Справа № 683/128/13- ц
Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
в складі: головуючої -
судді Сагайдак І.М.
розглянувши у судовому засіданні в м.
Старокостянтинів подання державного
виконавця відділу ДВС
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Вовнянка Д.Л. про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України,
Державний виконавець відділу ДВС
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Вовнянко Д.Л.
звернувся до суду з поданням,
погодженим з начальником відділу ДВС
Старокостянтинівського районного
управління юстиції, про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання зобов»язань за
рішенням суду.

В обґрунтування подання
державний виконавець вказує, що на
виконанні у відділі ДВС
Старокостянтинівського районного
управління юстиції перебувають
виконавчі провадження

про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оскільки ОСОБА_2 в добровільному
порядку не сплачує заборгованість по
аліментах, тому було вжито заходи щодо
виявлення майна, на яке можна було б
звернути стягнення, однак такого не
виявлено. Крім того, боржник на виклики
до державного виконавця не з»являється
та не повідомляє про місце своєї
роботи, проживання та доходи. Оскільки
ОСОБА_2 ухиляється від виконання
рішення суду, постійно перетинає
кордон України з метою отримання
неоподатковуваних доходів, тому
просить обмежити її у праві виїзду за
межі України до виконання зобов»язання
за рішенням суду.

Державний виконавець Вовнянко
Д.Л., будучи належним чином
повідомленим про час і місце розгляду
подання, до суду не з»явився.

Дослідивши надані докази, суд
дійшов висновку, що подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець в процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов»язань, покладених на
нього рішенням, звертатись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України до виконання
зобов»язань за рішенням.

Відповідно до положень ч.1 ст. 377-1
ЦПК України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

В силу ст. 33 ч.1 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в»їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ
регулює порядок здійснення права
громадян України на виїзд з України і
в»їзд в Україну, порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок,
визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв»язання спорів у цій сфері.

Пунктами 2 і 5 частини 1 статті 6 цього
Закону передбачено як підстави для
тимчасового обмеження громадянина
України у праві виїзду за кордон
наявність невиконаних зобов»язань, але
лише до моменту виконання зобов»язань,
або забезпечення зобов»язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, і ухилення від
виконання зобов»язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов»язань.

Таким чином, питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України вирішується, зокрема у разі
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов»язання.

З матеріалів справи вбачається,
що на виконанні у відділі ДВС
Старокостянтинівського районного
управління юстиції перебуває
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6
частини зі всіх видів її заробітку
(доходу), але не меншому, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 18 січня
2013 року і до повноліття доньки, а також
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліментів на
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6
частини зі всіх видів її заробітку
(доходу), але не меншому, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 18 січня
2013 року і до повноліття сина.

Державним виконавцем не надано
доказів того, що ОСОБА_2 ухиляється від
виконання рішення суду. Невиконання
боржником цього рішення, яке набрало
законної сили лише 06 травня 2013 року,
щодо повної сплати заборгованості по
аліментах добровільно у строк,
встановлений державним виконавцем,
достатньо не вказує на таке ухилення.
Також державним виконавцем не надано
доказів того, що ОСОБА_2 належним чином
повідомлялась про виклики до
державного виконавця та що їй було
відомо про відкриття виконавчих
проваджень та необхідність виконання
зобов»язань, а також не надано доказів
того, що ОСОБА_2 документована
паспортом громадянина України для
виїзду за кордон.

Із доданих до подання документів
також не вбачається обставин, які б
вказували на доведеність факту
ухилення ОСОБА_2 від виконання
зобов»язань, хоча законом передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду за кордон не
за сам факт невиконання зобов»язань, а
саме за ухилення від виконання
зобов»язань.

Зміст подання державного
виконавця не містить посилань на
ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення
суду, а наявність у неї невиконаних
майнових зобов»язань, не є підставою
для обмеження її у праві виїзду за межі
України, що є крайньою мірою,
спрямованою на забезпечення виконання
рішення суду.

Крім того, як було встановлено рішенням
Старокостянтинівського районного суду
від 26 березня 2013 року ОСОБА_2 має
постійний дохід у виді пенсії, яку
отримує як інвалід дитинства ІІІ групи,
а тому виконання даного рішення суду та
погашення виниклої заборгованості
можливе за рахунок пенсії.

З огляду на викладене та за
відсутності доказів про свідоме
невиконання ОСОБА_2 належних до
виконання зобов»язань, суд дійшов
висновку про необхідність відмови у
задоволенні даного подання.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволені подання державного
виконавця відділу ДВС
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Вовнянка Д.Л. про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання
зобов»язання за рішенням суду
відмовити.

На ухвалу через суд першої інстанції,
який її ухвалив, може бути подана
апеляційна скарга протягом п»яти днів
з дня проголошення ухвали. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п»яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: