Справа № 734/1120/13-ц Провадження №
22-ц/795/960/2014 Головуючий у I інстанції
-Іванюк Т.І. Доповідач - Мамонова О.
Є.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Мамонової О.Є.,

суддів: Губар В.С.,
Позігуна М.І.,

при секретарі: Остапенко Г.С.

з участю: відповідачки ОСОБА_1 та
адвоката ОСОБА_2, представника позивача
Рожка С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на заочне рішення Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 20 червня 2013 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
„ПриватБанк" до ОСОБА_1 про передачу
предмета застави в заклад, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 20 червня 2013 року позов ПАТ КБ
„ПриватБанк" задоволено; вилучено у
ОСОБА_1 та передано в заклад ПАТ КБ
„ПриватБанк":

- предмет застави - автомобіль Chevrollet,
модель Aveo TC58U, рік випуску 2008, тип ТЗ,
легковий-седан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_1;

- комплект ключів, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт) автомобіля Chevrollet,
модель Aveo TC58U, рік випуску 2008, тип ТЗ,
легковий-седан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_1

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати заочне рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі, посилаючись на його
незаконність та необгрунтованість.
Апелянт вказує, що рішенням
Козелецького районного суду від 17.01.2012
року позивач вже реалізував своє право
на звернення стягнення на предмет
застави за рішенням суду. Апелянт
зазначає, що будь-яка норма Закону, якою
позивач обгрунтував свою позовну заяву
і з якими погодився суд, приймаючи
заочне рішення, не передбачає право на
вилучення предмета застави по рішенню
суду, яке зобов'язує звернути стягнення
на нього зовсім іншим чином і яке
набуло законної сили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідачки ОСОБА_1 та її адвоката
ОСОБА_2, які підтримали апеляційну
скаргу, представника позивача Рожка
С.М., який наполягав на законності
рішення суду першої інстанції,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи позов ПАТ КБ „Надра" суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач, в порушення умов договору
та закону, зобов'язання за
кредитно-заставним договором не
виконує, предмет застави в заклад банку
не передає.

З таким висновком районного суду
погоджується апеляційний суд, оскільки
він повністю ґрунтується на матеріалах
справи та відповідає вимогам чинного
законодавства.

Судом по справі встановлено, що 08.08.2008
року між ПАТ КБ „ПриватБанк»" та ОСОБА_1
було укладено кредитно-заставний
договір № СNGLAU24080542, відповідно до умов
якого позичальнику було надано кредит
у сумі 13323,79 доларів США зі сплатою 15%
річних та кінцевим терміном повернення
08.08.2013 року (а.с. 75-83).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором
ОСОБА_1 передала в заставу банку
автомобіль Chevrollet, модель Aveo TC58U, рік
випуску 2008, тип ТЗ, легковий-седан-В, №
кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер: НОМЕР_2.

Рішенням Козелецького районного суду
Чернігівської області від 17.01.2012 року
позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено; в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № СNGLAU24080542 від
08.08.2008 року в сумі 25525,27 доларів США
звернуто стягнення на предмет застави:
автомобіль Chevrollet, модель Aveo TC58U, рік
випуску 2008, тип ТЗ, легковий-седан-В, №
кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер: НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_1, шляхом продажу
вказаного автомобіля ПАТ КБ
«ПриватБанк» з укладенням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України, а також наданням ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу (а.с.
15-17).

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином у встановлений строк
відповідно до договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 575 ЦK України,
закладом є застава рухомого майна, що
передається у володіння
заставодержателя або за його наказом у
володіння третій особі. Зазначена
норма кореспондує із ст. 44 Закону
України «Про заставу», відповідно до
якої заклад це застава рухомого майна,
при якій майно, що складає предмет
застави, передається заставодавцем у
володіння заставодержателя.

Пунктом 12.2.2 кредитно-заставного
договору від 08.08.2008 року передбачено, що
позичальник зобов'язаний усунути подію
дефолту (п. 12.1) негайно або передати
предмет застави у володіння банку за
актом приймання-передачі за адресою, що
вказана у статті 17.13 договору протягом
30 днів з моменту реєстрації відомостей
про звернення стягнення на предмет
застави у Державному реєстрі.

В п. 17.9 зазначеного договору вказано, що
предмет застави передається в заставу
разом з усіма його приналежностями
згідно технічної документації.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України
способом захисту цивільного права може
бути примусове виконання обов'язку в
натурі.

Зважаючи на наявність судового рішення
про звернення стягнення на предмет
застави, ОСОБА_1 зобов'язана була
передати предмет застави у володіння
банку відповідно до умов договору.
Однак матеріали справи не містять
доказів щодо виконання останньою
вказаних умов договору та сама ОСОБА_1 у
судовому засідання апеляційного суду
не заперечувала факту знаходження
автомобілю в неї на зберіганні.

Зазначене свідчить про порушення прав
позивача, а тому районний суд дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач вже реалізував своє право на
звернення стягнення на предмет застави
за рішенням суду, не заслуговують на
увагу, оскільки умова договору про
передачу в заклад заставленого
нерухомого майна є самостійною умовою,
яка не пов'язана з вирішенням питання
про звернення стягнення на предмет
застави.

Оскаржуване рішення, яке
переглядається в межах доводів
апеляційної скарги, є законним і
обґрунтованим, а доводи апеляційної
скарги не містять передбачених законом
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Козелецького районного
суду Чернігівської області від 20
червня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: