Справа № 453/1653/13
Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/783/3429/14
Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді Савуляка
Р.В.,

суддів: Бермеса І.В.,
Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Азенко
М.В.,

з участю: позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Сколівського районного суду
Львівської області від 07 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ліквідатора - арбітражного керуючого
Сидорака Олексія Олексійовича про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсації за її
несвоєчасну виплату та відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

23 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним позовом у якому із
урахуванням уточнених вимог від 24
січня 2014 року та 21лютого 2014 року просив
на підставі ст.ст.115,116,117 КЗпП України,
зобов'язати ліквідатора-арбітражного
керуючого Сидорака О.О. виплатити йому:

заборгованість по заробітній платі в
сумі 13014,30 гривень;

відпускні в сумі - 1088,55 гривень;

заборгованість за затримку виплати
заробітної плати за період з 31 січня 2013
року по 21 лютого 2014 року в сумі 39464,64
гривень, а в подальшому, після 21 лютого
2014 року, оплачувати середню зарплату по
день фактичного розрахунку;

моральну шкоду в сумі 8 000 гривень (а.с. 2,
56, 86).

Оскаржуваним рішенням Сколівського
районного суду Львівської області від
07 березня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_2 до ліквідатора - арбітражного
керуючого Сидорака Олексія
Олексійовича про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за її несвоєчасну виплату
та відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те,
що суд першої інстанції безпідставно
прирівняв трудовий договір №03 від 01
травня 2012 року, укладеним між ним та
арбітражним керуючим Сидораком О.О. до
цивільно-правового.

Оскільки зазначений трудовий договір
не cкасований, то він дійсний.

Просить рішення Сколівського
районного суду Львівської області від
07 березня 2014 року скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача ОСОБА_2 на підтримання
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вірно установлено судом першої
інстанції, ухвалою господарського суду
Львівської області 19.06.2009 року порушено
провадження у справі про банкрутство
«Сколівське ДПКГ Сколівської РДА» та
накладено мораторій на задоволення
вимог кредиторів, який діє до
завершення ліквідаційної процедури
банкрутства підприємства (а.с.43).

Постановою Господарського суду
Львівської області від 27.08.2009 року
Сколівське державне підприємство
комунального господарства Сколівської
РДА визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором у
справі призначено арбітражного
керуючого Сидорака О.О. (а.с.44).

Крім того, 01 травня 2012 року між
Сколівським ДПКГ Сколівської РДА в
особі ліквідатора - арбітражного
керуючого Сидорака О.О. та ОСОБА_2 було
укладено трудовий договір № 03, за
умовами якого останній був прийнятий
на посаду охоронця майна «Сколівське
ДП КГ Сколівської РДА», на строк з 01
травня 2012р. по 30 грудня 2012 року включно
(а.с.3-5).

Згідно копії довідки № 214 від 29.05.2013
року, наданої Сколівським ДПКГ
Сколівської РДА розмір заробітної
плати позивача відповідно до вказаного
трудового договору становить 10 723,76
гривень (а.с.33-34).

Встановлено, що позивач звертався до
Господарського суду Львівської
області з заявою про стягнення
заборгованості по заробітній платі в
сумі 10 770 гривень, розрахункових
відпускних, що становлять 1 334,50 гривень,
1 474,70 гривень надбавки за статус
гірської місцевості, 36 301 гривень
компенсації за несвоєчасну виплату
заробітної плати та відшкодування
моральної шкоди в сумі 8 000 гривень.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 22.01.2014 року,
залишеної без змін постановою
Львівського апеляційного
Господарського суду від 12 травня 2014
року, вимоги позивача в сумі 10 723,76
гривень були визнані, в задоволенні
решти вимог - відмовлено.

Таким чином, господарськими судами
визначено розмір заборгованості по
заробітній платі
підприємства-банкрута перед позивачем
за період з 01 травня 2012р. по 30 грудня 2012
року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2 суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
правовідносини сторін, у даному
випадку, не можуть носити характеру
трудових, а є цивільно - правовими, які є
об'єктами регулювання ЦК України та ч.4
ст.3-1 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції до
19.01.2013 року, яка діяла на момент
укладення трудового договору),
відповідно до якої арбітражний
керуючий має право залучати для
забезпечення виконання своїх
повноважень на договірних засадах
інших осіб та спеціалізовані
організації з оплатою їх діяльності за
рахунок боржника, якщо інше не
встановлено цим Законом чи угодою з
кредиторами. Аналогічна норма
міститься і в ч.1 ст.98 нової редакції
Закону, який набрав чинності 19.01.2013
року.

Тому відсутні підстави для стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за її несвоєчасну виплату
та відшкодування моральної шкоди на
підставі положень ст.ст.115-117 КЗпП
України.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримано
процедуру розгляду справи, встановлену
ЦПК України, ухвалено справедливе
рішення, тому підстав для його зміни чи
скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313,
п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сколівського районного суду
Львівської області від 07 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий :
Савуляк Р.В.

Судді:
Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.