АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 679/365/14-ц
Провадження № 22-ц/792/924/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого судді - Гринчука
Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

при секретарі Кошельнику В.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на
стороні позивача без самостійних вимог
на предмет спору - ОСОБА_4, про стягнення
аліментів на повнолітню дитину, яка
продовжує навчання з апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 12 березня 2014
року,

встановила:

В лютому 2014 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на її користь
на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/6 частини всіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, на період
його навчання, але не більше ніж до
досягнення сином 23- річного віку.

Обґрунтовуючи свої вимоги
позивач зазначила, що під час
перебування у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем народився син, на
утримання якого відповідач сплачував
аліменти на її користь до досягнення
ним повноліття.

На даний час ОСОБА_4 навчається на
1 курсі денного відділення інституту
радіотехніки, зв'язку та
приладобудування Вінницького
національного технічного університету
і потребує матеріальної допомоги, яку
вона надає сину самостійно, хоча ОСОБА_2
має постійне місце роботи та
стабільний заробіток.

Рішенням Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 12
березня 2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх
видів його доходів, починаючи з 21.02.2014
року по 30.06.2017 року. Стягнуто з ОСОБА_2 в
дохід держави 243,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить змінити рішення суду в частині
стягнення аліментів на користь ОСОБА_1,
стягнувши їх розмір безпосередньо

________________________________________________________________________
_______________________

Головуючий у першій інстанції -
Савіцький Л.П.
Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 46,48

на користь сина ОСОБА_4.

В обґрунтування доводів
апеляційної скарги зазначив, що син в
зв'язку з навчанням проживає окремо від
позивача, в м. Вінниці, тому стягнення
аліментів на користь бувшої дружини
призведе до отримання сином ОСОБА_4
аліментів із запізненням та можливого
привласнення грошових коштів
позивачем.

В судове засідання належним чином
повідомлені сторони не з'явилися.

Перевіривши матеріали справи
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу
визначено, що підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Задовольняючи позов суд прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що
відповідач працездатний, має достатній
заробіток, тому в змозі надавати
матеріальну допомогу на утримання
повнолітнього сина, який навчається.

Встановлено, що під час перебування
сторін у зареєстрованому шлюбі у них
народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Нетішинського
міського суду від 26.04.2007 року ОСОБА_2
сплачував аліменти на утримання сина
ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_6 в розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку до
досягнення дітьми повноліття.

Син сторін ОСОБА_4 навчається на денній
формі навчання в інституті
радіотехніки, зв'язку та
приладобудування Вінницького
національного технічного університету
на бюджетній основі, стипендію з 2014
року йому не призначено.

Відповідач працює у ВП
„Хмельницька АЕС", має постійний
достатній заробіток.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення 23 років за умови, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з
позовом про стягнення аліментів має
той з батьків, з ким проживає дочка, син,
а також самі дочка, син, які продовжують
навчання (ч.3 ст.199 СК України).

Як роз'яснив Пленум ВСУ в п. 20 постанови
від 15 травня 2006 року №3 „Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Визначення розміру аліментів
регламентується ст.ст. 182, 200 СК України.

За таких обставин суд, з
урахуванням встановлений під час
розгляду справи обставин, давши
належну правову оцінку зібраним у
справі доказам, правильно застосував
норми матеріального та процесуального
права в частині визначення розміру
аліментів.

Доводи апелянта в цій частині є
необґрунтованими.

В той же час судом не взято до
уваги, що період стягнення аліментів в
даному випадку обмежений періодом
навчання повнолітньої дитини у
навчальному закладі, однак суд цього не
зазначив в рішенні, хоча ОСОБА_1 в
позовних вимогах просила суд стягнути
аліменти саме на період навчання сина.
Така помилка суду може призвести до
правової невизначеності щодо порядку
виконання рішення суду.

За таких обставин рішення суду
підлягає зміні в частині визначення
строку, до якого підлягає сплата
аліментів відповідачем.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319,
324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 12 березня 2014
року змінити, виклавши його
резолютивну частину в наступній
редакції.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання повнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6
частини його заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 21.02.2014 року і до
закінчення ним навчання, але не довше,
ніж до досягнення сином 23 років.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243,60
грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
Р.С. Гринчук