Справа № 346/254/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді
Беркещук Б.Б.

секретаря
Матушевської Г.Д..

з участю представника позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3 ,

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Коломиї
справу за позовною заявою ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н
О В И В :

Позивач ОСОБА_5 звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу
та визначенням місця проживання
неповнолітньої дитини , мотивуючи тим,
що 12 вересня 1999 року вона зареєструвала
шлюб з відповідачем ОСОБА_3 та від
спільного проживання у них народився
син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Cпільне життя з
відповідачем не склалось, по тій
причині, що вона, позивач виїхала на
заробітки за кордон в Італію, де
продовжує працювати, а відповідач
виїжджав до Росії, Польщі через що не
могли підтримувати нормальні сімейні
стосунки.

Вказує, що біля трьох років вони разом,
як подружжя, не проживають, не
підтримують будь-яких стосунків.
Зазначає, що шлюб існує формально, а
подальше збереження сім'ї буде
суперечити її інтересам.

Просить суд шлюб укладений між нею та
відповідачем, ОСОБА_3 розірвати, після
розірвання шлюбу залишити їй прізвище
- ОСОБА_2, неповнолітнього сина ОСОБА_6
залишити проживати з нею, позивачкою.

В судове засідання позивач не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, подала до суду заяву про розгляд
справи у її відсутності, просить позов
задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав
частково, а саме згідний щодо
розірвання шлюбу з позивачкою ОСОБА_5,
однак вважає, що неповнолітній син
повинен проживати з ним, оскільки
позивач постійно перебуває в Італії, а
він проживає з сином , піклується про
нього, а також сам син ОСОБА_6 бажає
проживати з ним, відповідачем по
справі.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між відповідачем
ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_5 12 вересня
1999 року у виконкомі Рунгурської
сільської ради Коломийського району
Івано-Франківської області
зареєстровано шлюб, про що складено
відповідний актовий запис № 11, що
стверджується свідоцтвом про шлюб
(а.с.5)

Від спільного проживання у сторін
народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується копією свідоцтва про
народження дитини (а.с.6)

Як вбачається з копії довідки № 13 від 15
січня 2014 року, виданої виконкомом
Рунгурської сільської ради
Коломийського району позивач ОСОБА_5
зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1 та
має такий склад сімї: мама - ОСОБА_7, син -
ОСОБА_6 (а.с.7)

Згідно характеристики виданої
виконкомом Рунгурської сільської ради
Коломийського району 15 січня 2014 року
відповідач ОСОБА_3 характеризується
позитивно (а.с.8)

Враховуючи вищенаведене суд прийшов до
висновку, що між сторонами склались
неможливі умови спільного проживання
із-за сімейних незгод, різних поглядів
на життя, що сторони припинили з 2011 року
спільні сімейні стосунк із-за виїзду
позивачки за межі України на роботу,
проживають окремо, спільного
господарства не ведуть, а також
враховуючи, що відповідач не заперечує
щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що
зберігати такий шлюб недоцільно так як
він носить лише формальний характер та
суперечить інтересам сторін та
неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо -дитини та згідно ст.ст. 150, 157, 160 СК
України батьки зобов'язані піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток,
спільно вирішувати питання виховання
дитини, а місце проживання дитини, яка
досягла чотирнадцяти років,
визначається нею самою.

Допитаний в судовому засіданні
неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
вказав, що бажає після розірвання шлюбу
між батьками проживати з батьком
ОСОБА_3, відповідачем по справі.

Статтею 14 Закону України " Про охорону
дитинства" від 26 квітня 2001 року
передбачено, що при розгляді спорів про
місце проживання дітей, суд виходить з
інтересів дітей і умов їх нормального
розвитку та виховання, а також
заслуховує думку та побажання дітей.

Згідно ч.І ст. З Конвенції про права
дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Враховючи вищенаведене суд вважає, що
неповнолітню дитину від цього шлюбу
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, доцільно залишити
на проживання при батькові,
відповідачу по справі ОСОБА_3.

Після розірвання шлюбу позивачці слід
залишити прізвище " ОСОБА_5 ", так як
вона цього просить.

Також слід стягнути з відповідача
ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_5
половину сплаченого судового збору ,
як цього просить позивач, а саме 121 грн..
80 коп.

В решті позову слід відмовити.

На підставі наведеного та ст.ст. 109,110,112
СК України та керуючись ст.ст. 213,214,218,
ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, 12 вересня 1999 року, актовий запис
№ 11 у виконкомі Рунгурської
сільської ради Коломийського району
Івано-Франківської області, розірвати.

Неповнолітню дитину ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання
при батькові ОСОБА_3.

Після розірвання шлюбу залишити
ОСОБА_5 прізвище "ОСОБА_5".

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя
АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
жительки АДРЕСА_1 121 (сто двадцять одна )
грн.. 80 коп. сплаченого судового збору .
В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Беркещук Б. Б.