У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.

суддів: Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,

Парінової І.К., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Харківської обласної організації
Всеукраїнської спілки автомобілістів,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, за касаційною скаргою
Харківської обласної організації
Всеукраїнської спілки автомобілістів
на рішення Московського районного суду
м. Харкова від 11 березня 2013 року, ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 23 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з указаним позовом, просила
стягнути з Харківської обласної
організації Всеукраїнської спілки
автомобілістів майнову шкоду у розмірі
1 193 465 грн 10 коп., а також моральну шкоду -
50 000 грн.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 27
січня 2012 року здала на зберігання
відповідачу на автостоянку № 31 на пр. Л.
Свободи, 24-26 у м. Харкові належний їй
автомобіль "Porsche Panamera 4", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1. Приблизно
о 3 год. 30 хв. 28 січня 2012 року зазначений
автомобіль було пошкоджено шляхом
занесення відкритого джерела вогню.

Внаслідок термічного пошкодження
автомобіля їй завдано майнову шкоду,
розмір якої відповідно до висновку
Харківського НДІ судових експертиз ім.
проф. М.С. Бокаріуса від 15 лютого 2012 року
становить 1 193 465 грн 10 коп.

З огляду на те, що між сторонами
фактично укладено договір зберігання,
за втрату прийнятої на зберігання речі
відповідає зберігач, відповідач має
відшкодувати завдану майнову шкоду.

Крім того, пошкодженням автомобіля їй
завдано моральну шкоду, розмір якої
вона оцінює в 50 000 грн.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 11 березня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 23 жовтня 2013 року, позов задоволено
частково. Стягнуто з відповідача на
користь позивача 1 193 465 грн 410 коп.
майнової шкоди та 7 000 грн. моральної
шкоди. Вирішено питання про розподіл
судових витрат. Зобов'язано позивача
передати відповідачу пошкоджений
автомобіль «Porsche Panamera 4», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 після
відшкодування завданої майнової шкоди.

У касаційній скарзі Харківська обласна
організація Всеукраїнської спілки
автомобілістів просить скасувати
судові рішення у справі, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову в позові.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є
власником автомобіля "Porsche Panamera 4",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до членського квитка, з 17
грудня 2001 року ОСОБА_3 є членом
Всеукраїнської спілки автомобілістів.

Відповідно до запису у журналі обліку
транспортних засобів термінового
зберігання автостоянки № 31
Харківської обласної організації
Всеукраїнської спілки автомобілістів
27 січня 2012 року ОСОБА_3 о 20 год. 20 хв.
здала належний їй автотранспортний
засіб на зберігання на зазначену
автостоянку.

Згідно із постановою про порушення
кримінальної справи № 120206 від 28 січня
2012 року 28 січня 2012 року приблизно о 3
год. 30 хв. невстановлена слідством
особа здійснила підпал автомобіля "Porsche
Panamera 4", державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, який було розміщено на платній
автостоянці на пр. Л. Свободи, 26 у м.
Харкові, шляхом несення відкритого
джерела вогню, чим завдала ОСОБА_3
майнову шкоду.

Відповідно до листа Головного
управління держтехногенбезпеки у
Харківській області від 7 лютого 2012
року зазначена пожежа виникла
внаслідок підпалу.

Згідно із висновками
автотоварознавчих експертиз № 1164 від 14
лютого 2012 року та № 10707 від 26 грудня 2012
року, проведених Харківським НДІ
судових експертиз ім. проф. М.С.
Бокаріуса, ринкова вартість автомобіля
становить 1 193 466 грн 10 коп.; залишкову
вартість автомобіля встановити
неможливо у зв'язку з тим, що при огляді
автомобіля дефектовка і
діагностування не проводилось;
вартість відновлювального ремонту
становить 1 327 256 грн 18 коп.; майнова
шкода, завдана власнику автомобіля
визначається ринковою вартістю
колісного транспортного засобу на
момент його пошкодження та становить 1
193 466 грн 10 коп.

Задовольняючи частково позов та
стягуючи з відповідача завдану майнову
та моральну шкоду, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що відповідач не оспорював факт
прийняття автомобіля "Porsche Panamera 4",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
на зберігання. Прийняття його на
зберігання підтверджується записом у
журналі обліку транспортного засобу
тимчасового зберігання автостоянки №
31, а тому підставою майнової
відповідальності є неналежне
виконання відповідачем умов договору
зберігання транспортного засобу.

Із висновками судів погодитись не
можна з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 936 ЦК України за
договором зберігання одна сторона
(зберігач) зобов'язується зберігати
річ, яка передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.

За змістом ч. 1 ст. 937 ЦК України договір
зберігання укладається у письмовій
формі, зокрема, у випадку укладення
договору між фізичною та юридичною
особою.

Як убачається із п. 5 положення
Харківської обласної організації
Всеукраїнської спілки автомобілістів
про автостоянку Всеукраїнської спілки
автомобілістів (далі - Положення),
прийняття транспортного засобу на
автостоянку для термінового
зберігання (строком до місяця)
оформлюється черговим приймальником,
який повинен перевірити документи, що
посвідчують особу власника та
підтверджують належність йому
транспортного засобу або право
користування ним, а також наявність
квитка члена спілки.

Відповідно до п. 8 Положення оформлення
прийнятого для зберігання на
автостоянці транспортного засобу
здійснюється шляхом внесення
необхідних даних про власника або
особу, яка ним користується за
дорученням, до відповідного журналу
обліку транспортних засобів, в якому
черговий приймальник ставить свій
підпис.

Встановивши, що відповідно до запису у
журналі обліку транспортних засобів
термінового зберігання автостоянки №
31 Харківської обласної організації
Всеукраїнської спілки автомобілістів
27 січня 2012 року ОСОБА_3 о 20 год. 20 хв.
здала належний їй автотранспортний
засіб на зберігання на зазначену
автостоянку, суди дійшли
обґрунтованого висновку про
виникнення між сторонами
правовідносин із договору зберігання.

Водночас, не можна погодитись із
висновками судів про відповідальність
автостоянки за завдану майнову шкоду
позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 942 ЦК України
зберігач зобов'язаний вживати усіх
заходів, встановлених договором,
законом, іншими актами цивільного
законодавства, для забезпечення
схоронності речі.

Згідно із ст. 950 ЦК України за втрату
(нестачу) або пошкодження речі,
прийнятої на зберігання, зберігач
відповідає на загальних підставах.
Професійний зберігач відповідає за
втрату (нестачу) або пошкодження речі,
якщо не доведе, що це сталося внаслідок
непереборної сили, або через такі
властивості речі, про які зберігач,
приймаючи її на зберігання, не знав і не
міг знати, або внаслідок умислу чи
грубої необережності поклажодавця.
Зберігач відповідає за втрату (нестачу)
або пошкодження речі після закінчення
строку зберігання лише за наявності
його умислу або грубої необережності.

Згідно із ч. 2 ст. 977 ЦК України за
договором зберігання транспортного
засобу в боксах та гаражах, на
спеціальних стоянках зберігач
зобов'язується не допускати
проникнення в них сторонніх осіб і
видати транспортний засіб за першою
вимогою поклажодавця.

Відповідно до п. 27 Правил зберігання
транспортних засобів на автостоянках,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 115 від 22 січня 1996
року, автостоянки гарантують
схоронність транспортних засобів,
прийнятих на зберігання згідно з
цими Правилами, а у разі їх зникнення,
розукомплектування чи пошкодження під
час зберігання несуть
відповідальність у встановленому
законодавством порядку.

Згідно із п. 20 Положення Харківська
обласна організація Всеукраїнської
спілки автомобілістів гарантує
схоронність транспортних засобів,
прийнятих на зберігання згідно з
вимогами нормативних актів, цього
Положення та договору. У разі
викрадення або розукомплектування чи
пошкодження транспортного засобу під
час зберігання на автостоянці, вона
несе відповідальність у встановленому
законодавством порядку.

Дійшовши висновку про
відповідальність відповідача за
завдану майнову шкоду, суди виходили із
того, що він неналежним чином виконував
умови договору зберігання
транспортного засобу. Водночас, суд
першої інстанції виходив із того, що
вина відповідача не є підставою для
відповідальності за пошкоджений
автомобіль. Із таким висновком
погодився й апеляційний суд.

Із такими висновками судів погодитись
не можна.

Положення ст. 950 ЦК України про те, що
зберігач відповідає на загальних
підставах, передбачає встановлення
судом складу правопорушення:
протиправної поведінки, шкоди,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою і шкодою, а також вини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Загальні положення щодо
цивільно-правової відповідальності за
порушення зобов'язань передбачають
наявність вини.

Отже, висновок судів про те, що вина не є
підставою відповідальності
відповідача, не відповідає нормам
матеріального права, наслідком чого є
невстановлення обставин справи.

У порушення ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК
України суди належним чином не
з'ясували і не мотивували, у чому саме
полягає неналежне виконання
відповідачем умов договору зберігання
транспортного засобу із урахуванням
обставин пошкодження транспортного
засобу позивача та дійшли передчасного
висновку про покладення на нього
обов'язку відшкодувати завдану майнову
шкоду.

Крім того, не можна погодитись і з
висновками судів про стягнення з
відповідача моральної шкоди.

Посилаючись на ст. 1167 ЦК України, як на
правову підставу для відшкодування
моральної шкоди, суд першої інстанції
не звернув увагу на те, що між сторонами
виникли договірні правовідносини, а
згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Ухваливши рішення, яким зобов'язано
ОСОБА_3 передати Харківській обласній
організації Всеукраїнської спілки
автомобілістів пошкоджений автомобіль
"Porsche Panamera 4" після відшкодування шкоди,
суд першої інстанції не з'ясував, де
знаходиться автомобіль, і чи є такий у
ОСОБА_3

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд на вказані
порушення норм матеріального і
процесуального права уваги не звернув
та дійшов передчасного висновку про
залишення без змін його рішення.

З огляду на допущені судами порушення
норм матеріального та процесуального
права, ухвалені у справі судові рішення
необхідно скасувати та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК
України.

Керуючись статтями 335, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Харківської обласної
організації Всеукраїнської спілки
автомобілістів задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 11 березня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 23 жовтня 2013 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.С.
Олійник

Судді:

В.І. Амелін

В.П. Гончар

І.К. Парінова

В.О. Савченко