Справа № 487/3061/14-ц
Провадження № 2/487/1605/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

29.07.2014 року

Заводський районний суд м.Миколаєва
у складі головуючого судді Павлової
Ж.П., секретаря Сочивко І.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И В:

27.03.2014 року ПАТ «Державний ощадний банк
України» в особі
Територіально-відокремленого
безбалансового відділення №10014/060
філії-Миколаївське обласне управління
(правонаступник ВАТ «Державний ощадний
банк України») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В заяві позивач посилався на те, що
24.03.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ
«Державний ощадний банк України» було
укладено кредитний договір №169, на
підставі якого банк надав позичальнику
кредит в сумі 15 000грн. під 25% річних,
строком на 36 місяців на споживчі цілі.

Відповідно до рішення Заводського
районного суду м.Миколаєва від 02.11.2011
року з ОСОБА_1 та поручителів стягнуто в
солідарному порядку на користь Банку
заборгованість станом на 31.05.2011 року в
розмірі 31 905,01 грн. У зв'язку з тим, що
ОСОБА_1 після набрання законної сили
рішення Заводського районного суду
м.Миколаєва від 02.11.2011 року
заборгованість погашена не була,
відповідно до вимог кредитного
договору, Банком була нарахована пеня
на прострочену заборгованість по
основному боргу та процентам за період
з 31.05.2011 року по 14.03.2014 року в розмірі 10
662,84 грн.

Посилаючись на вищезазначене позивач
просив задовольнити позовні вимоги,
стягнувши з відповідача ОСОБА_1 пеню
нараховану на прострочену
заборгованість по основному боргу та
процентам в загальній сумі 10 662,84 грн.

Представник позивача до судового
засідання не з'явився, надав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
та просив їх повністю задовольнити.

Відповідач до судового засідання не
з'явилася, про час та дату судового
засідання були повідомлені належним
чином, причини неявки не повідомили.

Суд ухвалив рішення про розгляд справи
у порядку ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановив, що 24.03.2008 року між
ОСОБА_1 та Банком було укладено
кредитний договір №169, на підставі
якого банк надав відповідачу кредит в
сумі 15 000грн. під 25% річних, строком на 36
місяців на споживчі цілі.

Рішенням Заводського районного суду
м.Миколаєва від 02.11.2011 року з ОСОБА_1 та
поручителів стягнуто в солідарному
порядку на користь Банку
заборгованість станом на 31.05.2011 року в
розмірі 31 905,01 грн.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 після
набрання законної сили рішення
Заводського районного суду м.Миколаєва
від 02.11.2011 року заборгованість погашена
не була, відповідно до вимог кредитного
договору, Банком була нарахована пеня
на прострочену заборгованість по
основному боргу та процентам.

Так, станом на 14.03.2014 року
заборгованість ОСОБА_1 за кредитним
договором, складається з пені,
нарахованої:

- на прострочену заборгованість по
основному боргу за період з 31.05.2011 р. по
14.03.2014р. в сумі 6114,00 грн.;

- на прострочену заборгованість по
процентам за період з 31.05.2011р.по 14.03.2014р.
в сумі 4548,84 грн., всього заборгованість
по пені складає 10 662,84грн.

Відповідно до ст.549 ЦК України,
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання.

В разі порушення зобов'язання
наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК
України та умовами договору. Зокрема,
кредитор має право вимагати
відшкодування збитків та сплати пені
або штрафу відповідно до умов договору.

Ст.ст.526, 612, 625 ЦК України
передбачають, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливість виконання, що
випадково настала після прострочення.
Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Крім того, 17.01.2014р., банком була
направлена вимога відповідачу ОСОБА_1
про наявність у останньої
заборгованості по не виконанню
зобов'язання по поверненню грошових
коштів отриманих за кредитним
договором №169 від 24.03.2008 року, в
результаті чого виникла
заборгованість, яка складається з пені
у сумі 10 076,86грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 526, 554,551,629, 1050 ЦК України суд
вважає, що позовна заява підлягає
задоволенню.

Також з відповідача на підставі ст.88
ЦПК України підлягає стягненню судовий
збір.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
«Державний ощадний банк України»
заборгованість за кредитним договором
№169 від 24.03.2008 року, а саме пеню,
нараховану на прострочену
заборгованість по основному боргу та
процентам в сумі 10 662,84грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного Акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» 243,60
грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення вступає в законну силу через 10
днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Миколаївського апеляційного
суду через Заводський районний суд
м.Миколаєва в порядку, визначеному
ст.ст. 294, 295 ЦПК України.

Суддя: ПАВЛОВА
Ж.П.