РІШЕННЯ

іменем України

„06" лютого 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

за участі відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із
даним позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що перебуває у
шлюбі з відповідачем з 1980 року, від
шлюбу подружжя не має неповнолітніх
дітей.

Як зазначається позивачем при
зверненні до суду спільне життя
складалося не найкращим чином,
останній час відповідач зраджує
дружині, що призводить до сварок,
вплинуло на шлюбні стосунки, призвело
до відчуження та втрати почуття
любові та взаємної згоди. Посилаючись
у позові на те, що спільне проживання
припинено, спільного бюджету подружжя
не веде, відповідач не з'являється
до органу РАЦС для розірвання шлюбу,
шлюб носить формальний характер, сім'я
розпалася остаточно та відновленню не
підлягає, збереження шлюбу є
недоцільним, у позові й заявлено
відповідну вимогу.

У судовому засіданні позивач
вимоги позову підтримала повністю,
надала пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві, просила
суд повністю задовольнити поданий
позов. Разом з тим, відповідно до
пояснень позивача відповідач від
фактичних шлюбних відносин з іншою
молодою жінкою має дитину, та позивач
не бажає продовжувати таке життя,
позивач побоюється за своє життя,
побоюється бути отруєною, не бажає
перебувати у такому шлюбі, коли про
фактичні шлюбні відносини
відповідача з іншою жінкою знають усі
оточуючи; не зважаючи на те, що
фактично подружжя мешкає в одній
квартирі, близько 2 років не веде
подружнього життя, кожен фактично живе
окремим життям.

Відповідач позов не визнав,
пояснив, що твердження позивача не
відповідають дійсності.

Заслухав пояснення осіб, які
беруть участь у справі, та дослідив
докази в межах заявлених вимог згідно
ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до
висновку про наявність підстави для
ухвалення рішення про розірвання
шлюбу, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом, 04 липня
1980 р. Відділом запису актів
громадянського стану виконавчого
комітету Самарської районної ради
народних депутатів м. Дніпропетровська
під актовим записом №217 між сторонами
за цим позовом був зареєстрований
шлюб; подружжя не має неповнолітніх
дітей від шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя; згідно
з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

Таким чином, суд, з'ясував фактичні
взаємини подружжя, зокрема те, що
шлюбні відносини між подружжям
припинені, 2 роки подружжя не підтримує
шлюбних стосунків, не має спільного
бюджету, а також дійсні причини
позову про розірвання шлюбу
(відсутність поваги та розуміння,
різні погляди подружжя на сімейні
відносини), які у свою чергу вплинули
на шлюбні стосунки, дійшов до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить
інтересам цього подружжя, що має
істотне значення, тому позов підлягає
задоволенню.

Разом з тим, при ухваленні
судового рішення судом враховується,
що навіть під час судового
засідання відповідач своєю
поведінкою та неприпустимими
висловлюваннями на адресу позивача
довів слушність доводів позивача щодо
причин розірвання шлюбу, через що суд
погоджується із доводами відповідача
щодо того, що шлюб є пустою
формальністю та підлягає розірванню.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, ч. 1 ст. 88,
ст.ст. 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задовольнити
повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 04 липня 1980
р. Відділом запису актів
громадянського стану виконавчого
комітету Самарської районної ради
народних депутатів м. Дніпропетровська
під актовим записом №217.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
судові витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору, в розмірі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя