АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Грицак Р.М. Провадження №
22-ц/789/521/14 Доповідач - Кузьма
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Костіва О. З.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" на
рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 06 березня 2014
року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в розмірі 29813 грн. 70 коп.,
посилаючись на те, що 22.08.2005 року між
закритим акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк» та
ОСОБА_1 було укладено Договір № б/н,
згідно якого Банк надав ОСОБА_1 грошові
кошти у розмірі 5000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 48%
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Однак відповідач в
добровільному порядку своїх не
виконував умови договору, внаслідок
чого утворилася заборгованість за
кредитним договором на вищевказану
суму, що складається з заборгованості
по поверненю кредиту в сумі 4526 грн. 48
коп., заборгованість по сплаті
відсотків в сумі 23391 грн. 33 коп. і
штрафів на суму 500 грн. та 1395 грн. 89 коп.
Таким чином позивач просив суд позов
задовольнити, стягнути з відповідача
заборгованість в розмірі 29813 грн. 70 коп.
та судові витрати у сумі 298 грн. 14 коп.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 06 березня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким задоволити його позовні
вимоги в повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд
безпідставно не прийняв до уваги те, що
банком не було пропущено строк
позовної давності, оскільки відповідач
не надав банку заяву про припинення
строку дії договору, то термін дії
договору продовжується кожного року на
один рік.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, ознайомившись з
матеріалами справи, доводами
апеляційної скарги в її межах, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає, виходячи із
наступних мотивів.

Згідно ст. 308 ЦПК України - апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що відповідно до п.
1.1. розділу Загальні положення Статуту
(нова редакція) ПАТ КБ «ПриватБанк»,
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк»
виступає правонаступником всіх прав та
зобов'язань Закритого акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк».

22 серпня 2005 року між ЗАТ комерційний
банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір, у
відповідності якого банк надав ОСОБА_1
кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування ним у розмірі 48% річних
на залишок заборгованості. Погашення
заборгованості відбувається
щомісячними платежами в розмірі 7% від
суми трат.

Вказаний договір складається із заяви
позичальника, умов та правил надання
банківських послуг та правил
користування платіжною карткою.

Згідно п. 3.1.1 розділу ІІ Умов та правил
надання банківських послуг «Строк дії
Карти зазначено на лицевій стороні
Карти (місяць, рік.) Карта дійсна до
останнього календарного дня вказаного
місяця. Строк дії карт миттєвого
випуску продовженню не підлягає.

За умовами п. 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично
пролонгується на такий же термін.

Згідно п. 5.5.1 Правил користування
платіжною картою, за несвоєчасне
виконання боргових зобов'язань
(користування простроченим кредитом та
овердрафтом) держатель сплачує
проценти за підвищеною процентною
ставкою чи додаткову комісію, розміри
яких визначається тарифами.

Крім того, відповідно до п. 8.6 Умов та
правил надання банківських послуг, при
порушенні клієнтом строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбаченим існуючим договором більш
ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний
сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +
5% від суми позову.

Свої зобов'язання за договором ПАТ КБ
«ПриватБанк» виконало в повному обсязі
та надав відповідачу вищевказаний
кредит шляхом відкриття 22.08.2005 року
рахунку з видачею миттєвої
(неперсоніфікованої ) платіжної карти
НОМЕР_1 зі строком дії до 30.09.2008 року.

Згідно п. 3.1.4 розділу ІІ Умов та правил
надання банківських послуг, строк дії
карт миттєвого випуску продовженню не
підлягає.

Відповідно ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України,
загальну позовну давність встановлено
тривалістю у три роки.

Статтею 259 ЦК визначено, що позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України,
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Як вбачається з умов кредитного
договору укладеного 22.08.2005 року між
сторонами домовленостей про
збільшення позовної давності не
укладалося.

Відповідно до вимог п.7 ч.11 ст.11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
якщо кредитодавець у позасудовому
порядку або до судового провадження
звертається з вимогою про повернення
споживчого кредиту або погашення
іншого боргового зобов'язання
споживача, кредитодавець не може у
будь-який спосіб вимагати будь-якої
плати або винагороди від споживача за
таке звернення. При цьому кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

В даному випадку має місце споживче
кредитування до якого застосовується
строк позовної давності незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

В суді першої інстанції відповідач
просить застосувати строк позовної
давності до вказаних правовідносин,
оскільки строк звернення до суду
закінчився 01.10.2011 року.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 перестав виконувати щомісячні
зобов'язання з погашення кредиту та
відсотків з 31.12.2008 року, у той час ПАТ КБ
«Приватбанк» 14.10.2013 року звернувся в
суд з вимогами до відповідача про
стягнення заборгованості за кредитом
включивши до позовних вимог
заборгованість за кредитом в розмірі
4526,48 грн., заборгованість за процентами
в розмірі 23391,33 грн., та штрафи в сумі 1895,
89 грн. нараховані згідно п.8.6 Договору,
що підтверджується представленим
позивачем розрахунком заборгованості
складеним станом на 08.08.2013 року.

Таким чином враховуючи дату останнього
платежу здійсненого ОСОБА_1 31.12.2008
року на погашення кредитних
зобов'язань, строк позовної давності
для кредитора закінчився 31.12.2011 року.

Не заслуговують на увагу посилання
апелянта на те, що автоматично
лонгувався договір згідно п.9.12 Умов та
правил надання банківських послуг, що є
невід'ємною частиною укладеного
договору, з якими відповідач був
ознайомлений, оскільки відповідно до
ст. 654 ЦК України форма додатків до
договору має відповідати формі
основного договору, тобто має бути
зазначена на документах дата та підпис
особи, яка уклала такий договір.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк»
доОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, оскільки в
даному випадку має місце порушення
строків позовної давності позивачем.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
висновку, що рішення є законним та
обґрунтованим, ухваленими з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстав
для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі, не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк"- відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 06 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Р.М. Кузьма