Провадження № 2-о/127/459/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 червня 2014 року

м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області Борисюк І.Е.,
розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту реєстрації шлюбу та
належності правовстановлюючого
документа,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернулась ОСОБА_1
із заявою про встановлення факту
родинних відносин та належності
правовстановлюючого документа.

Ухвалою суду від 26.05.2014 року заяву було
залишено без руху і надано заявнику
строк для усунення недоліків,
зазначених в ухвалі суду, в іншому
випадку заява буде вважатись не
поданою та повернута заявнику.

Заявник на виконання вимог ухвали суду
від 26.05.2014 року надала суду заяву про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення в новій редакції із проханням
встановити факт реєстрації шлюбу та
належності правовстановлюючого
документа.

Однак, недоліки зазначені в ухвалі суду
від 26.05.2014 року заявником в повному
обсязі не усунуті.

Судом 26.05.2014 року, зокрема, було
постановлено в ухвалі про необхідність
зазначення заявником з яких причин
неможливо одержати або відновити
документ, що посвідчує факт, який вона
просить встановити, якими доказами він
підтверджується. Також, суд вимагав
надати довідку про неможливість
одержання чи відновлення необхідних
документів, що чітко передбачено п. 2 ч. 1
ст. 258 ЦПК України

Заявником не повідомлено суд про
неможливість надання вище вказаних
доказів.

Судом прийнято до уваги, що суду
необхідно суворо дотримуватися вимог
процесуального законодавства на
стадії прийняття заяв та підготовки
справ до розгляду, перевіряти
відповідність заяв вимогам ст. 258 ЦПК
України.

Заявник всупереч вимог, визначених
ухвалою суду від 26.05.2014 року, яка є
обов'язковою для виконання, судове
рішення в повному обсязі не виконала.

Суд покликаний спрямовувати свою
діяльність на всебічне, повне і
об'єктивне вирішення цивільних справ у
повній відповідності з чинним
законодавством.

Вирішуючи питання про прийняття заяв
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення, судам необхідно
враховувати, що ці заяви повинні
відповідати як загальним правилам щодо
змісту і форми позовної заяви,
встановленим ст. 119 ЦПК України, так і
вимогам щодо її змісту, передбаченим
ст. 258 ЦПК України. Якщо в заяві не
зазначено, який конкретно факт просить
встановити заявник, з яких причин
неможливо одержати або відновити
документ, що посвідчує даний факт,
якими доказами цей факт
підтверджується або до заяви не
приєднано довідки про неможливість
одержання чи відновлення необхідних
документів, суддя відповідно до ст. 121
ЦПК України постановляє ухвалу про
залишення заяви без руху і надає
заявникові строк для виправлення
недоліків. У разі невиконання цих
вказівок заява вважається неподаною і
повертається заявникові, про що суддя
постановляє мотивовану ухвалу. На що
звернув увагу Верховний Суд України в
Постанові Пленуму № 5 від 31.03.1995 року
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» (із змінами).

Точне і неухильне додержання і
застосування норм матеріального і
процесуального законодавства при
розгляді і вирішенні цивільних справ є
гарантією їх правильного,
справедливого і швидкого вирішення з
метою захисту і охорони суспільного
ладу і державності України, прав та
законних інтересів громадян і
юридичних осіб всіх форм власності.

Згідно ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження
в цивільних справах здійснюється
відповідно до законів, чинних на час
вчинення окремих процесуальних дій,
розгляду і вирішення справи.

За правилами ст. 69 ЦПК України перебіг
процесуального строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 72 ЦПК України право
на вчинення процесуальної дії
втрачається із закінченням строку,
встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.

Заявником до суду не подавалось
клопотання про продовження строку для
усунення недоліків. Поважних причин
невиконання вимог ухвали суду від
26.05.2014 року в повному обсязі суду не
повідомлено.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які
беруть участь у справі, зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов
до висновку, що недоліки заяви, які
зазначені в ухвалі суду від 26.05.2014 року,
заявником так і не були усунуті в
повному обсязі в строк визначений
судом, тому застосовуючи аналогію
закону до заяви, відповідно до вимог ч. 1
та ч. 2 ст. 121 ЦПК України заяву слід
вважати неподаною та повернути
заявнику.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України
повернення заяви не перешкоджає
повторному зверненню із заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для повернення
заяви.

Також, суд вважає за необхідне звернути
увагу заявника на те, що відповідно до
п. 4 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди можуть
встановлювати факти реєстрації,
зокрема, шлюбу, якщо в органах
реєстрації актів громадянського стану
не зберігся відповідний запис чи
відмовлено у його відновленні або ж він
може бути відновлений лише на підставі
рішення суду про встановлення факту
реєстрації акту громадянського стану.
На що звернув увагу Верховний Суд
України в Постанові Пленуму № 5 від
31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» (із змінами).

Враховуючи викладене, керуючись ч. 2, ч.
4, ч. 5 ст. 121, ст. 258 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту
реєстрації шлюбу та належності
правовстановлюючого документа -
вважати неподаною та повернути
заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: