Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2385/14-ц
Провадження №: 2/332/727/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 червня 2014 р. Заводський районний суд
м. Запоріжжя у складі:

головуючого -
судді Мєркулової Л.О.,

при секретарі -
Худайбердієвої Н.А..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ТОВ «Кредит Колекшн Груп»до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, суд, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

У своєму позові позивач вказав, що
23.03.2011 року ПАТ «Сведбанк» та ТОВ
«Кредит Колекшн Груп» уклали договір
факторингу № 6.

На підставі п.2.1 вказаного договору
факторингу, клієнт ПАТ "Сведбанк»
відступає факторові ТОВ «Кредит
Колекшн Груп» свої права вимоги
заборгованості по кредитних договорах
укладеними між ПАТ "Сведбанк" і
боржниками, в розмірі портфеля
заборгованості. За даним договором ТОВ
«Кредит Колекшн Груп» одержує право
замість ПАТ "Сведбанк" вимагати від
боржників належного виконання всіх
зобов'язань за кредитними договорами.

Згідно договору факторингу та виписка
із реєстру боржників від 23 березня 2011
року, банк передав позивачу право
вимоги до ОСОБА_2, яке виникло у банка
на підставі нижченаведеного.

25.07.2007 р. банк та відповідач уклали
кредитний договір № 0707/0707/50-12712,
відповідно до умов якого банк надав
відповідачу кредит у сумі 15000,00 грн. .

Договір є кредитним договором,
відповідно до частини 1 статті 1054
Цивільного кодексу України, за яким,
зокрема, банк (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 2 зазначеної норми до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
«Позика» глави 71 Цивільного кодексу
України. якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідач, не повертаючи кредит
(чергову частину) та не сплачуючи
проценти за договором, порушив вимоги
статті 1054 Цивільного кодексу України,
щодо обов'язку позичальника
(Відповідача) повернути кредит та
сплатити проценти.

Станом на 05.03.2014 загальна сума
заборгованості відповідача перед
позивачем становить 57687,79 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача
ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі 57
687,79грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав і просить
його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав і суду пояснив, що він у 2007
році уклав з позивачем кредитний
договір, але у зв'язку з тяжким сімейним
та матеріальним становищем, не зміг
погашати кредит. Але жодної вимоги чи
претензії від банку до нього не
надходило. Просить відмовити у
задоволенні позову.

Дослідивши докази по справі, вислухав
пояснення сторін, та їх представників,
суд вважає, що позов ТОВ «Кредит
Колекшн Груп» не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 25.07.2007 р. між
сторонами був укладений кредитний
договір №0707/0707/50-12712 та відповідач
отримав кредит у розмірі 15 000 грн.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 05.03.2014 року має заборгованість 57 687,79
грн., що підтверджується розрахунком
заборгованості (а.с.5).

Але, суд вважає, що цей розрахунок не
можна приймати до уваги, оскільки цей
розрахунок не конкретизовано і не
вбачається за який період і як була
нарахована заборгованість за
кредитним договором.

Згідно ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється у три
роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу яка його порушила.

Як було встановлено в судовому
засіданні, жодного погашення
відповідач не здійснив, строк
погашення кредиту згідно Умов надання
банківських послуг становить 30 днів,
отже 27.10.2007 р. були порушені права
банку, і в цей же день у банку виникло
право на звернення до суду, що
підтверджується розрахунком
заборгованості.

Строк погашення заборгованості згідно
п.2.2Умов надання банківських послуг
становить 30 днів. Отже, після 27.10.2007 р.
були порушені права банку, а тому у
позивача виникло право на звернення до
суду і почався перебіг строку позовної
давності. Позивач звернувся до суду
05.05.2014р., тобто більше, ніж через сім
років с початку перебігу строку
позовної давності.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено в суді, є підставою для
відмови у позові.

Доводи представника позивача про те, що
позовна давність не сплинула в силу ч.5
ст.261 ЦК України оскільки кредитний
договір не розірваний а тому не сплив
строк виконання, суд вважає
необґрунтованими.

Окрім того, відповідно до статті 253 ЦК
України перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок. За
загальним правилом перебіг загальної і
спеціальної позовної давності
починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України). Початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд. Таким чином, у разі
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

До таких же висновків дійшов Верховний
Суд України у своїй постанові від
19.03.2014р. по справі № 6-14цс14.

Оскільки по цій справі відповідач
ОСОБА_2 платежі не здійснювала взагалі,
а з моменту порушення прав банку та
початку перебігу строку позовної
давності минуло більше семи років, суд
вважає за необхідне застосувати позову
давність відповідно до ст.256 ЦК України.

Оскільки в задоволенні позовних вимог
відмовлено, суд в силу ст.88 ЦПК України
не знаходить підстав для стягнення
судового збору.

Таким чином, позов не знайшов своє
підтвердження і обґрунтування у
судовому засіданні і тому задоволенню
не підлягає у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст.253,261,266,267України, - суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ТОВ «Кредит
Колекшн Груп» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - відмовити у повному
обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду шляхом подачі
протягом 10 днів апеляційної скарги з
дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної чинності
після закінчення десятиденного строку
для подання апеляційної скарги, якщо
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Л.О.Мєркулова