника.

За результатами здійсненої перевірки
було встановлено факт порушення вимог
ст.125,126 Земельного кодексу України
внаслідок використання ОСОБА_2
зазначених земельних ділянок без
належних правових підстав внаслідок
чого самовільним заняттям земельних
ділянок орендарю було спричинено
збитки в розмірі 10976 гривень 61 копійка
та 08 листопада 2013 року винесено припис
з вимогою в місячний термін усунути
порушення земельного законодавства та
складено протокол про вчинення ОСОБА_2
адміністративного правопорушення у
виді самовільного заняття земельних
ділянок.

Постановою про накладення
адміністративного стягнення №316 від 14
листопада 2013 року ОСОБА_2 визнано
винним у вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.
531КУпАП, тобто самовільне зайняття
земельної ділянки та накладено штраф у
розмірі 850 гривень, що свідчить про те,
що в діях відповідача є самовільне
зайняття земельної ділянки, внаслідок
якого орендареві ПП (ФОП) ОСОБА_1
спричинена шкода в розмірі 10976 гривень
61 копійку, яку він просить стягнути з
відповідача, який повернув земельні
ділянки 28 квітня 2014 року, за рішенням
суду.

Позивач та його представник, які були
повідомлені належним чином про час та
місце розгляду справи, у судове
засідання 29 травня 2014 року не з'явились,
надавши суду письмову заяву (а.с.82),
відповідно до якої прохали розглядати
справу у їх відсутність та прохали
стягнути з відповідача спричинені
збитки в сумі 10976 гривень 61 копійка. В
судовому засіданні 31 березня 2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав з підстав зазначених в
позовній заяві та просив їх
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнав та просив в задоволенні
його відмовити, пояснивши, що має на
праві власності з дружиною земельні
ділянки для ведення
сільськогосподарського виробництва,
які були ним передані в оренду ТОВ
«Земля», але в 2010 році дія договорів
оренди закінчилась і він вирішив
обробляти належній їм земельні ділянки
самостійно, але коли він звернувся до
орендаря по питанню повернення
належних йому ділянок, йому було
запропоновано обробляти інші земельні
ділянки, оскільки його земельні
ділянки знаходяться серед інших
земельних ділянок, які орендує ТОВ
«Земля» і до них утруднений доступ. З
даною пропозицією він згодився, але при
цьому будь-яких письмових угод щодо
міни земельних ділянок він не укладав і
навіть не знав, кому належать земельні
ділянки, які були йому передані для
обробітку. Про те, що зазначені
земельні ділянки знаходяться в оренді
ОСОБА_1 він дізнався лише в 2013 році, але
оскільки вони були вже засіяні
продовжував їх обробляти до збору
урожаю. Підтвердив, що за використання
чужих земельних ділянок його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
надані сторонами письмові докази,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, при
цьому доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях, а кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
чи заперечень, крім випадків
встановлених цим законом.

Судом встановлено, що 13 серпня 2012 року
ОСОБА_3 та ПП ОСОБА_1 уклали договір
оренди земельної ділянки загальною
площею 5,640 га, в тому числі рілля - 5,640 га,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:001:0365, яка розташована на
території Наталівської сільської ради
і належить орендодавцю на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серії І-ДП № 088853
строком на 10 років (а.с.6-8), який
зареєстровано у відділі Держкомзему у
Солонянському районі
Дніпропетровської області 12 листопада
2012 року за №00013.

23 квітня 2013 року ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_1
уклали договір оренди земельної
ділянки загальною площею 5,640 га, в тому
числі рілля - 5,640 га, кадастровий номер
земельної ділянки 010010524, яка
розташована на території Наталівської
сільської ради і належить орендодавцю
на підставі державного акту на право
приватної власності на землю серії І-ДП
№ 088854 строком на 10 років (а.с. 9-16),
державна реєстрація якого здійснена у
реєстраційній службі Солонянського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області 23 травня 2013
року за №2531559 (а.с.17-18).

Відповідно до актів приймання -
передачі земельних ділянок від 12
листопада 2012 року та 01 квітня 2013 року,
на виконання вищезазначених договорів
оренди орендодавці передали, а орендар
прийняв земельні ділянки, які є
предметом оренди (а.с. 49,50).

Згідно актів приймання-передачі під
охорону довгострокових межових знаків
від 27 червня 2013 року ФОП ОСОБА_1 прийняв
на безстрокове збереження
довгострокові межові знаки
встановлені вздовж земельних ділянок
кадастровий номер :01:001:0365 та
010010524 (а.с. 47,48).

До укладення зазначених договорів
оренди вказані земельні ділянки
знаходились в користуванні ТОВ «Земля»
відповідно до укладених власниками
земельних ділянок та орендарем
договорів оренди земельної ділянки від
01 жовтня 2002 року та додаткових угод до
них (а.с.89-92). Були повернуті ТОВ «Земля»
власникам земельних ділянок ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 згідно актів приймання-передачі
10 серпня 2012 року (а.с.93-94), після чого в
цей же день між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ФОП
ОСОБА_1 були укладені договори про
надання послуг по обробітку землі
(а.с.85-88).

За зверненням ФОП ОСОБА_1 від 19 липня 2013
року (а.с.19) Державною інспекцією
сільського господарства в
Дніпропетровській області було
проведено перевірку дотримання
земельного законодавства ОСОБА_2 щодо
використання зазначених вище
земельних ділянок, за результатами
проведення якої згідно акту №610 від 08
листопада 2013 року було встановлено
факт самовільного використання
належним на праві власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 земельних ділянок, як передані
останніми в оренду ПП ОСОБА_1 згідно
належним чином укладених та
зареєстрованих договорів оренди
(а.с.20-21,23-24), в зв'язку з чим ОСОБА_2 було
винесено 08 листопада 2013 року припис №454
про усунення в тридцяти денний термін
виявленого порушення (а.с.22).

Постановою першого заступника
начальника державної інспекції
сільського господарства в
Дніпропетровській області № 316 від 14
листопада 2013 року ОСОБА_2 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 531 КУпАП, а саме за самовільне
фактичне використання земельних
ділянок площами 5,64 га та 5,64 га
розташованих на території
Наталівської сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області, та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 850 гривен (а.с.
26, 27).

Пунктом 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України
встановлено, що одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів
являється відшкодування збитків.

Згідно ст. 22 ЦК України передбачено, що
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування
при цьому збитками є: втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі. Якщо особа, яка порушила право,
одержала у зв'язку з цим доходи, то
розмір упущеної вигоди, що має
відшкодовуватися особі, право якої
порушено, не може бути меншим від
доходів, одержаних особою, яка порушила
право.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

У відповідність до ст. 1166 ЦК України -
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.156 ЗК України власникам землі
та землекористувачам відшкодовуються
збитки, заподіяні внаслідок
неодержання доходів за час тимчасового
невикористання земельної ділянки.

Статтею 157 ЗК України передбачено, що
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам здійснюють
органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування, громадяни та
юридичні особи, які використовують
земельні ділянки, а також органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, громадяни та юридичні
особи, діяльність яких обмежує права
власників і землекористувачів або
погіршує якість земель, розташованих у
зоні їх впливу, в тому числі внаслідок
хімічного і радіоактивного
забруднення території, засмічення
промисловими, побутовими та іншими
відходами і стічними водами. Порядок
визначення та відшкодування збитків
власникам землі і землекористувачам
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

На виконання вищезазначеної норми
позивачем надано розрахунок розміру
шкоди, заподіяної ОСОБА_2 внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, які розташовані на території
Наталівської сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області, складений
Державною інспекцією сільського
господарства в Дніпропетровській
області за Методикою визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу
затвердженої Постановою КМУ від 25
липня 2007 р. N 963 (а.с. 25), відповідно до
якого розмір збитків складає 10976
гривень 61 копійка.

За таких підстав, коли в судовому
засіданні достовірно встановлено факт
самовільного заняття ОСОБА_2 земельних
ділянок, які передані в оренду ФОП
ОСОБА_1, суд вважає, що вимоги позивача
про стягнення з відповідача збитків на
суму 10976 гривень 61 копійка є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Доводи відповідача, про те, що він
використовував земельні ділянки на
правових підставах, за усною
домовленістю з колишнім орендарем
земельних ділянок подружжя ОСОБА_3 СТОВ
"Земля", не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки згідно норм ст.208,210,792 ЦК
України, ст.ст.124-126 Земельного кодексу
України, ст.ст.13-14 Закону України Про
оренду землі» будь-які правочину щодо
користування земельною ділянкою як
нерухомим майном укладаються в
письмовій формі та підлягають
державній реєстрації, а право
користування земельною ділянкою чи
оренди земельної ділянки виникає з
моменту державної реєстрації такого
права. Належних та допустимих доказів
на підтвердження своїх заперечень щодо
позовних вимог відповідач не надав,
хоча у відповідність до ст. 60 ЦПК
України це його обов'язок.

Окрім зазначеного, з відповідача
відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
необхідно стягнути на користь позивача
сплачений ним судовий збір при
зверненні з даним позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 16, 22, 208,210,792, 1192, 1166, ЦК України;
ст.ст. 124-126, 152, 156, 157 Земельного Кодексу
України 2001 року; ст.ст.13-14 Закону
України Про оренду землі» ст.ст. 10, 11, 60,
61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов приватного підприємця
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків
задовольнити.

Стягнути ОСОБА_2 на користь приватного
підприємця ОСОБА_1 грошові кошти в сумі
10976 (десять тисяч дев'ятсот сімдесят
шість) гривень 61 копійка та судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять)
гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Солонянський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча: суддя