РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 390/1524/14-ц

Провадження № 2/390/442/14

"16" липня 2014 р. Кіровоградський районний
суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Квітки О.О.,

при секретарі - Шматковій А.І.,

за участю: представника позивача -
Чернишової Т.І.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Акцент-Банк» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_2, в якому просить
стягнути з відповідача - ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
№ AN2BCC9FMD0003 від 01 липня 2011 року у сумі 29879,
09 гривень та судові витрати по справі,
посилаючись на те, що відповідач не
виконує умови договору, в результаті
чого утворилась заборгованість.

Представник позивача Чернишова Т.І. в
судове засідання з'явилась, позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
з'явилась, позов визнала частково, а
саме: не заперечувала, що отримувала
кредит в ПАТ «Акцент-Банк», однак у
зв'язку з тяжким матеріальним
становищем і тим, що в неї на утриманні
три малолітні дитини, не в змозі його
виплачувати. Просила суд зменшити
розмір пені.

Судом встановлено, що 01 липня 2011 року
між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2
укладений кредитно-заставний договір.

Відповідач надала згоду на те, що
підписана нею заява № AN2BCC9FMD0003 разом із
запропонованими ПАТ «Акцент-Банк»
Умовами та правилами надання
банківських послуг, а також Тарифами
складають між сторонами
кредитно-заставний договір (а.с.5 на
звороті).

Відповідно до умов зазначеної заяви,
банк надає позичальнику строковий
кредит у сумі 6000,00 грн. на строк 36
місяців з 01.07.2011 по 30.06.2014 включно, на
споживчі цілі, зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 0,01% на місяць, на суму залишку
заборгованості за кредитом, та інших
платежів передбачених зазначеним
договором (а.с.5).

Позивач зазначає, що відповідач станом
на 15 квітня 2014 року порушила умови
зазначеного договору і має прострочену
заборгованість на загальну суму 29879
грн. 09 к., яка складається з:
заборгованість по кредиту 3944,98 грн.,
заборгованість за відсотками 3,53 грн.,
заборгованість за комісіями 1440,00 грн.,
заборгованість з пені 22591,58 грн. та
штрафу( фіксована частина) 500,00 грн.,
штраф (відсоток від суми
заборгованості) - 1399,00 грн., при цьому
посилається як на належний доказ на
підтвердження позовних вимог,
розрахунок заборгованості за
договором (а.с. 4).

Проте, суд дослідивши вказаний
розрахунок заборгованості вважає, що
він не може бути визнаний належним
доказом, оскільки в ньому зазначено, що
розрахунок здійснено з 01 липня 2011 року
по 15 квітня 2014 року, однак в цьому
розрахунку відсутній період
нарахувань за жовтень 2013 року і з
грудня 2013 року по березень 2014 року
включно.

Представник позивача це пояснила тим,
що вказані періоди в розрахунку окремо
не зазначені, але зараховані в загальну
кількість днів заборгованості.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Частина 1 ст. 61 ЦПК України зазначає, що
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно зі ст. 179 ЦПК України предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропуску строку позовної давності
тощо) і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення. Для
встановлення у судовому засіданні
фактів, зазначених у частині першій
цієї статті, досліджуються показання
свідків, письмові та речові докази,
висновки експертів.

Враховуючи, що позивач на
підтвердження позовних вимог, а саме
нарахованої суми заборгованості, не
надав належний доказ, тобто повний
розрахунок заборгованості по
кредитно-заставному договору №
AN2BCC9FMD0003 від 01 липня 2011 року (число,
місяць, рік, сума), вказане унеможливлює
суд перевірити правильність
нарахування виниклої заборгованості, а
тому є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Так як судом відмовлено в у задоволенні
позовних вимог, то судові витрати слід
покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 179, 209, 212- 215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області

О.О. Квітка