УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02.06.2014
року

м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської
області

в складі: головуючого –
судді Данко В.Й.,

при
секретарі Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1, за участю відділу Державної
виконавчої служби Мостинського
районного управління юстиції
Львівської області на бездіяльність
ВДВС та зобов’язання вчинити певні
дії, –

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, за участю відділу Державної
виконавчої служби Мостинського
районного управління юстиції
Львівської області звернулася до суду
із скаргою на бездіяльність ВДВС та
зобов’язання вчинити певні дії.
Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що
23.10.2002 року Ужгородським районним
місцевим судом видано ОСОБА_1
виконавчий лист №2-661/02 про «Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. Центральна,126 в
користь ОСОБА_1, проживаючої в
ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ? частини
всіх доходів заробітку щомісячно
починаючи з 15.10.2002 року і до його
повноліття, але не менше ? н.м.д.г. -8,50
грн.». Листом від 10.08.2011 р. №1006/09-53/5327
відділ ДВС Старосамбірського
районного управління юстиції
повідомив стягувача, що її виконавчий
лист перебуває на виконанні у ВДВС
Самбірського МРУЮ. Листом від 23.12.2011 р.
№677/07-29/1 Головним управлінням юстиції у
Львівській області стягувача
повідомлено, що за період з 2007-2011 роки у
ВДВС Самібірського МРУЮ дане
провадження не зареєстровано, однак
згідно даних ЄДРВП даний виконавчий
лист зареєстрований за ВДВС
Самбірського МУЮ, який ліквідовано та
згідно акту прийому – передачі
виконавчих проваджень від 04.04.2007 до
ВДВС Самбірського МРУЮ не передавався.
Листом від 08.04.2013 р. №496/08-11/2396 ВДВС
Самбірського МРУЮ Львівської області
стягувача в т.ч. повідомлено, що вони
отримали дублікат виконавчого листа та
відкрили провадження. Однак, у зв’язку
з тим, що боржник проживає в
Старосамбірському районі, 28.03.2013 р.
виконавче провадження закінчено та
направлено у відповідний відділ ДВС.
Аліменти не стягувались,
заборгованість не нараховувалася.
13.05.2013 року ВДВС Старосамбірського
районного управління юстиції виніс
Постанову про закінчення виконавчого
провадження, у зв’язку з отриманою
інформацією, що боржник проходить
службу в Мостиському прикордонному
загоні, а тому виконавчий лист слід
скерувати до ВДВС Мостиського
районного управління юстиції. 24.05.2013 р.
старшим державним виконавцем Бідак О.Є.
відділу ДВС Мостиського РУЮ винесено
Постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 38085601. 24.12.2013 року
представником скаржниці ОСОБА_3 було
направлено суб’кту оскарження
адвокатський запит №23/2013, в ставилося
прохання надати довідку про стан
виконання боржником рішення суду у ВП
№38085601, про наявність заборгованості з
моменту пред’явлення виконавчого
листа до виконання та про вжиті заходи
для належного виконання судового
рішення (арешт майна, заборона виїзду
за кордон, накладення стягнення на
заробітну платню, тощо). 13.02.2014 року було
надіслано лист від 08.01.2014 року за №09-23/8
від старшого державного виконавця
Бідак О.Є. відділу ДВС Мостиського РУЮ,
однак, дана відповідь не є належною на
поставлені запитання. Оскільки
суб’єкт оскарження ухилився від дачі
довідки про стан виконання боржником
рішення суду у ВП №38085601, про наявність
заборгованості з моменту пред’явлення
виконавчого листа до виконання та про
вжиті заходи для належного виконання
судового рішення, просить суд
задовольнити скаргу, та, винести
ухвалу, якою визнати протиправною
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Мостиського
районного управління юстиції
Львівської області щодо ненадання
розрахунку розміру заборгованості із
сплати аліментів та не винесення
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, зобов’язати Відділ
державної виконавчої служби
Мостиського районного управління
юстиції Львівської області надати
адвокату ОСОБА_3 відомості щодо
розрахунку розміру заборгованості із
сплати аліментів починаючи з 15.10.2002
року по виконавчому листу №2-661/02
виданому 23.10.2002 року Ужгородським
районним місцевим судом ОСОБА_1,
зобов’язати Відділ державної
виконавчої служби Мостиського
районного управління юстиції
Львівської області винести постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Представник скаржниці ОСОБА_3 в судове
засідання не з’явився. Однак, надав
суду заяву, в якій скаргу підтримує в
повному обсязі, та просить провести
розгляд за її відсутності.

Представник суб’єкта оскарження в
судове засідання не з’явився, будучи
належним чином повідомленим про час та
місце слухання справи. Однак, надав
суду письмові заперечення. А тому суд
розглядає скаргу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до переконання, що скарга є
обгрунтованою та такою, що підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.55 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

У відповідності до ст. 3 Закону України
"Про виконавче провадження" визначено,
що примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції. Примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці, визначені ЗУ "Про державну
виконавчу службу".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Судом встановлено, що 23.10.2002 року
Ужгородським районним місцевим судом
видано ОСОБА_1 виконавчий лист №2-661/02
про «Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, вул.
Центральна,126 в користь ОСОБА_1,
проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на
утримання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі
? частини всіх доходів заробітку
щомісячно починаючи з 15.10.2002 року і до
його повноліття, але не менше ? н.м.д.г.
-8,50 грн.».

Судом встановлено, що Листом від 10.08.2011
р. №1006/09-53/5327 відділ ДВС
Старосамбірського районного
управління юстиції повідомив
стягувача, що її виконавчий лист
перебуває на виконанні у ВДВС
Самбірського МРУЮ. Листом від 23.12.2011 р.
№677/07-29/1 Головним управлінням юстиції у
Львівській області стягувача
повідомлено, що за період з 2007-2011 роки у
ВДВС Самібірського МРУЮ дане
провадження не зареєстровано, однак
згідно даних ЄДРВП даний виконавчий
лист зареєстрований за ВДВС
Самбірського МУЮ, який ліквідовано та
згідно акту прийому – передачі
виконавчих проваджень від 04.04.2007 до
ВДВС Самбірського МРУЮ не передавався.

Листом від 08.04.2013 р. №496/08-11/2396 ВДВС
Самбірського МРУЮ Львівської області
стягувача в т.ч. повідомлено, що вони
отримали дублікат виконавчого листа та
відкрили провадження. Однак, у зв’язку
з тим, що боржник проживає в
Старосамбірському районі, 28.03.2013 року
виконавче провадження закінчено та
направлено у відповідний відділ ДВС.

Судом встановлено, що рішення суду не
виконувалося, аліменти не стягувались,
заборгованість не нараховувалася.

13.05.2013 року ВДВС Старосамбірського
районного управління юстиції виніс
Постанову про закінчення виконавчого
провадження, у зв’язку з отриманою
інформацією, що боржник проходить
службу в Мостиському прикордонному
загоні, а тому виконавчий лист слід
скерувати до ВДВС Мостиського
районного управління юстиції. 24.05.2013 р.
старшим державним виконавцем Бідак О.Є.
відділу ДВС Мостиського РУЮ винесено
Постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 38085601.

Відповідно до ч.2 ст.74 ЗУ «Про виконавче
провадження» у разі наявності
заборгованості із сплати аліментів
понад три місяці стягнення може бути
звернено на майно боржника. Звернення
стягнення на заробітну плату не
перешкоджає зверненню стягнення на
майно боржника.

Відповідно до ч.3 ст.74 ЗУ «Про виконавче
провадження» розмір заборгованості із
сплати аліментів визначається
державним виконавцем за місцем
виконання рішення у порядку,
встановленому Сімейним кодексом
України. У разі визначення суми
заборгованості у частці від заробітку
(доходу) розмір аліментів не може бути
менше встановленого Сімейним кодексом
України.

Відповідно до ч.4 ст.74 ЗУ «Про виконавче
провадження» «Державний виконавець
обчислює розмір заборгованості із
сплати аліментів, складає відповідний
розрахунок та повідомляє про нього
стягувачу і боржнику – за заявою
сторін виконавчого провадження.

Статтею 11 названого Закону чітко
визначено обов’язки і права
державного виконавця. Одним із
обов’язків державного виконавця є:
розгляд заяв сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання.

Судом встановлено, що 24.12.2013 року
представником скаржниці ОСОБА_3 було
направлено суб’кту оскарження
адвокатський запит №23/2013, в ставилося
прохання надати довідку про стан
виконання боржником рішення суду у ВП
№38085601, про наявність заборгованості з
моменту пред’явлення виконавчого
листа до виконання та про вжиті заходи
для належного виконання судового
рішення (арешт майна, заборона виїзду
за кордон, накладення стягнення на
заробітну платню, тощо).

Відповідно до ст.6 ЗУ«Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності
порушення прав та законних інтересів
фізичних і юридичних осіб.

Однак, в супереч зазначеним нормам
13.02.2014 року було надіслано лист від
08.01.2014 року за №09-23/8 від старшого
державного виконавця Бідак О.Є. відділу
ДВС Мостиського РУЮ, де дана відповідь
не є належною на поставлені запитання,
так як суб’єкт оскарження ухилився від
дачі довідки про стан виконання
боржником рішення суду у ВП №38085601, про
наявність заборгованості з моменту
пред’явлення виконавчого листа до
виконання та про вжиті заходи для
належного виконання судового рішення.

Як передбачено ч.2 ст. 30 Закону,
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зі змісту ст.4 ЗУ «Про державну
виконавчу службу» державний
виконавець є представником влади і
здійснює примусове виконання судових
рішень, постановлених іменем України,
та рішень інших органів (посадових
осіб), виконання яких покладено на
державну виконавчу службу, у порядку,
передбаченому законом.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Таким чином, суб’єктом оскарження
допущено бездіяльність щодо
примусового виконання рішення суду, а
також порушено свої обов’язки щодо
належного розгляду заяв та клопотань
учасників виконавчого провадження.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку, що скарга ОСОБА_1 є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 6, 11, 30, 74 Закону
України „Про виконавче провадження”,
Постановою Пленуму Верховного суду
України від 26.12.2003 року «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження», ст.ст. 55, 19 Конституції
України, ст.ст. 10, 11, 15, 209, 212, 213, 383 ЦПК
України суд, –

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, за участю відділу
Державної виконавчої служби
Мостинського районного управління
юстиції Львівської області на
бездіяльність ВДВС та зобов’язання
вчинити певні дії – задовольнити.

Визнати бездіяльність Відділу
державної виконавчої служби
Мостиського районного управління
юстиції Львівської області щодо
ненадання розрахунку розміру
заборгованості із сплати аліментів та
не винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження – протиправною.

Зобов’язати Відділ державної
виконавчої служби Мостиського
районного управління юстиції
Львівської області ()
надати адвокату ОСОБА_3
(ідентифікаційний код НОМЕР_1)
відомості щодо розрахунку розміру
заборгованості із сплати аліментів
починаючи з 15.10.2002 року по виконавчому
листу №2-661/02 виданому 23.10.2002 р.
Ужгородським районним місцевим судом
ОСОБА_1.

Зобов’язати Відділ державної
виконавчої служби Мостиського
районного управління юстиції
Львівської області ()
винести постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

Ухвала може бути оскаржена в
загальному порядку шляхом подання
апеляційної скарги протягом п’яти
днів до апеляційного суду і набере
законної сили в разі неподання такої в
установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного
суду:
ОСОБА_4