Справа № 367/1671/14ц Головуючий у І
інстанції Саранюк Л.П.Провадження №
22-ц/780/3703/14 Доповідач у 2
інстанції СавченкоКатегорія 24
У Х В А Л А

іменем України

5 червня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді
Савченка С.І.,

суддів
Даценко Л.М., Білоконь О.В.,

при секретарі Ромашині
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 22 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства
«Національна страхова компанія
«Оранта» про стягнення страхового
відшкодування, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вказаним вище позовом, який
мотивував тим, що 3 березня 2012 року між
ним і НАСК «Оранта» було укладено
договір добровільного страхування,
предметом якого було, зокрема
страхування господарських будівель
від страхових ризиків. Вказував, що в
результаті інтенсивного випадання
протягом 1 і 2 лютого 2013 року опадів у
вигляді мокрого снігу, під тиском
снігового шару було пошкоджено
покрівлю гаража. Він у встановлений
триденний строк 4 лютого 2013 року
повідомив про даний факт відповідача
та подав заяву про страхову виплату з
необхідними документами. Проте
всупереч вимогам закону та умовам
договору відповідач протягом десяти
робочих днів не повідомив про прийняте
рішення та не провів страхової виплати.
Посилався, що він самостійно був
змушений звернутися до ФОП ОСОБА_2, який
визначив розмір збитків, завданих
пошкодженням гаража, в сумі 15866 грн. За
надання послуг він сплатив 700 грн.
Вказувуав, що лише 10 грудня 2013 року
йому було частково виплачене страхове
відшкодування в розміі 4000 грн.

Посилаючись на порушення відповідачем
умов договору і вимог закону, просив
зобов'язати НАСК «Оранта»: сплатити
страхову виплату 11866 грн.; від
простроченого платежу 4000 грн. сплатити
пеню в розмірі 0,1 % в сумі 1176 грн.,
встановлений індекс інфляції та 3 %
річних за весь час прострочення, від
простроченого платежу 11866 грн. сплатити
пеню в розмірі 0,1 %, встановлений індекс
інфляції та 3 % річних за весь час
прострочення, витрати на проведення
дослідження в розмірі 700 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 22 квітня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто із
ВАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 700
грн. за проведення експертної оцінки та
332 грн. за прострочення страхової
виплати. В решті позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить змінити рішення
суду першої інстанції та задоволити
його позовні вимоги у повному обсязі,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Учасники справи належним чином
повідомлені про час розгляду справи, що
стверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення судових
повісток та довідкою про доставку
SМS-повідомлення, до суду не з'явилися,
їх неявка відповідно до ст.305 ЦПК
України не перешкоджає розгляду
справи.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції обгрунтовував свої
висновки тим, що страховик НАСК
«Оранта» правильно визначив розмір
страхового відшкодування в сумі 4000 грн.
у зв'язку із пошкодженням даху гаража,
проте виплата відшкодування проведена
із затримкою, а тому на користь
позивача слід стягнути збитки у
вигляді витрат на проведення
експертної оцінки, пеню, інфляційні та 3
% річних за період затримки.

При цьому суд не погодився із доводами
позивача про необхідність виплати йому
151866 грн. у якості страхового
відшкодування, поскільки такий розмір
страхової виплати не відповідає умовам
укладеного між сторонами договору та
вимог закону.

Такі висновки суду є правильними і
такими, що відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

Відповідно до положень ст.ст.979-981 ЦК
України за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору. Предметом договору
страхування можуть бути в тому числі
майнові інтереси, які не суперечать
закону і пов'язані із володінням,
користуванням і розпоряджанням майном
(майнове страхування). Договір
страхування укладається в письмовій
формі. Договір страхування може
укладатись шляхом видачі страховиком
страхувальникові страхового свідоцтва
(поліса, сертифіката).

Згідно ст.990 ЦК України страховик
здійснює страхову виплату відповідно
до умов договору на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника)
або іншої особи, визначеної договором,
і страхового акта (аварійного
сертифіката). Страховий акт (аварійний
сертифікат) складається страховиком
або уповноваженою ним особою у формі,
що встановлюється страховиком.

Згідно ст.992 ЦК України у разі несплати
страховиком страхувальникові або
іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку в розмірі, встановленому
договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що
3 березня 2012 року між ОСОБА_1 і ВАТ «НАСК
«Оранта» укладено договір страхування
майна та тварин, що належить
громадянам, за яким позивач
застрахував належний йому житловий
будинок і господарські будівлі по
АДРЕСА_1 від страхових ризиків, в тому
числі стихійних явищ (буря, вихор,
ураган, шторм, град, зливові дощі, тиск
снігового шару, паводок, зсув,
землетрус).

Згідно п.1.3 договору будинок
застрахований на суму 200 тис. грн.,
господарські будівлі на суму 100 тис.
грн.

Згідно п.4.6.2.3 договору у випадку
пошкодження господарської будівлі у
разі наявності кількох будівель та за
умови відсутності у заяві на
страхування страхової суми на кожну
будівлю, страхова сума на пошкоджену
будівлю визначається шляхом ділення
страхової суми за всіма господарськими
будівлями та спорудами на їх
кількість.

Згідно п.4.7.2 договору страхова виплата
виплачується упродовж 10 робочих днів
після складання страхового акта.

Також судом встановлено, що внаслідок
випадання протягом 1 і 2 лютого 2013 року
мокрого снігу, під тиском снігового
шару було пошкоджено покрівлю гаража
по вул.Інститутській 39 в м.Буча. 4 лютого
2013 року позивач подав до НАСК «Оранта»
відповідну заяву про настання
страхового випадку. 8 жовтня 2013 року
відповідачем був складений страховий
акт № 41706-10-М, де визначена страхова
сума, яка підлягає до виплати в розмірі
4000 грн.

Дана сума розрахована відповідачем
згідно умов договору, а саме: в
домоволодінні позивача наявні 5
господарських споруд, які застраховані
на загальну суму 100 тис.грн., отже на
кожну споруду, зокрема гараж має
припадати по 20 тис. грн. (п.4.6.2.3. договору
страхування). Враховуючи, що питома
вага покрівлі у будівлі становить 25 %
(п.7.3.2. додатку № 7 до Програми
добровільного страхування майна та
відповідальності власника житлового
будинку), а також те, що на
конструктивні елементи передбачено
виплату 80 % встановленої страхової суми
за господарською будівлею (п.4.6.2.3.
договору страхування), то відповідач
обгрунтовано визначив суму в розмірі
4000 грн. (20000 грн. х 0,25% х 0,80%).

20 листопада 2013 року на підставі
платіжного доручення № 77138 позивачу
перераховано суму збитків в розмірі 4000
грн.

Вказані обставини підтверджуються
наявними у справі доказами.

За таких обставин, враховуючи, що в
домоволодінні позивача наявні 5
господарських споруд, та пошкоджена не
будівля гаража вцілому, а лише
покрівля, суд прийшов до правильного
висновку про правильність визначення
відповідачем страхового
відшкодування.

Також суд обгрунтовано прийшов до
висновку про затримку виплати
страхової суми і порушення
відповідачем п.4.7.2. договору
страхування щодо виплати коштів
протягом 10 робочих днів (страховий акт
складено 8 жовтня 2013 року, а кошти
перераховано лише 20 листопада 2013 року)
і стягнув кошти за затримку.

Доводи апеляційної скарги, що судом
помилково надано перевагу Правилам та
рекомендаціям, всупереч договору
добровільного страхування, укладеному
між сторонами необгрунтовані та
суперечать змісту договору. Так зі
змісту вступної частини договору
страхування слідує, що сторони уклали
даний договір керуючись Правилами
добровільного страхування майна та
Правилами добровільного страхування
від вогневих ризиків та стихійних явищ,
що свідчить про поширення дії на умови
договору вказаних Правил.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а тому визнає дане рішення законним та
обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 22 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
її проголошення.

Головуючий

Судді :