У х в а л а

16 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Касьяна О.П., Попович О.В.,Коротуна В.М.,
Штелик С.П.,розглянувши у судовому
засіданні заяву представника
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний банк «Київ»
про перегляд ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 квітня 2014 року у справі
за позовом заступника прокурора
Дарницького району м. Києва в інтересах
держави в особі Міністерства фінансів
України, публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
банк «Київ» до ОСОБА_6, треті особи:
ОСОБА_7, Головне управління юстиції у м.
Києві, про стягнення заборгованості за
кредитним договором в межах вартості
спадкового майна,

в с т а н о в и л а:

Заступник прокурора Дарницького
району м. Києва в інтересах держави в
особі Міністерства фінансів України,
ПАТ «АКБ «Київ» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7,
Головне управління юстиції у м. Києві,
про стягнення заборгованості за
кредитним договором в межах вартості
спадкового майна.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на ті обставини, що 07 лютого 2008 року між
АКБ «Київ», правонаступником якого є
ПАТ «АКБ «Київ», та ОСОБА_8 уклали
кредитний договір, за яким ОСОБА_8
отримала кредитні кошти в сумі 2 млн 31
тис. грн строком до 06 серпня 2008 року для
споживчих потреб зі сплатою 18,5 % річних.

Додатковою угодою до кредитного
договору від 06 серпня 2008 року № 1
встановлено строк повернення
кредитних коштів до 05 серпня 2009 року.

ОСОБА_8 частково виконала свої
зобов'язання за кредитним договором,
однак ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла, а
спадкоємцем її майна є її син ОСОБА_6,
який прийняв спадщину.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 загальна сума
заборгованості становить 1 668 099 грн 26
коп., з яких: 531 002 грн - прострочена
заборгованість за кредитом, 642 242 грн 06
коп. - прострочена заборгованість за
відсотками за користування кредитом, 193
815 грн 73 коп. - пеня за несвоєчасне
повернення кредиту, 214 995 грн 22 коп. -
пеня за несвоєчасну сплату відсотків
за користування кредитом, 86 044 грн 25 коп.
- прострочена заборгованість за
комісією. До складу спадщини після
смерті ОСОБА_8 входить 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1.

Посилаючись на викладене, позивач
просив стягнути із ОСОБА_6 суму
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 1 668 099 грн 26 коп., стягнення
здійснити за рахунок спадкового майна,
яке складається з 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 09 серпня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 03 грудня 2013 року, позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ПАТ «АКБ «Київ» заборгованість
за кредитним договором від 07 лютого 2008
року № 15 на ім'я ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в сумі 1 668 099 грн 26 коп.
шляхом звернення стягнення на спадкове
майно, за рахунок вартості 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

2 квітня 2014 року ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ касаційну скаргу задоволено, а
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

30 травня 2014 року представник позивача
подав заяву про перегляд цієї ухвали з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник зазначає:

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 8 лютого 2012 року у справі про
стягнення боргу, якою рішення суду
апеляційної інстанції скасовано, а
рішення суду першої інстанції у
задоволенні позову відмовлено;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року у справі
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, якою рішення суду
апеляційної інстанції скасовано, а
справу направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 лютого 2014 року у справі
про стягнення суми заборгованості,
якою рішення суду апеляційної
інстанції скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 3 жовтня 2012 року у справі про
стягнення коштів, якою рішення суду
апеляційної інстанції скасовано, а
справу направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 вересня 2013 року у справі
про стягнення заборгованості за
кредитним договором шляхом звернення
стягнення на спадкове майно, якою
рішення суду апеляційної інстанції про
задоволення позову залишено без змін;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 серпня 2013 року у справі про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, якою рішення суду
апеляційної інстанції про часткове
задоволення позову залишено без змін.

В обґрунтування заяви позивач
посилається на ті обставини, що судом
касаційної інстанції при вирішенні
подібних спорів неоднаково
застосована ст. 1282 ЦК України, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень.

Перевіривши доводи заяви, зміст
судових рішень, на які

посилається заявник та
судового рішення, про перегляд якого
подана заява, колегія суддів вважає, що
у допуску справи до провадження
Верховного Суду України потрібно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах потрібно розуміти
такі, де тотожними є предмет спору,
підстави позову, зміст позовних вимог
та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту ухвали суду касаційної
інстанції, про перегляд якої подана
заява, та судових рішень суду
касаційної інстанції, на які
посилається заявник, як на приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції ст. 1282 ЦК України,
що потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, вбачається, що судами
при вирішенні цих спорів встановлені
різні обставини справи та їм надана
відповідна оцінка, тому неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у даному випадку
відсутнє.

Крім того, при вирішенні питання про
направлення справи на новий судовий
розгляд рішення судами приймалося на
підставі норм процесуального права і
норми матеріального права при цьому
судами не застосовувалися, тому у
допуску справи до провадження
Верховного Суду України потрібно
відмовити.

Отже, наведені заявником доводи не
містять ознаки, які згідно з вимогами
статті 355 ЦПК України є підставою для
перегляду судового рішення суду
касаційної інстанції, тому у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
заступника прокурора Дарницького
району м. Києва в інтересах держави в
особі Міністерства фінансів України,
публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний банк «Київ»
до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, Головне
управління юстиції у м. Києві, про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в межах вартості спадкового
майна за заявою представника
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний банк «Київ»
про перегляд ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 квітня 2014 року -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:О.О. Дьоміна О.П.
Касьян В.М. Коротун О.В. Попович С.П.
Штелик