Справа № 569/3587/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року
Рівненський міський
суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Жижчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне цивільну справу за
заявою ОСОБА_1, заінтересована особа
Головне Управління пенсійного фонду
України в м.Рівне про встановлення
факту перебування на утриманні,-

в с т а н о
в и в :

В судовому засіданні заявник свої
вимоги повністю підтримала з підстав,
викладених у заяві та просить суд
встановити факт перебування її, ОСОБА_1
на утриманні ОСОБА_2 на момент його
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлення
даного факту їй необхідне для
звернення до Управління пенсійного
фонду України в м.Рівне з метою
оформлення пенсії у зв'язку з втратою
годувальника.

В судовому засіданні представник
заінтересованої особи Головного
Управління пенсійного фонду України в
м.Рівне просить суд відмовити у
задоволенні заяви заявниці
посилаючись на ті обставини, що за час
життя ОСОБА_2 заявниця отримувала
пенсію, мала свій дохід і сама себе
утримувала.

Заслухавши учасників судового
процесу, свідків, дослідивши матеріали
справи та подані сторонами письмові
докази по справі, суд прийшов до
висновку, що заявлені вимоги
підлягають до задоволення виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що заявник по
справі ОСОБА_1 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 11
лютого 1978 року.

Дана обставина стверджується
дослідженим в судовому засіданні
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_1 виданим 11 лютого 1978 року
Будинком урочистих подій м.Ровно з
якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
уклали шлюб 11 лютого 1978 року, про що в
книзі реєстрації актів про укладення
шлюбу 1978 року лютого місяця 11 числа
зроблено запис за №164. Після укладення
шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові
ОСОБА_1, дружині ОСОБА_1.

Від даного шлюбу вони мають двох
повнолітніх дітей.

З дослідженого в судовому засіданні
посвідчення виданого Управлінням МВС
України в Рівненській області в липні
2002 року №95/5817 вбачається, що ОСОБА_2,
підполковник отримував пенсію за
вислугу років як ветеран органів
внутрішніх справ з 06 липня 2002 року.

Перебуваючи на пенсії, ОСОБА_2
отримував пенсію, яка була постійним
джерелом для існування його сім'ї.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Дана обставина стверджується
дослідженим в судовому засіданні
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2
виданим 30 вересня 2002 року
міськвідділом реєстрації актів
громадянського стану м.Рівне з якого
вбачається, що ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 46 років в м.Рівне,
про що в книзі реєстрації актів про
смерть 2002 року вересня місяця 30 числа
зроблено запис за №1586.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 дали суду
показання про те, що ОСОБА_1 дійсно до
смерті свого чоловіка ОСОБА_2 проживала
разом з ним в одній квартирі, вели
спільне господарство та бюджет, ОСОБА_1
перебувала на утриманні ОСОБА_2
оскільки мала мізерний дохід від своєї
роботи, а покійний отримував пенсію за
вислугу років як ветеран органів
внутрішніх справ, яка в декілька разів
перевищувала дохід заявниці, основним
і постійним джерелом засобів до
існування була для ОСОБА_1 допомога з
боку ОСОБА_2, який надавав їй допомогу
на утримання.

Показання свідків суд оцінює, як
належні та допустимі докази по справі,
які не викликають сумніву у суду у їх
достовірності та правдивості, оскільки
вищевказані свідки в судовому
засіданні попереджені про кримінальну
відповідальність за дачу неправдивих
показів та не спростовані в судовому
засіданні представником зацікавленої
особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту: перебування фізичної особи на
утриманні.

Відповідно до п.8 Постанови пленуму
Верховного суду України №5 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» судам
необхідно мати на увазі, що
встановлення факту перебування особи
на утриманні померлого має значення
для одержання спадщини, призначення
пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.256
ЦПК), якщо допомога, яка надавалась,
була для заявника постійним і основним
джерелом засобів до існування.
Одержання заявником заробітку, пенсії,
стипендії, інших доходів не є підставою
для відмови у встановленні факту
перебування на утриманні, коли суд
встановить, що основним і постійним
джерелом засобів до існування була для
заявника допомога з боку особи, яка
надавала йому утримання.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладені обставини
у їх сукупності, а також те, що
встановлення даного факту заявниці
необхідно для оформлення пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, суд
вважає, що заявлені вимоги є
обґрунтованими, доведеними належними
та допустимими доказами, які були
досліджені безпосередньо в судовому
засіданні та такими, що підлягають до
задоволення.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст.10,60,212,213,215,234,256,294 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш
и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа
Головне Управління пенсійного фонду
України в м.Рівне про встановлення
факту перебування на утриманні -
задоволити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1
на утриманні ОСОБА_2 на момент його
смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: