Справа № 355/1422/13-ц Головуючий у І
інстанції Коваленко К.В.Провадження №
22-ц/780/1288/14 Доповідач у 2 інстанції
Суханова Є.М.Категорія 36
РІШЕННЯ

Іменем України

29 травня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Мережко М. В., Данілова О. М.,

при секретарі: Франюк Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду матеріали
цивільної справи з апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Баришівського
районного суду Київської області від 10
грудня 2013 року по справі за позовом
Дернівської сільської ради
Баришівського району Київської
області, зацікавлені особи: ОСОБА_2,
ОСОБА_4 в інтересах неповнолітніх:
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, Служба в
справах дітей та сім'ї Баришівської РДА
про визнання спадщини відумерлою та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Дернівської сільської ради
Баришівського району Київської
області, ОСОБА_4 в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
третя особа: Служба в справах дітей та
сім'ї Баришівської РДА про визнання
права власності на майно в спадок, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом, який мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, померла ОСОБА_8.

До смерті ОСОБА_8 мешкала за адресою:
АДРЕСА_1 у житловому будинку, який
згідно запису господарської книги № 2
Дернівської сільської ради належав
померлій на праві приватної власності.
Також, згідно запису земельно-шнурової
книги, житловий будинок з
господарськими будівлями розташований
на земельній ділянці розміром 0.15 га.
Спадкоємці ОСОБА_8 на момент її смерті
мешкали окремо від неї. Заяви про
прийняття спадщини, згідно зі статтею
1269 Цивільного кодексу України,
протягом шестимісячного терміну з дня
відкриття спадщини до державної
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини не подали. Таким
чином оскільки спадкоємці своєчасно
спадщину не прийняли просить визнати
спадщину відумерлою.

В судовому засіданні представник
позивача Дернівської сільської ради
Баришівського району Київської
області сільський голова Шовть Л.В.
заявлений позов підтримала в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 заявлений позов не
визнав та звернувся до суду з
зустрічним позовом. Свій позов
мотивував тим, що на момент смерті
матері він проживав разом з нею в
спадковому будинку. Після смерті
матері він звернувся з заявою до
нотаріальної контори, але не зміг
оформити право на спадковий будинок
так як у нього відсутні
правовстонавлюючі документи на
будинок.

Відповідач ОСОБА_4 в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
та її представник ОСОБА_10 первісний
позов, заявлений Дернівською сільською
радою визнали в повному обсязі, проти
зустрічного позову заперечили.

Представник Служба в справах дітей та
сім'ї Баришівської РДА Ілляш Ю.В.
первісний позов, заявлений Дернівською
сільською радою визнала в повному
обсязі, проти зустрічного позову
заперечила.

Рішенням Баришівського районного суду
Київської області від 10 грудня 2013 року
позов Дернівської сільської ради
Баришівського району Київської
області зацікавлені особи: ОСОБА_2,
ОСОБА_4 в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, Служба в
справах дітей та сім'ї Баришівської РДА
про визнання спадщини відумерлою
задовольнити частково.

Визнати відумерлою спадщину, що
залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4
року ОСОБА_8, в саме житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
Дернівської сільської ради
Баришівського району Київської
області, ОСОБА_4 в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
третя особа Служба в справах дітей та
сім'ї Баришівської РДА про визнання
права власності на майно в спадок
відмовити.

Не погодившись з висновками наведеними
в рішенні суду, апелянт звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити по
справі нове рішення, яким відмовити у
задоволенні первісного позову та
задовольнити зустрічний позов.

Колегія суддів вислухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги вважає, що вона
обґрунтована та підлягає задоволенню.

Колегія суддів вивчивши матеріали
справи та докази, надані сторонами,
прийшла до висновку, що ухвалене по
справі рішення вважаю суперечливим,
необґрунтованим, та незаконним з
підстав неправильного застосування
норм матеріального і процесуального
права та невідповідності висновків
суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В п.п. 3.21. та п.п. 3.22., п. 3., Гл. 10. Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України № 296/5 від
22.02.2012 року (Далі - ПОРЯДКУ) вказано, що
спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 Цивільного
кодексу України, він не заявив про
відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого
спадкоємця відмітки про реєстрацію
його місця проживання, доказом
постійного проживання із спадкодавцем
можуть бути: довідка
житлово-експлуатаційної організації,
правління житлово-будівельного
кооперативу, відповідного органу
місцевого самоврядування про те, що
спадкоємець на день смерті спадкодавця
проживав разом із цим спадкодавцем.

Таким чином, факт прийняття ОСОБА_2,
спадщини підтверджується законними
засобами доказування (п.п. 3.22., п. 3., Гл. 10.
ПОРЯДКУ), а саме реєстраційним записом
у паспорті та довідкою Баришівського
РС УДМС України в Київський області,
котрі в повній мірі підтверджують факт
його постійно проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Підпунктами 4.10. та 4.11., п. 4., Гл. 10.
ПОРЯДКУ передбачено, що видача
свідоцтва про право на спадщину
спадкоємцям, які прийняли спадщину,
ніяким строком не обмежена.

Для спадкоємця, який постійно проживав
разом зі спадкодавцем на момент
відкриття спадщини, заява про видачу
свідоцтва про право на спадщину є
первинним документом, на підставі
якого заводиться спадкова справа.

13.08.2013 року Баришівською районною
державною конторою, на ім'я апелянта, як
спадкоємця, який постійно проживав
разом зі спадкодавцем, ОСОБА_8 на момент
відкриття спадщини здійснено
реєстрацію спадкової справи в
Спадковому реєстрі (копія Витягу про
реєстрацію в Спадковому реєстрі від
13.08.2013 року - додана до апеляційної
скарги).

У відповідності до п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо
постійне проживання особи зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
не підтверджено відповідними
документами, у зв'язку із чим нотаріус
відмовив особі в оформленні спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини, а не про
встановлення факту прийняття спадщини.
За наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про визнання
права на спадщину судовому розглядові
не підлягають.

В пп. 4.15. п. 4., Гл. 10 ПОРЯДКУ зазначено, що
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

У видачі свідоцтва про право на
спадщину державним нотаріусом
апелянту було відмовлено на тій
підставі, що відсутній
правовстановлюючий документ на
спадкове майно, а не тому, що апелянтом
було пропущено, передбачений законом
строк для прийняття спадщини.

Отже, за відсутності можливості
отримати в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину
апелянт звернувся до суду із
зустрічним позовом.

З іншого боку - в запереченні на
зустрічний позов, Дернівська сільська
рада визнала, що на день смерті
спадкодавця, за місцем відкриття
спадщини, окрім апелянта також був
зареєстрований його брат, ОСОБА_12, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року (копія
заперечення є в матеріалах справи).

В пп. 3.25., п. 3., Гл. 10. ПОРЯДКУ вказано
наступне - якщо спадкоємець за
заповітом або за законом помер після
відкриття спадщини і не встиг її
прийняти, право на прийняття належної
йому частки спадщини, крім права на
прийняття обов'язкової частки у
спадщині, переходить до його
спадкоємців (спадкова трансмісія ч. 1
ст. 1276 ЦК України).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки

Таким чином, суд першої інстанції
повинен був звернути увагу на ту
принципову обставину, що у спадковому
будинку, був зареєстрований померлий
ОСОБА_12, право на прийняття, належної
йому частки спадщини за правилами
спадкової трансмісії, переходить до
його спадкоємців, а саме: дружини,
ОСОБА_4 та неповнолітніх дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України; п.п. 3.9., п. 3.,
Гл. 10. ПОРЯДКУ малолітня, неповнолітня,
недієздатна особа, а також особа,
цивільна, дієздатність якої обмежена,
вважаються такими, що прийняли
спадщину, якщо не було подано заяву про
відмову від прийняття спадщини з
дотриманням вимог, встановлених чч.2-4
ст. 1273 ЦК Кодексу.

На підставі заяви ОСОБА_4, 19.04.2013 року
Баришівською районною державною
нотаріальною конторою в Спадковому
реєстрі зареєстровано спадкову справу
про прийняття після смерті спадкодавця
ОСОБА_12 спадщини наступними
спадкоємцями: ОСОБА_4 та неповнолітніми
дітьми: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3
(копія Витягу про реєстрацію в
Спадковому реєстрі від 19.04.2013 року -
додана до апеляційної скарги).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог апелянта, суд послався на
відсутні правовстановлюючих
документів на спадковий будинок, разом
з тим, не звернувши уваги на
принциповий доказ, якій міститься в
матеріалах справи, а саме: до смерті
ОСОБА_8 мешкала за адресою: АДРЕСА_1 у
житловому будинку, який згідно запису
господарської книги № 2 Дернівської
сільської ради належав померлій на
праві приватної власності. Також
згідно запису земельно-шнурової книги
житловий будинок з господарськими
будівлями розташований на земельній
ділянці розміром 0.15 га.

Таким чином, суд першої інстанції
повинен був надати зазначеному
документу належну правову оцінку та
вирішити питання про визнання права
власності на спадкове майно за законом,
за сином спадкодавця-апелянтом ОСОБА_2.

Крім цього, суд першої інстанції, при
ухваленні рішення про визнання
спадщини відумерлою, порушив вимоги
матеріального права та не з'ясував коло
осіб, які мають право на спадщину за
законом, окрім апелянта, а саме:
наявність дружини покійного ОСОБА_12 та
його дітей, які є спадкоємцями першої
черги.

Таким чином, визнання спадщини
відумерлою та задоволення первісного
позову Дернівської селищної ради
ухвалено з порушенням норм як
процесуального так і матеріального
права та підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог за
первісним позовом.

В ч. 1 ст. 1277 ЦК України вказано, що у разі
відсутності спадкоємців за заповітом і
за законом, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття, орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою.

Всупереч вимог ч. 1 ст. 1277 ЦК України
рішення Баришівського районного суду
Київської області від 10.12.2013 року не
ґрунтується на належних і допустимих
доказах тієї обставини, що спадщину,
яка відкрилася після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8 не було
прийнято жодним із її спадкоємців.

Навпаки, судом першої інстанції не було
взято до уваги низки доказів, котрі в
розумінні ст.ст. 29, 59 ЦПК України
являються належними засобами
доказування (тобто встановленим
законом доказами на підтвердження
певних обставин) та котрі в повній мірі
доводять факт прийняття спадщини,
апелянтом та іншими особами.

У відповідності до ч. 1 ст. 1267 ЦК України
та п.п. 4.8., п. 4., Гл. 10. ПОРЯДКУ частки у
спадщині кожного із спадкоємців є
рівними.

Спадщину, що відкрилася після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_4 року матері апелянта,
ОСОБА_8 в рівних частках було прийнято
апелянтом та його братом, ОСОБА_12.

Таким чином, 1/2 частка у праві на
спадщину після смерті матері апелянта,
належить ОСОБА_2.

Крім цього, колегія суддів звертає
увагу, що у відповідності до Гл. 9,
Розділу IV ЦПК України справи про
визнання спадщини відумерлою
розглядаються судами за правилами
окремого провадження.

В ч. 3 ст. 235 ЦПК України вказано, що
справи окремого провадження
розглядаються судом з додержанням
загальних правил, встановлених цим
Кодексом, за винятком положень щодо
змагальності та меж судового розгляду.
Інші особливості розгляду цих справ
встановлені цим розділом.

Тобто законодавцем передбачено, що
справа цієї категорії повинна
розглядатися судами не на засадах
змагальності та без спору між
учасниками судового розгляду.

За обставинами справи між Дернівською
сільською радою, як Заявником та
апелянтом, як заінтересованою особою
вбачався спір про право, з огляду на що
справа повинна була розглядатися за
правилами позовного провадження.

В ч. 6 ст. 235 ЦПК України зазначено
наступне - якщо під час розгляду справи
у порядку окремого провадження виникає
спір про право, який вирішується в
порядку позовного провадження, суд
залишає заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підставах.

Всупереч вимог ч. 1 ст. 235 ЦПК України суд
першої інстанції не залишив заяву по
даній справі без розгляду. Однак разом
з цим, не прийнявши ніякого
процесуального рішення під час
розгляду справи в рішенні від 10.12.2013
року суд першої інстанції вказав, що
розглянув позов. При цьому статус
заінтересованих осіб (ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.) - судом на
відповідачів змінено не було, чим було
порушено права цих осіб на доведення
перед судом обставин, на котрі б вони
посилалися як на підставу своїх
заперечень.

Під час розгляду справа в позовному ж
провадженні, після встановлення на
підставі п.п. 3.21. та п.п. 3.22., п. 3., Гл. 10.
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
№ 296/5 від 22.02.2012 року обставин прийняття
спадщини., що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4
року після смерті ОСОБА_8, ОСОБА_2 та
його братом ОСОБА_12, а після смерті
ОСОБА_12 - його дружиною, ОСОБА_4 та його
дітьми ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - за
відсутності підстав передбачених ч. 1
ст. 1277 ЦК України суд першої інстанції
повинен був відмовити позивачу (органу
місцевого самоврядування) в
задоволенні його позовних вимог у
визнанні спадщини відумерлою.

Встановлені колегією суддів обставини
підтверджується:

- Копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8
НОМЕР_1;

- Копією технічного паспорту на
житловий будинок;

- Випискою з погосподарської книги
Дернівської сільської ради;

- Випискою з земельно-шнурової книги
Дернівської сільської ради,

- Копією свідоцтва про смерть ОСОБА_12
НОМЕР_2

- Копією спадкової справи №331/2013

- Іншими матеріалами справи.

З урахуванням всього вищенаведеного,
колегія суддів прийшла до висновку, що
рішення Баришівського районного суду
Київської області від 10 грудня 2013 року
є незаконним, а отже повинно бути
скасоване судом апеляційної інстанції
з підстав неправильного застосування
норм матеріального та процесуального
права.

Згідно з вимогами ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення: є

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 1261, 1267, 1277 ЦК України, ст.ст. 293, 303,
304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Баришівського районного суду
Київської області від 10 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову
Дернівської сільської ради
Баришівського району Київської
області зацікавлені особи: ОСОБА_2,
ОСОБА_4 в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, Служба в
справах дітей та сім'ї Баришівської
РДА про визнання спадщини відумерлою.

Задовольнити частково зустрічний
позов ОСОБА_2 до Дернівської сільської
ради Баришівського району Київської
області, ОСОБА_4 в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
третя особа Служба в справах дітей та
сім'ї Баришівської РДА про визнання
права власності на майно в спадок.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти дів до
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: