Справа № 361/4110/14-ц
Провадження № 2/361/1772/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Маценко Н.П.

при секретарі
Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Бровари
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка
діє в особистих інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи
такою, що втратила право користування
квартирою, усунення перешкод у
користуванні квартирою шляхом
виселення

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року ОСОБА_1 в
особистих інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, 1997 року
народження та ОСОБА_3 звернулися до
суду із даним позовом, в якому просять
визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1
усунути перешкоди у користуванні ними
вищевказаною квартирою шляхом
виселення з неї ОСОБА_4

В обґрунтування своїх вимог
позивачі посилаються на те, що на
підставі договору купівлі-продажу від
25.04.2003 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_3
зареєстровано право власності на
спірну квартиру. Разом з ними у
квартирі проживає неповнолітня ОСОБА_2,
1997 року народження, яка є членом їх
сім'ї та без будь-яких правових підстав
стороння особа ОСОБА_4

Далі зазначають, що відповідач по
даній справі є колишнім чоловіком
ОСОБА_1, шлюб з яким розірвано. На час
вирішення житлового питання у 2003 році
вони дозволити останньому
зареєструватися та проживати у спірній
квартирі. Разом з тим, впродовж
тривалого часу ОСОБА_4 не бажає
залишати квартиру, хоча не є членом їх
сім'ї та її наймачем у розумінні ст. 405
ЦК України. З підстав визнання
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням та
виселення змушені звернутися до суду.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, дала пояснення
аналогічні фабулі позовної заяви.
Додала, що 04.06.1990 року зареєструвала
шлюб із відповідачем по даній справі.
Від шлюбу в них народилося двоє дітей:
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 30.11.2000 року шлюб
розірвано.

На час придбання спірної
квартири, вони проживали спільно із
відповідачем, вселили його до спірного
помешкання як члена сім'ї, він сплачує
половину вартості комунальних послуг.

Позивач ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримала, пояснила, що відповідач
раніше підвищував на неї голос,
застосовував фізичну силу до неї,
сестри та матері. Просить позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги
не визнав, пояснив, що для придбання
спірної квартири він сплатив 30 %
вартості, зробив у ній ремонт та
придбав побутову техніку, проживає у
спірному помешканні тривалий час та
значиться у ньому зареєстрованою.

Вислухавши пояснення позивачів,
заперечення відповідача, дослідивши
письмові матеріали справи, суд
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до ст. 47 Конституції України
кожен має право на житло. Держава
створює умови, за яких кожний
громадянин матиме змогу побудувати
житло, придбати його у власність або
взяти в оренду.

Правилами ст. 157 ЖК України передбачено,
що членів сім»ї власника житлового
будинку може бути виселено у випадках
передбачених частиною першою статті 116
цього Кодексу. Виселення провадиться у
судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК
України власника майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження.

Правилами ст. 405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають
право займати, визначається його
власником.

Судом встановлено, що позивачам
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу від 25.04.2003 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Броварського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 на праві спільної
часткової власності по ? частині
належить квартира АДРЕСА_1.

Право власності на вказану
квартиру зареєстровано за позивачами у
Броварському бюро технічної
інвентаризації, про що свідчить
відповідний витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно.

З пояснень сторін по даній справі
встановлено, що вони проживають у
спірній квартирі.

При розгляді даної справи по суті
також встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який розірвано 30.11.2000 року, про що
свідчить свідоцтво про розірвання
шлюбу, видане 28.04.2010 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві.

Від спільного подружнього життя
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилося двоє дітей:
ОСОБА_3, 1992 року народження та ОСОБА_2, 1997
року народження, яка на даний час є
неповнолітньою.

Заявляючи вимогу про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщення -
спірною квартирою та виселення
позивачі посилаються на ту обставину,
що останній не є членом їх сім'ї.

Разом з тим, суд не може
погодитися із такими твердженнями та
вважає їх помилковими з огляду на
наступні обставини

До членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням. У разі
відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано
й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з
ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій
цієї статті, перестали бути членами
сім'ї наймача, але продовжують
проживати в займаному жилому
приміщенні, вони мають такі ж права і
обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Аналізуючи в сукупності всі докази, суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні заявлених позовних вимог,
так як вони є необґрунтованими. У
судовому засіданні при розгляді даної
справи по суті безспірно встановлено,
що відповідач по даній справі
заселений до спірної квартири як член
сім'ї власника квартири, проти чого не
заперечила в судовому засіданні
сторона позивача, значиться в ній
зареєстрованим та відповідно має право
користуватися нею та проживати,
оскільки у визначеному законом порядку
такого права не втратив. У судовому
засіданні позивачі підтвердили, що
відповідач проживає у спірній квартирі
та сплачує половину вартості
комунальних послуг. При цьому їх вимоги
фактично мотивовані лише небажанням
проживати спільно із ОСОБА_4

Позовні вимоги про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування спірною квартирою жодним
чином не мотивовані, будь-які правові
підстави для цього відсутні за умови
постійного проживання останнього у
спірній квартирі відсутні.

Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не
може бути обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

При розгляді даної справи по суті
будь-яких підстав для визнання
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням та
виселення його із спірної квартири
встановлено не було.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1, яка діє в
особистих інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи
такою, що втратила право користування
квартирою, усунення перешкод у
користуванні квартирою шляхом
виселення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через Броварський
міськрайонний суд Київської області.

Суддя
Н. П. Маценко