Справа № 152/555/14-ц
16 квітня 2014 року Шаргородський
районний суд Вінницької області
головуючого - судді
секретаря судового засідання -
позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Шаргороді в
залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Шаргородської міської ради
Вінницької області про встановлення
факту належності житлового будинку та
визнання в порядку спадкування за
законом права власності на нерухоме
майно, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача, - Реєстраційна
служба Шаргородського РУЮ Вінницької
27.03.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з
вказаною позовною заявою, в якій
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року померла
його мати - ОСОБА_4, яка по день смерті
проживала та була зареєстрована в
АДРЕСА_1. Після смерті матері
залишилося спадкове майно, яке
складається, в тому числі, із житлового
будинку та господарських будівель, що
знаходиться на АДРЕСА_1 в м. Шаргород
Вінницької області і належав їй на
підставі рішення виконкому
Шаргородської районної ради №244 від
Він є спадкоємцем майна матері по
закону. Спадщину він прийняв, оскільки
проживав із матір'ю на день смерті, але
оформити спадкові права на житловий
будинок з господарськими будівлями
він не може, оскільки державним
нотаріусом Шаргородської державної
нотаріальної контори Масилюк Р.М. йому
було відмовлено в оформленні спадщини
через те, що свідоцтво про право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями, який
знаходиться на АДРЕСА_1, в м. Шаргород,
на ім'я його померлої матері не
виписувалося та право власності на
вказане домоволодіння не
реєструвалося, що є перешкодою для
оформлення його спадкових прав на
Просить встановити факт
належності житлового будинку під
літерою «А», загальною площею 84,23 м. кв.,
в тому числі житловою площею 34,15 м. кв.
та підсобною площею 50,08 м.кв., веранди
«а», ганку «а-1», ганку «а-2», підвалу
знаходяться на АДРЕСА_1, в м. Шаргород
Вінницької області, ОСОБА_4, котра
померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року в м. Шаргород;
визнати за ним - ОСОБА_3 власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року його матері -
ОСОБА_4 на житловий будинок під літерою
«А», загальною площею 84,23 м. кв., в тому
числі житловою площею 34,15 м. кв. та
підсобною площею 50,08 м.кв., і
господарські будівлі: веранду «а»,
ганок «а-1», ганок «а-2», підвал «А-1»,
знаходяться на АДРЕСА_1, в м. Шаргород
В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та
його представник - ОСОБА_1, що діє на
підставі довіреності від 8.04.2014 року,
підтримали позовні вимоги, змінивши
підстави позову. Просили встановити
факт належності житлового будинку з
господарськими будівлями, які
знаходяться на АДРЕСА_1, в м. Шаргород
Вінницької області, матері позивача -
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року в
м. Шаргород; визнати за позивачем
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8
року його матері - ОСОБА_4 на означене
Суду пояснили, що матір позивача ОСОБА_4
перебувала в шлюбі з ОСОБА_6, вони
проживали в будинку в с. Шостаківка,
який належав батькам ОСОБА_6 Після
смерті батьків будинок успадкував
батько позивача ОСОБА_6, про що є
відповідні записи в погосподарських
книгах Шостаківської сільської ради.
Батько позивача ОСОБА_6 помер у 1976 році
і спадщину після його смерті прийняла
ОСОБА_4, що підтверджується записами в
погосподарських книгах Шостаківської
сільської ради, де вона записана як
голова двору і власник будинку, що
знаходиться на АДРЕСА_1, в с. Шостаківка
Шаргородського району. Після
приєднання с. Шостаківка до м. Шаргород
у грудні 1986 року матір позивача була
записана як власник означеного будинку
в Книзі нумерації м. Шаргород станом на
1987 рік, але свідоцтва про право
власності на будинок не отримала з
невідомих причин. Позивач прийняв
спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки
проживав з матір'ю на день смерті і в
установлений законом строк не заявив
про відмову від спадщини. Відсутність
свідоцтва про право власності на
будинок є перешкодою для оформлення
спадкових прав позивача на вказаний
будинок після смерті матері ОСОБА_4
Представник відповідача -
Шаргородської міської ради Вінницької
області - Баланчук О.А. в судовому
засіданні позов визнала. Суду пояснила,
що дійсно позивач є спадкоємцем по
закону померлої ОСОБА_4 Спадкодавець
ОСОБА_4 по день смерті проживала в м.
Шаргород, була власником будинку та
надвірних господарських будівель, які
знаходяться на АДРЕСА_1. Вказаний факт
підтверджується записами в
погосподарських книгах Шостаківської
сільської ради, яка була ліквідована у
1986 році, а с. Шостаківка приєднано до м.
Шаргород. Будинок знаходиться на
земельній ділянці, яка перебувала у
користуванні ОСОБА_4 Спадкоємцем
померлої ОСОБА_4 є її син ОСОБА_3, у
зв'язку із чим Шаргородська міська рада
не має заперечень щодо задоволення
Представник третьої особи -
Реєстраційної служби Шаргородського
РУЮ Вінницької області в судове
засідання не з'явився, але від
начальника Служби надійшла заява про
розгляд справи у відсутності
представника Служби, щодо задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 не заперечує
Вирішуючи спір суд встановив наступні
факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року
в м. Шаргород Вінницької області
померла ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1,
виданим Відділом ДРАЦСу
Шаргородського РУЮ Вінницької області
ОСОБА_4 по день смерті, що сталася
ІНФОРМАЦІЯ_8 року, постійно проживала
та була зареєстрована в м. Шаргород на
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою
Шаргородської міської ради за №2246 від
2.07.2013 року (а.с.10).
Після смерті ОСОБА_4 залишилася
спадщина, яка складається із житлового
будинку з надвірними будівлями, що
знаходиться на АДРЕСА_1, в м. Шаргород,
який матір позивача отримала у спадок
після смерті свого чоловіка - ОСОБА_6, що
сталася ІНФОРМАЦІЯ_9 року, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про державну реєстрацію
шлюбу із зазначенням відомостей про
другого із подружжя та свідоцтвом про
смерть ОСОБА_6 (а.с.81, 80).
Єдиним спадкоємцем майна померлої
ОСОБА_4 є син останньої - позивач ОСОБА_3,
оскільки ще один син померлої - ОСОБА_7,
що мешкає в м. Краснозаводськ
Сергієво-Посадського району
Московської області Російської
Федерації, спадщини після смерті
матері не прийняв і на неї не претендує,
не заперечує, щоб свідоцтво про право
на спадщину отримав ОСОБА_3 (а.с.17).
Вказані факти підтверджуються також
свідоцтвом про народження позивача, з
якого вбачається, що він народився в
сім'ї ОСОБА_4 і ОСОБА_6 (а.с.16); довідкою
Шаргородської міської ради від 7.04.2014
року за №1323, з якої вбачається, що на
час відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_4 із спадкодавцем проживав син -
ОСОБА_3.(а.с.57); записами в домовій книзі
для прописки громадян, що проживають в
м. Шаргород на АДРЕСА_1, з яких
вбачається, що позивач проживав із
спадкодавцем на день смерті (а.с.54-55).
Також, вказані обставини в судовому
засіданні підтверджуються поясненнями
представника відповідача Баланчук О.А.
У видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_4 на житловий будинок, що
знаходиться в м. Шаргород на АДРЕСА_1,
позивачу ОСОБА_3 відмовлено 24.01.2014 року
завідуючою Шаргородською державною
нотаріальною конторою Вінницької
області Масилюк Р.М., про що винесено
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії (а.с.13). Підставою для
відмови у вчиненні нотаріальної дії
нотаріус зазначає відсутність
правовстановлюючих документів на
Судом встановлено, що спадкодавець
ОСОБА_4 була власником житлового
будинку з надвірними господарськими
що знаходяться в м. Шаргород Вінницької
області, на АДРЕСА_1.
Вказаний факт, крім пояснень в судовому
засіданні позивача, його представника
та представника відповідача -
Шаргородської міської ради,
підтверджується показаннями свідків
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, іншими доказами,
дослідженими судом.
Так, свідок ОСОБА_8 суду показала, що
народилася в 1950 році в с. Шостаківка, де
і проживає на АДРЕСА_2, поруч із
домогосподарством ОСОБА_4, яка померла
у 2012 році. Їй достовірно відомо, що
будинок, який знаходиться на АДРЕСА_1, в
м. Шаргород, будували дід та бабуся
позивача по батьковій лінії, а матір та
батько позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_6
добудовували господарські споруди та
капітально перебудовували будинок.
Після смерті батька позивача будинок
успадкувала матір позивача, яка була
записана головою двору в
погосподарських книгах. Земельна
ділянка, на якій знаходиться будинок,
перебувала в користуванні ОСОБА_4
Позивач народився і постійно проживав
з матір'ю в будинку по АДРЕСА_1, спочатку
в с. Шостаківка, а після приєднання до
міста - в м. Шаргород.
Свідок ОСОБА_9 суду показала, що
народилася 1936 року в с. Шостаківка, де і
проживає АДРЕСА_3. Їй достовірно відомо,
що матері позивача належав будинок по
АДРЕСА_1, в с. Шостаківка (тепер це м.
Шаргород), який вона успадкувала після
смерті свого чоловіка ОСОБА_6 Інші
власники цього будинку їй не відомі.
Позивач народився у цьому спадковому
будинку, завжди проживав з матір'ю.
Згідно з даними з погосподарських книг
по Шостаківській сільській раді за
1983-1985 роки, ОСОБА_4 записана головою
господарського двору, членами двору
були зазначені діти останньої ОСОБА_7
та ОСОБА_3 Зазначені відомості про
наявність на той час у господарства
житлового будинку 1928 року забудови,
хліва 1930 року забудови (а.с.21-22).
Відповідно до даних з погосподарських
книг по Шостаківській сільській раді
за 1961-1963 роки, головою господарського
двору записаний батько позивача -
ОСОБА_6, членами двору були зазначені
дружина останнього ОСОБА_4 та діти
(а.с.63-65). Зазначені відомості про
наявність на той час у господарства
житлового будинку, сараю.
Будинок на АДРЕСА_1, знаходиться на
земельній ділянці площею 0,17 га, яка
перебувала в користуванні матері
позивача ОСОБА_4, що підтверджується
довідкою відповідача (а.с.56).
22.08.1986 року Шостаківська сільська рада
прийняла рішення про ліквідацію і
приєднання до смт. Шаргород с.
Шостаківка (а.с.58).
23.10.1986 року рішенням виконавчого
комітету Вінницької обласної ради
ліквідовано Шостаківську сільську
раду, с. Шостаківка передано в
підпорядкування Шаргородської
селищної ради, а 1.12.1986 року Указом
Президії Верховної Ради Української
РСР смт. Шаргород Вінницької області
віднесено до категорії міст районного
підпорядкування (а.с.59).
Відповідно до рішення виконкому
Шаргородської міської ради від 11.02.1987
року за №25, у зв'язку із приєднанням до
м. Шаргорода с. Шостаківка, визнано
право власності на домоволодіння
громадян, які раніше знаходилися на
території Шостаківської сільської
ради відповідно до записів у
погосподарських книгах Шостаківської
сільської ради (а.с.82).
Свідоцтво про право власності на
будинок матір позивача ОСОБА_4 не
отримувала, проте, зареєстрована, як
власник будинку по АДРЕСА_1 в м.
Шаргород в Книзі нумерації міста
Шаргород (а.с.44-45).
Відповідно до довідки КП
«Могилів-Подільське міжрайбюро
технічної інвентаризації» від 17.07.2013
року № 155, згідно з архівними даними
БТІ, на ім'я ОСОБА_4 будинок в м. Шаргород
по АДРЕСА_1, не зареєстровано (а.с.11).
оглянутої в судовому засіданні,
вбачається, що будинковолодіння в м.
Шаргород на АДРЕСА_1, складається з
житлового будинку під літерою «А»
загальною площею 84,23 м.кв., житловою
площею 34,15 м.кв.; господарських будівель
- веранди під літерою «а», ганку під
літерою «а-1», ганку під літерою «а-2»,
підвалу під літерою «А-1», - загальною
Загальний фізичний стан будинку -
ветхий, має 63% зносу (а.с.15). Проте,
відповідно до п.5.1 Правил визначення
фізичного зносу житлових будинків СОУ
ЖКГ 75.11-35077234. 0015:2009, 61-80% зносу означає, що
стан несучих конструктивних елементів
аварійний, а не несучих - дуже ветхий,
але використання його є обмеженим.
Всі зазначені вище докази
підтверджують факт належності ОСОБА_4
житлового будинку з надвірними
господарськими будівлями, що
знаходиться в м. Шаргород на АДРЕСА_1.
При цьому, зазначеного вище висновку
суд дійшов, виходячи із того, що
постановою Ради Міністрів УРСР від
11.03.1985 року за № 105 «Про порядок
державного обліку житлового фонду»
постановлено завершити реєстрацію й
технічну інвентаризацію житлового
фонду у сільській місцевості.
На виконання означеної постанови
виконавчий комітет Шаргородської
районної Ради народних депутатів
Вінницької області ухвалив рішення від
22.10.1987 року за № 244 «Про забезпечення
державного обліку житлового фонду в
селах району», пунктом 1 якого
передбачалось забезпечити проведення
первинного обліку житлового фонду
громадян, які мають житлові будинки на
праві особистої власності в селах
Із 1979 року в Україні (УРСР)
погосподарський облік у сільських
Радах народних депутатів здійснюється
за особливою формою статистичного
Так, згідно з п. 1 Вказівок по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів, затверджених
ЦСУ СРСР 13.04.1979 року за №112/5,
документами погосподарського обліку
для сільських Рад народних депутатів,
зокрема, є форма № 1 - «Погосподарська
Крім того, відповідно п.п.6,7 Вказівок по
веденню погосподарського обліку в
сільських Радах народних депутатів,
затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року №
5-24/26, сільські Ради один раз у п'ять
років здійснюють закладку
погоподарських книг станом на 1 січня.
Закладка погосподарських книг
здійснюється шляхом суцільного обходу
дворів і опитування населення в період
з 1 по 15 січня… Дані книг
погосподарського обліку
використовуються, зокрема, для обліку
житлових будинків, що належать
громадянам на праві приватної
Пунктами 18 та 40 і 18 та 39 Вказівок по
веденню погосподарського обліку в
сільських Радах народних депутатів,
відповідно, 1979 року та 1985 року,
передбачено, що погосподарська книга
складається, зокрема, із розділу:
«Споруди, які є особистою власністю
господарства», у якому записуються
дані про житловий будинок, назву інших
споруд і рік їх будівництва.
Згідно з пунктом 62 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
державними нотаріальними конторами
Української РСР, затвердженої наказом
Міністра юстиції Української РСР від
31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням
приналежності будинку, який
знаходиться в сільському населеному
пункті, можуть бути відповідні довідки
виконавчого комітету сільської Ради
депутатів трудящих, які видавалися, в
тому числі, і на підставі записів у
погосподарських книгах.
Додатками №№ 32 та 33 до Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
виконавчими комітетами міських,
селищних, сільських Рад депутатів
трудящих, затвердженої наказом
Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 року за
№ 1/5, було встановлено зразки форм
довідок про право власності
колгоспного (селянського) двору на
жилий будинок та про право власності
робітника чи службовця на жилий
Із зазначених додатків вбачається, що
довідка про власника житлового будинку
видається згідно із записами у
погосподарській книзі виконавчого
комітету сільської (селищної) Ради
Тобто, записи у погосподарських книгах
визнавалися в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
Із Інструкції про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах,
селищах міського типу УРСР,
затвердженої заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31.01.1966 року, погодженої з
заступником Голови Верховного Суду
УРСР від 15.01.1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995
року за № 56 вбачається, що державній
реєстрації підлягали лише будинки та
домоволодіння в межах міст і селищ
міського типу, будинки ж, розташовані у
селах, реєстрації не підлягали.
Таким чином, станом на 1920 рік (рік
забудови спірного житлового будинку та
господарських будівель) в сільській
місцевості, тобто в с. Шостаківка,
державна реєстрація об'єктів
нерухомості взагалі не передбачалася.
Відтак, виникнення права власності на
житлові будинки, споруди, зокрема, у
сільській місцевості, не залежало від
державної реєстрації цього права.
Аналіз вказаних нормативно-правових
актів переконує суд у тому, що до
компетенції виконкомів місцевих рад
належало питання внесення записів про
право власності на будинки за
громадянами у погосподарські книги
Таким чином, враховуючи перевірені у
судовому засіданні докази, суд вважає,
що факт належності спадкодавцю ОСОБА_4
на праві власності житлового будинку з
надвірними господарськими будівлями в
с. Шостаківка по АДРЕСА_1, що з 1986 року
віднесено до адміністративної
території м. Шаргород Вінницької
області, - підтверджений, а тому
зазначений будинок з господарськими
будівлями входить до складу спадщини
після смерті ОСОБА_4
Встановлення факту належності
спадкодавцю ОСОБА_4 будинку з
господарськими будівлями на праві
власності має для позивача ОСОБА_3, що є
спадкоємцем останньої, юридичне
значення, оскільки від його
встановлення залежить реалізація
права на отримання спадщини після
смерті ОСОБА_4 Іншого порядку
встановлення даного факту - немає.
У видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_4 на житловий будинок, що
знаходиться в м. Шаргород на АДРЕСА_1,
позивачу ОСОБА_3 відмовлено 24.01.2014 року
державним нотаріусом Шаргородської
ДНК, про що винесено постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
(а.с.13). Підставою для відмови у вчиненні
нотаріальної дії нотаріус зазначає
відсутність правовстановлюючих
документів на житловий будинок.
Встановленим судом фактам
відповідають цивільні правовідносини,
які регламентують порядок набуття
права власності на спадкове майно і
регулюються Конституцією України, ЦК
України та ЦПК України.
Так, згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції
України, право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом. Права людини і громадянина
захищаються судом. Кожен має право
будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9
Конституції України, ратифікована
Законом від 17.07.1997 року «Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
Першого протоколу та протоколів №2,4,7
та 11 Конвенції» і є частиною
національного законодавства України,
встановлено, що кожен при вирішенні
питання щодо його цивільних прав та
обов'язків... має право на справедливий
і відкритий розгляд упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом.
Статтею 1 Першого Протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод встановлено, що
кожна фізична або юридична особа має
право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений свого
майна, інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом або загальними принципами
Статтею 3 ЦПК України встановлено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це
передбачені законом способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту
суб'єктивних цивільних прав розуміють
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
Відповідно до ст.16 ЦК України
встановлено перелік способів захисту
цивільних прав та інтересів: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
шкоди; 9) відшкодування моральної
(немайнової) шкоди; 10) визнання
незаконним рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу,
зокрема, з позовом про визнання права.
Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.
Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268,
1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено
загальні положення про право
власності, порядок її набуття та
припинення права власності.
За загальними положеннями про
спадкування право на спадщину виникає
в день відкриття спадщини, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою (ч.3 ст.1222, ч.1
ст.1220 ЦК України).
Спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК
Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом (ст.1217 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті
(ст.1218 ЦК України).
Спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК
У першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки
(ст.1261 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її… Спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї (ч.ч.1,3 ст.1268 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини (ч.1 ст.1269ЦК України).
Для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК
Спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину (ст.1296 ЦК
Згідно із ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.
Статтею 392 ЦК України встановлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту у спосіб,
передбачений статтею 392 ЦК України, що
відповідає правовій позиції Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, викладеній у п. 3.1.
Інформаційного листа «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013
Оскільки право ОСОБА_3 на оформлення
його спадкових прав на майно померлої
ОСОБА_4 порушено, то воно підлягає
судовому захисту, а позов підлягає
Керуючись ст.ст. 3, 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223, 256
ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 1216,
1217, 1218, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268-1270, 1296 ЦК України,
Позов ОСОБА_3 до Шаргородської міської
ради Вінницької області про
встановлення факту належності
житлового будинку та визнання в
порядку спадкування за законом права
власності на нерухоме майно, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору на стороні
відповідача, - Реєстраційна служба
Шаргородського РУЮ Вінницької області,
Встановити юридичний факт, що житловий
будинок з надвірними господарськими
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1,
належить ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_8 року в м. Шаргород
Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженцем с. Шостаківка
Шаргородського району Вінницької
області, жителем АДРЕСА_1, право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року
ОСОБА_4 на спадкове майно ОСОБА_4, яке
складається із житлового будинку під
літерою «А» загальною площею 84,23 м.кв.,
житловою площею 34,15 м.кв.; господарських
будівель - веранди під літерою «а»,
ганку під літерою «а-1», ганку під
літерою «а-2», підвалу під літерою «А-1»,
розташоване у АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя