Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/284/14-ц

Провадження №2/377/157/14

06 червня 2014 року Славутицький
міський суд Київської області у складі:
головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при
секретарі: Прядко Н.М.,

з участю:

представника позивача - адвоката
ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Славутичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

УСТАНОВИВ:

В березні 2014 року до суду
подана позовна заява, у якій позивач
просив стягнути з відповідачки ОСОБА_5
на його користь борг в сумі 106,04 гривень,
з відповідача ОСОБА_2 на його користь
борг в сумі 5792,07 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим,
що позивач згідно договору поруки №
272/9-п від 16.07.2009 року поручився перед
Кредитною спілкою «Партнер» за
виконання зобов'язань ОСОБА_7 по
укладеному ним кредитному договору №
272/9 від 16.07.2009 року, відповідно до якого
ОСОБА_7 отримав у кредитодавця кредит в
сумі 10000 гривень. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_7 помер, в зв'язку з чим
зобов'язання по кредитному договору не
були виконані і борг становив 7801 грн. 86
коп. На підставі судового наказу від 3
вересня 2010 року з позивача, як
поручителя, на користь Кредитної
спілки «Партнер» було стягнуто борг за
вказаним кредитним договором.
Стягнення даної суми було завершено 27
січня 2012 року. Вважаючи стягнення
незаконним, ОСОБА_4 було подано позовну
заяву до суду про визнання укладеного
договору поруки № 279/9-п від 16.07.2009 року
припиненим з моменту смерті боржника
ОСОБА_7. Рішенням Славутицького
міського суду Київської області від 18
грудня 2012 року в задоволенні позовної
заяви ОСОБА_4 про визнання договору
поруки припиненим з 15.03.2010 року
відмовлено. Рішенням апеляційного суду
Київської області від 26 лютого 2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено,
рішення Славутицького міського суду
Київської області від 18 грудня 2012 року
скасовано, позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено та визнано договір поруки
припиненим з моменту смерті боржника
ОСОБА_7.

Однак, ухвалою ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ від 18
вересня 2013 року рішення Апеляційного
суду Київської області від 26 лютого 2013
року скасовано, а рішення
Славутицького міського суду Київської
області від 18 грудня 2012 року залишено
без змін. Таким чином, у такий спосіб
позивача визнано належним кредитором
спадкоємців померлого ОСОБА_7. Тому
позивач, до якого перейшли всі права
кредитора, вважає, що він має право
пред'явити вимоги згідно ст. 1281, 1282 ЦК
України до спадкоємців ОСОБА_7, а саме
до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про стягнення
боргу.

Відповідач ОСОБА_2 подав заперечення, в
яких просив відмовити у задоволенні
позову з тих підстав, що позивач
пропустив шестимісячний строк
пред'явлення вимоги, передбачений ч.2
ст. 1281 ЦК України.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити. Суду пояснив, що
після сплати боргу позивачем після
смерті боржника між ним та
відповідачами, які є спадкоємцями
боржника, виникли правовідносини
поруки. В зв'язку з чим позивач на
підставі ст. 556 ЦК України має право
зворотної вимоги до відповідачів про
повернення йому сплаченого боргу.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні просив відмовити у
задоволенні позову з тих підстав, що
позивачем пропущено шестимісячний
строк пред'явлення вимоги,
передбачений ч.2 ст. 1281 ЦК України, і
вважає, що цей шестимісячний строк
повинен відраховуватися з 27 січня 2012
року, коли позивач набув права
кредитора після плати всієї суми боргу.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явилася, про час та
місце розгляду справи була повідомлена
належним чином, клопотання про
відкладення розгляду справи до суду не
надала, причини неявки суд не
повідомила.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
оглянувши справу № 2-60/11, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 липня 2009 року
було укладено кредитний договір № 272/9
між Кредитною спілкою «Партнер»
(кредитодавцем) та ОСОБА_7
(позичальником), відповідно до якого
Кредитодавець надав Позичальнику
кредит у сумі 10000 гривень на засадах
строковості, зворотності, цільового
характеру використання, платності та
забезпеченості(а.с.6 ).

16 липня 2009 року між Кредитною спілкою
«Партнер» (Кредитодавцем) та ОСОБА_4
(Поручителем) було укладено договір
поруки № 272/9-п, відповідно до якого
Поручитель поручився перед
Кредитодавцем за виконання зобов'язань
ОСОБА_7 (Боржником) за договором, що був
укладений між Кредитодавцем та
Боржником(а.с. 7).

15 березня 2010 року помер ОСОБА_7, що
підтверджено свідоцтвом про смерть,
копія якого знаходиться в спадковій
справі (а.с. 52 ).

Як вбачається із спадкової справи
ОСОБА_7 № 48/2010, копія якої долучена до
матеріалів справи, 10 вересня 2010 року із
заявою про прийняття спадщини до
Славутицької міської державної
нотаріальної контори звернувся син
ОСОБА_7 ОСОБА_2, відповідач у справі (а.с.
51).

14 вересня 2010 року до Славутицької
міської державної нотаріальної
контори із заявою про відмову від
прийняття спадщини звернулася дочка
спадкодавця ОСОБА_8, яка відмовилась
від прийняття спадщини на користь
ОСОБА_2 (а.с. 51).

20 жовтня 2010 року від ОСОБА_5, дружини
спадкодавця, надійшла заява до
Славутицької міської державної
нотаріальної контори про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом та свідоцтва про право
власності на 1/2 частину автомобіля
марки «CHEVROLET EVANDA» 2006 року випуску, який
належав померлому ОСОБА_7 на підставі
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2,
виданого 18.04.2006 року РЕП ДАІ ГУ МВС
України в Київській області, набутого
за час шлюбу, як дружині, що пережила
свого чоловіка(а.с. 51).

Таким чином, судом встановлено, що
після смерті ОСОБА_7 залишилося три
спадкоємці першої черги: дружина
ОСОБА_5, син ОСОБА_2, дочка ОСОБА_8, яка
відмовилась від прийняття спадщини на
користь свого брата ОСОБА_2,
відповідача у справі.

Рішенням Славутицького міського суду
Київської області від 26 січня 2011 року,
яке набрало законної сили 15 квітня 2011
року, визнано за ОСОБА_2 право на
спадщину: на 1/3 частку автомобіля
«CHEVROLET EVANDA» 2006 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1 та на 1/3 частку
житлового приміщення, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1(а.с. 55-57).

Як вбачається з матеріалів цивільної
справи № 2-60/11 за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_8, про
визнання права на частку спадкового
майна, до складу спадщини, що
залишилась після смерті ОСОБА_7,
входило: 1/2 частка житлового
приміщення, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, та 1/2 частка автомобіля «CHEVROLET
EVANDA» 2006 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1.

Враховуючи, що кожен із трьох
спадкоємців мав право на 1/3 частку
спадкового майна, тобто на 1/6 частку
житлового приміщення, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, та 1/6 частку
автомобіля «CHEVROLET EVANDA» 2006 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1, але

дочка спадкодавця ОСОБА_8 відмовилась
від прийняття спадщини на користь
спадкодавця ОСОБА_2, то за ОСОБА_2
фактично визнано право власності на 2/3
частки спадкового майна, яке
складається з 1/3 частки автомобіля
«CHEVROLET EVANDA» 2006 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1 та 1/3 частки
житлового приміщення, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Доказом прийняття спадщини ОСОБА_5 є її
заява про видачу свідоцтва про право на
спадщину(а.с. 51 ).

Відповідно ОСОБА_5, відповідачка, має
право на 1/3 частку спадкового майна, яке
залишилося після смерті спадкодавця
ОСОБА_7, що складається із 1/6 частки
автомобіля «CHEVROLET EVANDA» 2006 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1 та 1/6
частки житлового приміщення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщина) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

3 вересня 2010 року суддею Славутицького
міського суду Київської області було
видано судовий наказ, який набрав
чинності 18.09.2010 року, відповідно до
якого за заявою Кредитної спілки
«Партнер» про видачу судового наказу
стягнуто з ОСОБА_4 (Поручителя) на
користь Кредитної спілки «Партнер»
борг за кредитним договором в сумі 7801, 86
гривень та судові витрати по оплаті
судового збору в сумі 39 гривень 01
копійку та 30 гривень витрат на
інформаційно-технічне забезпечення(
а.с.8 ).

Згідно постанови про закінчення
виконавчого провадження від 27.01.2012
року, винесеної заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Славутицького міського управління
юстиції Київської області від 27 січня
2012 року, судовий наказ № 2-н-134/10,
виданий Славутицьким міським судом
Київської області, про стягнення боргу
виконано в повному обсязі.

Таким чином, на підставі вказаного
судового наказу з ОСОБА_4 стягнуто суму
боргу в сумі 7870, 87 гривень, судові
витрати в сумі 69,01 гривень, виконавчий
збір в сумі 787,08 гривень, всього 8688,11
гривень(а.с. 9, 88).

ОСОБА_4, вважаючи судовий наказ від
03.09.2010 року незаконним, звернувся до
суду з позовними вимогами до Кредитної
спілки «Партнер» про визнання
договору поруки № 272/9-п від 16 липня 2009
року припиненим з дня смерті боржника,
тобто з 15.03.2010 року. Кредитною пілкою
«Партнер» було подано зустрічну
позовну заяву про визнання спірного
договору поруки припиненим з 27 січня 2012
року, тобто з часу виконання в повному
обсязі судового наказу.

Рішенням Славутицького міського суду
Київської області від 18 грудня 2012 року
в задоволенні позовної заяви ОСОБА_4
про визнання договору поруки
припиненим з 15.03.2010 року відмовлено, а
зустрічну позовну заяву Кредитної
спілки «Партнер» про визнання договору
поруки припиненим з 27.01.2012 року
задоволено(а.с. 11-13).

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 26 лютого 2013 року рішення
Славутицького міського суду Київської
області скасовано, первісні позовні
вимоги задоволено, а в задоволенні
зустрічної позовної заяви
відмовлено(а.с. 14-18).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 18 вересня 2013
року рішення Апеляційного суду
Київської області від 26 лютого 2013 року
скасовано, а рішення Славутицького
міського суду Київської області від 18
грудня 2012 року залишено без змін(19-23).

Зазначеними рішеннями судів першої та
касаційної інстанцій, які набрали
законної сили, було встановлено, що
ОСОБА_4, виплативши борг після смерті
боржника ОСОБА_7, фактично поручився
перед новими боржниками ОСОБА_2 та
ОСОБА_5, відповідачами у справі, які
прийняли спадщину.

Відповідно до ч.2 ст. 556 ЦК України до
поручителя, який виконав зобов'язання,
забезпечене порукою, переходять усі
права кредитора у цьому зобов'язанні, в
тому числі й ті, що забезпечували його
виконання.

Таким чином, поручитель набуває права
вимагати від боржника виконання
зобов'язання в тому обсязі, в якому він
сам виконав вимоги кредитора, тобто
повністю або частково з урахуванням
сплачених відсотків, неустойки,
відшкодування збитків та судових
витрат кредитора.

Згідно ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці
зобов'язані задовольнити вимоги
кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині.

Виходячи з того, що частка ОСОБА_2
становить 2/3 частки спадщини, а ОСОБА_5
-1/3 частка спадщини, то розмір
стягнення боргу на користь позивача
повинен бути з ОСОБА_5 в розмірі 1/3
частини від загальної суми боргу, а з
ОСОБА_2 в розмірі 2/3 від загальної суми
боргу.

Як встановлено в судовому засіданні
загальна сума боргу становить 8688,11
гривень.

Таким чином, 1/3 частина від суми боргу
8688,11 гривень, що повинна бути стягнута з
відповідачки ОСОБА_5, становить 2896,04
гривні ( 8688,11 гривень : 3=2896,04 гривні)

Оскільки в судовому засіданні
представник позивача пояснив, що
відповідачка ОСОБА_5 добровільно
відшкодувала позивачу частину боргу в
розмірі 2790 гривень, то з неї підлягає
стягненню 106, 04 гривень ( 2896,04 гривень -2790
гривень).

З ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь
позивача 2/3 частини від суми боргу в
розмірі 5792,07 гривень( 8688,11 гривень - 2896,04
гривень).

Відповідно до Звіту про оцінку майна,
затвердженого директором ТОВ «Влата
ріелтер від 22.08.2012 року, ринкова
вартість автомобіля марки «CHEVROLET EVANDA»
2006 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_1 станом на 20.08.2012 року
становить 56933 гривні, 1/3 частина від
вартості автомобіля становить
18977,67 гривень, 2/3 частини - 37955,33 гривень,
що свідчить про достатність вартості
майна, в межах якого необхідно стягнути
борг з відповідачів (а.с. 27-29).

Доводи представника відповідача
ОСОБА_2 про пропущення позивачем
шестимісячного строку пред'явлення
вимоги, передбаченого ч.2 ст. 1281 ЦК
України, до спадкоємців, які прийняли
спадщину, що є підставою для відмови у
задоволенні позову, суд до уваги не
приймає, виходячи з наступного.

Положення ст. 1281 ЦК, на яку посилається
позивач в позовній заяві та відповідач
ОСОБА_2 у запереченнях, не підлягають
застосуванню до даних правовідносин,
оскільки між позивачем та
відповідачами виникли правовідносини
поруки після того, як рішенням
Славутицького міського суду Київської
області від 18 грудня 2012 року, яке
набрало законної сили 13 вересня 2013
року, було визнано, що позивач,
виконавши зобов'язання ОСОБА_7 за
кредитним договором, поручився перед
новими боржниками - спадкоємцями
позичальника - ОСОБА_5 та ОСОБА_2, тому
застосуванню до даних правовідносин
підлягає ст. 556 ЦК України.

Судом встановлено, що первісний
кредитор Кредитна спілка «Партнер»
після смерті ОСОБА_7, боржника за
кредитним договором, не скористалася
своїм правом пред'явити в судовому
порядку на підставі ст. 1281 ЦК України
позовні вимоги до нових боржників -
спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_2, а
скористалася правом пред'явити вимоги
до поручителя, передбаченим ст. 554 ЦК
України, подавши заяву про видачу
судового наказу про стягнення з нього
боргу за кредитним договором. Виходячи
з цього, після виконання поручителем
вимог первісного кредитора, в нього
виникло право на пред'явлення позову
до нових боржників на підставі ст. 556 ЦК
України.

Строк позовної давності за цими
вимогами є загальний та становить три
роки згідно ст. 257 ЦК України і
обчислюється з 27.01.2012 року, коли
позивач повністю сплатив суму боргу за
кредитним договором.

Позивач звернувся до суду 6
березня 2014 року, тобто в межах строку
позовної давності, передбаченого ст. 257
ЦК України.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

За правилом ст. 88 ЦПК України з
відповідачів підлягає стягненню
судовий збір на користь держави, від
сплати якого звільнений позивач,
пропорційно до задоволеної частини
вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 борг в сумі 106 гривень 04
копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 боргу в сумі 5792 гривні 07
копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір на
користь держави в сумі 81 гривні 20
копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в сумі 162 гривні 40
копійок.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Славутицький міський суд.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено 11
червня 2014 року.

Суддя
Н. Ф. Теремецька