СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2-р/759/17/14
ун. № 759/9415/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Зайця Т.О. при
секретарі Ковтун М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві заяву відділу Державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
про роз'яснення рішення суду від 22.01.2014
року у цивільній справі ун. № 759/16442/13-ц
(пр. № 2/759/549/14) за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

30.05.2014 року В.о. начальника ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві Ковальчук
Л.І. та головний державний виконавець
ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві
Шемберко О.П. звернулися до суду з
заявою про надання роз'яснення рішення
у справі, просили роз'яснити, чи
підлягають виселенню за рішенням суду
разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їх
неповнолітні та малолітні діти, а також
інші особи, що знаходяться в АДРЕСА_1, не
маючи на те законних підстав. Вимоги
заяви обґрунтовані тим, що ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві відкрито
виконавчі провадження по виконанню
виконавчих листів, виданих
Святошинським районним судом м. Києва
про виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з
АДРЕСА_1. В добровільному порядку
боржники рішення суду не виконують,
житлове приміщення не звільняють, до
приміщення будинку державного
виконавця не пускають, посилаючись на
те, що в даному приміщенні залишаються
їх неповнолітні та малолітні діти,
виселення яких не передбачено
виконавчим документом. Заяву передано
судді 10.06.2014 року.

Представник ВДВС Святошинського РУЮ у
м. Києві в судовому засіданні підтримав
вимоги заяви, просив роз'яснити рішення
суду від 22.01.2014 року.

ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечував проти задоволення заяви.

Заява про роз'яснення рішення суду
розглядається протягом десяти днів.
Неявка осіб, які брали участь у справі,
і (або) державного виконавця не
перешкоджає розгляду питання про
роз'яснення рішення суду (ч. 3 ст. 221 ЦПК
України).

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступних висновків.

Рішенням суду від 22.01.2014 року усунуто
перешкоди ОСОБА_1 у користуванні
майном, шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3
з будинку АДРЕСА_1 та вселення до
будинку ОСОБА_1 (а. с. 47 - 49 - рішення суду).
Рішення суду набрало законної сили.

25.04.2014 року державним виконавцем ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа, виданого
Святошинським районним судом м. Києва
від 23.04.2014 року про виселення ОСОБА_2,
ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_1.

12.05.2014 року на адресу боржників
направлено вимогу державного
виконавця №650/2, №651/2, запропоновано
добровільно виконати рішення суду в
строк до 27.05.2014 року.

27.05.2014 року державним виконавцем
складено акт проте, що боржниками
рішення суду добровільно виконано не
було, не виявилося за можливим виконати
рішення в примусовому порядку,
боржники чинять перешкоди та
зазначають, що в будинку проживають
їхні малолітні та неповнолітні діти,
виселення яких не передбачено рішенням
суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України,
якщо рішення суду є незрозумілим для
осіб, які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 18.12.2009 року №14
встановлено, що відповідно до статті 221
ЦПК України, роз'яснення рішення суду, а
не ухвали, можливе тоді, коли воно не
містить недоліків, що можуть бути
усунені лише ухваленням додаткового
рішення, а є незрозумілим, що ускладнює
його реалізацію. Зазначене питання
розглядається судом, що ухвалив
рішення, і в ухвалі суд викладає більш
повно та ясно ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін у суть рішення і не
торкаючись питань, які не були
предметом судового розгляду.
Роз'яснення рішення не допускається,
якщо воно виконане або закінчився
установлений законом строк, протягом
якого рішення може бути пред'явлене до
виконання.

За змістом вказаних норм закону, при
вирішенні питання про роз'яснення
рішення суду суд не повинен давати
відповідь на нові, та невирішені ним
вимоги, він лише має роз'яснити
положення постановленого ним рішення,
які нечітко ним сформульовані, що
позбавляє можливості його реалізації.

При ухваленні рішення суду питання про
виселення малолітніх та неповнолітніх
дітей з будинку АДРЕСА_1 не
розглядалося, оскільки позивач такі
вимоги не ставив, під час розгляду
справи питання про виселення дітей
сторонами також не заявлялася, а тому
вимога про виселення дітей не була
предметом спору, рішення судом з даного
питання не приймалось, тому фактично є
окремою позовною вимогою.

Рішення суду від 22.01.2014 року, ухвалено
відповідно до вимог ст. ст. 212-215 ЦПК
України, постанови Пленуму Верховного
суду України від 18.12.2009 року №14. Текст
рішення суду є зрозумілим, доступним
для сприйняття та виконання, містить
вичерпні, чіткі і такі, що випливають із
встановлених фактичних обставин,
висновки по суті заявлених вимог.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку, що відсутні підстави для
роз'яснення рішення суду.

Керуючись ст. ст. 208-209, 221 ЦПК України,
суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви відділу
Державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві про роз'яснення
рішення суду від 22.01.2014 року у цивільній
справі ун. № 759/16442/13-ц (пр. № 2/759/549/14).

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

CУДДЯ:
Т.О. ЗАЄЦЬ