Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О. ,

при секретарях - Гуменюк А. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2013 року ФОП ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення боргу.

Свої вимоги мотивує тим, що 27 червня 2013
року між нею та ОСОБА_2 було укладено
договір оренди № 06/271, строк якого
становив з 27 червня 2013 року по 26 липня
2013 року.

Зазначила, що керуючись умовами даного
договору 27 червня 2013 року між нею та
відповідачем було підписано Акт
здачі-приймання обладнання № 06/271,
відповідно до умов якого вона передала,
а відповідач прийняв в тимчасове
оплатне користування обладнання, яке є
її об'єктом власності, а саме: побутовий
госпблок (3 од.), конвектор електричний (3
од.), ліжко двоярусне (12 од.), матрац (24
од.), ковдра (24 од.), подушка (24 од.).

Вказала, що ОСОБА_2 не було здійснено
внесення чергової орендної плати 27.07.2013
року. Керуючись п. 5.22.-5-23. договору
позивачка самостійно повернула
орендоване майно та виявила, що воно
було пошкоджене, а деяке взагалі
втрачене.

Посилаючись на те, що вона свої
зобов'язання виконала належним чином, а
відповідач взяті на себе зобов'язання
щодо оплати оренди, повернення майна не
виконав, просить стягнути з ОСОБА_2 на
свою користь заборгованість за
договором оренди у сумі 3 249 грн., 165 грн.
47 коп. - пені, 1 299 грн. 60 коп. - штрафу, 9 434
грн. - витрати на відновлювальний
ремонт пошкодженого майна, 943 грн. 40 коп.
- штраф за пошкодження майна та судові
витрати.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримала, з тих же
підстав просила його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав та просив відмовити у його
задоволенні. Посилаючись на те, що
працював на будівельному майданчику
водієм і його директор попросив
підписати вказаний договір оренди,
вказав, що нести відповідальність за
вищевказаним договором повинен
директор.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 червня 2013 року
між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено
договір оренди № ДОП 06/271 (а.с. 7-11).

Згідно п. 1.1. даного договору
Орендодавець передає, а Орендар
приймає в тимчасове оплатне
користування обладнання, яке є об'єктом
власності Орендодавця. Орендар
використовує отримане за цим договором
обладнання у власній господарській
діяльності, дотримуючись вимог
законодавства україни та положень
цього договору.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору оренди.

27 червня 2013 року між позивачем та
відповідачем було підписано Акт
здачі-приймання обладнання № 06/271,
відповідно до умов якого ФОП ОСОБА_1
передала, а відповідач прийняв в
тимчасове оплатне користування
обладнання, яке вказане у пункті
Договору № ДОП 06/271 від 27 червня 2013 року,
а саме: побутовий госпблок № БТ0032, №
БТ0026/1, № БТ0033 (3 од.), конвектор
електричний (3 од.), ліжко двоярусне (12
од.), матрац (24 од.), ковдра (24 од.), подушка
(24 од.) та визначена вартість оренди та
відновна вартість об'єктів оренди.

Відповідач у судовому засіданні
визнав, що він дійсно 27 червня 2013 року
підписав договір оренди та акт
прийому-передачі майна № 06/271.

Відповідно до п. 6.1. Договору оренди
орендар сплачує орендну плату шляхом
безготівкового перерахунку на
поточний рахунок Орендодавця або
сплати готівкою за весь строк
користування орендованим обладнанням
починаючи з дати підписання акту
прийому-передачі обладнання в оренду
згідно п. 5.3. договору і закінчуючи
датою підписання акту повернення
обладнання Орендодавцю згідно п. 5.8
договору.

Пунктами 4.1.-4.2. договору передбачено, що
початок перебігу строку оренди кожної
одиниці обладнання, за який
нараховується орендна плата,
відраховується з дати підписання
сторонами акту прийому-передачі такого
обладнання.

Строк оренди обладнання за цим
договором визначається в акті
прийому-передачі одиниці такого
обладнання. Строк оренди обладнання
обчислюється добами та місяцями. За
умовами даного договору місяць оренди
складається з 30 днів.

У судовому засіданні представник
позивача пояснила, що після підписання
договору та акту прийому-передачі
обладнання, відповідачем була сплачена
сума оренди. Проте, всупереч вимогам п
6.5. договору оренди, відповідач як
орендар не вніс черговий платіж 27.07.2013
року по сплаті орендної плати та
продовжував користуватися майном до
09.08.2013 року.

Як пояснив у судовому засіданні
відповідач, дійсно з 27.06.2013 року по
27.07.2013 року орендна плата за договором
була сплачена, в подальшому оплата не
проводилася та 09 серпня 2013 року він та
інші працівники були виселені з речами.

Матеріали справи свідчать, що 09 серпня
2013 року позивачем на ім'я відповідача
був направлений лист-вимога, однак
відповіді на нього не було (а.с. 17).

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Цивільним
кодексом України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутністю таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У статті 599 ЦК України визначено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

У ст. 762 ЦК України зазначено, що за
користування майном з наймача
управляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Форма
плати за користування майном
встановлюється договором найму.

З огляду на те, що відповідач 27 липня 2013
року не вніс черговий платіж за
договором оренди, з цього дня він
вважається таким, що прострочив
виконання зобов'язання, а тому
нараховується заборгованість з оплати
орендної плати по 09 серпня 2013 року.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку про необхідність
стягнення з відповідача на користь
позивача суми заборгованості по
орендній платі за 13 днів (з 27.07.2013 року
по 09.08.2013 року), яка вираховується на
підставі тарифів зазначених в акті
здачі-приймання обладнання № 06/271 від 27
липня 2013 року та становить суму 3 249 грн.
87 коп.

Разом з тим, суд приходить до висновку
про задоволення позовних вимог щодо
стягнення пені, у зв'язку з наступним.

Відповідно до п. 9.1.1 договору оренди за
кожен день прострочки внесення
орендної плати згідно строків оплати,
визначених цим Договором, орендар
сплачує Орендодавцю пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
несвоєчасно сплаченої грошової суми за
кожен день прострочки.

Виходячи з наданого позивачем
розрахунку заборгованості, пеня
нарахована за період з 27 липня 2013 року
по 16 грудня 2013 року та становить 165 грн.
47 коп.

Так на даний період була встановлена
облікова ставка НБУ в розмірі 6, 5 %, з
огляду на це розрахунок пені за
несвоєчасну сплату заборгованості за
договором оренди буде вираховуватися
як: 6, 5 %*(143 дні/365 днів)* 3 249 грн. = 165, 47 грн.

Згідно п. 6.5. Договору орендар вносить
орендну плату за оренду обладнання за
другий та кожний наступний період
розрахунків, орендна плата вноситься
попередньо: в строк за 3 робочих дні до
початку такого періоду розрахунків.

Пунктом 9.1.3. Договору передбачено, що у
випадку, якщо прострочка по платі
орендної плати перевищує 15
календарних днів - Орендар додатково
сплачує штраф у розмірі 40% від місячної
орендної плати.

Зважаючи на те, що відповідач
користувався майном 14 днів, штрафні
санкції за прострочку по оплаті
орендної плати мають вираховуватися
від суми заборгованості за період
фактичного користування майном з
порушенням умов договору, а тому
стягенню з відповідача на користь
позивача підлягає сума штрафу ( 3 249 грн.
* 40%) = 1 299 грн. 60 коп.

Що стосується вимог про стягнення
витрат на відновлювальний ремонт,
пошкодженого під час оренди майна у
розмірі 9 434 грн. та штрафу за
пошкодження майна у сумі 943 грн. 40 коп.,
суд не вбачає підстав для задоволення
вказаних позовних вимог з огляду на
наступне.

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін
відповідно до вимог ст. 10 ЦПК
України. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

У ст. 57 ЦПК України вказано, що доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобовязана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Представник позивача у судовому
засіданні не надав належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що саме відповідачем було
втрачено та пошкоджено обладнання та
ним підписувалися акти здачі-приймання
обладнання.

Відповідач у судовому засіданні
пояснив, що ніяких актів
здачі-приймання обладнання 09 серпня 2013
року він не підписував.

Суд не бере до уваги акти
здачі-приймання обладнання, оскільки
вони укладалися між ФОП ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, який не є стороною по справі, в
них не зазначена дата їх підписання
(а.с. 14-16), тому суд позбавлений
можливості врахувати інші докази та
приймає до уваги лише докази, які
містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

На основі повно та всебічно з'ясованих
обставин справи, підтверджених
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, встановивши правовідносини,
які випливають із встановлених
обставин, та правові норми, які
підлягають застосуванню, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
позивачки підлягають частковому
задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України стягненню з відповідача на
користь позивача підлягають витрати по
оплаті судового збору в розмірі 229 грн.
40 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 22, 202, 203, 215-217, 525, 526, 599, 625, 759,762, 763,766
ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 15, 57, 60, 88, 209, 212-215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_2) заборгованість за
договором оренди у розмірі 3 249 грн. (три
тисячі двісті сорок дев'ять гривень) 00
коп., пеню у розмірі 165 грн. 47 коп. (сто
шістдесят п'ять гривень сорок сім
копійок) , штраф у розмірі 1 299 грн.
(одна тисяча двісті дев'яносто дев'ять
гривень) 00 коп. та судовий збір у
розмірі 229 грн. 40 коп. (двісті
двадцять дев'ять гривень сорок
копійок).

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подання через Подільський районний суд
міста Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя М. О. Шаховніна