АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2163/2014р.
інстанції Подіновська Г.В.
2014 року липня місяця 22 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
Головуючого Кутурланової О.В.
Суддів Орловської Н.В.
При секретарі Гончар К.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» на рішення
Каховського міськрайонного суду
Херсонської області від 14 травня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення
кредитної заборгованості зі
В С Т А Н О В И Л А:
В січні 2014 року публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення кредитної
заборгованості зі спадкоємця.
В обґрунтування позовних вимог
зазначило, що 27.07.2006 року між АППБ
«Аваль», правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен банк Аваль», та ОСОБА_5
укладено кредитний договір № 014/30/516, а
31.03.2009 року додаткову угоду №1 до нього,
відповідно до яких банк надав ОСОБА_5
США за умови сплати відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,5%
річних на суму залишку заборгованості
та кінцевим строком повернення коштів
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, про що
стало відомо банку 22.03.2010 року.
Оскільки відповідачка по справі
ОСОБА_4, яка є спадкоємцем ОСОБА_5, на
письмову вимогу банку заборгованість
по кредитному договору не погасила,
позивач просив суд стягнути із
відповідачки на його користь
відповідно до ст.1282 ЦК України
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 1789,49 доларів США, що
Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 14 травня
2014 року в задоволенні позовних вимог
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4
про стягнення кредитної
заборгованості зі спадкоємця
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» просить скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу представник відповідача ОСОБА_3
доводи апеляційної скарги не визнав,
вважаючи їх безпідставними, а ухвалене
у справі рішення законним та
обґрунтованим, у зв'язку із чим просив
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення кредитної
заборгованості зі спадкоємця після
спливу строку позовної давності,
встановленого законом.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він ґрунтується на
досліджених судом доказах та нормах
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Згідно ч.2 ст.1281 ЦК України, кредиторові
спадкодавця належить протягом шести
місяців від дня, коли він дізнався або
міг дізнатися про відкриття спадщини,
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, незалежно від
настання строку вимоги.

Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюються тривалістю у
три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Судом вірно встановлено та вбачається
з матеріалів справи, що 27.07.2006 року між
АППБ «Аваль», правонаступником якого є
ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_5
укладено кредитний договір № 014/30/516, за
умовами якого позивач надав ОСОБА_5
кредитні кошти у сумі 40990,00 доларів США
за умови сплати відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,5%
річних на суму залишку заборгованості
строком на 72 місяці з 27.07.2006 року по
27.07.2012 року (а.с.7-8).

31.03.2009 року в додатковій угоді №1 до
кредитного договору банк та
позичальник продовжили строк
погашення кредиту до 27.04.2013 року (а.с.
16-17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позичальник ОСОБА_5
помер, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1
(а.с.22).

18.11.2009 року на виконання умов договору
особистого страхування страховиком
ВАТ НАСК «Оранта» перераховано на
рахунок банку 27 625,72 доларів США та
20.11.2009 року - 173,22 доларів США (а.с. 124, 125).

Згідно розрахунку заборгованості
станом на 20.11.2009 року заборгованість за
вищезазначеним кредитним договором
склала 1789,49 доларів США.

З пояснень представника позивача
вбачається, що про смерть позичальника
банку стало відомо 22.03.2010 року і цього ж
дня ним на адресу Каховської міської
державної нотаріальної контори
направлено претензію - вимогу до
спадкоємців позичальника, у якій
зазначено про наявність
заборгованості за кредитним договором
(а.с. 23).

Оскільки відомості про особу
спадкоємця надійшли на адресу банку
11.05.2010 року (а.с.25), то суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що виходячи з положень ч.2,3
ст.1281 ЦК України кредиторові належало
протягом шести місяців з цього часу
пред»явити свої вимоги до спадкоємця,
який прийняв спадщину, незалежно від
настання строку вимоги.

Враховуючи, що останній платіж в
рахунок погашення заборгованості був
здійснений спадкоємцем позичальника
15.07.2010 року, суд першої інстанції вірно
обчислив початок перебігу строку
позовної давності з 15.07.2010 року (а.с.139).

Зважаючи на те, що позов про стягнення
заборгованості зі спадкоємця ПАТ
«Райффайзен банк Аваль» подав лише
30.01.2014 року, тобто після спливу
трирічного строку позовної давності,
встановленого ст.257 ЦК України, суд
першої інстанції обґрунтовано
відмовив в задоволенні позовних вимог
у зв'язку із пропуском банком строку
звернення до суду з позовом.

Доводи апеляційної скарги про те, що
строк позовної давності не може
вважатися пропущеним, оскільки строк
виконання зобов'язання по сплаті
кредитних коштів визначений до 27.04.2013
року до уваги колегії суддів не
приймаються, так як зобов'язання, що
витікають з кредитного договору,
припинилися відповідно до ст.608 ЦК
України зі смертю боржника, а у
спадкоємців боржника згідно зі
ст.ст.1281,1282 ЦК України виник обов'язок
задовольнити вимоги кредитора
спадкодавця шляхом внесення
одноразового платежу на погашення
заборгованості, яка виникла на момент
смерті спадкодавця, але в межах
вартості майна, прийнятого у спадщину.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції з достатньою повнотою
з'ясував дійсні обставини справи,
перевірив доводи і заперечення сторін
та дослідив надані сторонами докази,
яким дав правильну оцінку, ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» відхилити.

Рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 14 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді