Справа № 442/825/14
Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/2904/14
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

при секретарі: Івановій О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Дрогобицький завод автомобільних
кранів» на рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області 24 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Дрогобицький
завод автомобільних кранів» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсаційних
виплат та відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_2
задоволено частково. Стягнуто із
відповідача на користь позивача 13979,41
грн. заборгованості із заробітної
плати та 500 грн. моральної шкоди, а
всього 14479,41 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення оскаржило ПАТ «Дрогобицький
завод автомобільних кранів», просить
його скасувати в частині стягнення
моральної шкоди. Зазначає, що судом
порушено норми матеріального та
процесуального права, неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи. Вказує на те, що позивачем
не доведено факт заподіяння йому
моральної шкоди. Крім того судом не
було враховано роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про відшкодування
моральної шкоди» №4 від 31.03.1995 р.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи, межі і доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає скаргу безпідставною і тому її
слід відхилити, а рішення залишити без
змін.

Із матеріалів справи убачається, що
ОСОБА_2 працює у ПАТ «Дрогобицький
завод автомобільних кранів» на посаді
слюсаря-інструментальника, однак
позивачу не виплачується заробітна
плата і станом на 21.01.2014 р. утворилась
заборгованість по заробітній платі.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцяти календарних
днів, та не пізніше семи днів після
закінчення періоду, за який
здійснюється виплата.

Із довідки № 136 від 12.02.2014 р. ПАТ
«Дрогобицький завод автомобільних
кранів» вбачається, що станом на 21.01.2014
р заборгованість по заробітній платі
перед ОСОБА_2 за період з березня 2013 р.
по грудень 2013 р. становить 13979,41 грн., що
й визнав представник відповідача у
судовому засіданні.

Отже, висновок суду про стягнення
заборгованості по заробітній платі у
розмірі 13979,41 грн. відповідає нормам
матеріального права.

Згідно із ст.. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

За змістом п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.031995 року
№ 4«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" судам необхідно враховувати, що
відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала
чинності 13 січня 2000 р.) за наявності
порушення прав працівника у сфері
трудових відносин (незаконного
звільнення або переведення, невиплати
належних йому грошових сум, виконання
робіт у небезпечних для життя і
здоров'я умовах тощо), яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) шкоди покладається на
власника або уповноважений ним орган
незалежно від форми власності, виду
діяльності чи галузевої належності.

Із матеріалів справи випливає, що
відповідачем порушено права позивача,
які полягають у тривалій невиплаті
заробітної плати (березень-грудень 2013
р.), що є грубим порушенням трудового
законодавства і призвело до моральних
страждань..

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивачем не доведено факт заподіяння
йому моральної шкоди, є невірними та
суперечать вимогам чинного
законодавства.

Так як судом встановлена вина
відповідача у несвоєчасній виплаті
заробітної плати, що призвело позивача
до моральних страждань, то висновок
суду про заподіяння ОСОБА_2 моральної
шкоди є вірним і відповідає вимогам
чинного законодавства.

Вирішуючи питання про часткове
задоволення позову в частині
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції вірно врахував
роз'яснення п.п. 3, 5, 6, 9, 13 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
відшкодування моральної шкоди» №4 від
31.03.1995 р., а також застосував принцип
співмірності і визначив розмір
відшкодування в сумі 500 грн.

Крім того, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення компенсації частини втрати
доходів у зв'язку з недоведеністю цих
вимог.

За наведених обставин суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
правильність висновків місцевого суду
і тому апеляційну скаргу слід
відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу відкритого
акціонерного товариства «Дрогобицький
завод автомобільних кранів» відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області 24 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: