Справа № 2-272/13 Головуючий у І
інстанції Мостовий Р.П.Провадження №
22-ц/780/2800/14 Доповідач у 2 інстанції
АнтоненкоКатегорія 1
РІШЕННЯ

Іменем України

3 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Іванової І.В.,

за участю секретаря - Ромашини І.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою садівницького
товариства «Енергетик» на рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 25 лютого 2014 року у справі
за позовом садівницького товариства
«Енергетик» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи:
Обухівський районний відділ земельних
ресурсів Київської області,
акціонерно-кредитний банк «Золоті
Ворота», Старобезрадичівська сільська
рада Обухівського району Київської
області, акціонерна енергопостачальна
компанія «Київенерго», про визнання
недійсною приватизації державних
актів на право власності на земельні
ділянки, договорів купівлі-продажу
земельних ділянок та витребування
земельних ділянок.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги,
колегія суддів, -

в с т а н о в
и л а :

У травні 2005 року СТ «Енергетик»
звернулося до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання недійсними
приватизації, державних актів на право
власності на земельні ділянки,
договорів купівлі-продажу земельних
ділянок, витребування земельної
ділянки, посилаючись на те, що
Садівниче товариство здійснює свою
діяльність на земельній ділянці площею
40,3 га на території
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області.
При виготовленні документів на право
власності на землі загального
користування було встановлено, що
відповідачам були надані у власність
землі садівничого товариства без
отримання згоди садівничого
товариства, на підставі рішення
неправомочного органу та з численними
порушеннями, описками та неточностями
у технічній документації та державних
актах на право власності на земельні
ділянки. Позивач вважав, що спірні
земельні ділянки вибули з його
володіння поза його волею, тому
оспорювані угоди щодо їх відчуження та
договір іпотеки є недійсними.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 25 лютого 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі СТ «Енергетик»
просить скасувати рішення суду і
ухвалити нове рішення про задоволення
позову, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права та невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що рішеннями
виконавчого комітету Київської
обласної ради народних депутатів № 110
від 10.05.1988р. та № 138 від 17.09.1990р. ВЕО
«Київенерго» та п/с А-1897 для
організації та забудови колективного
саду було надано в користування
відповідно 34.3 га та 6.0 га землі.

Рішенням одинадцятої сесії
першого скликання
Старобезрадичівської сільської ради
від 7.10.1992р. ВЕО «Київенерго» надано в
постійне користування земельну
ділянку розміром 40.3га боліт для
організації колективних садів,
виконавчим комітетом Обухівської
районної ради депутатів видано ВЕО
«Київенерго» Державний акт Б № 086405 на
право безстрокового користування
земельною ділянкою площею 34.3 га для
колективного садівництва, п/с А-1897 -
Державний акт Б № 086404 на право
безстрокового користування земельною
ділянкою площею 6.0 га для колективного
садівництва. 14.01.1993р. на підставі
рішення другої сесії 21 скликання
Старобезрадичівської сільської ради
від 07.10.1992р.

Відповідно до ст. 22 ЗК УРСР право
володіння або право користування
наданою земельною ділянкою виникає
після встановлення землевпорядними
організаціями меж цієї ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує це право. Таким
документом є Державний акт на право
користування земельною ділянкою.
14.01.1993р. було складено Акти перенесення
в натурі меж наданої земельної ділянки
для ВЕО «Київенерго» та п/с А 1897.

Рішенням виконавчого
комітету Обухівської районної ради
народних депутатів від 16.04.1991р. було
зареєстровано Статут СТ «Енергетик».

Згідно з протоколом між ВЕО
«Київенерго» і п/с А-1897 від 20.11.1991р.
вирішено створити об'єднаний
колективний сад із передачею СТ
«Енергетик» зазначених земельних
ділянок загальною пощею 40.3 га для
подальшого розподілу між працівниками
цих підприємств та ветерананами.

Рішенням
Старобезрадичівської сільської ради
від 11 .11.1994р. надано дозвіл на
приватизацію земельних ділянок членам
СТ «Енергетик».

Розпорядженням Обухівської РДА №
320 від 25.05.2003р. надано дозвіл на
розроблення технічної документації із
землеустрою щодо складання державного
акта на право приватної власності на
землю правлінню СТ «Енергетик» в межах
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області.

Рішенням Старобезрадичівської
сільської ради від 19 травня .2004 року
було передано у власність для ведення
садівництва ОСОБА_3 земельну ділянку 0.02
га, ОСОБА_1 - 0.12 га, ОСОБА_2- 0.12 га.

22 вересня 2004 року ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 отримали державні акти на право
власності на вказані земельні ділянки.

27 жовтня 2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
продали, а ОСОБА_1 купила належні їм
земельні ділянки. 15 лютого 2005 року на
ім'я ОСОБА_1 було видано державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 0,14 га.

12 квітня .2005 року ОСОБА_6
купила належні ОСОБА_1 земельні ділянки
та оформила новий Державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,26 га серії АЯ № 496949 на своє
ім'я.

В подальшому ОСОБА_6 продала
зазначену земельну ділянку ОСОБА_5
згідно договору купівлі-продажу
земельної ділянки, посвідченого
приватним нотаріусом Обухівського
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_7 21 червня 2012
року по реєстру за № 1338.

Рішенням 24 сесії 4 скликання
Старобезрадичівської сільської ради
від 24 серпня 2005 року було скасовано
рішення від 19.05.2004р. про передачу
земельних ділянок у власність ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв'язку із
знаходженням останніх поза межами
населених пунктів
Старобезрадичівської сільської ради.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд виходив з того,
що СТ «Енергетик» не надано достатніх
доказів на підтвердження того, що
спірні державні акти на право
власності на земельні ділянки були
видані відповідачам із порушенням
вимог чинного земельного
законодавства, а ст.140 ЗК України
містить вичерпний перелік підстав для
припинення права власності на земельну
ділянку і не містить такої підстави як
скасування рішення органу місцевого
самоврядування, на підставі якого було
видано державний акт на право
власності на земельну ділянку.

З таким висновком суду погодитись не
можна, оскільки він суперечить вимогам
закону та обставинам справи.

Відповідно до положень ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права власності громадянами та
юридичними особами на земельні
ділянки, на яких розташовані об'єкти,
які підлягають приватизації,
відбувається в порядку, визначеному
частиною першою статті 128 цього
Кодексу. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом (ст. 126 ЗК
України).

Таким чином, державні акти на право
власності на земельні ділянки є
документами, що посвідчують право
власності й видаються на підставі
відповідних рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.
У спорах, пов'язаних із правом
власності на земельні ділянки,
недійсними можуть визнаватися як
зазначені рішення, на підставі яких
видано відповідні державні акти, так і
самі акти на право власності на
земельні ділянки.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом способів.

За наведених обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, в
порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України
не врахував тієї обставини та не надав
оцінки тому, що відповідачі не набули
право власності на земельні ділянки у
встановленому законом порядку, а отже
застосування судом першої інстанції
ст.140 ЗК України є безпідставним та
необгрунтованим, так як вказана норма
законодавства не може бути застосована
до спірних правовідносин в частині
визначення підстав для припинення
права власності відповідачів на спірні
земельні ділянки.

Також, судом першої інстанції не взято
до уваги при ухваленні оскаржуваного
рішення посилання позивача щодо
скасування рішення
Старобезрадичівської сільської ради
від 19 травня 2004 року, рішенням цієї ж
ради від 22 серпня 2005 року, на основі
якого були виданні спірні державні
акти.

Так, рішення
Старобезрадичівської сільської ради
від 22 серпня 2005 року є чинним і визнано
таким, що відповідає вимогам закону, що
підтверджується ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 18
березня 2009 року, якою залишено без змін
постанову Апеляційного суду м. Києва
від 15 січня 2007 року про відмову у
задоволені позову ОСОБА_3, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 доСтраробезрадичівської
сільської ради Обухівського району
Київської області, третя особа СТ
«Енергетик», про визнання нечинними
рішення Старобезрадичівської
сільської ради Обухівського району
Київської області від 22 серпня 2005 року
про скасування рішення сільської ради
№71 від 19 травня 2004 року в частині
передачі у власність ОСОБА_3 - 0,02 га та
ОСОБА_10 - 0,12 га земельних ділянок для
ведення садівництва та рішення
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області
від 20 жовтня 2005 року про скасування
рішення сільської ради від 27 червня 2001
року в частині передачі у власність
ОСОБА_1 земельної ділянки.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або , особа щодо
якої встановлені ці обставини.

Таким чином, державні акти на право
власності на земельні ділянки, видані
відповідачам, є такими, що не
відповідають вимогам чинного
законодавства, а отже підлягають
скасуванню, оскільки скасовані рішення
органу місцевого самоврядування, на
підставі яких були видані ці державні
акти на право власності на земельні
ділянки.

Щодо висновку суду першої інстанції
про відповідність договорів
купівлі-продажу вимогам ст.ст. 177, 181 ЦК
України, ст.79 ЗК України, то колегія
суддів вважає, що даний висновок є
необґрунтованим та таким, що порушує
вимоги ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Отже, оскаржувані договори
купівлі-продажу є незаконними та
підлягають скасуванню, оскільки продаж
земельних ділянок був здійснений
особами, що не мали права на їх
відчуження у зв»язку з визнанням
недійсними первинних державних актів
на право власності на земельні ділянки.

Решта позовних вимог СТ «Енергетик» не
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства та задоволенню не
підлягають. Зокрема не підлягають
задоволенню позовні вимоги про
визнання недійсним договору іпотеки,
оскільки позивач не є стороною у цьому
договорі і його інтереси вказаним
договором не порушуються.

Не підлягають до задоволення і позовні
вимоги про витребування земельної
ділянки у ОСОБА_5 на користь СТ
«Енергетик», оскільки позивач не є
власником вказаної земельної ділянки
та не надав державний акт на право
користування вказаною земельною
ділянкою.

Проаналізувавши матеріали справи та
виходячи з предмета заявленого позову,
колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області дійшла висновку про
невідповідність вимогам закону
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 25 лютого 2014 року,
а тому вказане рішення підлягає
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу садівницького
товариства «Енергетик» задовольнити
частково.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 25 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов садівницького товариства
«Енергетик» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи:
Обухівський районний відділ земельних
ресурсів Київської області,
акціонерно-кредитний банк «Золоті
Ворота», Старобезрадичівська сільська
рада Обухівського району Київської
області, акціонерна енергопостачальна
компанія «Київенерго», про визнання
недійсною приватизації державних
актів на право власності на земельні
ділянки, договорів купівлі-продажу
земельних ділянок та витребування
земельних ділянок задовольнити
частково.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯБ № 146252, виданий 22 вересня 2004
року на ім»я ОСОБА_2.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА № 146253, виданий 22 вересня 2004
року на ім.»я ОСОБА_1 .

Визнати недійсним державний на право
власності на земельну ділянку акт
серія ЯА № 146254, виданий 22 вересня 2004
року на ім.»я ОСОБА_3.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
загальною площею 0,12 га кадастровий
номер :04:010:0121 від 27 жовтня 2004 року,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
загальною площею 0,02 га кадастровий
номер :04:010:0119 від 27 жовтня 2004 року,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серія РА № 300518, виданий 15 лютого 2005
року на ім.»я ОСОБА_1.

Визнати недійсними договори
купівлі-продажу земельної ділянки
загальною площею 0,14 га кадастровий
номер :04:010:0119 та земельної ділянки
загальною площею 0,12 га кадастровий
номер :04:010:0120 від 12 квітня 2005 року,
укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серія НА № 498949 , виданий 28 квітня 2005
року на ім.»я. ОСОБА_6.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
загальною площею 0,26 га кадастровий
номер :04:010:0124, укладений 21 червня
2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5,
посвідчений приватним нотаріусом
Обухівського районного нотаріального
округу Київської області ОСОБА_7 по
реєстру №1388.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді: