інстанції Пінкевич Н.С.Провадження №
22-ц/780/2442/14 Доповідач у 2
інстанції Сушко Л.П.Категорія 18
УХВАЛА

Іменем України

16 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді:
Сушко Л.П.,

суддів:
Лащенка В.Д., Поліщука М.А.

при секретарі:
Химинець Н. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 25 лютого 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Акцент-Банк"
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи
його тим, що 21.07.2008 року між ПАТ
«Акцент-Банк» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір на суму 3000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування у розмірі 24%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідно до умов
укладеного договору, Договір
складається з Заяви позичальника, Умов
надання банківських послуг та Правил
користування платіжною карткою. У
порушення норм закону та умов договору
відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконав, не здійснював
погашення кредиту у встановлені
договором строки. У зв'язку з цим станом
на 05.12.2013 року утворилася
заборгованість в розмірі 22458,42 грн., яка
складається з 3000,00 грн. заборгованість
за кредитом, 10982,78 грн. заборгованість
по процентам за користування кредитом,
6930,00 грн. заборгованості по комісії за
користування кредитом, 500,00 грн. штрафу
(фіксована частина) та 1045,64 грн. штрафу
(процентна складова). У зв'язку з цим
просив суд стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 22458, 42 грн. та судові витрати в
розмірі 229,40 грн.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 25
лютого 2014 року позовні вимоги
задоволено, стягнуто з ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 22458,42 грн. та судові витрати в
розмірі 229,40 грн..

У апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволені позову відмовити,
посилаючись на неповне та неправильне
встановлення судом обставин справи, що
мають значення для справи, неправильне
та неповне дослідження доказів та їх
оцінки, порушення норм матеріального
та процесуального права. Вважає, що
позовна заява подана не уповноваженою
особою, відсутні докази отримання
відповідачкою коштів, а також на заяві
позичальника відсутня печатка банку, а
сума заборгованості не підтверджена
належним доказом. Крім того
зазначила,що закінчився строк позовної
давності.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції обґрунтовував свої висновки
тим, що позов заявлений правомірно,
оскільки відповідач всупереч умовам
договору не сплачує передбачені ним
платежі, чим ухиляється від виконання
своїх цивільно-правових обов'язків,
позовні вимоги ґрунтуються на чинному
законодавстві, доведені матеріалами
справи і підлягають задоволенню.
Відповідачем дані обставини не
спростовані належними та допустимими
доказами.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодесу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання порушенням умов, визначених
змістом зобов'язання (належне
виконання).

За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором с
домовленість двох або більше сторін,
спрямованих на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

За правилами ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа і
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

В п. 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг зазначено, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну ні одна із сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той самий
строк.

Встановлено, що за рішенням загальних
зборів акціонерів від 24 вересня 2009 року
тип Банку з Закритого акціонерного
товариства змінено на Публічне
акціонерне товариство. У зв'язку з чим
змінено найменування банку з Закритого
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
на Публічне акціонерне товариство
«Акцент-Банк» правонаступником всіх
прав та зобов'язань ЗАТ «Акцент-Банк».

21 липня 2008 року між ЗАТ «Акцент-Банк» та
ОСОБА_2 був укладений кредитний
договір, який складається із заяви та
Умов правил надання банківських
послуг, за умовами договору ОСОБА_2
отримала кредит в сумі 3000 грн., строком
на 12 місяців з 21 липня 2008 року, остання
своїм підписом засвідчила, що вона
ознайомлена та погоджується з Умовами
та правилами надання банківських
послуг.

З розрахунку встановлено, що ОСОБА_2 у
порушення вимог кредитного договору не
вносила, передбачених платежів.

Станом на 05 грудня 2013 року має
заборгованість 22 458,42 грн., яка
складається з заборгованості за
кредитом в розмірі 3000 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредиту - 10 982,78 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - в розмірі 6930
грн., а також штрафи відповідно до п.8.6
Умов та правил надання банківських
послуг; 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина), 1045,64 грн. - штраф (процента
складова).

З урахуванням наведеного, суд дійшов
вірного висновку, що позов заявлений
правомірно, оскільки відповідач
всупереч умовам договору не сплачує
передбачені ним платежі, чим
ухиляється від виконання своїх
цивільно-правових обов'язків, позовні
вимоги ґрунтуються на чинному
законодавстві, доведені матеріалами
справи і підлягають задоволенню.
Відповідачем дані обставини не
спростовані належними та допустимими
доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позовна заява подана не уповноваженою
особою, не заслуговують на увагу,
оскільки спростовують довіреність
виданої позивачем на ім'я ОСОБА_3 з
відповідними повноваженнями на
підписання та пред'являти позовну
заяву (а.с.11).

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач надав відповідачу кошти, а на
заяві позичальника відсутня печатка
банку, не заслуговують на увагу,
оскільки спростовуються заявою
позичальника на якій наявна печатка
ЗАТ «А- БАНК» та в якій вказаний номер
картки, яку відповідач отримала при
підписанні заяви, а також випискою по
картковому рахунку в якому зазначено
зарахування та в подальшому зняття
коштів.

Доводи апеляційної скарги про те, що
закінчився строк позовної давності, не
заслуговують на увагу, оскільки
відповідачем не подавалась заява про
закінчення дії договору. Крім того
умовами договору визначено його
пролонгацію на рік, у разі якщо одна з
сторін не проінформує іншу про
припинення дії договору (п.9.12
договору).

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, рішення
суду ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
не може бути скасовано з підстав,
викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.. ст.. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія судців,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 25
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: