Справа № 404/319/14-ц
Номер провадження 2/404/745/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді -
Бершадської О.В.

при секретарі -
Вітохіній Н.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
, третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
- Головне управління юстиції у
Кіровоградській області про
розірвання договору довічного
утримання, анулювання державної
реєстрації квартири,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась
в суді із позовом, яким просить
розірвати договір довічного утримання
укладений 15 березня 2012 року між нею і
ОСОБА_2 та посвідчений приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі за №530.
Просить анулювати державну
реєстрацію квартири АДРЕСА_1 на ім»я
ОСОБА_2 Вимоги мотивує тим, що їй
виповнилось 84 роки, хворіє, є
учасником війни і зовсім
безпорадною, а відповідач свої
зобов'язання за вказаним договором не
виконує: не сплачує житлово-комунальні
послуги, не забезпечує ліками, одягом,
щотижня не надає продукти харчування,
як визначено у договорі, не менше 200
грн., із індексацією відповідно до
рівня споживчих цін, не надає
грошового забезпечення щомісячно в
розмірі 1000 грн., не індексує визначену
суму , а тому вона не бажає щоб
продовжував дію вказаний договір.
Оскільки вона потребує стороннього
догляду, то їй допомагають інші
особи: це із територіального центру
соціального обслуговування,
племінник її померлого чоловіка та
зовсім по сторонні особи. У грудні 2013
року вона письмово повідомила
відповідачку про бажання розірвати
договір довічного утримання, однак на
її вимогу остання не відреагувала.

В судовому засіданні позивач
та ї представник позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та просили
їх задовольнити.

Відповідач в суді позов не визнала, у
його задоволенні просила відмовити, за
його необгрунтованістю. Зазначала, що
вона весь час забезпечувала
позивача продуктами, медичною
допомогою; зберегла її право на
безоплатне проживання у квартирі;
надавала щомісячне грошове
забезпечення у розмірі передбаченому
договором; систематично здійснювала
прибирання квартири, готувала їжу,
прала, гігієнічно доглядала позивача
(купала її та інше). З 27 грудня 2013 року
не виконує умови договору, так як
позивач не бажає її бачити .

Третя особа , яка була залучена до
участі в справі згідно ухвали суду
від 18.02.2014 року, її представник не
з»явились в судове засідання,
повідомлялись згідно поданої заяви
просили справу слухати у їх
відсутності.

Свідок ОСОБА_4 в суді пояснив , що він
доводився покійному чоловікові
позивача племінником. Підтверджує ,
що відповідач не виконує умови
договору довічного утримання, так як
останній час він періодично
займався доглядом позивача, до того
ж, її навідували соціальні
працівники .

Свідок ОСОБА_5 , яка доводиться рідною
матір»ю відповідача та племінницею
самої позивачки в суді пояснювала, що
її донька ОСОБА_2 працює, отримує
належну заробітну платню, яку май
же всю витрачала на позивача ,
доглядала за нею , забезпечувала всім
необхідним.

Свідок ОСОБА_6 , яка є сусідкою
позивача , та проживає поверхом вище ,
допитувалась судом за клопотанням
відповідача, пояснювала, що остання
кожного разу як приходила до ОСОБА_1
приносила їй продукти, прибирала в
квартирі, готувала їй їжу.

Заслухавши пояснення сторін , свідків,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку щодо часткового
задоволення вимог, виходячи з
наступного.

З"ясовано, що 15 березня 2012 року між
ОСОБА_1 (відчужувач) та ОСОБА_2( набувач)
укладено договір довічного утримання
(догляду), відповідно до якого ОСОБА_1
передала у власність ОСОБА_2 квартиру
АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 зобов'язалася
довічно забезпечувати відчужувача
доглядом. Договір укладений у
письмовій формі, посвідчений
нотаріально, зареєстровано в реєстрі
за №530 та накладено заборону
відчуження зазначеного майна до
припинення договору довічного
утримання, зареєстровано в реєстрі за
№531.

Згідно п.2 Договору , ОСОБА_2 ,набувач
майна, зобов»язалась довічно
повністю утримувати ОСОБА_1, 1929 року
народження, надаючи їй грошову
допомогу, харчування, догляд та
необхідну допомогу, у вигляді:
-забезпечення відчужувача житлом
шляхом збереження права безоплатного
довічного проживання у відчужуваній
квартирі, з правом користування
допоміжними приміщеннями та службами
квартири; - забезпечення відчужувача
харчуванням, одягом, доглядом,
необхідною допомогою, надання
побутових послуг, у разі необхідності
медичною допомогою, нотаріальними
послугами; - вартість грошового
забезпечення визначається сторонами
в розмірі не менше 1000 гривень
відчужувачу щомісячно. Ця сума
підлягає індексації в порядку,
встановленому законодавством; -
набувач щотижнево надає відчужувачу
продукти харчування вартістю не менше
200 грн. Мінімальний розмір вартості
продуктів харчування підлягає
індексації відповідно до рівня
споживчих цін; - набувач забезпечує
проведення прибирання житла, в якому
мешкає відчужувач, не менше одного
разу на тиждень; - набувач зобов»язаний
безкоштовно забезпечувати
відчужувача ліками та сплачувати
надані медичні послуги у разі
тяжкого захворювання у сумі, що не
перевищує 5 000 грн. за кожне
захворювання ( а.с . 7-9).

Як на підставу позову,
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем зобов'язань за
договором.

У силу вимог ст.755 ЦК України , договір
довічного утримання може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача у разі невиконання або
неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків за договором незалежно від
його вини.

Правовим наслідком розірвання
договору довічного утримання у зв'язку
з невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за
договором є повернення до відчужувача
права власності на майно, яке було ним
передане (частина перша статті 756 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 749 ЦК України у договорі
довічного утримання (догляду) можуть
бути визначені всі види матеріального
забезпечення, а також усі види догляду
(опікування), якими набувач має
забезпечувати відчужувача.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору, а
згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник
має виконати свій обов'язок, а кредитор
- прийняти виконання особисто, якщо
інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання та звичаїв ділового
обороту.

Згідно з положеннями ст. ст. 610, 614 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання); відсутність
своєї вини доводить особа, яка порушила
зобов'язання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 614 ЦК України
особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх належних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання (ч. 2 ст. 614 ЦК
України).

Позивач в суді безпосередньо
пояснила, що договір довічного
утримання укладений був саме за її
пропозицією. Однак , вона не хоче
більше продовжувати дію вказаного
Договору, оскільки відповідач їй
зовсім не допомагає, умови договору
належно не виконує, приходила до неї
тільки в суботу , щотижня, так як
працює; комунальні послуги не
сплачувала, їсти не готувала, одягу не
купувала ; її обслуговували
працівники соціальної служби з якими
нею було укладено договори;
відповідач приходила тільки виясняти
стосунки, та вчиняла сварки; ніякого
грошового забезпечення у визначеному
договором розмірі вона не отримувала,
користувалась тільки своєю пенсією.
Вона не бажає з нею мати більше справ.

Судом встановлено небажання
позивача продовжувати договір, але це
небажання обумовлено виключно
неналежним виконанням умов договору з
боку відповідача. Так , відповідно до
договору довічного утримання вартість
грошового забезпечення визначалась
сторонами в розмірі 1000 грн. щомісячно,
та підлягала індексації в порядку,
встановленому законом.

У судовому засіданні з»ясовано,
що докази надання такої допомоги
відповідач не має , індексація
відповідно закону не проводилась . У
договорі не конкретизовано, що у разі
відмови відчужувача не пускати до себе
відповідача (набувача) він не повинен
сплачувати щомісячне матеріальне
утримання та відповідно надавати їй
допомогу. Отже, неперерахування коштів
на адресу позивача протягом терміну
дії договору, не забезпечення
харчуванням, одягом, доглядом , надання
необхідних послуг є грубим порушенням
його умов. Також, розгляд судом позову
про розірвання договору довічного
утримання не звільняв відповідача від
виконання своїх обов'язків щодо
утримання позивачки.

Саме відповідач зобов'язана
довести належне виконання умов
договору довічного утримання, що нею
було не здійснено. Зокрема, не подано
відповідних доказів про належне
виконання взятих за договором на себе
зобов'язань в частині оплати
комунальних послуг та створення
позивачу умов по її догляду, тобто
умов для задоволення її потреб та
нормальної життєдіяльності.

Водночас, вказані позивачкою обставини
, а також покази свідків - ОСОБА_4 (
свідок позивача) та ОСОБА_6( свідок
відповідача) доводять факт неналежного
виконання відповідачем своїх
обов'язків за договором довічного
утримання. Свідок ОСОБА_5 є
заінтересованою особою, тому суд її
свідчення до уваги не приймає,
ставиться до них критично . Надані
відповідачем копії квитанцій ( а.с. 24-45)
не доводять належного виконання
взятих на себе договором зобов»язань,
а витребувана судом із
Територіального центру соціального
обслуговування , за клопотанням того
ж відповідача, копія особової справи
ОСОБА_1 підтверджує, що позивачу
надавалась на дому соціальна
допомога службою двічі на тиждень.

Таким чином, оскільки наявними у
справі доказами підтверджено, що
відповідач неналежно виконувала взяті
на себе за договором довічного
утримання зобов'язання (не сплачувала
комунальні послуги; не проводила
індексацію сум грошового утримання в
порядку, встановленому чинним
законодавством; не забезпечувала в
повній мірі позивача необхідними
послугами та всім необхідним для
повноцінного життя), що не спростовано
відповідачкою, то зазначене відповідно
до ст.755 ЦК України є підставою для
розірвання договору довічного
утримання між сторонами на вимогу
відчужувача з поверненням у власність
останньої спірної квартири.

Суд не вбачає підстав для
задоволення вимоги позивача про
анулювання державної реєстрації
квартири під номером АДРЕСА_1 ,
оскільки дана вимога буде виконана
відповідним органом в порядку
виконання рішення суду. Повернення
права власності на спірну квартиру
тягне за собою безумовне скасування
реєстрації права власності
відповідача на зазначену квартиру.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 внесений
судовий збір в розмірі -243, 60 грн.( а.с.
1).

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст.ст. 614, 755, 756 ЦК України,
ст. ст. 3,10,11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Розірвати договір довічного
утримання(догляду), укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений 15
березня 2012 року приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
повернути квартиру під номером
АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 внесений судовий збір в
розмірі -243, 60 грн.

Відмовити у задоволенні вимог
про анулювання державної реєстрації
квартири під номером АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Кіровоградської
області, через суд першої інстанції.

Суддя Кіровського
О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда