АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/4164/14
Головуючий 1-ї інстанції Карімов І.В.
Справа № 636/1093/14-ц
Доповідач: Довгаль А.П.
Категорія: встановлення факту
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Коровіна
С.Г.

при секретарі - Щегельському Д.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові в приміщенні
суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Чугуївського міського суду
Харківської області від 15 квітня 2014
року по справі за заявою ОСОБА_1,
зацікавлені особи: Управління
Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Чугуївської районної державної
адміністрації, Чугуївська МСЕК про
встановлення факту каліцтва зв'язаного
з пораненням, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із вищеназваною заявою.

Ухвалою Чугуївського міського суду
Харківської області від 28 березня 2014
року заяву ОСОБА_1 залишено без руху і
надано строк для усунення її недоліків.

Ухвалою цього ж суду від 15 квітня 2014
року заяву визнано неподаною та
повернуто заявникові.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 просить
ухвалу суду від 15 квітня 2014 року
скасувати, а справу направити до того ж
суду для розгляду заяви по суті,
посилаючись на її незаконність,
необґрунтованість та яку винесено з
порушенням норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, що з'явилися, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи, наведені в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу від 28 березня 2014
року та залишаючи заяву ОСОБА_1 без
руху, суд зазначає, що вона не
відповідає вимогам закону - ст.ст. 119, 120
ЦПК України, а саме: у заяві відсутні
посилання на докази, які підтверджують
кожну обставину, щодо встановлення
факту каліцтва, а також докази, які б
свідчили за яких підстав заявниця була
позбавлена права звернутися до
відповідних органів раніше чим 2002 рік
для встановлення каліцтва. Крім того,
до заяви додані ксерокопії документів
з 2002 року, а до цього відсутні відомості
про звернення заявниці до відповідних
органів про встановлення факту
каліцтва отриманого в період Великої
Вітчизняної війни.

Проте, погодитися з таким висновком
суду не можна.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.15 ЦПК України визначено,
що суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних,
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають з цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно положень ч.1 та ч.2 ст.121 ЦПК
України суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
викладених у ст.ст. 119 і 120 цього кодексу,
або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали. Якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 цього Кодексу, сплатить суму
судового збору позовна заява
вважається поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

Відповідно до роз'яснень, які
містяться у п.7 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» від 12 червня 2009 року №2,
позовна заява подається до суду в
письмовій формі і за змістом повинна
відповідати вимогам статті 119 ЦПК
України. У зв'язку з цим суди мають
звертати особливу увагу, зокрема, на те,
що у позовній заяві не лише містяться
позовні вимоги, а й бути викладені
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги, і зазначені докази, що
підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам
статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий
збір, суддя відповідно до вимог статті
121 ЦПК України постановляє ухвалу, в
якій повинні бути зазначені конкретні
підстави залишення заяви без руху, в
тому числі розмір несплачених судових
витрат, і надає строк для усунення
недоліків, тривалість якого
визначається в кожному конкретному
випадку з урахуванням характеру
недоліків, реальної можливості
отримання копії ухвали, яка повинна
бути надіслана заявнику негайно, та їх
виправлення.

Також, у п.п.4 п.7 цієї постанови
визначено, що подання доказів можливе
на наступних стадіях цивільного
процесу, тому суд не вправі через
неподання доказів при пред'явленні
позову залишати заяву без руху та
повертати заявнику.

Між тим, як убачається з
матеріалів справи, заява ОСОБА_1 подана
у письмовій формі, нею підписана,
містить найменування суду до якого
подається, в ній зазначено
найменування зацікавлених осіб,
вказано зміст вимог, викладені
обставини, якими обґрунтовуються ці
вимоги та наведено перелік документів,
які додаються, зокрема, заява подано в
необхідних примірниках і з необхідними
додатками по кількості сторін. В тому
числі малися документи, які свідчили
про те, що заявник є інвалідом 2-ї групи
з 2002 року, тобто вона є особою яка має
пільги та звільняється від сплати
судового збору.

Що стосується надання заявником
інших доказів у підтвердження
заявлених вимог, то ОСОБА_1 не
позбавлена такої можливості надати їх
на послідующих стадіях розгляду
справи.

Отже, за вищенаведених обставин, у
суду не було достатніх підстав вважати
заяву ОСОБА_1 неподаною та 15.04.2014року
виносити ухвалу про її повернення
заявникові, а тому оскаржувана ухвала
підлягає скасуванню, а справа
направленню для продовження розгляду
до суду першої інстанції.

Згідно п.4)ч.1ст.311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального і процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

З огляду на викладене та керуючись
ст.ст. 307ч.2п.2), 311ч.1п.4), 313, 314ч.1п.6), 315, 317, 319
ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Чугуївського міського
суду Харківської області від 15 квітня
2014 року скасувати і справу направити до
того ж суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала остаточна, оскарженню не
підлягає, як така, що не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Головуючий -
Судді -