Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №290/1546/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Бабич
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого: судді
Товянської О.В.

суддів: Микитюк
О.Ю., Гансецької І.А.

при секретарі:
Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Романівського районного суду
Житомирської області від 12 березня 2014
року, -

в с т а н о в и л а:

В грудні 2013р. ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом. Просив стягнути з
відповідача 4000грн. на відшкодування
матеріальної та 5000грн. на
відшкодування моральної шкоди.
Зазначав, що 16.11.2013р. близько 16год. в
мисливських угіддях на хуторі Промінь
в Романівському районі ОСОБА_2
безпідставно здійснив відстріл його
собаки породи західно-сибірська лайка.

Рішенням Романівського райсуду
Житомирської області від 12 березня
2014р. позов задоволено, стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000грн. на
відшкодування матеріальної шкоди,
2000грн. на відшкодування моральної
шкоди та 321,16грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити. Зазначає, що 16.11.2013р. на
протязі всього дня займався
організацією полювання, проводив
інструктаж по техніці безпеки на
відстані більше 10км від місця
знаходження позивача, що
підтверджується показами свідків.
Вважає, що висновки суду щодо його
причетності до загибелі собаки
позивача не відповідають дійсності.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, 16
листопада 2013р. під час полювання ОСОБА_1
від вогнестрільного поранення
загинула належна йому собака. Через два
дні - 18 листопада 2013р. під час розтину
собаки у Баранівській лікарні
ветмедицини була встановлена причина
смерті - наскрізна вогнепальна рана.
ПРОТЕ, дата смерті не була визначена,
куля не знайдена (а.с.8).

Відповідно до ст.ст.4,10,11,27,60 ЦПК України
судом здійснюється захист порушеного
права. Цивільне судочинство
здійснюється на засадах
диспозитивності та змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п.6 Постанови Верховного Суду
України «Про судове рішення у
цивільній справі» від 18 грудня 2009 року
№ 14 при ухваленні рішення суд
відповідно до статті 212 ЦПК оцінює
докази з урахуванням вимог статей 58 та
59 ЦПК про їх належність і допустимість.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Апеляційний суд враховує, що ознаками
судових доказів є їх достовірність і
достатність. Достовірність доказів -
це їх якість, точність і правильність
відображення обставин, що входять в
предмет доказування. А достатність - це
сукупність доказів, яка дозволяє
вирішити справу.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

За положеннями ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Судове рішення не може грунтуватися на
припущеннях

На підставі наведеного, апеляційний
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
доведено. А тому рішення підлягає
скасуванню із ухваленням нового
рішення про відмову у позові за
недоведеністю.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,314,316,319,324,325
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Романівського районного суду
Житомирської області від 12 березня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення. Відмовити ОСОБА_1 у позові за
безпідставністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: