НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7433/13-ц
№ 2/183/999/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді
Дубовенко І.Г.

при секретарі
Гончаровій С.Є.

за участі позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Новомосковську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
усунення порушених прав власника та
вселення в квартиру, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новомосковського
міськрайонного суду Дніпрпоетрвоської
області заходиться цивільна справа за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення
порушених прав власника та вселення в
квартиру, в якому позивач просить суд:

- захистити її право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, шляхом її
вселення у вказану квартиру;

- усунути перешкоди у користуванні
власністю, шляхом зобов'язання
відповідача надати їй ключі;

- зобов'язати відповідача не чинити їй
перешкод в користуванні квартирою
АДРЕСА_1

В обґрунтування заявленого позову
позивачка посилалась на те, що згідно
свідоцтва про право на спадщину,
виданого 27 липня 2013 року їй та
відповідачу належить на праві
приватної власності по 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1. Однак вона не може
користу3ватися належною часткою
квартири, тому як відповідач
перешкоджає їй у цьому. Відповідач
відмовляється надати їй комплект
ключів, не пускає її до квартири, чим
позбавляє її права користування своїм
майном. На даний час її стосунки з
чоловіком не дуже хороші, і іноді вона
вимушена навіть ночувати на роботі,
тому як відповідач не пускає її до
спірної квартири. Мирним шляхом
відповідач відмовляється вирішити
спір, у зв'язку з чим, вона звернулася до
суду із зазначеним позовом.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги та
просила суд задовольнити їх.

Представник позивача в повному обсязі
підтримала позовні вимоги позивача та,
посилаючись на ті ж підстави, просила
суд, задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні не
заперечував, що 1/2 частина квартири
АДРЕСА_1 належить позивачу, однак у неї
є житло, де вона мешкає, а в нього це
єдине житло, де мешкає він. Якби вона
була розлучена із своїм чоловіком, він
не заперечував би, щоб вона проживала
разом з ним в цій квартирі. Однак
вважає, що після того, як він надасть
ключі позивачу, вона здійснить усі дії,
щоб він не зміг користуватися цією
квартирою. В задоволенні позову просив
відмовити. Пояснив, що він дійсно не дає
позивачу користуватися цією квартирою,
комплекту ключів їй не давав.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 показала, що знає позивача,
товаришує з нею. Останнім часом
стосунки позивача вдома не дуже хороші,
у зв'язку з чим, позивач не рідко
затримується на роботі, а то й
залишається ночувати. Знає, що позивач
не може користуватися своєю половиною
квартири, що залишилися їй після смерті
матері, через те, що ще в лютому 2013 року
в ній відповідачем були замінені замки,
а ключів їй він не дає, до квартири не
пускає.

Суд, заслухавши сторони, адвоката,
покази свідка, дослідивши матеріали
цивільної справи, вважає, що позовні
вимоги позивачки обґрунтовані та
підлягають задоволенню частково з
наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що
сторонами на підставі свідоцтва про
право на спадщину від 27 липня 2013 року
належить по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1
(а.с. 5-6).

Зазначеною квартирою користується
позивач, який фактично проживає в ній,
замінив в ній замки. Ці обставини
визнані сторонами, не оспорюються, а
тому відповідно до вимог ст.. 61 ЦПК
України - не підлягають доказуванню.

З пояснень відповідача також
вбачається, що він не дає користуватися
зазначеною квартирою.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ст. 383 ЦК України власник
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім'ї, інших
осіб.

Статтею 150 ЖК України встановлено, що
громадяни, які мають у приватній
власності квартиру (частину),
користуються нею для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Аналізуючи вищенаведені норми
законодавства, суд приходить до
висновку, що дії відповідача, які
виразились у перешкоджанні позивачці у
користуванні квартирою квартири
АДРЕСА_1 порушують права позивачки
закріплені в ст. ст. 317, 383 ЦК України, ст.
150 ЖК України на користування належним
їй майном і ці права мають бути
захищені судом, шляхом вселення
позивача у спірну квартиру та
зобов'язання надати їй комплект ключів
від неї.

Що стосується позовних вимог позивача
про зобов'язання відповідача не чинити
перешкоди їй у користуванні спірною
квартирою, то в їх задоволенні
необхідно відмовити, з огляду на те, що
ці вимоги не визначені, що саме
необхідно зробити відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому
судовий збір в розмірі 114,7 грн.
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

В іншій частині позовних вимог
позивача належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 5-8, 10, 79, 84, 85, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
усунення порушених прав власника та
вселення в квартиру задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Усунути перешкоди у користуванні
власністю, шляхом зобов'язання ОСОБА_3
надати ОСОБА_1 комплект ключів від
квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
судові витрати в розмірі 114 (сто
чотирнадцять) гривень 70 (сімдесят)
копійок.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.Г.Дубовенко