Р І Ш Е Н Н Я І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 28
лютого 2014 року

місто Запоріжжя Орджонікідзевський
районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді при секретаріБойка
О.Ю. Крижко Я.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про стягнення пені за
прострочення сплати аліментів, -
встановив: В грудні 2013 року позивач
звернулася до суду із зазначеним
позовом в якому просила стягнути з
відповідача на її користь неустойку у
розмірі 70485,54 грн. за несвоєчасну
виплату аліментів. В лютому 2014 року
позивач збільшила позовні вимоги на
суму неустойки за грудень 2013 року та
січень 2014 року, загалом просила
стягнути з відповідача 83916,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
згідно рішення суду з відповідача
присуджені аліменти на утримання
неповнолітньої дитини в розмірі 446,5
грн. та на утримання позивача у розмірі
508,5 грн., всього - 955,00 грн. Відповідач не
виконує рішення суду, ухиляється від
обов'язку по утриманню дитини та
дружини, за весь час сплатив лише 216
грн., у зв'язку з чим виникла
заборгованість, яка станом на 31.10.2013
року склала 19839,00 грн. Позивач вважає, що
відповідач має нести відповідальність
за прострочення сплати аліментів в
розмірі, зазначеному в її розрахунку.

В судовому засіданні, позивач та її
представник підтримали позов в повному
обсязі, просили його задовольнити з
зазначених підстав. Відповідач в
судове засідання не з'явився.
Представник відповідача подала до суду
письмові заперечення в яких зазначила,
що сума заборгованості по аліментах, що
надана державним виконавцем,
оскаржується в судовому порядку.
Вважає, що позовна заява не підлягає
задоволенню в повному обсязі, оскільки
відповідно до закону відповідальність
у вигляді сплати неустойки можлива,
лише до зобов'язань по утриманню
дитини, а не невиконання обов'язків по
утриманню іншого з подружжя. На думку
представника відповідача, стягненню в
якості пені за прострочення сплати
аліментів, підлягає сума в розмірі 2609,1
грн., в іншій частині позовних вимог
просить відмовити.

В останнє судове засідання ні сторони,
ні їх представники не з'явилися,
просили суд розглядати справу на
підставі наявних в матеріалах справи
документах.

Заслухавши пояснення позивача,
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, що мають значення
для справи, перевіривши їх доказами з
огляду на їх достатність та
взаємозв'язок, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом та не оспорюється
сторонами, рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 13.03.2012 року задоволено
позовні вимоги ОСОБА_3. Стягнуто на
користь позивача з ОСОБА_4 на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_5 аліменти
в розмірі 446,5 грн. до досягнення дитиною
повноліття, починаючи з 12.01.2012 року, а
також на утримання дружини ОСОБА_3
аліменти в розмірі 508,5 грн. до
досягнення дитиною трьох років, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_1. В частині стягнення
аліментів на утримання дитини судом
допущене негайне виконання рішення в
межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набрало чинності 26.03.2012
року.

Згідно розрахунку державного
виконавця заборгованість боржника по
аліментах в період з 12.01.2012 по 31.10.2013
року, за двома виконавчими листами,
складає 21851,5 грн.

Боржником добровільно сплачено, лише
216,00 грн. Платіж від 19.05.2013 року.

Відповідно до ст.196 Сімейного кодексу
України, при виникненні заборгованості
з вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду,
одержувач аліментів має право на
стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що містяться в
п.22 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», передбачена ст.196
СК України відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
виді неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення аліментів.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 аліменти
не сплачуються без жодних на те
підстав. Жодних обставин, які б
перешкоджали виконувати відповідне
рішення, судом не встановлено, не
наведено їх і представником
відповідача.

Боржник, на вимогу державного
виконавця, на виклики не з'являється.
Відомості про ухилення ОСОБА_4 від
сплати встановлених аліментів внесені
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань.

Судом приймається до уваги заперечення
представника відповідача в частині
неможливості нарахування та стягнення
неустойки за невиконання відповідачем
зобов'язань по сплаті аліментів на
утримання бувшої дружини - ОСОБА_3 в
розмірі 508,5 грн., оскільки Сімейним
кодексом України таке право не
передбачене. Право на неустойку
визначене ст.196 СК України, яка, в тому
числі, регламентує обов'язки матері,
батька утримувати дитину (глава 15 СК
України). Право ж на утримання іншим з
подружжя визначене іншою главою СК
України - главою 9 «Права та обов'язки
подружжя по утриманню».

При визначенні суми пені суд критично
ставиться до розрахунку державного
виконавця (а.с. 13), оскільки в основу
розрахунку покладений необґрунтований
розмір щомісячних платежів. Як
вбачається, розрахунок по двох
виконавчих листах здійснений
починаючи з 12.01.2012 року, незважаючи на
те, що відносно одного з рішень, судом
допускалося негайне виконання, з
визначеної дати - 12.01.2013 року. Інша ж
частина рішення набрала чинності в
загальному порядку, визначеному ЦПК
України.

За встановлених судом обставин, суд
приходить до висновку, що позивач має
право на стягнення неустойки (пені) від
суми несплачених аліментів,
присуджених з відповідача на утримання
неповнолітньої дочки за період з 12.01.2012
по 01.02.2014 року. Визначаючи розмір
неустойки, суд виходить з розміру
щомісячного обов'язкового платежу в
розмірі 446,5 грн. та загальною сумою
заборгованості по аліментах на
утримання дитини в розмірі 10771,1 грн.
станом на 01.02.2014 року.

Сума пені за прострочення сплати
аліментів:

за січень 2012 року: 272,4 грн./100% x 759 днів
= 2067,52 грн.

за лютий 2012 року: 446,5 грн./100% x 730 днів =
3259,45 грн.

за березень 2012 року: 446,5 грн./100% x 699 днів
= 3121,03 грн.

за квітень 2012 року: 446,5 грн./100% x 669 днів
= 2986,42 грн.

за травень 2012 року: 446,5 грн./100% x 638 днів
= 2848,67 грн.

за червень 2012 року: 446,5 грн./100% x 608 днів
= 2714,72 грн.

за липень 2012 року: 446,5 грн./100% x 577 днів =
2576,30 грн.

за серпень 2012 року: 446,5 грн./100% x 546 днів
= 2437,89 грн.

за вересень 2012 року: 446,5 грн./100% x 516 днів
= 2303,94 грн.

за жовтень 2012 року: 446,5 грн./100% x 485 днів =
2165,53 грн.

за листопад 2012 року: 446,5 грн./100% x 455днів =
2031,58 грн.

за грудень 2012 року: 446,5 грн./100% x 424 днів =
1893,16 грн.

за січень 2013 року: 446,5 грн./100% x 393 днів
= 1754,75 грн.

за лютий 2013 року: 446,5 грн./100% x 365 днів =
1629,73 грн.

за березень 2013 року: 446,5 грн./100% x 334 днів
= 1491,31 грн.

за квітень 2013 року: 446,5 грн./100% x 304 днів
= 1357,36 грн.

за травень 2013 року: 230,0 грн./100% x 273 днів
= 627,9 грн.

за червень 2013 року: 446,5 грн./100% x 243 днів
= 1084,99 грн.

за липень 2013 року : 446,5 грн./100% x 212 днів
= 946,58 грн.

за серпень 2013 року: 446,5 грн./100% x 181 днів
= 808,16 грн.

за вересень 2013 року: 446,5 грн./100% x 151 днів
= 674,21 грн.

за жовтень 2013 року: 446,5 грн./100% x 120 днів =
535,8 грн.

за листопад 2013 року: 446,5 грн./100% x 90 днів =
401,85 грн.

за грудень 2013 року: 446,5 грн./100% x 56 днів =
250,04 грн.

за січень 2014 року: 446,5 грн./100% x 28
днів = 125,02 грн.

Всього неустойка (пеня) за
прострочення сплати аліментів в межах
зазначеного в позові періоду - з
грудня 2012 року по 01.02.2014 року - складає
39379,19 грн.

Розглянувши дану цивільну справу за
участю усіх зацікавлених осіб, у рамках
заявлених вимог, на основі дотримання
принципів диспозитивності,
змагальності і справедливості
судочинства, всебічного та повного
дослідження обставин справи, перевірки
їх наданими сторонами доказами,
оцінивши їх у сукупності, виконавши
вимоги процесуального закону, суд
дійшов висновку, що позивач має право
на стягнення на її користь неустойки
(пені) за несвоєчасну сплату аліментів
присуджених з відповідача на утримання
його неповнолітньої дитини.

За змістом частини 2 статті 196 СК
України, суду надано право зменшити
неустойку з урахуванням матеріального
та сімейного стану платника аліментів.

Частиною 3 статті 551 ЦК України
передбачено, що розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Виходячи із загальних засад
цивільного законодавства, якими є
справедливість та розумність (п.6 ч.1 ст.3
ЦК України), суд вважає, що неустойка
в розмірі 39379,19 грн., є неспівмірною
з розміром заборгованості по аліментам
та значно перевищує розмір цієї
заборгованості, а тому позовні вимоги
ОСОБА_3 слід задовольнити частково,
зменшивши розмір пені до 15000 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються стороні, на
користь якої ухвалено рішення з другої
сторони пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог. Процентна
частка, що підлягає стягненню з
відповідача складає 129,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 218 ЦПК
України, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення
пені за прострочення сплати аліментів -
задовольнити частково;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
пеню за прострочення сплати аліментів
в розмірі 15000 грн.;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 126,00
грн. в рахунок компенсації витрат на
оплату судового збору.

В задоволені позовних вимог позивача
про стягнення неустойки (пені) у
розмірі 68916,77 грн. - відмовити.;

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя протягом десяти днів з дня
його проголошення. У разі якщо рішення
було ухвалено без участі особи, яка
його оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання його копії;

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
О.Ю.Бойко