Справа № 279/2110/13-ц
Провадження № 2/279/45/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29.07.2014 року Коростенський
міськрайонний суд Житомирської
у складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Коростені
Житомирської області цивільну справу
за позовом розглянувши цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє
ОСОБА_2, до ОСОБА_3, відділу
громадянства та реєстрації фізичних
осіб Коростенського МРВ УМВС в
Житомирській області з участю третіх
осіб: ОСОБА_4, комунального виробничого
житлового ремонтно-експлуатаційного
підприємства № 2, виконавчого комітету
Коростенської міської ради про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням в
зв»язку з вибуттям на інше місце
проживання та зняття з реєстраційного
В провадження Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області надійшла позовна заява ОСОБА_1,
в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3,
відділу громадянства та реєстрації
фізичних осіб Коростенського МРВ УМВС
в Житомирській області з участю третіх
осіб: ОСОБА_4, комунального виробничого
житлового ремонтно-експлуатаційного
підприємства № 2, виконавчого комітету
Коростенської міської ради про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням в
зв»язку з вибуттям на інше місце
проживання та зняття з реєстраційного
обліку. В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_3
є особою, яка втратила право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1, оскільки відповідач
не проживає в спірному житлі майже 25
років, добровільно, невимушено та
свідомо виїхав на постійне місце
проживання в АДРЕСА_4 Позивач просить в
судовому порядку визнати ОСОБА_3 таким,
що втратив право на користування
житловим приміщенням квартирою
Сторони в судове засідання не
з»явилися, були повідомлені належним
чином про час та місце розгляду справи,
у встановленому законом порядку, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштових відправлень (
Представник позивача ОСОБА_2,
який діє згідно довіреності, в судове
засідання не з"явився, просить
розглянути справу за його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та не заперечує проти
постановлення заочного рішення, про що
подав заяву (а.с.169 ).
Відповідач ОСОБА_3 та його
представник ОСОБА_5 в судове засідання
не з»явилися, суд про причини неявки не
повідомили, своїм правом на участь у
розгляді справи не скористалися.
Від відділу громадянства та
реєстрації фізичних осіб
Коростеського МРВ УМВС в Житомирській
області надійшла заява про розгляд
справи без участі без представника.
Проти задоволення позовних вимог не
заперечили (а.с.139,140).
Представник третьої особи
виконавчого комітету Коростенської
міської ради подала до суду заяву про
розгляд справи без її участі. При
прийнятті рішення по суті покладається
на розсуд суду ( а.с.142, 143).
Третя особа ОСОБА_4 подав до суду
заяву, в якій просить справу розглядати
за його відсутності, а позовні вимоги
вважає такими, що підлягають
задоволенню (а.с.141).
Представник КВЖРЕП № 2 про
причини неявки суд не повідомив.
За таких обставин, та відповідно
до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи
здійснюється без фіксування судового
процесу технічними засобами.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає за можливе з урахуванням
позиції представника позивача, який не
заперечує проти постановлення судом
заочного рішення, розглянути справу за
відсутності відповідача у порядку
заочного провадження .

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані в
АДРЕСА_1 ( а.с.6). Відповідач ОСОБА_3 є
колишнім чоловіком позивача ОСОБА_1
Шлюб між ними було розірвано 08 серпня
1989 року, що підтверджується копією
свідоцтва про розірвання шлюбу. ОСОБА_3
в складі сім»ї - позивача ОСОБА_1 та
третьої особи ОСОБА_4, була виділена
спірна квартира .

З довідки, виданої комунальною
установою територіального центру
соціального обслуговування (надання
соціальних послуг) міста Коростеня
ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_5 (а.с.5).

Не перебуває ОСОБА_3 на обліку у
відділенні Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань і не отримує компенсацію
по втраті працездатності, що
підтверджується довідкою № 998 від
15.06.2012 року, виданою відділенням
виконавчої дирекції Фонду у м.
Коростені Житомирської області (а.с.5).

ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою
: АДРЕСА_1, як інвалід на обліку у
відділенні соціальної допомоги вдома
не перебуває, що підтверджується
довідкою виданою комунальною
установою територіального центру
соціального обслуговування (надання
соціальних послуг) міста Коростеня за
№ 580/3 від 08.10.2012 року.

Розгляд спору між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 з приводу користування житловим
приміщенням квартири АДРЕСА_1,
проводився судами першої та
апеляційної інстанцій неодноразово.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду від 07.02.2000 року
було розглянуто аналогічний спір між
сторонами, в задоволенні позову
позивачу було відмовлено.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду від 09.04.2012 року
було розглянуто аналогічний спір між
сторонами, позов позивачу було
задоволено частково - визнано ОСОБА_3
таким, що втратив право користування
спірним житлом, в решті позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 31 травня 2012
року рішення Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 09 квітня 2012 року скасовано
та постановлено нове рішення, яким в
позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право на
користування житлом відмовлено.

Відповідно до ст.47 Конституції України
ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.107 ЖК України у
разі вибуття наймача та членів його
сім'ї на постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному пункті
договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.
Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім'я, то договір найму жилого
приміщення не розривається, а член
сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття.

Згідно ст.167 ЖК України, якщо
наймач житла переїхав на нове місце
проживання, він втрачає право
користування житлом, де раніше
проживав.

П. 11 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України" зазначає, що відповідно до ст.
107 ЖК наймач або член його сім'ї, який
вибув на інше постійне місце
проживання, втрачає право користування
жилим приміщенням з дня вибуття,
незалежно від пред'явлення позову про
це. На ствердження вибуття суд може
брати до уваги будь-які фактичні дані,
які свідчать про обрання стороною
іншого постійного місця проживання
(повідомлення про це в листах, розписка,
переадресовка кореспонденції,
утворення сім'ї в іншому місці,
перевезення майна в інше жиле
приміщення, виїзд в інший населений
пункт, укладення трудового договору на
невизначений строк тощо).

Згідно до ч.1, 2 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Таким чином відповідач втратив
право користування спірним житлом,
оскільки фактично свідомо обрав інше
місце проживання за адресою: АДРЕСА_4,
не надавши при цьому доказів, що
переїзд зі спірного житла не був
добровільним.

Зокрема, відповідно до ст. 71 ЖК
України за тимчасової відсутності
наймача або членів сім'ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців. Якщо наймач або члени
його сім ' ї були відсутні з поважних
причин понад шість місяців, цей строк,
за заявою відсутнього, може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом. Тимчасова відсутність особи
може бути безперервною, але не повинна
перевищувати шести місяців.

Відповідач ОСОБА_3 втратив інтерес до
спірного житла як до предмета за
функціональною ознакою - проживання, та
продовжує бути зареєстрованим в ньому
з метою його утримати. Тривалий час не
проживає в спірному житлі, що
підтверджується документально та є
особою, яка постійно проживає за іншою
адресою.

Згідно ст.7 Закону України «Про
свободу пересування і вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації особи з реєстрації місця
проживання здійснюється на підставі
остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою), тому
вимога про зняття відповідача з
реєстраційного обліку є передчасною та
задоволенню не підлягає.

Таким чином, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.197, 224-226 ЦПК України,
ст.ст.71, 107, 167 ЖК України, ст.7 Закону
України «Про свободу пересування і
вільний вибір місця проживання в
Україні» суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, в інтересах якої діє
ОСОБА_2, до ОСОБА_3, відділу
громадянства та реєстрації фізичних
осіб Коростенського МРВ УМВС в
Житомирській області з участю третіх
осіб: ОСОБА_4, комунального виробничого
житлового ремонтно-експлуатаційного
підприємства № 2, виконавчого комітету
Коростенської міської ради про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням в
зв»язку з вибуттям на інше місце
проживання та зняття з реєстраційного
обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Житомирської області через
Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
В.М. Снігір