Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
У х в а л а

іменем україни

9 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Іваненко
Ю.Г.,
Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Харківської
медичної академії післядипломної
освіти до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості,

за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Харківської медичної академії
післядипломної освіти, третя особа -
Харківська міська рада, про
зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Харківської
медичної академії післядипломної
освіти на рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 15 жовтня
2013 року та рішення апеляційного суду
Харківської області від 26 грудня 2013
року

та касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду Харківської
області від 26 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року Харківська медична
академія післядипломної освіти (далі -
Академія) звернулася до суду із позовом
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування
позовних вимог зазначала, що на її
балансі знаходиться студентський
гуртожиток - об'єкт державної власності
за адресою: Салтівське шосе, 268, м.
Харків. Академія на підставі контракта
на тимчасове проживання особи у
гуртожитку надає для тимчасового
проживання приміщення в гуртожитку.
Вартість місця проживання у гуртожитку
складається з вартості утримання 1 кв. м
загальної площі будинку-гуртожитку,
помноженого на кількість кв. м
приміщення, яке займає особа, плюс
вартість комунальних послуг, що
надаються мешканцям гуртожитку:
холодне та гаряче водоспоживання,
водовідведення, опалення,
електроспоживання, за визначеними
державою тарифами. Вартість утримання 1
кв. м житлового приміщення гуртожитку
змінюється на підставі чинного
законодавства та вартості комунальних
послуг, що надаються на підставі
договорів, укладених зі
спеціалізованими організаціями, які
здійснюють обслуговування гуртожитку.
Відповідачі не в повному обсязі
сплачують за проживання в гуртожитку
фактичні витрати на утримання
приміщень гуртожитку, які вони
займають, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість (недоплата) в розмірі 9
077 грн 05 коп. Тому позивач просив, з
урахуванням уточнень, стягнути
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь
Академії заборгованість за проживання
в приміщенні житлового блоку № 243
гуртожитку в розмірі 9 077 грн 05 коп.

У грудні 2012 року
ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду із
зустрічним позовом до Академії, третя
особа - Харківська міська рада, про
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування
позовних вимог зазначали, що позов
Академії є надуманим, у позивача немає
жодного документа, з якого вбачається
правомірність застосування тарифів і
нарахування сум за кожен місяць.
Наданий розрахунок не містить
необхідних даних: за яку площу
нараховуються платежі, та яка тарифна
ставка. Академія надала до суду в
якості доказів накази ректора про
визначення ним квартплати для
мешканців гуртожитку в чотири та
більше рази завищеної порівняно з
максимальною квартплатою,
встановленою по м. Харкову. Тому
позивачі за зустрічним позовом просили
заборонити Академії нараховувати
квартплату до підписання сторонами
договору про надання послуг на
підставі затверджених органом
місцевого самоврядування тарифів;
визнати тарифи недійсними та
зобов'язати Академію провести
узгодження житлово-комунальних
тарифів з утримання гуртожитку та
прибудинкової території з органами
місцевого самоврядування; зобов'язати
Академію провести перерахунок
житлово-комунальних платежів
(квартплати) на підставі узгоджених
тарифів за період з 1 січня 2005 року;
зобов'язати Академію укласти з
відповідачами договір про надання
послуг з утримання гуртожитку згідно з
затвердженими тарифами та типовим
договором.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 15 жовтня

2013 року у задоволенні позовних вимог
Академії до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості відмовлено.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Академії про зобовʼ?язання
вчинити певні дії задоволено частково.
Зобовʼ?язано Академію провести
погодження тарифів на утримання
гуртожитку, розташованого за адресою:
вул. Салтівське шосе, 268, м. Харків з
органом місцевого самоврядування в
особі Харківської міської ради за
період з 1 лютого 2009 року та провести
відповідні перерахунки витрат на
утримання гуртожитку, нарахованих на
імʼ?я ОСОБА_3, ОСОБА_4, на підставі
погоджених тарифів. Зобовʼ?язано
Академію укласти з ОСОБА_3, ОСОБА_4
договір про надання послуг з утримання
гуртожитку, розташованого за адресою:

вул. Салтівське шосе, 268, м. Харків, на
підставі погоджених тарифів типового
договору. У задоволенні інших
зустрічних позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 26 грудня

2013 року рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від

15 жовтня 2013 року змінено в частині
часткового задоволення зустрічних
вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Академії, третя

особа - Харківська міська рада, про
зобовʼ?язання вчинити певні дії. В цій
частині ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено. В іншій
частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4
просять скасувати рішення
апеляційного суду Харківської області
від

26 грудня 2013 року та залишити в силі
рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 15 жовтня 2013 року,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У касаційній скарзі представник
Академії - Яковенко Я.К. просить
скасувати оскаржувані судові рішення в
частині відмови Академії у задоволенні
позовних вимог та ухвалити нове
рішення, яким стягнути з відповідачів
заборгованість у розмірі 8 956 грн 78 коп
та судовий збір в розмірі 201 грн 40 коп,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга ОСОБА_3, ОСОБА_4
підлягає задоволенню, а касаційна
скарга Академії - відхиленню з
наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин

Зазначеним вимогам ухвалене у справі
рішення апеляційного суду в частині
вирішення зустрічного позову не
відповідає.

Судом встановлено, що
на балансі Академії знаходиться
гуртожиток, що розташований за адресою:
Салтівське шосе, 268, м. Харків, що
підтверджується реєстраційним
посвідченням КП «Харківське міське
бюро технічної інвентаризації» від 15
червня 2011 року.

На підставі контракта
№ 2768 ОСОБА_3 разом із дочкою ОСОБА_4
зареєстровані та проживають у квартирі

АДРЕСА_1. Згідно з довідкою про місце
проживання та склад сімʼ?ї зазначена
квартира складається із двох кімнат
житловою площею 27,9 кв. м, загальною
площею 46 кв. м.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог Академії, суд першої інстанції, з
яким погодився суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що Академією
не надано доказів того, що вона
погоджувала з Харківською міською
радою житлово-комунальні тарифи за
проживання у гуртожитку.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
зустрічних позовних вимог та
відмовляючи у задоволенні позову в цій
частині, апеляційний суд виходив із
того, що позивачами за зустрічним
позовом обраний неналежний спосіб
захисту своїх прав.

Проте погодитися з
таким висновком апеляційного суду не
можна.

Згідно з п. 4 Примірного
положення про гуртожитки,
затвердженого постановою Ради
Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208,
гуртожитки підрозділяються на два
види: для проживання одиноких громадян
(жилі приміщення знаходяться у
спільному користуванні кількох осіб,
які не перебувають у сімейних
стосунках); для проживання сімей (жилі
приміщення, що складаються з однієї чи
кількох кімнат, перебувають у
відособленому користуванні сімей). У
гуртожитках, призначених для
проживання одиноких громадян, при
необхідності з дозволу виконавчого
комітету районної, міської, районної в
місті ради можуть бути виділені
приміщення для проживання сімей. Ці
приміщення повинні розташовуватися в
окремих під'їздах (секціях) жилого
будинку. Відповідно до п. 38 Примірного
положення про гуртожитки, плата за
користування жилою площею в
приміщеннях, що знаходяться в
спільному користуванні кількох осіб,
які не перебувають у сімейних
стосунках, провадиться за
встановленими ставками. Витрати на
комунальні послуги входять до ставки
плати за користування жилою площею і
окремо плата за них не стягується.

Громадяни, які
проживають у приміщеннях, що
знаходяться у їх відособленому
користуванні, вносять плату за
користування жилою площею і за
комунальні послуги за ставками
квартирної плати (тарифами),
установленими для будинків державного
та громадського житлового фонду.

Статтею 7 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» (далі -
Закон) передбачено повноваження
органів місцевого самоврядування щодо
встановлення тарифів на
житлово-комунальні послуги.

Частиною 2 ст.14 Закону встановлено, що
ціни/тарифи на комунальні послуги та
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій формуються
і затверджуються органами виконавчої
влади або органами місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень, визначених законом.

У ст. 28 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що до власних (самоврядних) повноважень
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належить
встановлення у порядку і межах,
визначених законодавством, тарифів на
побутові, комунальні та інші послуги,
за певним виключенням.

Згідно з ч. 2 ст. 31 Закону
виконавці/виробники здійснюють
розрахунки економічно обґрунтованих
витрат на виробництво
житлово-комунальних послуг і подають
їх на затвердження органам місцевого
самоврядування в установленому
законом порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову
Академії, суди правильно виходили з
того, що підстави для задоволення
позову відсутні, оскільки позивач не
довів, що гуртожиток є студентським,
позивач за спірний період не міг
самостійно встановлювати тарифи за
проживання. Відповідачі проживають у
приміщеннях, що знаходяться у їх
відособленому користуванні.

Доводи касаційної скарги Академії
висновків судів не спростовують.

Разом з тим колегія суддів не
погоджується з висновком апеляційного
суду про те, що позивачами за
зустрічним позовом обраний неналежний
спосіб захисту своїх прав.

Стаття 15 ЦК України передбачає право
кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист
свого інтересу, який не суперечить
загальним засадам цивільного
судочинства.

Отже, обʼ?єктом захисту є порушене,
невизнане або оспорене право чи
цивільний інтерес, саме вони є
підставою для звернення особи за
захистом свого права із застосуванням
відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів встановлені ст. 16 ЦК України.

Всупереч вимогам Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
постановам Кабінету Міністрів України
від 26 березня 2008 року № 276, від

1 червня 2011 року № 869 Академія
самостійно, без погодження з
Харківською міською радою,
встановлювала вартість
житлово-комунальних послуг.

Рішення суду першої
інстанції в частині вирішення
зустрічного позову ухвалено згідно із
законом, воно помилково скасовано
судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Касаційну скаргу Харківської медичної
академії післядипломної освіти
відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 26 грудня

2013 року в частині зустрічного позову
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Харківської медичної
академії післядипломної освіти, третя
особа - Харківська міська рада, про
зобов'язання вчинити певні дії
скасувати, в цій частині залишити в
силі рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 15 жовтня

2013 року.

У решті рішення суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко
О.М. Ситнік