Провадження № 2/127/4237/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24.07.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді Саблук С.
А.,

при секретарі Шутило Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Вінниці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АВМ-Проект" про стягнення нарахованої,
але не виплаченої заробітньої плати,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АВМ-Проект" про
стягнення нарахованої, але не
виплаченої заробітньої плати. В
позовній заяві зазначено, що 24 вересня
2013 року мене, ОСОБА_1, прийняли на роботу
секретарем-референтом у Товариство з
обмеженою відповідальністю
«ABM-Проект». 30 грудня 2013 року позивач
звільнилася з роботи за угодою сторін
згідно зі ст. 38 Кодексу законів про
працю України. На день звільнення з
роботи Відповідач з позивачкою не
розрахувався. Позивачка звернулась до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Вінницькій області,
якою, згідно Листа від 06.02.2014 р. №
02-П62/01-36 встановлено порушення її права
на заробітну плату, а саме - невиплата
належної їй суми в 7 522 (сім тисяч п'ятсот
двадцять дві) грн. 08 коп. Разом з цим,
станом на 04.06.2014 р. Відповідач не
розрахувався з позивачкою, зокрема не
виплатив належну їй заробітну плату в
розмірі 7 522,08 грн. Вказані обставини й
стали підставою звернення до суду з
вказаним позовом.

В судове засідання позивач не
з'явилася, проте надала суду заяву про
розгляд справи у його відсутність в
якій зазначив, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та, в разі
неявки відповідача, не заперечує щодо
заочного розгляду справи. Крім того,
нею було подано заяву про збільшення
поовних вимог, з якої вбачається, що
позивачка просить стягнути з
відповідача на її користь
заборгованість по заробітній платі в
сумі 22566,24грн.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив. Суд вирішив провести
заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню
з наступних підстав.

При розгляді справи судом
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

24 вересня 2013 року мене, ОСОБА_1, прийняли
на роботу секретарем-референтом у
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ABM-Проект».

30 грудня 2013 року позивач звільнилася з
роботи за угодою сторін згідно зі ст. 38
Кодексу законів про працю України.

На день звільнення з роботи Відповідач
з позивачкою не розрахувався.

Позивачка звернулась до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Вінницькій області,
якою, згідно Листа від 06.02.2014 р. №
02-П62/01-36 встановлено порушення її права
на заробітну плату, а саме - невиплата
належної їй суми в 7 522 (сім тисяч п'ятсот
двадцять дві) грн. 08 коп.

Разом з цим, станом на 04.06.2014 р.
Відповідач не розрахувався з
позивачкою, зокрема не виплатив
належну їй заробітну плату в розмірі 7
522,08 грн.

У відповідності з ч. 1 ст. 116 КЗпП України
виплата всіх сум, що належить
працівнику від підприємства, установи,
організації, провадиться в день
звільнення. У разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у зазначені строки, підприємство,
установа, організація згідно з ч. 1 ст. 117
КЗпП України повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до положень п. 20 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
24.12.1999р. № 13 «Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці»
установивши при розгляді справи про
стягнення заробітної плати у зв'язку із
затримкою розрахунку при звільненні,
що працівникові не були виплачені
належні йому від підприємства,
установи, організації суми в день
звільнення, коли ж він у цей день не був
на роботі, - наступного дня після
пред'явлення ним роботодавцеві вимог
про розрахунок, суд на підставі ст. 117
КЗпП стягує на користь працівника
середній заробіток за весь період
затримки розрахунку, а при
непроведенні його до розгляду справи -
по день постановления рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності

Разом з цим, довідки про фактичну
заборгованість по виплаті заробітної
плати та про нараховану заробітну
плату, для обрахування середнього
заробітку, що підлягає виплаті
позивачці за затримку в розрахунку
вона у Відповідача отримати не може.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 8 лютого
1995 р. № 100 середньомісячна заробітна
плата обчислюється виходячи з виплат
за останні 2 календарні місяці роботи,
що передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Конституційним судом України в Рішенні
від 15.10.2013 № 8-рп/2013 визначено, що в
аспекті конституційного звернення
положення частини другої статті 233
Кодексу законів про працю України у
системному зв'язку з положеннями
статей 1, 12 Закону України «Про оплату
праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі
змінами необхідно розуміти так, що у
разі порушення роботодавцем
законодавства про оплату праці не
обмежується будь-яким строком
звернення працівника до суду з позовом
про стягнення заробітної плати, яка
йому належить, тобто усіх виплат, на які
працівник має право згідно з умовами
трудового договору і відповідно до
державних гарантій, встановлених
законодавством, зокрема й за час
простою, який мав місце не з вини
працівника, незалежно від того, чи було
здійснене роботодавцем нарахування
таких виплат.

Крім того, суд вважає, що збільшення
позивачем своїх вимог має місце,
оскільки за час розгляду справи у суді
збільшився термін затримки
заборгованості

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до переконання в тому, що вимоги позову
обґрунтовані та підтверджуються
письмовими доказами, наданим до
матеріалів справи, що є підставою для
задоволення вимог позивача.

В зв'язку з тим, що позивачка звільнена
від оплати судових витрат, суд вважає
за необхідне, у відповідності до ст. 88
ЦПК України, стягнути судовий збір з
відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
526, 530, 532, 543, 549, 1048 -1050, 1054 ЦК України,
ст.ст. 10, 60, 213, 215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АВМ-Проект" про
стягнення нарахованої, але не
виплаченої заробітньої плати
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "АВМ-Проект" на
користь ОСОБА_1 22566,24 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "АВМ-Проект" на
користь держави 243,60 гривень судового
збору.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: