Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/2653/14 Головуючий у 1
інстанції: Тучков С.С.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 04» червня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк»

на рішення Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 28 квітня 2014 року
по справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовною заявою до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування вимог зазначило, що
відповідно до укладеного договору б/н
від 06 березня 2007 року ОСОБА_3 отримала
кредит в розмірі 7000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Відповідач підписом підтвердила згоду
на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між нею та банком
договір.

Відповідно до п.9.12 Умов та Правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично лонгується на такий же
термін.

У порушення норм закону та умов
договору ОСОБА_3 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконувала, у зв'язку з чим станом на 30
березня 2013 року має заборгованість
22734,32 грн., яка складається з наступного:

- 6798,22 грн. - заборгованість за кредитом;

- 10918,95 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 3458,37 грн. - заборгованість по комісії
за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов
та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1058,78 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК
України банк просив стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість у розмірі 22734,32 грн. за
кредитним договором б/н від 06 березня
2007 року та судові витрати у розмірі 229,40
грн.

Заочним рішенням Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 26
вересня 2013 року позов задоволено.

Ухвалою Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 14 березня 2014 року
заочне рішення від 26 вересня 2013 року
скасовано, справу призначено до
розгляду в загальному порядку.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 28 квітня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ПАТ КБ
«ПриватБанк».

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» зазначає, що строк дії
картки встановлено до березня 2013 року і
банк звернувся до суду з позовом в
межах позовної давності. Посилаючись
на неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про задоволення позову, вирішити
питання про судові витрати.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові,
суд першої інстанції, виходив із того,
що позивач пропустив строк позовної
давності, встановлений ст. 257 ЦК
України.

Доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість висновку суду про
пропуск позовної давності є
неприйнятними, виходячи з наступного.

В ч.2 ст. 509 ЦК України зазначено, що
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 2 зазначеної статті
передбачено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України
однією із загальних засад цивільного
законодавства є свобода договору.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Належною формою кредитного договору на
підставі ч. 1 ст. 1055 ЦК України є
письмова форма.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснювати свої права
і виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

На підтвердження умов укладення
кредитного договору банк надав заяву
позичальника, Умови і правила надання
банківських послуг, Правила
користування платіжною карткою (розділ
11 Умов і правил надання банківських
послуг) ( а.с.7-11).

Будь-які інші документи, які б
стосувалися умов кредитування ОСОБА_3,
банк не надав.

Судом встановлено, що між сторонами
укладено кредитний договір, за умовами
якого банк відкрив для ОСОБА_3
картковий рахунок і видав платіжну
картку з кредитним лімітом у розмірі
7000,00 грн. зі сплатою за користування
кредитом 36 % річних на суму залишку
заборгованості( а.с. 7-11)

Строк дії карти НОМЕР_1 було
встановлено «березень» 2009 року (а.с. 62).
Сторонами періодичні щомісячні
платежі не узгоджені.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг, які є
складовою кредитного договору,
кредитний договір діє протягом 12
місяців з моменту його підписання. Якщо
протягом цього строку жодна із сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично продовжується на такий
самий строк.

Згідно з пп. 3.1.1 пункту 3 розділу ІІ Умов
та правил надання банківських послуг
(Правила користування кредитною
карткою), строк дії картки вказаний на
картці (місяць та рік). Картка дійсна до
останнього календарного дня
зазначеного місяця ( а.с.10).

У п.5.4 передбачено, що строк погашення
кредиту (кредитного ліміту, кредитної
лінії) у повному обсязі здійснюється не
пізніше останнього дня місяця,
вказаного на платіжній картці (а.с.9)

В п.п.3.1.3 пункту 3 Правил користування
кредитною карткою передбачено, що по
закінченню строку дії картки
відповідна картка продовжується
банком на новий строк ( шляхом надання
клієнту картки з новим строком дії),
якщо раніше( до початку місяця
закінчення строку дії картки) не
надійшла письмова заява держателя про
закриття картрахунку, а також за умови
наявності грошових коштів на
картрахунку для оплати послуг по
виконанню розрахункових операцій на
картрахунку( в передостанній день
місяця закінчення строку дії) і при
додержанні інших умов продовження,
передбачених договором.

У разі наявності перевитрати
платіжного ліміту по картці та
непогашення його клієнтом на протязі
шести місяців, картка закривається (
п.9.4 Умов та правил надання банківських
послуг)

Оскільки сторони не передбачали
погашення кредиту щомісячними
платежами, то у відповідності до ч.3 п.5.4
розділу ІІ Умов та правил надання
банківських послуг (Правила
користування кредитною карткою) ОСОБА_3
повинна була погасити кредит у повному
обсязі не пізніше 31 березня 2009 року.

Останній платіж боржником здійснено
28.11.2008 р. ( а.с.123,168 ).

З позовом банк звернувся 21 травня 2013
року.

З урахуванням наведеного висновок суду
про звернення до суду поза межами
позовної давності є правильним.

Банк не посилався на поважність причин
пропуску позовної давності та заяву
про поновлення строку не подавав.

ОСОБА_3 подала заяву про застосування
позовної давності.

Посилання на відкриття картрахунку на
невизначений строк, пролонгацію
договору та продовження строку дії
картки до березня 2013 року є
неприйнятними, оскільки суперечить п.9.4
Умов та правил надання банківських
послуг, п.п. 3.1.1 п.п.3.1.3 пункту 3 розділу
ІІ Умов та правил надання банківських
послуг. Кошти на картці ОСОБА_3 для
продовження її дій відповідно до п.п.
3.1.1 п.п.3.1.3 пункту 3 частини ІІ Умов та
правил надання банківських послуг,
були відсутні,останні операції за
карткою НОМЕР_1 ОСОБА_3 здійснила 28.11.2008
року, нову картку відповідачка не
отримувала.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які б свідчили про порушення норм
матеріального і процесуального права,
які призвели чи могли призвести до
неправильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 28 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: