АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 - 4117 /2014 року
Головуючий у 1 інстанції Калініченко
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого Котули Л.Г.

Суддів Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

При секретарі Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на ухвалу
Солом'янського районного суду м. Києва
від 27 січня 2014 року в справі за скаргою
ОСОБА_1 на дії державного виконавця
Третяченка Констянтина Юрійовича
відділу державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції , -

В С Т А
Н О В И Л А :

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 27 січня 2014 року у
задоволені скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Третяченка
Констянтина Юрійовича відділу
державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції відмовлено.

У апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 ОСОБА_3 просить ухвалу суду
скасувати та постановити нову, якою
скасувати постанову ВДВС
Краматорського міського управління
юстиції від 03.12.2013 року , оскільки судом
неповно з'ясовані обставини справи та
порушено норми процесуального права.

Заінтересовані особи належним чином
повідомлені про час та місце судового
розгляду , проте їх неявка не
перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ОСОБА_1 ОСОБА_3, яка
підтримала апеляційну скаргу і просила
її задовольнити з підстав , викладених
у ній, перевіривши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги та
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Відмовляючи в задоволені скарги суд
виходив з того,що представником ОСОБА_1
не було доведено наявність обставин,
які б свідчили про порушення ВДВС
Краматорського міського управління
юстиції при проведення виконавчих дій
по примусовому виконанню виконавчого
документа № 202328 його прав, а тому
відсутні підстави для скасування
постанови державного виконавця,
оскільки ВДВС діяло в межах
повноважень, наданих чинним
законодавство.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна.

Статтею 1 Закону України " Про
виконавче провадження " передбачено ,
що виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України " Про
виконавче провадження " державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно ч. 1 ст. 11 Закону " Про
виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п.1 постанови № 6 від 07.02.2014 року
"Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах" відповідно
до частини п'ятої статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.
У пункті 9 частини третьої статті 129
Конституції України до основних засад
судочинства віднесено обов'язковість
рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Отже, виконання судових рішень у
цивільних справах є складовою права на
справедливий суд та однією з
процесуальних гарантій доступу до
суду, що передбачено статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 02 жовтня 2006 року з ТОВ "
Уран" стягнуто на користь ОСОБА_1 394 541,78
грн.

24 жовтня 2006 року на підставі цього
рішення був виданий виконавчий лист
про стягнення з ТОВ " Уран" на користь
ОСОБА_1 394 541,78 грн. (т.1 а.с. 52).

Постановою державного виконавця
виконавчої служби у Солом'янському
районі м. Києва від 03.11.2006 року на
підставі зазначеного виконавчого
листа відкрито виконавче провадження (
т.1 а.с. 51).

З огляду на те , що за рішеннями
Солом'янського районного суду м. Києва
було видано 12 виконавчих листів про
стягнення з ТОВ " Уран " на користь
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 , ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_1 ,
ОСОБА_13 на загальну суму 2 618 092,70 грн.
державною виконавчою службою було
відкрито зведене виконавче
провадження № 18 -5271478.

Як видно з Витягу з Єдиного реєстру
заборони відчуження об'єктів
нерухомого майна постановою
державного виконавця Відділу ДВС
Солом'янського РУЮ м. Києва від 07.09.2007
року накладено арешт на майно боржника
та оголошено заборону на його
відчуження, а саме : гуртожиток з
підвалом по АДРЕСА_1( т.1 а.с. 97).

Рішенням Північно-Донбаського
постійно діючого третейського суду №
16/08 від 28.01.2008 року визнано право
власності на 81/100 частин гуртожитку по
АДРЕСА_1 за ТОВ " Українська
інвестиційно-фінансова компанія "
Уран-Інвест"

16.10.2008 року державним виконавцем
описано 19/100 часток п'яти поверхової
будівлі гуртожитку , яка розташована
за адресою : АДРЕСА_1 та накладено
арешт.

Постановою державного виконавця ВДВС
Краматорського управління юстиції
ТретяченкаК.Ю. передано ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 , ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_13 у
власність 19 /100 частин гуртожитку по
АДРЕСА_1.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 11 квітня 2011 року скасовано
постанову державного виконавця ВДВС
Краматорського міського управління
юстиції Третяченка К.Ю. від 14.08.2009 року
про передачу стягувачам у власність
19/100 частин п'ятиповерхового будинку
гуртожитку будинку АДРЕСА_1. ( т.1
а.с.107-113).

Постановою ВДВС Краматорського
міського управління юстиції від
17.05.2012 року було відкрито зведене
виконавче провадження по примусовому
виконанню рішення суду про стягнення
з ТОВ " Уран" на користь стягувачів , в
тому числі і ОСОБА_1 394 541,78 грн.( т.1 а.с.
152) .

13.07.2012 року державним виконавцем
описано та накладено арешт на майно
боржника , на 19/100 часток гуртожитку по
АДРЕСА_1.

30.07.2012року винесено постанову про
призначення суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання .
За висновком звіту оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
від 22.11.2012 року вартість 19/100 часток
вбудованого в будівлю гуртожитку по
АДРЕСА_1 складала 984 705,00 грн.( без
врахування ПДВ).

Листом № 976 від 07.06.2013 року Донецька
філія ПП " СП " Юстиція" повідомила ВДВС
Краматорського міського управління
юстиції про те , що не відбулася
реалізація майна боржника у зв'язку з
відсутністю купівельного попиту.

Положенням п.п. 5 -12 ст. 62 Закону України
" Про виконавче провадження"
передбачено, що не реалізоване на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах протягом двох
місяців майно підлягає уцінці
державним виконавцем, що проводиться в
десятиденний строк з дня визнання
прилюдних торгів чи аукціону такими, що
не відбулися, або закінчення
двомісячного строку реалізації майна
на комісійних умовах. Майно може бути
уцінене не більш як на 30 відсотків. У
разі нереалізації майна в місячний
строк з дня проведення уцінки воно
повторно уцінюється в такому самому
порядку, але не більш як на 50 відсотків
початкової вартості майна.

У разі якщо в місячний строк з дня
проведення повторної уцінки майно не
реалізовано на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах,
державний виконавець повідомляє про це
стягувачу і пропонує йому вирішити
питання про залишення за собою
нереалізованого майна, крім майна,
конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач у
п'ятнадцятиденний строк з дня
отримання повідомлення державного
виконавця письмово не заявив про своє
бажання залишити за собою
нереалізоване майно, арешт з майна
знімається і воно повертається
боржникові. У разі відсутності в
боржника іншого майна, на яке може бути
звернено стягнення, виконавчий
документ повертається стягувачу без
виконання.

У разі якщо стягувач виявив бажання
залишити за собою нереалізоване майно,
він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний
строк з дня надходження до державного
виконавця відповідного повідомлення
внести на відповідний рахунок для
обліку депозитних сум органу державної
виконавчої служби різницю між
початковою вартістю нереалізованого
майна та сумою коштів, що підлягають
стягненню на його користь, якщо
початкова вартість нереалізованого
майна перевищує суму боргу, яка
підлягає стягненню за виконавчим
документом. За рахунок перерахованих
стягувачем коштів оплачуються витрати,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій,
задовольняються вимоги інших
стягувачів та стягується виконавчий
збір і штрафи, а залишок коштів
повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною,
що дорівнює початковій вартості майна,
за якою воно передавалося на
реалізацію. Про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу
державний виконавець виносить
постанову, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. За
фактом такої передачі державний
виконавець складає акт. Постанова та
акт є підставами для подальшого
оформлення стягувачем права власності
на це майно.

У разі наявності кількох стягувачів,
які виявили бажання залишити за собою
нереалізоване майно, воно передається
в порядку календарного надходження
виконавчих документів до виконання з
урахуванням черговості, визначеної
статтею 44 цього Закону.

У разі якщо від продажу частини майна
виручено суму, достатню для
задоволення вимог стягувача, сплати
виконавчого збору, відшкодування
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, а також
сплати штрафу, продаж арештованого
майна припиняється.

11.06.2013 року державний виконавець
направив повідомлення стягувачам про
те , що майно боржника не реалізовано
та роз'яснив їх право залишити
нереалізоване майна за собою.

11 липня 2013 року від ОСОБА_7, ОСОБА_12
та представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшли
заяви про передачу їм у власність
нереалізованого майна.

Разом з тим, вирішуючи питання про
передачу зазначеним стягувачам
нереалізованого майна, державний
виконавець належним чином не перевірив
, чи всі стягувачі отримали такі
повідомлення, оскільки від цього
залежить різниця між початковою
вартістю нереалізованого майна та
сумою , що підлягає стягненню на
користь стягувачів.

Зі змісту позовної заяви стягувачів
від 13.11.2013 року вбачається , що
державний виконавець Третяченко К.Ю.
не всіх стягувачів повідомив, зокрема ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15, про
можливість залишити у власність
нереалізоване майно.

У матеріалах справи відсутні докази ,
які б спростовували ці доводи
позовної заяви стягувачів.

При належному повідомлені
зазначених осіб сума коштів, що
підлягали стягненню на користь
стягувачів становила б 1 429 675,53 грн., що
перевищує початкову вартість
нереалізованого майна і відповідно не
було необхідності сплачувати
стягувачами 47571,62 грн., в тому числі і
ОСОБА_1

07 жовтня 2013 року ОСОБА_9 , а 06.10.2013 року
ОСОБА_10 направили державному
виконавцю заяви про залишення у
власність нереалізованого на
прилюдних торгах майна( т.1 а.с.43, 81,82)

23.09.2013 року представникам ОСОБА_1
ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12, ОСОБА_7, як
зазначено в листі " в третє" було
направлено лист , в якому пропонувалося
стягувачам протягом 15 днів з дня
надходження до державного виконавця
відповідного повідомлення внести на
відповідний рахунок для обліку
депозитних сум органу державної
виконавчої служби різницю між
початковою вартістю нереалізованого
майна та сумою коштів , що підлягає
стягненню на їх користь , що становить 47
571,62 грн. ( т.1 а.с.42).

Проте докази про те , що такі листи
раніше направлялися стягувачам у
матеріалах справи відсутні і
заперечуються представником ОСОБА_1
ОСОБА_3

Відсутні в матеріалах справи і дані
про час отримання стягувачами
зазначеного листа, а представник
ОСОБА_1 у позовній заяві зазначала , що
лист про залишення ОСОБА_1 за собою
нереалізованого майно був отриманий
останнім 06.10.2013 року і відповідно
кінцевий строк сплатити грошових
коштів - 21 жовтня 2013 року .

Ще до закінчення цього строку ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 направили державному
виконавцю листа про бажання отримати
у власність нереалізоване майно .

Постановою державного виконавця від
04.10.2013 року закінчено провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-2328 виданого 02.10.2006 року
Солом'янським районним судом м. Києва
про стягнення з ТОВ " Уран" на користь
ОСОБА_1 394 541,78 грн.

Таким чином , не повідомивши належним
чином всіх стягувачів про можливість
отримати у власність нереалізованого
майна та закінчивши виконавче
провадження до закінчення строку ,
який був наданий стягувачам для
сплати грошових коштів на відповідні
рахунки, державний виконавець порушив
вимоги Закону України " Про виконавчу
службу" та права і законні інтереси
ОСОБА_1 , оскільки не вжив передбачених
ЗакономУкраїни " Про виконавче
провадження " заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі .

Крім того , згідно ч.6 ст.52 Закону
України " Про виконавче провадження"
стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

Рішення Північно-Донбаського
постійно діючого третейського суду
№16/08 від 28.01.2008 року визнано право
власності на 81/100 частини будівлі по
АДРЕСА_1 за ТОВ " Українська
інвестиційно-фінансова компанія "
Уран- Інвест" , а 19/100 частин цього
приміщення належить ТОВ " Уран", проте
а матеріалах справі відсутні дані , що
державний виконавець звертався до суду
з поданням про визнання частки ТОВ "
Уран" у зазначеній будівлі.

Відповідно до п.6 ст. 20 Закону України "
Про виконавче провадження" у разі якщо
у процесі виконавчого провадження
з'ясувалося, що майна боржника, на яке
можливо звернути стягнення,
недостатньо для задоволення в повному
обсязі вимог стягувача, але майно
боржника виявлено на території іншого
органу державної виконавчої служби,
державний виконавець звертає
стягнення на таке майно в порядку,
передбаченому цим Законом, за
погодженням з начальником відділу
державної виконавчої служби, якому він
підпорядкований, та за умови, що
стягувач авансує витрати на
організацію та проведення виконавчих
дій. Про вчинення виконавчих дій на
території іншого органу державної
виконавчої служби державний
виконавець повідомляє начальникові
такого органу. У разі якщо стягувач не
здійснив авансування витрат на
організацію та проведення виконавчих
дій на території іншого органу
державної виконавчої служби, державний
виконавець звертає стягнення на наявне
майно боржника і після розподілу
стягнутих коштів, якщо їх обсяг
недостатній для задоволення в повному
обсязі вимог стягувача, надсилає
виконавчий документ до органу
державної виконавчої служби за
місцезнаходженням іншого майна
боржника.

Постановою начальника ВДВС
Краматорського міського управління
юстиції Волкогон О.В. скасовано
постанову про закінчення виконавчого
провадження ( п.10 ч.1 ст. 49) від 04.10.2013
року , що видав Третяченко К.Ю. при
примусовому виконанні виконавчого
документу № 2-2328 від 02.10.2006 року
Солом'янського районного суду м. Києва
про стягнення з ТОВ " Уран " на користь
ОСОБА_1 394 541,78 грн.( т.1 а.с. 151).

Підставою до скасування
процесуального документу була
постанова ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві від 06.11.2013 року , якою відмовлено
у відкритті виконавчого провадження,
оскільки не додано документів щодо
перевірки майнового стану боржника ,
постанови про арешт майна боржника,
коштів боржника і постанови про
стягнення виконавчого збору .

Постановою про відновлення
виконавчого провадження від 02.12.2013
року державним виконавцем ВДВС
Краматорського міського управління
юстиції Третяченком  К.Ю. відновлено
виконавче провадження з виконання
виконавчого документа № 2-2328 від 02.10.2006
року Солом'янського районного суду м.
Києва про стягнення з ТОВ " Уран " на
користь ОСОБА_1 коштів на загальну суму
394 5421,78 грн., а постановою від 03.12.2013
року закінчено виконавче провадження (
т.1 а.с. 149, 150)

Підставою до закінчення виконавчого
провадження зазначає державний
виконавець, зокрема, ту обставину , що
стягувачі на пропозицію державного
виконавця до 04.10.2013 року не внесли
відповідні грошові кошти на рахунок
державної виконавчої служби .

Згідно ст. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено. Суд
постановлює ухвалу про відмову в
задоволені скарги.

Постановлюючи ухвалу та відмовляючи
заявнику у задоволені скарги , суд на
зазначені вимоги закону та обставини
справи не звернув увагу , а тому ухвалу
суду законною і обґрунтованою назвати
не можна , а тому така ухвала підлягає
скасуванню, а заява ОСОБА_1 підлягає
задоволенню частково, оскільки
наведені обставини свідчать , що дії
державного виконавця по примусовому
виконанню рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 02 жовтня
2006 року про стягнення з ТОВ " Уран" на
користь ОСОБА_1 394 541,78 грн. є
неправомірними, а відтак колегія
суддів вважає за необхідне поновити
права заявника шляхом зобов'язання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції вжити заходи передбачені
Законом України " Про виконавче
провадження " до примусового виконання
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 02 жовтня 2006 року про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю " Уран" на користь
ОСОБА_1 394541,78 грн.

Виходячи з положення ст.387 Закону
України "Про виконавче провадження "
суд визнає рішення , дії чи
бездіяльність державного виконавця
неправомірними та зазначає, яким
шляхом повинні бути поновлені
порушені права заявника, а тому вимоги
заяви про скасування постанови
державного виконавця від 03.12.2013 року не
можуть бути задоволені , оскільки суд
може визнати її лише неправомірною ,
а скасування постанови відноситься до
компетенції того органу , який її
виніс.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м.
Києва від 27 січня 2014 року скасувати і
постановити нову наступного змісту.

Визнати дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції Третяченка Костянтина
Юрійовича щодо ухвалення постанови
від 03.12.2013 року про закінчення
виконавчого провадження
неправомірними.

Зобов'язати державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції вжити заходи передбачені
Законом України " Про виконавче
провадження " до виконання рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 02 жовтня 2006 року про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю " Уран" на користь
ОСОБА_1 394541,78 грн.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: