Справа № 2-3013/2010
Провадження № 22-ц/779/12/2014
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т.М.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

Головуючої Горейко М.Д.

Суддів: Проскурніцького П.І.,
Бойчука І.В.

Секретаря Драганчук У.М.

з участю апелянта ОСОБА_5 та його
представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
заочне рішення Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 15 жовтня 2010 року, -

в с т а н о в и л а :

17.02.2010 року Публічне акціонерне
товариство «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№7/07/50-05/б від 02.10.2007 року в розмірі 30 194,82
грн. та судових витрат.

В обґрунтування вимог позивач
зазначив, що відповідно до укладеного
між Відкритим акціонерним товариством
Всеукраїнський Акціонерний Банк
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Всеукраїнський
Акціонерний Банк») та ОСОБА_2
кредитного договору №7/07/50-05/б від 02.10.2007
року, остання отримала кредит у розмірі
16 700 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24%
річних з кінцевим терміном повернення
кредиту 01.10.2010 року. Відповідно до п. 2.4.1.
кредитного договору позичальник
зобов'язалася щомісячно до дати,
встановленої в Графіку, поповнювати
свій поточний рахунок шляхом внесення
готівкових коштів через касу банку або
безготівковим перерахуванням, у сумі
не меншій суми чергового погашення
відповідної частини кредиту,
процентів, встановлених в Графіку.

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язань за вказаним
кредитним договором 02.10.2007 року між
банком, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений
договір поруки, відповідно до п. 1.1.
якого поручитель ОСОБА_5 взяв на себе
зобов'язання солідарно відповідати
перед кредитором за виконання ОСОБА_2
зобов'язань у повному обсязі за
кредитним договором №7/07/50-05/б від 02.10.2007
року.

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором
станом на 16.02.2010 року за нею наявна
заборгованість в загальній сумі 30 194,82
грн., в тому числі: 16 378 грн. -
заборгованість по сплаті кредиту; 8 829,96
грн. - заборгованість по сплаті
відсотків за користування кредитом; 4
986,86 грн. - плата за пропуск платежів. У
зв'язку з наведеним позивач просив
позов задовольнити.

Заочним рішенням Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 15 жовтня 2010 року задоволено
позов Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк». Вирішено стягнути з
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в солідарному порядку
на користь Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» 30 194,82 грн.
заборгованості за кредитним договором
№7/07/50-05/б від 02.10.2007 року, 120 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи та 301,95 грн. витрат по
оплаті судового збору.

Не погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на необґрунтовану відмову
суду у прийнятті доказів, неправильну
їх оцінку, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги його
доводів про те, що позовної заяви з
додатками він не отримував, що
доводиться відсутністю в матеріалах
справи доказів про вручення йому
вказаних документів. Копії зазначених
документів він отримав лише 06.06.2013 року
під час ознайомлення з матеріалами
справи. Про час і дати судових засідань
його повідомлено не було. В жодній з
наявних у справі розписок немає його
підпису про вручення йому судових
повісток. Оскільки він не був
повідомлений про розгляд справи, то був
позбавлений можливості довести суду
свою непричетність до кредитних
зобов'язань ОСОБА_2, а саме, що договір
поруки від 02.10.2007 року він не
підписував, а тому покладення на нього
зобов'язань із солідарної
відповідальності за кредитним
договором є безпідставним. Також він
був позбавлений можливості довести в
суді, що листів-претензій з банку він не
отримував. Про існування договору
поруки він дізнався під час
ознайомлення з матеріалами цивільної
справи, а тому не мав можливості
оскаржити цей договір. Факт належності
йому підпису в договорі поруки може
бути підтверджений виключно в ході
судової графологічної експертизи,
заявити клопотання про проведення якої
він не мав можливості через
необізнаність про розгляд справи.

З цих підстав апелянт просив заочне
рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 15
жовтня 2010 року скасувати, а справу
направити в суд першої інстанції для
розгляду в загальному порядку.

У засіданні апеляційного суду апелянт
та його представник доводи скарги
підтримали з наведених у ній мотивів та
додатково пояснили, що в ході розгляду
справи апеляційним судом призначено
почеркознавчу експертизу, яка
проведена НДЕКЦ при УМВС в
Івано-Франківській області, за
висновками якої підтверджено, що у
договорі поруки від 02.10.2007 року підпис
виконано не ОСОБА_5

Представник позивача та відповідач
ОСОБА_5 у засідання апеляційного суду
не з'явилися, про час та день розгляду
справи повідомлені у встановленому
законом порядку, причину неявки суду не
повідомили.

З урахуванням положень ст. 305 ЦПК
України колегія суддів ухвалила про
розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення
апелянта та його представника,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши відповідність висновків
суду фактичним обставинам справи та
правильність застосування судом норм
матеріального і процесуального права у
вирішенні даного спору, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про
судове рішення у цивільній справі»,
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність і
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції таким
вимогам відповідає не повністю.

Задовольняючи позов ПАТ «ВіЕйБі Банк»,
суд першої інстанції виходив з того, що
позичальник ОСОБА_2, не зважаючи на
взяті на себе за кредитним договором
№7/07/50-05/б від 02.10.2007 року зобов'язання,
належним чином їх не виконувала,
внаслідок чого виникла заборгованість,
яка підлягає стягненню з неї в
солідарному порядку з відповідачем
ОСОБА_5, як поручителем відповідно до
договору поруки від 02.10.2007 року.

Такий висновок суду є неповністю
правильним та частково узгоджується з
нормами матеріального права, які
регулюють спірні правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
02.10.2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк»
(правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі
Банк») та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір №7/07/50-05/б, відповідно до якого
банк надав, а відповідач ОСОБА_2
отримала кредит в сумі 16 700 грн. з
кінцевим терміном повернення 01.10.2010
року зі сплатою 24% річних (а.с. 15-20).
Згідно п. 2.4.1. договору позичальник
зобов'язалась щомісячно до дати,
встановленої в Графіку, поповнювати
свій поточний рахунок шляхом внесення
готівкових коштів через касу банку або
безготівковим перерахуванням, у сумі
не меншій суми чергового погашення
відповідної частини кредиту,
процентів, встановлених в Графіку.

Однак, ОСОБА_2 свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконувала, внаслідок чого станом на
16.02.2010 року утворилася заборгованість
відповідача перед банком в сумі 30 194,82
грн., а саме: заборгованість по сплаті
кредиту - 16 378 грн., заборгованість по
сплаті відсотків за користування
кредитом - 8 829,96 грн., плата за пропуск
платежів - 4 986,86 грн.

Наведене підтверджується розрахунком
заборгованості за кредитним договором
№7/07/50-05/б від 02.10.2007 року (а.с. 6).

За таких обставин та з урахуванням норм
матеріального права, які підлягають
застосуванню до спірних правовідносин,
а саме положень ст.ст. 526, 527 ч. 1, 599 ч. 1,
610-612, 625, 1054 ч. 2, 1050 ч. 2 ЦК України суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог в частині стягнення
заборгованості з боржника ОСОБА_2

Судом першої інстанції також
установлено, що з метою забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором, 02.10.2007 року між банком,
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений договір
поруки, відповідно до п. 1.1. якого
поручитель ОСОБА_5 взяв на себе
зобов'язання солідарно відповідати
перед кредитором за виконання ОСОБА_2
зобов'язань у повному обсязі за
кредитним договором №7/07/50-05/б від 02.10.2007
року.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Встановивши, що боржник за кредитним
договором ОСОБА_2 належним чином не
виконувала зобов'язань за кредитним
договором, суд дійшов висновку, що сума
заборгованості боржника підлягає
стягненню солідарно з останньої та
поручителя.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна, оскільки він
зроблений без повного та всебічного
встановлення обставин справи.

Як вбачається із матеріалів справи, а
саме заяви про перегляд заочного
рішення відповідач ОСОБА_5 заперечував
проти задоволення позову банку до
нього, оскільки договір поруки від
02.10.2007 року він не підписував і про
наявність такого договору йому стало
відомо тільки 06.06.2013 року під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді.

Наведене залишилось поза увагою суду
першої інстанції і ухвалою від 02.07.2013
року заяву ОСОБА_5 про перегляд
заочного рішення суду від 15.10.2010 року в
даній справі залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду від 23.10.2013 року за
клопотанням апелянта ОСОБА_5 та його
представника призначено почеркознавчу
експертизу на предмет дослідження
підпису договору поруки від 02.10.2007 року.
Згідно висновку експерта №09/03-90 від
30.04.2014 року (а.с. 193-196) підпис в графі
«Поручитель» у договорі поруки від 02
жовтня 2007 року виконаний не гр. ОСОБА_5,
а іншою особою.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_5 не
поручався за належне виконання ОСОБА_2
зобов'язань за кредитним договором
№7/07/50-05/б від 02.10.2007 року, то відсутні
підстави для солідарного стягнення з
нього заборгованості за вказаним
кредитним договором.

А тому в наведеній частині рішення слід
скасувати, ухваливши нове рішення.

По суті встановленого в апеляційній
інстанції слід ухвалити рішення про
відмову ПАТ «ВіЕйБі Банк» в позові до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Відповідно до
положень ч. 1 та 5 ст. 88 ЦПК України
позивачу також слід відмовити і в
стягненні з ОСОБА_5 судових витрат. В
решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Заочне рішення Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 15 жовтня 2010 року в частині
стягнення з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» 30
194,82 грн. заборгованості за кредитним
договором №7/07/50-05/б від 02.10.2007 року, 120
грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи та 301,95
грн. витрат по оплаті судового збору
скасувати і ухвалити в цій частині нове
рішення.

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та судових витрат
відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуюча
Горейко М.Д.

Судді:
Проскурніцький П.І.

Бойчук І.В.