УХВАЛА

іменем україни

2 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель
В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
про виділ частки домоволодіння в
натурі, визначення порядку
користування земельною ділянкою,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_9 на рішення
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 4 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виділ частки
домоволодіння в натурі, визначення
порядку користування земельною
ділянкою.

Посилалася на те, що позивачка на
підставі договору дарування від 5
серпня 2003 року є власником 11/100 часток
житлового будинку з відповідної
часткою надвірних споруд,
розташованого по АДРЕСА_1 іншими
співвласниками вказаного нерухомого
майна є відповідачі: ОСОБА_4 (15/100
частки), ОСОБА_5 (22/100 частки), ОСОБА_6 (11/100
частки), ОСОБА_7 (18/100 частки) та ОСОБА_8
(23/100 частки).

Між сторонами склався фактичний
порядок користування будинком і
господарськими будівлями, зокрема, у
користуванні ОСОБА_3 знаходиться у
житловому будинку літ. «А»: кухня № 2-1
площею 8,3 кв.м; житлова кімната № 2-3
площею 12,0 кв.м; коридор №2-9 площею 6,5
кв.м; коридор № 2-11 площею 2,2 кв. м;
коридор № 2-12 площею 1,4 кв. м; крильце
площею 1, 3 кв. м; сарай літ. «И» площею 8,0
кв. м, загальна площа цих приміщень
становить 40,6 кв.м. Порядок користування
земельною ділянкою площею 1 468 кв.м за
вказаною адресою між співвласниками
будинку не визначений, тому вона
знаходиться у загальному користуванні
сторін.

Посилаючись на ці обставини, позивачка
на підставі статті 364 ЦК України
просила припинити її право спільної
часткової власності на спірний будинок
АДРЕСА_1 між сторонами, виділити у
власність позивачці в натурі 11/100
частки цього будинку відповідно до
фактичного порядку користування , що
складається з приміщень у житловому
будинку літ. «А» з: кухні № 2-1 площею 8,3
кв. м; житлової кімнати № 2-3 площею 12,0
кв. м; коридору № 2-9 площею 6,5 кв. м;
коридору № 2-11 площею 2,2 кв. м; коридору
№ 2-12 площею 1,4 кв. м; крильця площею 1,3
кв. м; сараю літ. «І» площею 8,0 кв. м,
загальною площею 40,6 кв. м, а також
встановити порядок користування
земельною ділянкою, розташованою за
вказаною адресою, між ОСОБА_3 та іншими
співвласниками будинку ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Рішенням Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 17 травня 2013 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 4 грудня 2013 року
рішення Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 17 травня 2013 року скасовано та
ухвалено нове, яким позовні вимоги
задоволено частково. Виділено в натурі
ОСОБА_3 на праві власності 11/100 часток
житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 АР Крим згідно з
висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 2
жовтня 2013 року № 43/13 у вигляді частки
житлового будинку літ «А» з тамбурами
до житлового будинку літ «а1», «а2» та
ганком, що складається із наступних
приміщень: 2-1 - кухня площею 8,3 кв. м, 2-3 -
житлова кімната площею 12,0 кв. м, 2-9 -
коридор площею 6,5 кв. м, 2-11 - коридор
площею 2,2 кв. м, 2-12 - коридор площею 1,4
кв.м. Загальна площа виділених
приміщень становить 30,4 кв. м, житлова
площа - 12,0 кв. м, допоміжна - 18,4 кв. м,
сарай літ «И», навіс літ «Л», сарай літ
«О». Припинено право спільної
часткової власності ОСОБА_3 на 11/100
часток житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 Автономної
Республіки Крим. Земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
залишено у спільному користуванні
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 Стягнуто на користь ОСОБА_3 з
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у
рівних частках судовий збір в розмірі
551 грн 30 коп., витрати, пов'язані з
публікацією у пресі оголошення про
виклик відповідачів, в розмірі 630 грн 00
коп. Стягнуто в дохід держави в рівних
частках з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 судовий збір в розмірі 872
грн 10 коп.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3
- ОСОБА_9 порушує питання про скасування
оскаржуваних судових рішень та просить
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
безпідставності позовних вимог ОСОБА_3
за недоведеністю викладених у позовній
заяві обставин належності позивачці
11/100 часток спірного житлового будинку
з надвірними будівлями АДРЕСА_1,
оскільки рішенням Київського
районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 8 жовтня
2012 року, яке вступило в законну силу 10
грудня 2012 року, проведено перерозподіл
ідеальних часток співвласників цього
будинку у праві спільної часткової
власності і за ОСОБА_3 визнано право
власності на 10/100 часток будинку
замість 11/100.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що в матеріалах
відсутні документи на земельну
ділянку, порядок користування якою
просить визначити позивачка, у тому
числі про відведення ділянки в натурі й
установлення меж, не визначено площу
земельної ділянки, яка знаходиться у
фактичному користуванні сторін, тому
суд погоджується з висновком експерта
про порядок користування земельною
ділянкою.

Проте погодитись із такими висновками
судів не можна, тому що суди дійшли до
них з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Ухвалені у справі судові рішення
зазначеним вимогам закону не
відповідають.

Судами встановлено, що будинок АДРЕСА_1
належить сторонам на праві спільної
часткової власності, а саме: ОСОБА_8 -
23/100 частки на підставі договору
дарування частки житлового будинку від
15 серпня 2008 року, посвідченого
приватним нотаріусом
Сімферопольського міського
нотаріального округу Автономної
Республіки Крим; ОСОБА_6 - 11/100 частки на
підставі договору дарування частки
будинку від 14 травня 2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Сімферопольського міського
нотаріального округу Автономної
Республіки Крим; ОСОБА_7 - 18/100 частки на
підставі договору міни від 25 квітня 2007
року, посвідченого приватним
нотаріусом Сімферопольського міського
нотаріального округу Автономної
Республіки Крим; ОСОБА_4 - 15/100 частки на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 28 серпня 2006
року, виданого державним нотаріусом
Третьої Сімферопольської державної
нотаріальної контори; ОСОБА_5 - 22/100
частки на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом від 17 травня 2005
року, виданого державним нотаріусом
Третьої Сімферопольської державної
нотаріальної контори; ОСОБА_3 - 11/100
частки на підставі договору дарування
частки домоволодіння від 5 серпня 2003
року, посвідченого приватним
нотаріусом Сімферопольського міського
нотаріального округу.

Згідно із висновками судової
будівельно-технічної експертизи
фактичні (реальні) частки у спільному
майні становлять: ОСОБА_8 - 31/100, що
більше на 8/100 ніж її ідеальна частка;
ОСОБА_6 - 11/100, що відповідає ідеальній
частці; ОСОБА_7 - 15/100, що менше ніж його
ідеальна частка на 3/100; ОСОБА_4 - 16/100, що
більше ніж його ідеальна частка на 1/100;
ОСОБА_5 - 15/100, що менше ніж його ідеальна
частка на 7/100; ОСОБА_3 - 12/100, що більше ніж
її ідеальна частка на 1/100.

У серпні 2011 року ОСОБА_8 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виділ частки
будинку в натурі, визначення порядку
користування земельною ділянкою.

Позивачка посилалась на те, що на
підставі договору дарування частки
жилого будинку від 15 серпня 2008 року
позивачці належить 23/100 частки
житлового будинку з відповідною
часткою надвірних побудов, що
розташовані по АДРЕСА_1. Відповідачі є
співвласниками домоволодіння: ОСОБА_4
належить 15/100 частки на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 28 серпня 2006 року; ОСОБА_5 -
22/100 частки на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 17
травня 2005 року; ОСОБА_3 - 11/100 частки на
підставі договору дарування частки
домоволодіння від 05 серпня 2003 року;
ОСОБА_6 - 11/100 частки на підставі
договору дарування частки
домоволодіння від 14 травня 2008 року;
ОСОБА_7 - 18/100 частки на підставі
договору міни від 25 квітня 2007 року.
Будинок розташований на земельній
ділянці загальною площею 1 468 кв. м, яка
знаходиться у загальному користуванні
співвласників. Між співвласниками
склався певний порядок користування
житловим будинком та надвірними
спорудами. Частки співвласників у
домоволодінні не виділялися, порядок
користування земельною ділянкою не
визначався. З метою уникнення надалі
конфліктів та для можливості вільного
володіння, користування та
розпорядження майном позивачка
просила на підставі ст. ст. 364, 377 ЦК
України та ст. ст. 88, 120 ЗК України
виділити належну їй частку будинку та
визначити порядок користування
земельною ділянкою згідно з висновком
експертизи від 30 січня 2012 року № 31-0962 та
додаткової експертизи від 05 липня 2012
року № 31-0383, а також припинити її право
спільної часткової власності на
будинок.

Рішенням Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 08 жовтня 2012 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 10
грудня 2012 року, позов задоволено.
Ухвалено здійснити виділ в натурі
належних ОСОБА_8 23/100 частки жилого
будинку та надвірних побудов,
розташованих по АДРЕСА_1, згідно з
висновком експертизи від 30 січня 2012
року № 31-0962 та додаткової експертизи
від 05 липня 2012 року № 31-0383. Виділено
ОСОБА_8 на праві приватної власності на
23/100 належної їй частки у будинку
АДРЕСА_1: приміщення у жилому будинку
літ. «А»: жила кімната № 3-5 площею 17,1 кв.
м, жила кімната № 3-6 площею 15,7 кв. м,
вартістю 31 331,15 грн; приміщення тамбуру
літ. «а»: коридор № 3-7 площею 7,7 кв. м,
кухня № 3-8 площею 6,1 кв. м, вартістю 15 826,94
грн; приміщення тамбура літ. «а3»:
душова № 3-9 площею 4,0 кв. м, туалет № 3-10
площею 2,0 кв. м, прихожа № 3-11 площею 2,8
кв. м, вартістю 8 151,15 грн; сарай літ. «Г»
вартістю 8 997,52 грн; тамбур літ. «г»
вартістю 16 508,79 грн; тамбур літ. «г1»
вартістю 4 588,85 грн; сарай літ. «Ж»
вартістю 856,25 грн; частина теплиці літ.
«К» вартістю 3 878,76 грн; сарай літ. «Н»
вартістю 951,96 грн; навіс літ. «Р»
вартістю 577,02 грн; вбиральня літ. «С»
вартістю 1074,58 грн; навіс літ. «Ф»
вартістю 699,41 грн; сарай літ. «X»
вартістю 569,66 грн; 23/100 частки огороджень
та мощень вартістю 2294,45 грн, а всього
вартістю 96 306,49 грн, що більше, ніж її
ідеальна частка на 23 786,31 грн, і
відповідає 31/100 частки (в додатку № 2, № 3
зазначено жовтим кольором). Інші
приміщення будинку з надвірними
спорудам, а саме: приміщення жилого
будинку літ. «А»: жила кімната № 1-2, жила
кімната № 1-4, кухня № 1-10, кухня № 2-1,
жила кімната № 2-3, коридор № 2-9, коридор
№ 2-11, коридор № 2-12; сарай літ. «О»; сарай
літ. «И», ганок, частина теплиці літ.
«К»; приміщення жилого будинку літ. «Б»:
кухня № 1-1, жила кімната № 1-2, кухня № 2-3,
жила кімната № 2-4, коридор № 5; сарай
літ. «З»; вбиральня літер «П»;
приміщення жилого будинку літер «В»:
коридор № 1-1, кухня № 1-2, жила кімната №
1-3, жила кімната №1-4, коридор № 1-5,
камора № 1-6; сарай літ. «Д», вбиральня
літ. «У1»; приміщення жилого будинку
літ. «Е»: жила кімната № 1-1, жила кімната
№ 1-2, прихожа № 1-3, кухня № 1-4, комора №
1-5, коридор № 1-6, коридор № 1-7, передня №
1-8; навіс літ. «Л», сарай літ. «М»,
вбиральня літ. «У», навіс літ. «Ш», навіс
літ. «Ю», навіс літ. «Я», вартістю 218 998,63
грн., що відповідає 69/100 ідеальної
частки, залишено у спільній частковій
власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 (в додатках 2, 3 зазначено
білим кольором). Перерозподілено
ідеальні частки у праві спільної
часткової власності на жилий будинок
та надвірні споруди, розташовані по
АДРЕСА_1, визнано за ОСОБА_8 право
власності на 31/100 частки замість 23/100
частки; за ОСОБА_4 визнано право
власності на 13/100 частки замість 15/100
частки; за ОСОБА_5 визнано право
власності на 20/100 частки замість 22/100
частки; за ОСОБА_3 визнано право
власності на 10/100 частки замість 11/100
частки; за ОСОБА_6 визнано право
власності на 10/100 частки замість 11/100
частки; за ОСОБА_7 визнано право
власності на 16/100 частки замість 18/100
частки. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_4 компенсацію в сумі 5 946,58 грн.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5
компенсацію в сумі 5 946,58 грн. Стягнуто з
ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 компенсацію в
сумі 2973,29 грн. Стягнуто з ОСОБА_8 на
користь ОСОБА_6 компенсацію в сумі 2 973,29
грн. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_7 компенсацію в сумі 5 946,58 грн.
Припинено право спільної часткової
власності ОСОБА_8 на житловий будинок
та надвірні побудови, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1. Визначено порядок
користування земельною ділянкою,
розташованою по АДРЕСА_1, згідно з
висновком експертизи від 30 січня 2012
року № 31-0962. Виділено у користування
ОСОБА_8 земельну ділянку площею 337,6 кв.
м, включаючи площу, зайняту під
будівлями, що відповідає її ідеальній
частці в розмірі 23/100 (у додатку № 4
зазначено жовтим кольором). Межі
земельної ділянки, що виділена ОСОБА_8,
розташовані наступним чином: уздовж
«червоної лінії» на відстані 5,10 м з
боку сусіднього домоволодіння АДРЕСА_3;
далі, уздовж межі розподілу будівлі
жилого будинку на відстані 14,5 м і
шириною 5,15 м; плавне збільшення ширини
ділянки з 5,15 м до 5,90 м на відстані 4,71 м;
далі, плавне збільшення ширини ділянки
з 5,9 м до 6,20 м на відстані 8,5 м;
паралельно межі сусідньої земельної
ділянки НОМЕР_2, на відстані 6,2 м, до
кінця ділянки до межі суміжної ділянки
АДРЕСА_2 (відстань 30,0 м). Межа розділу у
додатку 4 зазначена червоним кольором.
Залишено у спільному користуванні
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 земельну ділянку площею 1130,4 кв.
м, що відповідає ідеальній частці у
розмірі 77/100 (у додатку 4 зазначено білим
кольором). Стягнуто з ОСОБА_8 на користь
держави судовий збір у розмірі 453 грн 06
коп.

Ухвалою колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 березня 2013 року рішення
Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 8 жовтня 2012 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 10 грудня 2012 року
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Проте як суд першої інстанції, так і
апеляційний суд належним чином не
перевірили доводів сторін, оскільки
вказана справа безпосередньо пов'язана
з вирішенням справи за позовом ОСОБА_3,
яким змінено ідеальні частки
співвласників, і судове рішення
ухвалено з урахуванням цих змін, хоча
рішення суду скасовано.

На порушення вимог ст. ст. 10, 212 - 214, 316 ЦПК
України суди у повній мірі не
перевірили доводів сторін, не надали
належної правової оцінки письмовим
доказам, встановленим обставинам;
належним чином не встановили фактичні
обставини справи, від яких залежить
правильне вирішення спору, не
застосували норми закону, що регулюють
спірні правовідносини.

З'ясування цих обставин має суттєве
значення для правильного вирішення
спору.

Оскільки порушення норм матеріального
та процесуального права призвело до
неправильного вирішення справи, судові
рішення не можуть залишатися в силі й
підлягають скасуванню на підставі ч. 2
ст. 338 ЦПК України, а справа - передачі на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_9 задовольнити
частково.

Рішення Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 4 грудня 2013 року та
рішення Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 17 травня 2013 року скасувати.

Справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:Н.А. Горелкіна Судді Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель
Ю.Г. Іваненко