Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/778/1732/14
Головуючий у 1 інстанції: Громова І.Б.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року

місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко
Е.Асуддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріКамінській О.Є.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» на
рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 19 лютого 2014
року у справі за позовом Публічного
Акціонерного Товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про
стягнення боргу кредитором
спадкодавця, -

В С Т
А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 р. ПАТ КБ "Приватбанк"
звернулось до суду з вказаним позовом
посилаючись на те, що 11.11.2006 року між
Публічним Акціонерним Товариством
Комерційним банком «Приватбанк» та
ОСОБА_7 було укладено договір №ZPJKRX01990033,
відповідно до якого ОСОБА_7 отримав
кредит у розмірі 2517,90 зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 10.11.2007 року, крім
того між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_7
в той же день був укладений інший
договір № DNH4KP42400895 від 11.11.2006 року
відповідно до якого ОСОБА_7 отримав
кредит у розмірі 2314,00 грн зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном погашення 12.11.2007 року.

Представник банку в позові вказав, що
07.05.2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» стало
відомо про те що ОСОБА_7 помер з ухвали
Запорізького районного суду №0810/1231/2012
від 13.04.2012 року.

Станом на дату смерті ОСОБА_7 за
кредитним договором №ZPJKRX0199003З виникла
заборгованість в сумі 28740,93 грн., яка
складається з наступного: 2517,90 грн. -
заборгованість за кредитом; 11860,15 грн. -
заборгованість за відсотками; 483,48 грн. -
заборгованість з комісії; 13897,40 грн. -
заборгованість з пені.

А також станом на дату смерті ОСОБА_7
за іншим кредитним договором
№DNH4KP42400895 виникла заборгованість в
сумі 18684,46 грн., яка складається з
наступного: 2314,00 грн. - заборгованість
за кредитом; 7423,51 грн. - заборгованість
за відсотками; 8946,95 грн. -
заборгованість з пені; А разом загальна
заборгованість складає 47425,39 гривень.

На підставі вищевикладеного, позивач
ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд
стягнути з відповідачки ОСОБА_6
заборгованість за договором №ZPJKRX0199003З
від 11.11.2006 року у розмірі 28740,93 гривень,
заборгованість за договором № DNH4KP42400895
від 11.11.2006 року в розмірі 18684,46 грн., а
також судові витрати в розмірі 474,25 грн.

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 19 лютого 2014
року відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове яким
позов задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд
з дотриманням вимог ст.ст. 212- 215 ЦПК
України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Судом попередньої інстанції
встановлено, 11.11.2006 року між Публічним
Акціонерним Товариством Комерційним
банком «Приватбанк» та ОСОБА_7 було
укладено договір №ZPJKRX01990033, відповідно
до якого ОСОБА_7 отримав кредит у
розмірі 2517,90 зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 10.11.2007 року.

Крім того між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_7 в той же день був укладений
інший договір № DNH4KP42400895 від 11.11.2006 року
відповідно до якого ОСОБА_7 отримав
кредит у розмірі 2314,00 грн зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном погашення 12.11.2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України
кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги.

Згідно з ч. 3 ст. 1281 ЦК України якщо
кредитор спадкодавця не знав і не міг
знати про відкриття спадщини, він має
право пред'явити свої вимоги до
спадкоємців, які прийняли спадщину,
протягом одного року від настання
строку вимоги.

Як убачається з матеріалів справи,
позика надавалась по першому договору
до 10.11.2007 року, по іншому до 12.11.2007 року.

Таким чином, строк настання вимоги
почався по одному договору з 11.11.2012
року, по іншому з 13.11.2012 року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, а згідно із ч. 5
ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України
у разі смерті фізичної особи, боржника
за зобов'язанням у правовідносинах, що
допускають правонаступництво в
порядку спадкування, обов'язки
померлої особи (боржника) за загальним
правилом переходять до іншої особи - її
спадкоємців, таким чином
відбувається передбачена законом
заміна боржника за зобов'язанням.

Згідно з правилами ст. 262 ЦК України
заміна сторін у зобов'язанні не змінює
порядку обчислення та перебігу
позовної давності.

Відповідно до п. 5.5. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
сторони збільшили строк позовної
давності по вимогам банку про
стягнення кредиту, винагороди,
неустойки до 5 років.

Отже, строк позовної давності щодо
вимог про повернення заборгованості за
договором позики закінчився по одному
договору 11.11.2012 року, по іншому 13.11.2012
року

Даний позов до суду було подано банком
лише 18.11.2013 року, тобто за межами
встановленого сторонами строку
позовної давності.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем до винесення рішення було
заявлено про застосування судом строку
позовної давності відповідно до вимог
ч. 4 ст. 267 ЦК України (а.с. 57-59).

Окрім того, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежа.

Відповідно до розрахунків наданих
банком по обох договорах ОСОБА_7
взагалі по ним заборгованість не
погашав з моменту їх укладення, не
здійснивши з 11.11.2006 року жодного
платежу, в зв'язку з чим ще з кінця 2006
року позивачу вже було відомо про
порушення свого права.

Таким чином, правильно визначивши
правовідносини, що виникли між
сторонами суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
позові за пропуском строку позовної
давності.

Доводи скарги не спростовують вірних
висновків суду першої інстанції.

Таким чином колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав, для визнання рішення суду
першої інстанції таким, що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
скасування чи з міни цього рішення
немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів. -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
Акціонерного Товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 19 лютого 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: