У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача :Куцина М. М.,

суддів - Бисага Т. Ю.,Фазикош Г.В.,

при секретарі: Чучка Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгороді цивільну
справу за апеляційною скаргою
Приватного акціонерного товариства „
Страхова компанія „ Уніка"" на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
6 лютого 2014 року по справі за позовом
Приватного акціонерного товариства „
Страхова компанія „ Уніка"" до ОСОБА_2
про відшкодування завданої шкоди в
порядку регресу, -

в с т а н о в и л а :

У листопада 2013 року Приватне
акціонерне товариство „ Страхова
компанія „ Уніка"" звернулася з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
завданої шкоди в порядку регресу .

Позов мотивовано тим, що між Закритим
акціонерним товариством „Страхова
компанія „ Кредо- Класик"( далі
Страховик) ТзОВ „Фалва" ( далі -
Страхувальник) укладено договір
добровільного страхування майна, що
предметом застави №008037/2200/0000044, за яким
було застраховано належні
Страхувальнику вбудовані приміщення
магазину.

Відповідно до п.7.6 договору, вбудовані
приміщення магазину були застраховані
за рядом ризиків, в тому числі, на
випадок проникнення води чи інших
рідин із сусідніх приміщень.

29 липня 2010 року було затоплено нежилі
приміщення- вбудовані приміщення
магазину, що знаходяться за адресою:
Закарпатська область, м. Мукачево,
вул. Підопригори № 5 , будинок № 5,
приміщення №147, які належать ТЗОВ та
перебували в заставі ПАТ „ Фольксбанк",
ці приміщення були застраховані ПрАТ
„ СК „ Уніка" на підставі договору
№008037/2200/0000044

Комісією, в складі головного інженера
ЖРЕП-1 Сметанського І. В., від 29 липня 2010
року було складено акт №6-1 29 липня 2010
року, яким встановлено, що вини
власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не
встановлено. 29 липня 2013 року були
затоплені офісні приміщення, зокрема,
торгова зала та склад магазин „Весна",
який належить ТзОВ „Фалва", внаслідок
чого було спричинено шкоду.

Дана подія визнана позивачем страховим
випадком, що стверджується актом
№00049374 від 15 листопада 2010 року .

Вартість матеріального збитку
„Фалва", внаслідок затоплення, складає
5.582,00 гривень, що підтверджується
звітом про незалежну оцінку вартості
матеріального збитку, завданого майну,
що знаходиться за адресою:
Закарпатська область, м. Мукачево, вул.
Підпригори, 5.

На підставі заяви страхувальника та
Страхового акту за №00049374 від 15
листопада 2010 року, наказу від 15
листопада 2010 року, страховик здійснив
виплату страхового відшкодування в
розмірі 5.580.00 гривень.

Позивач вважає, що він, як особа , яка
відшкодувала шкоду, завданою іншою
особою, має право зворотної вимоги (
регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Позивач, посилаючись на зазначені у
позовній заяві обставини справи, та з
підстав, передбачених ст. 27 Закону
України „ Про страхування" та п.8 ч.2 ст.
16,ст.993 ч.1 ст.1191 ЦК України, просив в
суді першої інстанції стягнути з
відповідача на користь позивача
5582.00 гривень в рахунок відшкодування
шкоди., 229.40 гривень сплаченого судового
збору.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду від 6 лютого 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Представник позивача не погодився з
рішення місцевого суду і оскаржив це
рішення у апеляційному порядку,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права, просив скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Відповідач та його представник у
суді апеляційної інстанції вважають
рішення місцевого суду законним та
обґрунтованим, а апеляційну скаргу
безпідставною.

Відповідач у судове засідання у
визначений час не з'явився, про час і
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином. Судова колегія,
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України,
розглянула справу за відсутності
відповідача.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді - доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися по справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відмовляючи у задоволенні позову ,
місцевий суд виходив з того, що
позивачем, у відповідності до положень
ст. ст. 10, 57, 59, 60 ЦПК України, не надано
доказів того, що відрізок пошкодженої
водопровідної труби , з якої протікала
вода і знаходилась у перекритті між
поверхом, де знаходилась квартира, та
поверхом вище, де знаходилось
приміщення магазину , була пошкоджена з
вини відповідача, а тому відсутні
правові підставі для покладення на
відповідача витрат по відшкодуванню
шкоди.

Судова колегія погоджується з
висновками місцевого суду, який,
розглядаючи заявлений по справі позов,
повно та всебічно дослідив й оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин.

Матеріалами справи встановлено, що між
Закритим акціонерним товариством „
Страхова компанія „ Кредо- Класик"(
далі Страховик) та ТзОВ „Фалва"( далі -
Страхувальник) укладено договір
добровільного страхування майна, що
предметом застави №008037/2200/0000044, за яким
було застраховано належні
Страхувальнику вбудовані приміщення
магазину №147 , у будинку №5 по вул.
Підопригори в м. Мукачево.

Відповідно до п.7.6 договору, вбудовані
приміщення магазину були застраховані
за рядом ризиків, в тому числі, на
випадок проникнення води чи інших
рідин із сусідніх приміщень.

29 липня 2010 року було затоплено нежилі
приміщення- вбудовані приміщення
магазину, що знаходяться за адресою:
Закарпатська область, м. Мукачево, вул.
Підопригори №5 , будинок №5. приміщення
№147, які належать ТЗОВ та перебували в
заставі ПАТ „ Фольксбанк", ці
приміщення були застраховані ЗАТ „
Страхова компанія „ Уніка"" на
підставі договору №008037/2200/0000044.

Комісією в складі головного інженера
ЖРЕП-1 Сметанського І. В. від 29 липня 2010
року було складено акт №6-1 від 29
липня 2010 року, яким встановлено, що
вини власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2
не встановлено. 29 липня 2013 року були
затоплені офісні приміщення, зокрема,
торгова зала та склад магазин „ Весна",
який належить ТзОВ „Фалва", внаслідок
чого було спричинено шкоду.

Дана подія визнана позивачем
страховим випадком, що стверджується
актом №00049374 від 15 листопада 2010 року .

Вартість матеріального збитку
„Фалва", внаслідок затоплення, складає
5.582,00 гривень, що підтверджується
звітом про незалежну оцінку вартості
матеріального збитку, завданого майну,
що знаходить за адресою: Закарпатська
область, м. Мукачево, вул. Під пригори, 5

На підставі заяви страхувальника,
Страхового акту №00049374 від 15 листопада
2010 року, наказу від 15 листопада 2010 року
страховик здійснив виплату страхового
відшкодування в розмірі 5.580.00 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив з наступних
мікувань.

Показами свідка ОСОБА_4 стверджуються
факти того, що він, працюючи на
житлово-ремонтно- експлуатаційному
підприємстві № 1., по заяві про прорив
водопровідної труби за адресою буд. 5 по
вул. .Підопригори в м
.Мукачево, спільно із зварювальником,
який на даний час вже помер, виїжджав
для усунення пошкоджень водопровідної
труби. На місті було виявлено, що
відрізок пошкодженої водопровідної
труби, звідки вода витікала і збиралася
в перекритті між поверхом, де
знаходилась квартира, та поверхом
нижче, де знаходилось приміщення
магазину. Цей відрізок труби було
відрізано в квартирі та підсобці
магазину і витягнуто з перекриття, а
замість пошкодженого відрізку труби
шляхом зварювання встановлено нову
трубу. Під час виконання ремонтних
робіт (акт № 6-1 від 29.07.2010 року) акт про
підтоплення не складався, і ними не
підписувався, а також цей акт не
підписувався майстром технічної
дільниці ОСОБА_5 .

Із змісту акту за №6-1 від 29 липня 2010
року вбачається, що відповідача з цим
актом ознайомлено не було .

Із пояснень відповідача вбачається, що
він довідався про наявність
зазначеного акту тільки у суді першої
інстанції.

Зокрема, у даному акті не зазначена
причина і обставини затоплення (а.с.10,
11).

Крім того, у даному акті не заповнена
графа опису страхового випадку, а лише
зроблено опис візуальних пошкоджень,
тобто незаповнені графи: попередньої
оцінки збитків страхувальником; що
потребується: ремонт, заміна, очистка;
замітки; технічний стан об'єкта;
короткий опис візуальних ознак
пошкоджень (а.с.16, 17).

Також, судова колегія
погоджується з висновком місцевого
суду, який не прийняв до уваги та
відхилив акт №6-1 від 29 липня 2010 року,
складений працівниками
житлово-ремонтно- експлуатаційного
підприємства № 1 щодо даного
страхового випадку з підстав того, що
даний акт містить загальний опис
пошкодження водопроводу, який
вмонтований між перекриттям поверхів
приміщення магазину, який належить
ТзОВ „Фалва" та відповідачу. Однак, у
цьому акті не зазначена причина
пошкодження водопроводу.

Відповідача з даним актом не було
ознайомлено.

Зібраними доказами стверджено, що
даний акт на час усунення пошкоджень
водопроводу не складався і комісією
цей акт не підписувався.

Судова колегія контактує, що
страховий випадок настав 29 липня 2010
року , 17 листопада 2010 року страховою
компанією „ Уніка" проведено страхове
відшкодування, а до суду позивачка
звернулася 18 листопада 2013 року.

Відповідач та його представник у суді
першої та апеляційної інстанції
вважають , що документи про страховий
випадок оформлені з порушенням
закону, на підставі яких неможливо
встановити наявність вини
відповідача у заподіянні шкоди.

З врахування зібраних по справі
належних та допустимих доказів, судова
колегія погоджується з висновком
місцевого суду про те, що винність
відповідача у заподіянні шкоди не
доведена, а тому відсутні правові
підстави наявності у позивача права
на відшкодування відповідачем,
відповідно до ст.27 , 993, ч.1191 ЦК України,
на право зворотної вимоги( регресу) до
винної особи у розмірі виплаченого
відшкодування.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства „ Страхова
компанія „ Уніка"" - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 6 лютого 2014 року-
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, проте може бути
оскаржена на протязі двадцяти днів,
шляхом подання касаційної скарги до
суду касаційної інстанції .

Судді