Справа
№2/1519/7929/11
Провадження № 2/521/3741/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 21» липня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання
Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання заповіту недійсним, визнання
права власності на частку у спадковому
майні, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про припинення права на частку у
спільному майні, -

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2011 року до
Малиновського районного суду м. Одеси
звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до
ОСОБА_2 про визнання заповіту
недійсним, визнання права власності на
частку у спадковому майні. З
урахуванням наданих представником
позивача уточнених позовним вимог, які
прийняті судом, позивач просила суд
ухвалити рішення, яким визнати
свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1 на ОСОБА_2 - недійсним;
визнати право власності на ? частину
спадкового майна на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог посилалась
на те, що вона є донькою померлого
ОСОБА_3. Після смерті батька, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відкрилась спадщина
у вигляді двокімнатної квартири
АДРЕСА_1, проте батько залишив заповіт
на ім'я свого сина - ОСОБА_2, який є
рідним братом позивача. Позивач, в
установленому законом порядку
прийняла спадщину, подавши 14.10.2011 року
заяву про прийняття спадщини після
смерті батька, проте, нотаріус відмовив
позивачу у видачі свідоцтва про
спадщину, до вирішення питання щодо
спадкування в судовому порядку. Окрім
зазначеного, ОСОБА_1, як непрацездатна
за віком дитина спадкодавця має право
на спадкування половини частки, яка б
належала їй у разі спадкування за
законом, тобто на ? частки двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,5
кв.м. Також ОСОБА_1 зазначила, що заповіт
був складений спадкодавцем, коли він не
розумів значення своїх дій та не міг
ними керувати

ОСОБА_2 в процесі розгляду справи
звернувся до суду з зустрічною
позовною заявою до ОСОБА_1 про
припинення права на частку у спільному
майні. З урахуванням наданих
представником позивача уточнених
позовним вимог, які прийняті судом,
позивач просив суд ухвалити рішення,
яким припинити право ОСОБА_1 на ?
частину спадкового майна після ОСОБА_3,
а саме на ? частку квартири АДРЕСА_1 з
компенсацією її вартості у розмірі 66 346
грн. (шістдесят шість тисяч триста
сорок шість гривень); визнати за ОСОБА_2
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 45,5 кв.м.; стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним
судові витрати у розмірі 2043, 20 грн. (дві
тисячі сорок три гривні 20 коп.).

В обґрунтування зустрічних позовних
вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року помер рідний батько ОСОБА_2 та
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3. Після його
смерті відкрилась спадщина, яка
складається з квартири, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею
45,5 кв.м. Відповідно до заповіту ОСОБА_3,
від 20 травня 2010 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 1575, все своє майно він
заповів своєму синові - позивачу
ОСОБА_2.11 серпня 2011 року позивач ОСОБА_2
звернувся до приватного нотаріуса
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 з заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3 та,
повідомив нотаріусу інформацію про те,
що в нього є рідна сестра, яка є
непрацездатною. Того ж дня нотаріусом
було направлено лист відповідачу
ОСОБА_1 з повідомленням про те, що вона
має право на обов'язкову частку
спадщині. Тільки після отримання
телеграми 12 жовтня 2011 року відповідач
також подала заяву до нотаріальної
контори. Позивач ОСОБА_2 не заперечує
проти того, що відповідач ОСОБА_1 має
право на обов'язкову частку у спадщині,
відповідно до ст.1241 ЦК України, яка
складає ? частину квартири АДРЕСА_1.
Проте, існують обставини, які
унеможливлюють спільне володіння
квартирою позивачем та відповідачкою З
посиланням на ст. 365 ЦК України, позивач
просить припинити права відповідачів
на частку у їх спільній власності з
компенсацією її вартості і визнати за
позивачем право власності на ці частки.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги за первісним
позовом підтримав, просив позов
задовольнити у повному обсязі, проти
задоволення зустрічного позову
заперечував, просив відмовити у
задоволенні зустрічного позову у
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення
первісного позову заперечувала,
просила відмовити у задоволенні
первісного позову у повному обсязі,
позовні вимоги за зустрічним позовом
підтримала, просила задовольнити
зустрічний позов повністю.

Мотиви та додаткові доводи сторін,
учасників процесу зафіксовано
технічними засобами фіксації процесу.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, суд вважає, що рішення
у справі необхідно ухвалити із
задоволенням зустрічного позову та
відмовою у задоволенні первісного
позову.

Судом встановлені наступні фактичні
обставини на підставі представлених
доказів та пояснень осіб, які беруть
участь у справі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача
та відповідача, ОСОБА_3, що вбачається
із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2,
зареєстрованого Другим Малиновським
відділом Державної реєстрації актів
цивільного стану Одеського міського
управління юстиції , актовий запис №977
від 22.04.2011 року.

Після смерті батька сторін, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відкрилась спадщина
у вигляді двокімнатної квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов`язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач
може призначити своїми спадкоємцями
одну або кілька фізичних осіб,
незалежно від наявності у нього з цими
особами сімейних, родинних відносин, а
також інших учасників цивільних
відносин.

Згідно заповіту ОСОБА_3, від 20 травня 2010
року, зареєстрованого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 в реєстрі
за № 1575, все своє майно він заповів
своєму синові -ОСОБА_2.

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини. (ч.1, ч.5 ст.1268 ЦК України).

11 серпня 2011 року позивач ОСОБА_2
звернувся до приватного нотаріуса
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 з заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3.

14 жовтня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до
приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5 з
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3.

У відповідності до ст.. 1241 ЦК України,
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

ОСОБА_1, як непрацездатна за віком
дитина спадкодавця має право на
спадкування половини частки, яка б
належала їй у разі спадкування за
законом, тобто на ? частки двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,5
кв.м., що не заперечувалось сторонами у
справі, та не підлягає доказуванню у
відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК.

Разом з тим, згідно висновку №046-01/2012
судової будівельно-технічної
експертизи по цивільній справі №2/1519/1439
судового експерта Тоя Олени
Володимирівни від 07.02.2012 року, Ринкова
вартість квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 45,5
кв.м. на день проведення експертизи в
цілому складає: 33 215 $ США (тридцять три
тисячі двісті п'ятнадцять дол. США), що
еквівалентно 265 378 грн.(двісті шістдесят
п'ять тисяч триста сімдесят вісім
грн.).Вартість ? частини квартири №77,
загальною площею 45,5 м2, розташованої в
6і АДРЕСА_1, на момент проведення
експертизи, складає: 8 304 $ США (вісім
тисяч триста чотири дол. США), що
еквівалентно 66 346 грн. (шістдесят шість
тисяч триста сорок шість грн). Вартість
? частини квартири №77, загальною площею
45,5 м2, розташованої в будинку АДРЕСА_1,
на момент проведення експертизи,
складає:16 608 $ США (шістнадцять тисяч
шістсот вісім дол. США), що еквівалентно
132 689 грн.(сто тридцять дві тисячі
шістсот вісімдесят дев'ять
грн).Враховуючи вимоги нормативної
законодавчо-технічної документації,
беручи до уваги
архітектурно-планувальне рішення
квартири АДРЕСА_1 розташування в
будинку, поділ обстежуваної квартири
на ? та ? частки з улаштуванням окремого
входу до кожної частини, або виділ 2/4
частки в натурі законодавчо та
технічно неможливий - будь-які варіанти
є такими, що повністю або частково
порушують вимоги ч будівельних норм і
правил. У зв'язку з тим, що поділ
квартири АДРЕСА_1, на на ? та ? частки
частки або виділу 2/4 частки в натурі
технічно не можливий, експерт
керуючись вимогами п.4.3 «Інструктивних
вказівок про порядок проведення
експертних роб визначив розмір
грошової компенсації, що підлягає
сплаті:

- розмір грошової компенсації, що
підлягає сплаті співвласником з
часткою 1/4 користуванні якого
залишиться вищевказана квартира,
іншому співвласникові з часткою
3/4складає: 24 911 $ США (двадцять чотири
тисячі дев'ятсот одинадцять), що
еквівалентно 199 15 грн. (сто дев'яносто
дев'ять тисяч тридцять чотири).

- розмір грошової компенсації, що
підлягає сплаті співвласником з
часткою 3/4. користуванні якого
залишиться вищевказана квартира,
іншому співвласникові з часткою 1/4
складає: 8 304 $ США (вісім тисяч триста
чотири), що еквівалентно 66 347 грн.
(шістдесят шість тисяч триста сорок
сім).

- розмір грошової компенсації, що
підлягає сплаті тим співвласником, у
користуванні якого залишиться
вищевказана квартира, іншому
співвласникові з часткою 2/4 частин,
виділ яких технічно не можливий,
складає: 16 607,5 $ США (шістнадцять тисяч
шістсот сім дол. США 50 цнт.), що
еквівалентно 132 689 грн. (сто тридцять дві
тисячі шістсот вісімдесят дев'ять грн.).

- Таким чином судом встановлено, що
частка ОСОБА_1 у спірній квартирі є
незначною і не може бути виділена в
натурі; річ є неподільною; окрім
зазначеного, спільне володіння і
користування майном є неможливим у
зв'язку із відносинами сторін; таке
припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника та членам його
сім'ї

Згідно зі ст. 365 ЦК України, право особи
на частку у спільному майні може бути
припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо:
частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

При цьому, Малиновським районним
судом м. Одеси судом 14 березня 2014 року
задоволено заяву представника
позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 -
ОСОБА_8 про прийняття грошових коштів.
Прийнято від ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1)
депозитний внесок у сумі 66 346
(шістдесят шість тисяч триста сорок
шість) гривень. Внесено кошти в 66 346
(шістдесят шість тисяч триста сорок
шість) гривень на депозитний рахунок
територіального Управління державної
судової адміністрації України в
Одеській області.

Згідно висновку комісійної посмертної
судово-психіатричної експертизи КУ
«Одеський обласний медичний центр
психічного здоров'я» від 27.03.2014 року, в
якому експертна комісія прийшла до
висновку, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місто
народження м. Ташкент, під час
складання та засвідчення заповіту від
20.05 2010 року, зареєстрованого в реєстрі
за №1575, посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_9, психічних
розладів не виявляв. ОСОБА_3 за своїм
психічним станом у вищевказаний час
міг розуміти значення своїх дій та
керувати ними.

Статтею 3 Закону України «Про
психіатричну допомогу» визначена
«Презумпція психічного здоров'я».
Кожна особа вважається такою, яка не
має психічного розладу, доки наявність
такого розладу не буде встановлено на
підставах та в порядку, передбачених
цим Законом та іншими законами України.

Зворотнього, а саме - відсутність
волевиявлення заповідача на
заповідання майна на користь
відповідача належними і допустимими
доказами в ході судового засідання
доведено не було.

Таким чином, відсутні підстави для
задоволення позову ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Згідно з ст. 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч. 4 цієї статті, доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно п. 26 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», під час судового розгляду
предметом доказування є факти, якими
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення і підлягають встановленню
при ухваленні рішення.

Згідно п. 27 зазначеної Постанови,
враховуючи обов'язок кожної сторони
довести ті обставини, на які вона
посилається, необхідно в судовому
засіданні дослідити кожний доказ,
наданий сторонами на підтвердження
своїх вимог або заперечень, який
відповідає вимогам належності та
допустимості доказів (ст. 58, 59 ЦПК
України).

Представник позивача за зустрічним
позовом в повній мірі довів суду
обставини, на які посилається в
позовній заяві, суд не має жодних
підстав вважати надані йому докази
неналежними та недопустимими, оскільки
стороною відповідача не надано жодного
доказу, які б спростовували доводи
представника позивача.

Відмовляючи в задоволенні первісного
позову ОСОБА_1 суд виходить з того, що
стороною позивача за первісним позовом
не надано жодного доказу, як про
психічну хворобу спадкодавця так і про
недійсності заповіту.

Також, судом враховано наявність
взаємопов'язаних обставин зустрічного
позову з первісним та досліджені судом
докази повністю спростовують доводи
позивача за первісним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимо, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. ст.ст., 10, 11, 57, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання заповіту
недійсним, визнання права власності на
частку у спадковому майні - відмовити у
повному обсязі.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про припинення права на частку у
спільному майні - задовольнити в
повному обсязі.

Припинити право ОСОБА_1 на ? частину
спадкового майна після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме на ?
частку квартири АДРЕСА_1 з компенсацією
її вартості у розмірі 66 346 грн.
(шістдесят шість тисяч триста сорок
шість гривень).

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 45,5
кв.м..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
понесені ним судові витрати у розмірі
2043, 20 грн. (дві тисячі сорок три гривні 20
коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ
А.П. ЦЕЛУХ