Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р.
м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді
Дяченко В.Г.,

при секретарях
Чопик М.В., Строіч Л.І.

за участю представника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду №23, цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа - приватний
нотаріус нотаріального округу м.Одеси
ОСОБА_6, про усунення перешкод в
реалізації права на спадщину, визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом

встановив:

Позивач звернулася до суду з
позовною заявою про усунення перешкод
в реалізації права на спадщину,
визнання за нею права власності, в
порядку спадкування за заповітом, на
спадщину що складається з 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1, яка відкрилася після
смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої позовні вимоги позивач
мотивує тим, що померлому належала
частка у власності на нерухоме майно -
квартири АДРЕСА_1, на підставі договору
купівлі-продажу №3247 від 28.04.2004 року.
Інші співвласники - ОСОБА_3, ОСОБА_4.

18.09.2009 року ОСОБА_5 було складено, у
нотаріальному порядку, заповіт №3-2813, в
якому він призначив спадкоємцем
позивача.

29.11.2011 року приватним нотаріусом
нотаріального округу м.Одеси ОСОБА_6
була заведена спадкова справа.

Позивачу необхідно надати
нотаріусу оригінали
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, однак вони знаходяться
у відповідачів та нотаріуса, який
посвідчував договір купівлі-продажу
квартири. В наслідок несприятливих
відносин з відповідачами, позивач не
може надати нотаріусу оригінали
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, що унеможливлює
реалізацію її майнових прав на
спадкове майно.

09.04.2013 року позивач, через
нотаріуса, звернулась до відповідачів
з пропозицією про надання ними
оригіналів правовстановлюючих
документів на спадкове майно для
оформлення спадщини, однак відповідачі
проігнорували її звернення.

25.07.2013 року позивач отримала
відмову нотаріуса з роз'ясненнями про
причини неможливості видачі свідоцтва
про право на спадщину.

У зв'язку з неможливістю належного
оформлення спадщини через відсутність
у позивача оригіналів
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, вона змушена
звернутись до суду за захистом своїх
прав.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідачі, в судовому засіданні
позов проти позову заперечували,
пояснили, що перешкод в реалізації
права не чинили позивачу, про прибуття
відповідачів до нотаріуса, з
оригіналами правовстановлюючих
документів, їх ніхто не повідомляв. На
теперішній час оригіналів
правовстановлюючих документів у них
немає.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, повідомлялась належним
чином, причини неявки не повідомила,
заяв про розгляд справи без її участі
не надала.

Судом встановлено:

Відповідно до договору
купівлі-продажу квартири від 28.04.2004
року, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 купили, в
рівних частинах кожний, квартиру
АДРЕСА_1 та складається з трьох кімнат
житловою площею 39,5 кв.м., загальною
площею 70,2 кв.м., корисною площею 66,3 кв.м.
Право власності зареєстровано 04.05.2004
року в КП «ОМБТІ та РОН» (а.с.8).

Сторони визнали вищезазначену
обставину.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.43).

За життя, 18.09.2009 року, ОСОБА_5 склав
заповіт, яким все своє майно заповів
ОСОБА_2 (а.с.7), стан заповіту - чинний
(а.с.39).

ОСОБА_3 (дочка померлого (а.с.54) та
ОСОБА_2 звернулись до нотаріуса з
заявами про прийняття спадщини у
термін визначений законом (а.с.37,49).

В матеріалах справи відсутні
докази, що ОСОБА_3 має право на
обов'язкову частку у спадщині.

25.07.2013 року приватним нотаріусом
ОСОБА_6, яка відкрила спадкову справу,
направлено позивачу відповідь на
звернення про те, що свідоцтво про
право на спадщину може бути видане лише
за наявності правовстановлюючих
документів на майно що входить до
складу спадщини (а.с.68). Суд дослідив
зазначену відповідь та вважає, що
вказаний доказ не відповідає вимогам
ч.2 ст.59 ЦПК України, та не підтверджує
обставину про відмову у вчиненні
нотаріальної дії.

Відмовляючи у задоволенні позову
в частині визнання права власності на
спадкове майно, суд виходить з того, що
згідно з ст.1297 ЦК України та ст.66
Закону України «Про нотаріат»
оформлення прав на спадкове майно
входить до виключної компетенції
органів нотаріату. Відповідно до ст.8-1
Закону України «Про нотаріат», будь-яке
втручання в їх діяльність та вирішення
питань, що належать до їх виключної
компетенції забороняється. Ст.1297 ЦК
України зобов'язує спадкоємця, який
прийняв спадщину, в складі якої є
нерухоме майно, звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно. При цьому суд зазначає, що згідно
до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог, в той час як позивач заявив
вимогу саме щодо визнання права
власності на спадкове майно - частини
квартири АДРЕСА_1.

Вказаний висновок суду відповідає
також роз'ясненням Пленуму Верховного
Суду України, викладених в постанові
«Про судову практику у справах про
спадкування» №7 від 30.05.2008 року, згідно
п.23 якого, свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Також на цю обставину звертає увагу
суддів і Вищий Спеціалізований Суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в листі №24-753/0/4-13
від 16.05.2013 року.

Щодо вимоги про усунення перешкод в
реалізації права на спадщину, то
позивачем не заявлено вимогу яким
шляхом усунути перешкоди та не надано
доказів вчинення відповідачами
перешкод позивачу в реалізації права
на спадщину, тому вона є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

Кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях. (ч.1, 3, 4ст.60
ЦПК України).

Керуючись ст.ст.10, 11, 59, 60, 61, 209, 214-215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний
нотаріус нотаріального округу м.Одеси
ОСОБА_6, про усунення перешкод в
реалізації права на спадщину, визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через
Суворовський районний суд м. Одеси
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
В.Г. Дяченко

№523/12849/13-ц

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року
м. Одеса

вступна
та резолютивна частина

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді
Дяченко В.Г.,

при секретарях
Чопик М.В., Строіч Л.І.

за участю представника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду №23, цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа - приватний
нотаріус нотаріального округу м.Одеси
ОСОБА_6, про усунення перешкод в
реалізації права на спадщину, визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом

встановив:

Зважаючи на складність у викладені
повного рішення суду, пов'язаного з
потребую у обґрунтуванні доводів
учасників, на що може бути витрачений
значний час, суд вважає за необхідне
проголосити його вступну та
резолютивну частини.

Керуючись ст.ст.10, 11, 59, 60, 61, 209, 214-215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний
нотаріус нотаріального округу м.Одеси
ОСОБА_6, про усунення перешкод в
реалізації права на спадщину, визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через
Суворовський районний суд м. Одеси
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
В.Г. Дяченко