Справа № 125/2496/13-ц Провадження №
22-ц/772/1658/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Переверзєв С. В.Категорія:
27Доповідач: Колос С. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого :
Колоса С. С.

Суддів : Вавшка
В. С., Іващука В. А.

При
секретарі : Пантелеймоновій А. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Барського
районного суду Вінницької області від
10 квітня 2014 року, -

Встановила :

Рішенням Барського районного
суду від 10 квітня 2014 року зазначений
позов задоволено .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 борг по договору позики та
проценти всього в сумі 8 340 гривень .

Вирішено питання про розподілення
та відшкодування судових витрат .

Своє рішення суд мотивував тим, що
відповідачка, отримавши по розписці
кошти, не повернула їх у строк
визначений сторонами .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове про відмову
у позові, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими, на
недотриманням норм матеріального та
порушенням норм процесуального права .

В запереченнях ОСОБА_1 просить
рішення суду залишити без змін, а
скаргу відхилити, мотивуючи тим, що
вона є безпідставною та
необґрунтованою .

Дослідивши матеріали в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, заслухавши ОСОБА_1, який просить
скаргу відхилити, як безпідставну,
колегія суддів вважає, що скаргу слід
залишити без задоволення, виходячи з
наступного .

Відповідно до ст. ст. 1046 - 1048 ЦК
України за договором позики одна
сторона ( позикодавець ) передає у
власність другій стороні (
позичальникові ) грошові кошти,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов"язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей. Договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менше як у десять
разів перевищує встановлений законом
розмір неоподаткованого мінімуму
доходів громадян. На підтвердження
укладання договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника, яка посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної грошової
суми. Позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки національного банку України .

Судом першої інстанції
встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 09
червня 2012 року укладено письмовий
договір позики на суму 8 000 гривень, про
що надано розписку .

Суму зазначену в договорі
позичальник повинна була повернути до
09 серпня 2012 року, однак до зазначеної
дати кошти не повернула .

Відповідно до ст.. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов»язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов»язання на вимогу
кредитора зобов»язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми .

Враховуючи вище зазначене, судом
першої інстанції вірно стягнуто з
відповідачки 8 000 гривень суму боргу та
340 гривень проценти від простроченої
суми .

Твердження ОСОБА_2, що позивачем в
суді першої інстанції не надано
оригіналу розписки безпідставні .

Як вбачається з матеріалів, судом
було досліджено оригінал розписки, яку
апеляційним судом залучено до справи .

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір .

ОСОБА_2 не надано доказів, які б
підтвердили факт, що грошові кошти їй
фактично передано не було. В той же час
з пояснень свідків вбачається, що
зазначену в розписці суму було
передано відповідачці .

Твердження викладені в
апеляційній скарзі висновку суду
першої інстанції не спростовують .

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати .

З доказів наданих суду вбачається,
що ОСОБА_3 понесено витрати по розгляду
даної справи в сумі 571 гривня 61 коп. ( а.
с. 1, 43 ) .

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін .

Керуючись ст.. ст.. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України колегія суддів, -

Ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити .

Рішення Барського районного суду
Вінницької області від 10 квітня 2014
року - залишити без зміни .

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Протягом двадцяти днів з часу набрання
законної сили на ухвалу може бути
подана касаційна скарга до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ .

Головуючий :
С. С. Колос

Судді :
В. С. Вавшко

В. А. Іващука

З оригіналом згідно :