Справа № 755/6766/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі :

Головуючого судді
БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі
Ізвольській С.С.

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 до Київської міської
ради, третя особа - Головне управління
юстиції у м. Києві про встановлення
факту родинних відносин і визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою про встановлення факту
родинних відносин, просить встановити
те, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року, є сином ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а також просить
визнати за ним - ОСОБА_1 право власності
на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1
з відповідною частиною надвірних
будівель та споруд - в порядку
спадкування за законом після смерті
батька - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивач
ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4., про що
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві було
зроблено відповідний актовий запис №
234 та видано Свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_1 від 02.03.2010 року.

Після його смерті відкрилася спадщина,
до складу якої увійшла ? частина
житлового будинку АДРЕСА_1, яку він
успадкував від своєї матері, бабусі
позивача - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

В судовому засідання позивач пояснив,
що за життя його бабуся - ОСОБА_3 склала
заповіт, посвідчений державним
нотаріусом 10-ої Київської державної
нотаріальної контори Долговою З.М. від
13 квітня 2002 року, яким заповіла все
належне їй майно двом своїм онукам -
позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в рівних
частинах кожному.

За заповітом позивач отримав ? частину
будинку АДРЕСА_1 з відповідними
надвірними будівлями та спорудами, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом від 24 вересня
2013 року.

По ? частині вищезазначеного майна
успадкував в порядку ч. 1 ст. 1241
Цивільного кодексу України батько
позивача - ОСОБА_2, рідна тітка позивача
- ОСОБА_7 (як особи, що мали право на
обов'язкову частку), а ? успадкував за
заповітом другий онук - ОСОБА_6

Як з'ясувалося в подальшому, батько
позивача - ОСОБА_2 належним чином не
оформив свої спадкові права і не
зареєстрував свого права на
обов'язкову частку у спадщині у
відповідності до ст. 331 Цивільного
кодексу України).

За життя ОСОБА_2 не було складено
заповіт.

Позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2
1-ої черги за законом, який звернувся у
встановленому законом порядку та строк
з заявою про прийняття спадщини до 10-ої
Київської державної нотаріальної
контори, де була заведена спадкова
справа №1000/2010.

Інші особи, які б претендували на
спадкове майно ОСОБА_2 у порядку
спадкування за законом чи з інших
підстав, відсутні.

З метою отримання свідоцтва про право
на спадщину за законом, позивач
звернувся з заявою до 10-ої Київської
державної нотаріальної контори, проте,
отримав відповідь про те, що видати
правовстановлюючий документ не має
можливості, оскільки ОСОБА_2 фактично
прийняв спадщину, але не оформив своїх
спадкових прав після померлої матері, а
також відсутній документ, що
підтверджує родинні відносини між
ОСОБА_2 та його матір»ю - ОСОБА_3 через
те, що в свідоцтві про народження
ОСОБА_2 невірно вказане прізвище матері
- «ОСОБА_3» замість правильного
«ОСОБА_3», адже, остання, перебуваючи у
трьох зареєстрованих шлюбах, ніколи не
змінювала свого дівочого прізвища.

Для встановлення факту родинних
відносин нотаріусом було зроблено
запит до Відділу державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Бориспільського міськрайонного
управління юстиції в Київській
області, де було зареєстровано шлюб
бабусі та дідуся позивача, проте,
згідно відповіді за вих. №5051/3.2-27 від 23
жовтня 2013 року запис про шлюб ОСОБА_3 та
ОСОБА_8 не зберігся, відповідно,
відсутня будь-яка інша, ніж у судовому
порядку, можливість підтвердження
вказаного факту, який має юридичне
значення.

Оскільки у зв'язку з викладеними
обставинами нотаріусом було
відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом та
рекомендовано звернутись до суду,
позивач просить задовольнити його
позов в повному обсязі.

На підтвердження родинних відносин
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, позивач надав
свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії
НОМЕР_2 від 05 червня 2007 року, заповіт від
13 квітня 2002 року , свідоцтво про право
на спадщину за заповітом, довідку №601/11
від 06 січня 1943 року, видану 14 Авіа -
бомбардирувальним полком, де служив
дідусь під час ІІ-ої Великої
вітчизняної війни, де у всіх
перелічених документах прізвище
бабусі позивача зазначене як «ОСОБА_3»,
«ОСОБА_3».

Також, просив оглянути оригінал
пенсійної книжки НОМЕР_6, де у графі
«склад членів сім'ї», яким призначена
пенсія, ОСОБА_2 записаний як син ОСОБА_3.

Підтримавши з вищенаведених підстав
позовні вимоги, позивач просив їх
задовольнити.

Представник відповідача - Київської
міської ради в судове засідання не
з'явився, про дату та час розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи - Головного
управління юстиції у м. Києві в судове
засідання не з'явився, про дату та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Вислухавши в судовому засіданні
пояснення позивача, допитавши свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши
зібрані у справі докази, суд дійшов до
висновку про задоволення позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_3,
- ІНФОРМАЦІЯ_5 року народився ОСОБА_2,
батьками якого значаться ОСОБА_8 та
ОСОБА_3.

Відповідно до пенсійної книжки серії
НОМЕР_4, виданої уже ОСОБА_3 в графі
«члени сім'ї» зазначений її рідний син -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки 14-го Важко -
бомбардирувального авіаполку №601/11 від
06 січня 1943 року, яка була надіслана
адресату - ОСОБА_3, як дружині ОСОБА_8, у
повідомленні про загибель ОСОБА_8 було
зазначено прізвище дружини як ОСОБА_3.

З даних документів можна зробити
висновок, що у різних документах які
видавались ОСОБА_3 по-різному
зазначалось її прізвище.

Допитана в судовому засіданні рідна
донька ОСОБА_3 - ОСОБА_7 показала, що її
мати тричі вступала у зареєстровані
шлюби, при цьому, жодного разу не
змінюючи свого дівочого прізвища.

Допитані в судовому засіданні свідки
також підтвердили той факт, що ОСОБА_2, у
свідоцтві про народження якого матір»ю
зазначена ОСОБА_3, є рідним сином
ОСОБА_3.

На підтвердження дівочого прізвища
своєї матері свідок ОСОБА_7 надала
свідоцвто про народження матері
НОМЕР_5, згідно якого її дівоче прізвище
є ОСОБА_3.

Вказаний факт підтверджується і
заповітом ОСОБА_3 від 13.04.2002 року,
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом, будинковою книгою, а також
пенсійною книжкою серії НОМЕР_4, у
якій, серед іншого, значиться її син -
ОСОБА_2

Отже, позивачем доведений той
факт, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу
України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1223
Цивільного кодексу України у разі
відсутності заповіту спадкування
відбувається в порядку черговості,
визначеної ст. ст. 1261-1265 Цивільного
кодексу України.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України
встановлено, що у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Як встановлено судом і підтверджується
спадковою справою щодо майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, єдиним спадкоємцем
за законом, який протягом 6-місячного
строку з дня відкриття спадщини
звернувся у встановленому законом
порядку з заявою про отримання
спадщини, є позивач.

Другий спадкоємець за законом майна
померлого, є дружина ОСОБА_2 - мати
позивача ОСОБА_10, яка була допитана як
свідок і пояснила, що не претендує на
спадщину за законом після смерті
чоловіка.

Згідно вимог ст. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять всі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинялися в момент його
смерті.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Як убачається з матеріалів справи,
державний нотаріус 10-ої Київської
державної нотаріальної контори
відмовив позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом після
смерті його батька - ОСОБА_2 з тих
підстав, що останній не зареєстрував
своє право на спадщину (обов»язкову
частку) після своєї матері - ОСОБА_3.

У судовому засіданні свідки
підтвердили, а також із записів в
будинковій книзі убачається, що ОСОБА_2
був зареєстрований і фактично проживав
у житловому будинку АДРЕСА_1, ? частину
якого з відповідною частиною
надвірних будівель та споруд отримав у
спадок після смерті своєї матері -
ОСОБА_3.

Вказані обставини також
підтверджується матеріалами спадкової
справи №1450/2007 до майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3

Згідно положень пункту 23 постанови
Пленуму ВСУ N 7 від 30.05.2008р. "Про судову
практику у справах про спадкування", - у
разі відмови нотаріуса в оформленні
спадщини, спадкоємець має право
звернутися в суд за правилами
позовного провадження.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Оскільки належними доказами
підтверджені обставини, викладені в
позовній заяві, право власності
позивача в порядку спадкування за
законом після смерті свого батька
підлягає судовому захисту.

Враховуючи викладене та керуючись
ст. ст. 16, 182, 331, 392, 1217, 1218, 1223, 1228, 1261, 1268, 1270
ЦК України, ст.ст. 3, 10-61, 88, 209, 210, 212-215, 218,
222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт родинних відносин
між ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року, та ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, встановивши, зокрема,
що ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1 з
відповідною частиною надвірних
будівель та споруд - в порядку
спадкування за законом після смерті
його батька - ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги, а особами, які не
були присутні при оголошенні - протягом
десяти днів з дня його отримання.

СУДДЯ: