Провадження № 2/752/1690/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 липня 2014 року Голосіївський районний
суд міста Києва у складі: головуючого
судді Мирошниченко
О.В.

при секретарі
Яловенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання грошових коштів особистою
приватною власністю, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2, в якому просив
визнати право особистої приватної
власності на грошові кошти у сумі 639 789
гривень, сплачені на придбання
майнових прав на квартиру АДРЕСА_2,
згідно умов договорів, укладених між
ОСОБА_1 та з Іпотечним центром в м. Києві
та Київській області Державної
спеціалізованої установи «Державний
фонд сприяння молодіжному житловому
будівництву».

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 01 червня 2007 року
укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
який зареєстровано у Центральному
відділі реєстрації шлюбів м. Києві з
Державним Центром розвитку сім'ї, про
що видано свідоцтво про шлюб серії
НОМЕР_1 від 01.06.2007 року та зроблено
актовий запис за № 981.

19 січня 2012 року даний шлюб розірвано на
підставі рішення Шевченківського
районного суду м. Києва.

Під час шлюбу ОСОБА_1 укладено ряд
договорів, спрямованих на придбання
квартири за адресою: АДРЕСА_2, однак,
фактично квартиру придбано не було.
Так, 03 листопада 2010 року ОСОБА_1 уклав з
Іпотечним центром в м. Києві та
Київській області Державної
спеціалізованої установи «Державний
фонд сприяння молодіжному житловому
будівництву» договір про управління
коштами для будівництва (придбання)
доступного житла за державної
підтримки. Згідно п. 1.8 Договору
управління коштами: «З урахуванням
пунктів 1.4., 1.5 та 1.7. цього Договору:

- державна підтримка надається у
розмірі 233 587,00 гривень,

- частка грошових коштів
необхідних для будівництва (придбання)
доступного житла за державної
підтримки, становить 633 718, 00 гривень, а
також суми винагороди (відшкодування)
за обслуговування коштів, становить 0,7
відсотка вартості договору 6 071
гривень, яка вноситься першочергово на
власний поточний рахунок згідно п. 1.9.

Згідно п. 1.9 Договору управління
коштами: «Для фінансування будівництва
(придбання) об'єкту фінансування за
державної підтримки ОСОБА_1 відкрито
власний поточний рахунок НОМЕР_2 в КМФ
АБ «Полтава Банк», МФО 322562», на який
позивачем ОСОБА_1 перераховано грошові
кошти у розмірі 639 752 гривень. Також, на
виконання умов Договору управління
коштами, 16 листопада 2010 року ОСОБА_1
уклав з ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» договір
відчуження майнових прав на об'єкт
незавершеного будівництва - квартиру в
будинку, розташованому за будівельною
адресою: АДРЕСА_2.

Позивач зазначає про те, що даний
договір укладено ним у власних
інтересах для придбання у приватну
власність майнових прав на нерухоме
майно - квартиру та подальшого
оформлення права власності, з метою її
продажу.

Так, на оплату майнових прав на
квартиру позивачем ОСОБА_1 в період
перебування у шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2 витрачено власні грошові кошти
у розмірі 639 789, 00 гривень, тобто більше
ніж 97,4 % вартості майнових прав на
квартиру, а відповідач ОСОБА_2 - 15 575, 00
гривень, що складає лише 2,6 % вартості
майнових прав. При цьому, зазначає про
те, що грошові кошти у розмірі 640 000
гривень були отримані ОСОБА_1 у борг у
свого брата ОСОБА_3, даний факт
стверджується також рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 31 січня 2012 року про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
заборгованості за договором позики. У
зв'язку із чим вважає, що платіж у
розмірі 639 789 гривень згідно укладених
договорів про інвестування в
будівництво житла, внесено ним у
власних інтересах та за рахунок
грошових коштів, що є його особистою
приватною власністю.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
за вище вказаними обставинами та
просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник
просили відмовити в їх задоволенні
через необґрунтованість і
незаконність.

В обґрунтування заперечень зазначила
про те, що дійсно у період шлюбу
позивачем ОСОБА_1 укладено два
договори, а саме: договір про
управління коштами для будівництва
(придбання) доступного житла за
державної підтримки від 03 листопада 2010
року, та договір про відчуження
майнових прав на квартиру від 16
листопада 2010 року. Однак, вказані вище
договори укладені в рамках державної
програми «Доступне житло 30% на 70%», в
якій окрім позивача, також взяла участь
і відповідач з родиною.

Крім того, починаючи з 15 серпня 2008 року
позивач, як член сім'ї, та відповідач
разом із родиною останньої перебували
на квартирному обліку осіб, що
потребують поліпшення житлових умов, а
умовами державної програми «Доступне
житло 30% на 70%» було передбачено
укладення договору про управління
коштами для будівництва (придбання)
доступного житла за державної
підтримки саме в інтересах родини.

Також, зазначила, що частина грошових
коштів, які були внесені в якості
оплати згідно укладених договорів,
була подарована родиною відповідача.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши
свідків, дослідивши матеріали
цивільної справи, оцінивши докази,
якими сторони обґрунтовували свої
позовні вимоги, судом встановлено
наступне.

01 червня 2007 року укладено шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується
даними свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_1, виданого 01 червня 2007 року
Центральним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з державним Центром
розвитку сім'ї (а.с. 7).

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 19 січня 2012 року шлюб
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розірвано (а.с. 8).

У період перебування у шлюбі 03
листопада 2010 року між ОСОБА_1 та
Іпотечним центром в м. Києві та
Київській області Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву укладено»
укладено договір про управління
коштами для будівництва (придбання)
доступного житла за державної
підтримки (а.с. 15-22).

Вказаний вище договір укладено
відповідно до Порядку використання у
2010 році коштів Стабілізаційного фонду
для забезпечення житлом громадян, в
тому числі військовослужбовців та
осіб рядового та начальницького
складу, які відповідно до
законодавства мають право на його
отримання, шляхом надання державної
підтримки для будівництва і придбання
доступного житла та здійснення
компенсації державній іпотечній
установі витрат з придбання квартир по
забезпеченню житлом окремих громадян,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 509 від 09 червня 2010
року.

Згідно п. 1.1. вказаного договору, ОСОБА_1
спільно з Іпотечним центром в м. Києві
та Київській області Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
будівництву» (за рахунок бюджетних
коштів) здійснюють фінансування
будівництва (придбання) для
громадянина об'єкту фінансування у
об'єкті будівництва у порядку
передбаченому цим Договором.

Пунктом 1.7 договору визначено, зокрема,
що державна підтримка надається
громадянину з урахуванням: кількості
осіб його сім'ї - 6 (шість) осіб;
загальної нормативної площі житла на
сім'ю - 136, 5 кв.м.

Відповідно до п. 1.8. укладеного
договору :

- державна підтримка надається у
розмірі 233 587,00 гривень,

- частка грошових коштів ОСОБА_1,
необхідних для будівництва (придбання)
доступного житла за державної
підтримки, становить 633 718 гривень, а
також суми винагороди (відшкодування)
за обслуговування коштів, становить 0,7
відсотка вартості договору 6 071
гривень, яка вноситься першочергово на
власний поточний рахунок згідно п. 1.9.»

Пунктом 1.9 договору визначено, що для
фінансування будівництва (придбання)
об'єкту фінансування за державною
підтримки ОСОБА_1 відкрито власний
поточний рахунок НОМЕР_2 в КМФ АБ
«Полтава-Банк», МФО 322562.

28 жовтня 2010 року між ОСОБА_1 та
Акціонерним Банком «Полтава Банк»
укладено договір банківського рахунку
фізичної особи, предметом якого було
відкриття банком ОСОБА_1 поточного
рахунку НОМЕР_2, з метою виконання
Державної цільової
соціально-економічної програми
будівництва (придбання) доступного
житла на 2010-2017 роки (а.с. 23-24).

16 листопада 2010 року між ТОВ «ТМО
«ЛІКО-ХОЛДІНГ» та ОСОБА_1 укладено
договір № 17 відчуження майнових прав
на об'єкт незавершеного будівництва -
квартиру у будинку, розташованому за
адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9-13).

Відповідно до п.1.1 ст. 1 вказаного
договору ТОВ «Територіальне між
господарче об'єднання «ЛІКО-Холдинг»
зобов'язувався передати, а ОСОБА_1 -
прийняти майнові права на квартиру
АДРЕСА_2 (будівельний № 6).

Позивач ОСОБА_1 вказує на те, що
останнім перераховано на рахунок
грошові кошти у розмірі 633 718, 00
гривень та 6 071, 00 гривень - винагороди
за обслуговування коштів, а
Інвестиційний фонд перерахував на
даний рахунок 233 587,000 гривень, та
перерахував вищевказані суми у
повному обсязі на поточний рахунок ТОВ
«Ліко-Холднг» з поточного рахунку
ОСОБА_1 100% вартість майнових прав. В
обґрунтування вказаних обставин
посилається на виписку з рахунку
НОМЕР_2 ПАТ «Полтава-банк» за період з 28
жовтня 2010 року по 22 вересня 2011 року (а.с.
28) .

Набуття майна за час шлюбу створює
презумпцію права спільної сумісної
власності подружжя, яка знайшла своє
вираження у ст. 60 СК України,
відповідно до якої майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Випадки, коли набуте за час шлюбу майно
є особистою приватною власністю
дружини чи чоловіка, встановлені ст. 57
СК України. Зокрема законодавець
відніс до особистої приватної
власності дружини чи чоловіка майно,
набуте нею, ним за час шлюбу, але за
кошти, які належали їй, йому особисто (п.
3 ч. 1 ст. 57 СК України).

В обґрунтування доводів укладення
договору про управління коштами для
будівництва (придбання) доступного
житла за державної підтримки від 03
листопада 2010 року, та договору про
відчуження майнових прав на квартиру
від 16 листопада 2010 року, виключно в
інтересах ОСОБА_1, а не в інтересах
сім'ї, а також внесення ОСОБА_1
особистих грошових коштів у розмірі 639
789 гривень на виконання умов вказаних
вище договорів, позивач посилається на
укладення 28 жовтня 2010 року договору
позики із братом ОСОБА_3, за умовами
якого останній передав, а ОСОБА_1
отримав у борг грошові кошти у розмірі
640 000 гривень (а.с. 35-36).

Крім того, зазначає про те, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 31 січня 2012 року,
постановленим у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за договором позики, позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено, стягнуто на
користь останнього з ОСОБА_1
заборгованість за договором позики у
розмірі 640 000 гривень, 3% річних у
розмірі 1472,88 гривень, судовий збір у
розмірі 2823 гривні, а всього - 644 295, 88
гривень. Вказане вище судове рішення
набрало законної сили 15 лютого 2012 року
(а.с. 158-160).

Як встановлено у судовому засіданні,
зокрема, з пояснень самого позивача, а
також з показів свідка ОСОБА_3,
допитаного у судовому засіданні,
останній позичив братові ОСОБА_1
грошові кошти у розмірі 80 000 доларів
США у 2010 році для придбання квартири
згідно договору про управління коштами
для будівництва (придбання) доступного
житла за державної підтримки від 03
листопада 2010 року, з умовою їх
повернення, після її продажу.

Тобто, грошові кошти, отримані ОСОБА_1
за договором позикики від 28 жовтня 2010
року, укладеного з ОСОБА_7, позивачем
ОСОБА_1 спрямовано на розрахунок за
майбутню квартиру, що підтверджує і сам
позивач.

Разом з тим, суд вважає недоведеними
обставини щодо укладення позивачем
ОСОБА_1 договору про управління коштами
для будівництва (придбання) доступного
житла за державної підтримки від 03
листопада 2010 року, та договору про
відчуження майнових прав на квартиру
від 16 листопада 2010 року, а також
внесення ОСОБА_1 особистих грошових
коштів у розмірі 639 789 гривень на
виконання умов вказаних вище
договорів, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (з
15 квітня 2008 року), а також відповідач
ОСОБА_2 та їх малолітня дочка ОСОБА_8,
були зареєстрований у квартирі
АДРЕСА_3, разом із родиною ОСОБА_9
(батьками відповідача). Всього у
вказаній вище квартирі було
зареєстровано шість осіб, що
підтверджується даними довідки за
формою 3, виданої КП
«Житлово-експлуатаційна контора
«Діброва» 23 листопада 2011 року № 2187 (а.с.
100).

З 15 серпня 2008 року родина ОСОБА_9 у
складі сім'ї з п'яти осіб: ОСОБА_9
(заявник), ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, перебувала на квартирному
обліку осіб, що потребують поліпшення
житлових умов, що підтверджується
даними довідки № 1570, виданої 02 вересня
2008 року Відділом обліку та розподілу
житлової площі Шевченківської
районної в м. Києві державної
адміністрації (а.с. 104).

Наведене також вбачається і з листа ТОВ
«Територіальне між господарче
об'єднання «ЛІКО-Холдинг», яке є
стороною за договором № 17 відчуження
майнових прав на об'єкт незавершеного
будівництва, укладеним з позивачем 16
листопада 2010 року.

Так, згідно даного листа від 27 червня 2012
року , відповідно до документів, які
були надані до Іпотечного центру,
родина ОСОБА_11 перебувала на
квартирному обліку та потребувала
додаткової житлової площі
(додаткового житла), бо разом з родиною
ОСОБА_11 (три особи) проживала родина
ОСОБА_1 (три особи), за адресою: АДРЕСА_1.
Документи також свідчать, що родина
ОСОБА_11 разом із родиною ОСОБА_1 брала
участь у державній програмі «Доступне
житло 30% на 70%» і таким чином ОСОБА_1 діяв
в інтересах сім'ї, що не заперечував і
сам ОСОБА_1, подаючи такі документи до
Іпотечного центру, укладаючи угоди,
беручи участь у зазначеній державній
програмі. Наведене свідчить про
відсутність будь-яких майнових чи
інших спорів у родині ОСОБА_1 та ОСОБА_11
щодо укладення угод з ТОВ «ТМО
«Ліко-Холдинг», а також свідчить про те,
що вони діяли спільно, обираючи
квартиру, та приймаючи вказане рішення.
При цьому, свідоцтво про право
власності на житло повинно
оформлюватись на всіх членів родини,
які брали участь у державній програмі,
у рівних частках (а.с. 124).

Вказані вище обставини
підтверджуються і інформаційним
листом Іпотечного центру в м. Києві та
Київській області Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» від 02 листопада
2011 року № 2021(а.с. 127), а також листом ТОВ
«ТМО «Ліко-Холдінг» від 06 листопада 2012
року № 710 (а.с. 129).

Відповідно до ч.2 ст. 65 СК України при
укладенні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Згідно з ч.4 цієї ж
статті договір, укладений одним із
подружжя в інтересах сім'ї, створює
обов'язки для другого з подружжя, якщо
майно, одержане за договором,
використане в інтересах сім'ї.

За таких обставин суд вважає
недоведеними доводи позивача ОСОБА_1,
що договір позики від 28 жовтня 2010 року з
ОСОБА_3 він уклав не в інтересах сім'ї,
хоча отримані за договором грошові
кошти використав для інвестування
квартиру АДРЕСА_2 (будівельний № 6).

Також, суд вважає недоведеними доводи
позивача ОСОБА_1, що договір від 03
листопада 2010 року з Іпотечним центром в
м. Києві та Київській області Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву укладено»
укладено договір про управління
коштами для будівництва (придбання)
доступного житла за державної
підтримки, та договір № 17 відчуження
майнових прав на об'єкт незавершеного
будівництва - квартиру у будинку,
розташованому за адресою: АДРЕСА_2 від 16
листопада 2010 року з ТОВ «ТМО
«ЛІКО-Холдинг», він уклав в особистих
інтересах, а не в інтересах сім'ї.

З урахуванням вказаних вище обставин
та оцінивши надані сторонами докази у
їх сукупності, суд надходить до
висновку про те, що в задоволенні
позову ОСОБА_1 слід відмовити в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання грошових коштів особистою
приватною власністю, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя