Справа № 308/7256/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2014

м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області Бенца К.К.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
Невицької сільської ради про визнання
права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, звернулася до Ужгородського
міськрайонного суду з позовною заявою
до Невицької сільської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно.

Зазначена позовна заява підлягає
залишенню без руху оскільки подана з
порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а
саме: заява повинна містити
найменування суду, до якого подається
заява; ім'я (найменування) позивача і
відповідача, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі; зміст
позовних вимог; ціну позову щодо вимог
майнового характеру; виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; перелік
документів, що додаються до заяв.

З прохальної частини позову
вбачається, що позивачем заявлені
вимоги про визнання права власності на
житловий будинок. Із змісту позову
вбачається , що позивач просить суд
визнати за нею право власності на
нерухоме майно в порядку спадкування,
оскільки в Ужгородській районній
державній нотаріальній конторі за
померлим ОСОБА_2 заведено спадкову
справу за заявою доньки померлого -
ОСОБА_1

Проте, в матеріалах справи відсутня
відмова нотаріуса у видачі свідоцтва
про право на спадщину.

Відповідно до Роз'яснень, що містяться
у листі Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
судам роз’яснено, що слід звернути
увагу на наявність у матеріалах справи
обґрунтованої постанови про відмову
нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії,
зокрема, відмови у видачі свідоцтва про
право на спадщину.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним
законодавством, зокрема, Законом
України "Про нотаріат", підзаконними
нормативними актами, визначено
нотаріальний порядок оформлення права
на спадщину, що відповідає
встановленій законодавством
сукупності функцій притаманній
юрисдикційній діяльності судів та
нотаріусів. Це знайшло також
підтвердження у п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 "Про судову практику в справах
про спадкування" (далі - ППВСУ від 30
травня 2008 року № 7). Крім того, відсутні
відомості про наявність або
відсутність інших спадкоємців, про
наявність заведеної спадкової справи,
наявність поданих заяв про прийняття
спадщини, виданих свідоцтв про право на
спадщину.

Відповідно до п.23 "Постанови Пленуму
Верховного Суду України" №7 від 30
травня 2008 року "Про практику у справах
про спадкування", у разі відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину особа може звернутись до суду
за правилами позовного провадження.

Законом України «Про нотаріат» (п. 3 ст.
34), передбачено, що нотаріус видає
свідоцтво про право на спадщину, або ж
відмовляє у вчиненні нотаріальної дії
за наявності обставин, викладених у ч. 1
ст. 49. На вимогу особи, якій відмовлено
у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус
або посадова особа, яка вчиняє
нотаріальні дії, зобов'язані
викласти причини відмови в
письмовій формі роз'яснити
порядок її оскарження.

Про відмову у вчиненні
нотаріальної дії нотаріус протягом
трьох робочих днів виносить відповідну
постанову (ч. 4 ст. 49 Закону України
«Про нотаріат»). Зокрема, в разі
винесення нотаріусом постанови про
відмову вчинити нотаріальну дію
видати свідоцтво про право на спадщину
за заповітом - така відмова може бути
оскаржена через суд у відповідному
порядку (судочинстві).

В матеріалах справи відсутня відмова
нотаріуса у видачі свідоцтва про право
на спадщину.

Пункт 7 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12.06.09 р № 2 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» вказує, що суди мають
звертати особливу увагу, зокрема, на те,
що у позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

Дослідивши матеріали справи приходжу
до переконання, що без зазначення
наведених вище

обставин, вирішити питання про
відкриття провадження у справі
неможливо, вважаю за необхідне позовну
заяву залишити без руху та надати
позивачу строк для усунення недоліків
позовної заяви з врахуванням вимог ст.
cт.119, 120 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або
не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення
позовної заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків заяви з подачею
її до суду в новій редакції з
врахуванням вимог ст. ст.119,120 ЦПК
України, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Роз’яснити, що в разі усунення
недоліків у зазначений строк позовна
заява вважається поданою в день
первісного її подання до суду. Інакше
позовна заява вважається неподаною і
повертається позивачу.

Керуючись ст. 119, ст. 121, 208-210 ЦПК
України, суддя,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Невицької
сільської ради про визнання права
власності на нерухоме майно- залишити
без руху.

Повідомити позивача про необхідність
виправити зазначені недоліки позовної
заяви до 23 червня 2014 року, але не більше
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Роз’яснити, що інакше позовна заява
буде вважатися неподаною та повернута
позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Ужгородського

міськрайонного суду

ОСОБА_3