Ухвала

іменем україни

05 червня 2014 рокум.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції
Харківської області про визнання
недійсними договорів дарування та
скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції
Харківської області про визнання
недійсними договорів дарування та
скасування державної реєстрації.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 12 грудня 2013 року позов
задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1 від 10 травня 2011 року №
212, укладений між ОСОБА_4 (дарувальник)
та ОСОБА_5 (обдарована).

Визнано недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1 від 16 травня 2011 року №
240, укладений між ОСОБА_5 (дарувальник)
та ОСОБА_4 (обдарована) зі скасуванням
його державної реєстрації.

У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 12 лютого 2014
року зазначене судове рішення
скасовано. Ухвалено нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з
положень ст. ст. 203, 215, 216, ч. 2 ст. 386 ЦК
України та тих обставин, що договори
дарування від 10 травня 2011 року та від 16
травня 2011 року, укладені між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, здійснено відповідачами з
порушенням прав співвласників
багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1

Апеляційний суд, скасовуючи рішення та
відмовляючи в позові, посилався на те,
що при укладанні спірних договорів,
відповідачі реалізували своє
конституційне право на розпорядження
своєю власністю на власний розсуд. Їх
волевиявлення було вільним і
відповідало їхній внутрішній волі,
правочини вчинені у формі,
встановленій законом та спрямовані на
реальне настання наслідків,
обумовлених ним. Зміст договорів не
суперечить нормам ЦК України, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам і відповідає
вимогам ст. 203 ЦК України. Зі змісту
оскаржуваних договорів вбачається, що
позивачі не є сторонами укладених
договорів, укладання цих договорів не
порушує їхніх прав та не породжує для
них юридичних обов'язків.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права; наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 12 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель