РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Шеремета Г. І.

при секретарі Козак О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивачів

відповідача

представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Винниківської
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення Винниківської
міської ради №2065 від 25.03.2010 року та
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
суд -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з
позовом, просять визнати протиправним
та скасувати рішення Винниківської
міської ради №2065 від 25.03.2010 року в
частині передання ОСОБА_5 у приватну
власність земельної ділянки площею 0,0126
га та в оренду 0,0019 га для
обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_1, визнати недійсним державний
акт від 6.08.2010 року виданий на підставі
вище вказаного рішення на спірну
земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав, суду пояснив,
що він та інші позивачі є власниками
НОМЕР_3 в будинку АДРЕСА_1. Квартира
НОМЕР_3 рішенням виконавчого комітету
Винниківської міської ради від 20.11.2007
року отримала поштову адресу будинок
АДРЕСА_2. Відповідач ОСОБА_5 у 2007 році
придбав НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1, яку
було приватизовано у цьому ж році та
20.11.2007 року теж присвоєно окрему
поштову адресу - будинок АДРЕСА_1,
отримано свідоцтва на право власності.
Ще у 1976 році рішенням виконавчого
комітету ради депутатів трудящих
Винниківської міської ради для
обслуговування будинку, що зараз є
номерами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 була
закріплена земельна ділянка загальною
площею 1329 кв.м. Позивачі неодноразово
звертались до Винниківської міської
ради з заявою про приватизацію
прибудинкової території, виготовили
усі необхідні документи, погодили межі
з усіма сусідами, крім відповідача,
однак це питання так і не було вирішено.
Натомість відповідачу рішенням
Винниківської міської ради від 25.03.2010
року виділено земельну ділянку площею
0,0126 га цільове призначення якої
обслуговування житлового будинку.
Вважають, що вище вказане рішення
Винниківської міської ради порушує їх
право землекористування, оскільки його
сім»я користується прибудинковою
територією 47 років, приватизована
відповідачем земельна ділянка, а саме
її конфігурація перешкоджає їм
безперешкодно входити у будинок. Крім
цього жодних меж земельної ділянки
вони відповідачу не погоджували. На
запитання суду повідомив, що в їх
фактичному користуванні дійсно
залишилась земельна ділянка площею
більшою ніж у відповідача, однак така
забудована іншими сусідами.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечив. Суду пояснив, що не
заперечує, що позивачі користуються
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 більше 30
років. Зазначив, що дійсно за колишнім
будинком АДРЕСА_1 було закріплено
земельну ділянку площею 1328 кв.м. Йому на
підставі оспорюваного позивачами
рішення виділено земельну ділянку
площею 0,0126 кв.м., інша частина земельної
ділянки перебуває у нього на праві
оренди. Тобто фактично йому
приватизовано 1/10 частину від загальної
площі земельної ділянки, а 1202 кв.м. є
вільними.

Представник Винниківської міської
ради в судове засідання не з»явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином. Направив
на адресу суду заяву про розгляд справи
у його відсутності, проти позову
заперечив. В попередньому судовому
засіданні суду пояснював, що дійсно
рішенням виконавчого комітету
Винниківської міської ради від 25.03.2010
року ОСОБА_5 з земель комунальної
власності виділено у приватну
власність земельну ділянку площею 0,0126
га та в оренду 0,0019га. на підставі якого
видано державний акт. Рішення
виконавчого комітету винесено на
основі повного пакету документів
поданих відповідачем. Документи, які б
підтверджували звернення позивачів до
Винниківської міської ради з заявами
приватизувати земельну ділянку у них
відсутні. Межу земельної ділянки
відповідачу погоджено ними, оскільки
вважали, що позивачі безпідставно
відмовляються погодити таку
відповідачу.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши зібрані
по справі докази, суд приходить до
висновку, що в позові слід відмовити
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету №181 від 30.09.1976 року про
результати обміру земель збудованого
кварталу НОМЕР_2 за будинком АДРЕСА_1
закріплено земельну ділянку загальною
площею 1328 кв.м. для обслуговування
житлового будинку. ( а.с.24 зворот)

Як вбачається з свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, власником
будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі рішення
виконавчого комітету від 10.08.2007 року. (
а.с.9)

Згідно договору купівлі-продажу від
6.09.2007 року ОСОБА_5 прийняв у власність
квартиру НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Винниківської міської ради від 18.09.2007
року квартиру НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1,
що належить ОСОБА_5 знято з балансу
місцевих рад та рішенням від 20.11.2007 року
присвоїно окрему поштову адресу
АДРЕСА_1.( а.с.25-26)

З матеріалів справи судом встановлено,
що будинки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 спарені,
номери виникли у зв»язку з присвоєнням
окремої нумерації будинку АДРЕСА_2, що
належить позивачам, в результаті
проведеної добудови.

Рішенням від 25.03.2010 року Винниківської
міської ради ОСОБА_5 передано у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,0126 га для обслуговування
житлового будинку на АДРЕСА_1 та 0,0019 га
передано в оренду терміном на 10 років
для обслуговування житлового будинку в
межах червоних ліній без права
будівництва капітальних споруд та
посадки багаторічних насаджень.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку ( а.с.27)
ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого
комітету Винниківської міської ради
№2065 від 25.03.2010 року належить на праві
власності земельна ділянка площею 0,0126
га, що у АДРЕСА_1, цільове призначення
якої обслуговування житлового будинку.

Позивачі звернулись до суду з вимогами
про визнання протиправним та скасувати
рішення Винниківської міської ради
№2065 від 25.03.2010 року та визнання
недійсним державного акту від 6.08.2010, що
виданий на підставі вище вказаного
рішення на спірну земельну ділянку.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що оспорюване позивачами
рішення №2065 від 25.03.2010 року прийнято на
підставі рішення від 30.09.1976 року про
закріплення за будинком земельної
ділянки, передана відповідачу земельна
ділянка в межах розміру прибудинкової
території.

Посилання позивачів на те, що таке
рішення є незаконним, оскільки межі
земельної ділянки не були ними
погоджені суд оцінює критично,
оскільки оскаржуване рішення прийнято
в порядку безплатної приватизації
громадянами земельних ділянок, межа
наданої у власність відповідачу
земельної ділянки погоджена
Винниківською міською радою, що
входить до їх компетенції та
стверджується додатком до акту
встановлення і узгодження меж
земельної ділянки у АДРЕСА_1 ОСОБА_5,(
а.с.104), оскільки на момент закріплення
її частини за відповідачем така була у
комунальній власності, належала
Винниківській міській раді, не була
приватизована позивачами ОСОБА_4.

Крім цього судом встановлено, що
відповідачем ОСОБА_5 з загальної площі
земельної ділянки, що була закріплена
за будинком, де мешкають сторони - 1328
кв.м. відповідачем приватизовано лише
1/10 її частину, інша частина 1202 кв.м. є
вільною, хоч за словами позивача на
сьогоднішній день частина земельної
ділянки фактично зайнята самочинним
будівництвом сусідів. З цього суд
робить висновок, що права позивачів по
користуванню земельною ділянкою в
частині її розміру порушені не були.
Позивач в судовому засіданні суду
пояснив, що розмір землі, що перебуває у
його користуванні є значно меншим ніж
1202 кв.м. виходячи з здійсненого на ній
самочинного будівництва.

Тому суд вважає, що не можливо за це
покладати відповідальність на
відповідача, обмеживши його право на
приватизацію земельної ділянки.

Пояснення позивачів про те, що
Винникіською міською радою незаконно
не здійснюється приватизації
земельної ділянки, що перебуває у їх
користуванні не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.
Дійсно судом встановлено, що
позивачами розроблялись документи для
подачі у Винниківську міську раду,
узгоджувались межі з суміжними
землекористувачами, однак заяв, які б
підтверджували звернення для її
приватизації суду надано не було. Крім
цього в судовому засіданні представник
Винниківської міської ради заперечив
такі звернення зі сторони позивачів.

Керуючись ст.ст.3,4,6, 57-60, 209, 294 ЦПК
України, ст.ст.38, 40,152 Земельного кодексу
України, ст..15,16 Цивільного кодексу
України, ст.26, 33,59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»

суд-

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4
до ОСОБА_5, Винниківської міської ради
про визнання протиправним та
скасування рішення Винниківської
міської ради №2065 від 25.03.2010 року та
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку -
відмовити.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Львівської області в порядку та
строки, передбачені ст..294 ЦПК України.

Суддя:
Шеремета Г. І.