№ 308/3929/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(заочне)

04.06.2014 року
м.
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі: головуючого - судді
Данко В.Й.,

при секретарі
Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Закарпатінтерпорт» до ОСОБА_1 про
стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Закарпатінтерпорт» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
коштів. Мотивуючи свої вказує на те, що
наказом №ЗИП/К-0056 від 07.02.2014 року ОСОБА_1
було прийнято на роботу охоронником
відділу безпеки позивача. Згідно
наказу №3-В від 11.02.2014 року в цілях
охорони вантажу було направлено у
відрядження до м. Аблик (Узбекистан)
строком на 25 календарних днів, а саме
з12.02.2014 року по 08.03.2014 року. З цією метою
11.02.2014 року ОСОБА_1 під звіт було надано
600грн. та 525 дол. США згідно видатковим
касовими ордерами. Оскільки відповідач
покладені на нього згідно наказу №3-В
від 11.02.2014 року обов'язки по
супроводженню прийнятого під охорону
вантажу не виконав, про відрядження у
встановленні законом строки не
відзвітував та не повернув кошти та не
повернув кошти отриманні під звіт,
просить суд задовольнити позов, та,
винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_1
на користь ПАТ «Закарпатінтерпорт»
16808,56грн., що відповідає 1575 дол. США, а
також суму авансу в розмірі 600грн., а
також стягнути з відповідача судові
витрати.

Представник позивача Загарович З.З. в
судове засідання не з'явився. Однак,
надав суду заяву, в якій позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, проти
проведення заочного розгляду справи не
заперечує, та, просить суд розглянути
таку за відсутності відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився повторно, будучи належним
чином повідомленим про час та місце
слухання справи, а тому суд приходить
до переконання про можливість розгляду
справи у відсутності відповідача
згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК, ч.1 ст.224 ЦПК
України та ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до переконання, що позов є
обґрунтованим та підлягає до
задоволення з наступних підстав.

По справі встановлено, що наказом
№ЗИП/К-0056 від 07.02.2014 року ОСОБА_1 було
прийнято на роботу охоронником відділу
безпеки ПАТ «Закарпатінтерпорт», що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією такого наказу.

Згідно наказу №3-В від 11.02.2014 року в
цілях охорони вантажу ОСОБА_1 було
направлено у відрядження до м. Аблик
(Узбекистан) строком на 25 календарних
днів, а саме з 12.02.2014 року по 08.03.2014 року,
у зв'язку з чим 11.02.2014 року відповідачу
під звіт було надано 600грн. та 525 дол.
США, що підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями видаткових
касових ордерів від 11.02.2014 року.

Згідно п.11 розділу ІІ, п.17 розділу ІІІ
«Інструкції про службові відрядження в
межах України та за кордон»,
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України від 13.03.1998 року №59
після повернення з відрядження
працівник зобов'язаний до закінчення
п'ятого банківського дня, наступного за
днем прибуття до місця постійної
роботи, подати звіт про використання
коштів, наданих на відрядження. Разом
із звітом подаються документи в
оригіналі, що засвідчують вартість
понесених витрат у зв'язку з
відрядженням витрат.

З наявного в матеріалах акту №1 від
07.02.2014 року про прийняття вантажу під
охорону вбачається, що відповідач
ОСОБА_1 прийняв, зазначений в акті
вантаж під охорону у відрядження.

Однак, відповідач 16.02.2014 року зійшов з
маршруту супроводження, передбаченого
наказом про відрядження №3-В від 11.02.2014
року, на місце роботи на повернувся та
на телефонні виклики не відповідав,
тобто пояснень з боку ОСОБА_1 щодо його
перебування у період з 17.02.2014 року по
05.03.2014 року немає.

У відповідності до ст.130 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

У відповідності до п.6 ч.1 ст.134 КЗпП
України відповідно до законодавства
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках коли відповідно до
законодавства на працівника покладено
повну матеріальну відповідальність за
шкоду, заподіяну підприємстві,
установі організації.

Судом встановлено, що у зв'язку з
порушенням ОСОБА_1 своїх трудових
обов'язків через зійдення з маршруту
супроводженні у відрядженні, ПАТ
«Закарпатінтерпорт» було заподіяно
матеріальну шкоду, адже на відрядження
відповідачу було видано 243,60грн. при
перебуванні на території України та 35
дол. США - за її межами.

Згідно ч.4 ст.135-3 КЗпП України
законодавством може бути встановлено
окремий порядок визначення розміру
шкоди, що підлягає покриттю, в тому
числі у кратному обчисленні,
заподіяної підприємству, установі,
організації розкраданням, умисним
зіпсуванням, недостачею або втратою
окремих видів майна та інших цінностей,
а також у випадках, коли фактичний
розмір шкоди перевищує її номінальний
розмір.

У відповідності до ст.2 ЗУ «Про
визначення розміру збитків, завданих
підприємству, установі, організації
розкраданням, знищенням (псуванням),
недостачею або втратою дорогоцінних
металів, дорогоцінного каміння та
валютних цінностей» заборгованість
працівників підприємства, у разі
неповернення у встановлений термін
авансу, виданого в іноземній валюті на
службове відрядження стягується в
сумі, еквівалентній потрійній сумі
(вартості) зазначених валютних
цінностей, перерахованій у валюту
України за обмінним курсом НБУ на день
погашення заборгованості.

Враховуючи те, що відповідачу було
видано під звіт 525 дол. США, то стягненню
підлягає 1575 дол. США, що за курсом НБУ на
дату подання позову еквівалентно
16808,56грн.

На підставі наведеного, суд приходить
до переконання, що ОСОБА_1 підлягає
стягненню на користь ПАТ
«Закарпатінтерпорт» надані позивачем
витрати на відрядження.

Керуючись ст.ст. 3, 79, 119, 218, 226, 228 ЦПК
України, ст.ст. 130, 134, 135-3, 136 КЗпП України,
ст.2 ЗУ «Про визначення розміру збитків,
завданих підприємству, установі,
організації розкраданням, знищенням
(псуванням), недостачею або втратою
дорогоцінних металів, дорогоцінного
каміння та валютних цінностей», п. 11, 18
Інстрекції про службові відрядження в
межах України та за кордон», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного
товариства «Закарпатінтерпорт» до
ОСОБА_1 про стягнення коштів -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), мешканця АДРЕСА_1 на
користь Приватного акціонерного
товариства (код за ), що
знаходиться за адресою: Чоп, вул. Берег,
95, Ужгородського району 16808/шістнадцять
тисяч вісімсот вісім/грн. 56коп., що
відповідає 1575 дол. США - потрійна сума
виданого і неповернутого авансу в
іноземній валюті на відрядження за
кордон), 600/шістсот/грн. - неповернута
сума авансу на відрядження в
національній валюті України, а також
сплачений позивачем судовий збір в
розмірі 243/двісті сорок три/грн. 60коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
загальному порядку шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів до апеляційного суду і набере
законної сили в разі неподання
апеляційної скарги в установлений
строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду:
В.Й.
Данко