У х в а л а

іменем україни

23 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за скаргою ОСОБА_3 на дії
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Чорнобаївського районного управління
юстиції Черкаської області за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Чутівського районного суду
Полтавської області від 17 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 1 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду зі скаргою, в якій просив визнати
дії державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Чорнобаївського районного управління
юстиції Черкаської області (далі - ВДВС)
щодо відмови у перерахунку та списанню
його заборгованості по сплаті
аліментів на користь ОСОБА_4 на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі ј частини усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
за період з січня 2011 року по дату
досягнення дитиною повноліття,
неправомірними; зобов'язати державного
виконавця ВДВС Гвоздь В.С. здійснити
перерахунок та списати заборгованість
по сплаті аліментів.

Вимоги мотивував тим, що на виконанні у
ВДВС знаходився виконавчий лист від 3
грудня 2003 року, виданий Чутівським
районним судом Полтавської області, на
виконання рішення суду, про стягнення з
нього на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вказував, що у січні 2001 року він виїхав
до Португалії, де перебуває на даний
час. Вважав, що заборгованість по
аліментах відсутня, оскільки він їх
сплачував. Всього ним було сплачено 1396
євро, що згідно офіційного курсу
Національного банку України станом на 7
серпня 2013 року становить 14 797 грн. Тому
вважав, що ВДВС безпідставно нарахував
йому заборгованість по аліментах на
підставі довідки-розрахунку, оскільки
вони сплачуються згідно з Конвенцією
про стягнення аліментів за кордоном та
«Інструкції про виконання в Україні
Конвенції про стягнення аліментів за
кордоном».

Ухвалою Чутівського районного суду
Полтавської області від

17 лютого 2014 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 1 квітня 2014 року, скаргу
задоволено. Визнано неправомірними дії
посадових осіб відділу Державної
виконавчої служби Чорнобаївського
районного управління юстиції
Черкаської області. Зобов'язано
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Чорнобаївського районного управління
юстиції Черкаської області Гвоздь В.С.
здійснити перерахунок і списати
заборгованість по сплаті аліментів за
період з січня 2011 року по дату
повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2, у сумі
13 606 грн 91 коп. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати зазначені судові рішення,
постановити нову ухвалу про відмову у
задоволенні скарги.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3, суд
першої інстанції виходив із того, що
дії посадових осіб ВДВС щодо відмови у
здійсненні перерахунку та списання
заборгованості по аліментах є
неправомірними, оскільки аліменти ним
сплачувались у відповідності до
Конвенції про стягнення аліментів за
кордоном.

З такими висновками погодився і
апеляційний суд, зазначивши, що такий
висновок є вірним, а доводи апеляційних
скарг ВДВС та ОСОБА_4 не містять підстав
для скасування ухвали районного суду.

Проте погодитись з такими висновками
судів не можна.

Судом установлено, що на виконанні у
ВДВС знаходився виконавчий лист від 3
грудня 2003 року, виданий Чутівським
районним судом Полтавської області, на
виконання рішення суду про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_7 з січні 2001 року проживає у
Республіці Португалія.

Згідно довідки-розрахунку ВДВС від 28
березня 2013 року заборгованість ОСОБА_3
по аліментах за період з вересня 2012
року по лютий 2013 року складає 15 345 грн 57
коп. (а. с. 7).

Згідно свідоцтв про реєстрацію сплати
грошових коштів та переказів Вестерн
Юніон, у період з серпня 2011 року по
червень 2012 року ОСОБА_7 було сплачено 1396
євро, що згідно офіційного курсу
Національного банку України станом на 7
серпня 2013 року становить 13 606 грн 91 коп.

У силу ст. ст. 383, 384 ЦПК України, ч. 4 ст. 82
Закону України «Про виконавче
провадження» рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ.

У п. 17 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» судам
роз'яснено, що згідно зі ст. 26 ЦПК
України сторона виконавчого
провадження, яка звернулася до суду зі
скаргою, бере участь в її розгляді як
заявник, а інші учасники цього
провадження, прав і обов'язків яких
безпосередньо стосується розгляд і
вирішення цієї скарги, - як
заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
посадової особи державної виконавчої
служби розглядаються судом за
загальними правилами ЦПК України з
особливостями, встановленими ст. 386
ЦПК України, за участю державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби, рішення,
дії або бездіяльність якої
оскаржуються. До участі у справі як
заінтересованої особи залучається
інша сторона виконавчого провадження,
оскільки судовим рішенням може бути
вирішено питання про її права чи
інтереси.

Розглянувши справу за відсутності
заінтересованої особи, стягувача за
виконавчим листом, ОСОБА_4, суди її
доводів про те, що вона не отримувала
коштів та переказів Вестерн Юніон, не
перевірили, чим порушені її права та
законні інтереси.

За таких обставин судові рішення не
відповідають вимогам ст. ст.
213, 383, 384 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу
ст. 338 ЦПК України є підставою для їх
скасування з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу Чутівського районного суду
Полтавської області від 17 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 1 квітня 2014
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О.
Лесько

М.Є.
Червинська

В.А.
Черненко