У х в а л а

28 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Дем'яносова
М.В., Мартинюка В.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 лютого 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до приватної
фірми «Ньюпоон», ОСОБА_3, управління
житлово-комунального господарства
Виконавчого комітету Хмельницької
міської ради, Хмельницького бюро
технічної інвентаризації про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності, скасування державної
реєстрації права власності, визнання
права власності,

встановила:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до
приватної фірми «Ньюпоон», ОСОБА_3,
управління житлово-комунального
господарства Виконавчого комітету
Хмельницької міської ради,
Хмельницького бюро технічної
інвентаризації про визнання недійсним
свідоцтва від 07 листопада 2012 року про
право власності ОСОБА_3 на приміщення
дитячого кафе загальною площею 122 кв. м
АДРЕСА_1, скасування державної
реєстрації права власності ОСОБА_3 на
зазначене приміщення, визнання за нею
права власності на це кафе, та
виселення ОСОБА_3 з цього приміщення.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 10 липня
2013 року позов задоволено. Визнано
недійсним свідоцтво від 07
листопада 2012 року про право власності
ОСОБА_3 на приміщення дитячого кафе
загальною площею 122 кв. м АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 04 вересня
2013 року рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 10 липня 2013 року скасовано
та ухвалено нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 лютого 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення
апеляційного суду Хмельницької
області від 04 вересня 2013 року
скасовано, залишено в силі рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 10 липня 2013
року.

У липні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 лютого 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме: ч. 2 ст.
328, ст.ст. 392. 331 ЦК України.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на:

Відповідно до ст. 356 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяця з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених п. 1 ч. 1 ст. 355
цього Кодексу, якщо воно ухвалено
пізніше, але не пізніше одного року з
дня ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява.

До заяви про перегляд судового рішення
заявником подано клопотання про
поновлення строку на звернення із
заявою, вказуючи на поважність
пропуску встановленого строку.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд
поновлює або продовжує строк,
встановлений відповідно законом або
судом, за клопотанням сторони або іншої
особи у разі його пропущення з поважних
причин.

Причини пропуску строку, зазначені
заявником, з урахуванням доданих до
заяви матеріалів можна визнати
поважними.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353‒?360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Оскільки встановлені фактичні
обставини даної справи та справ, в яких
постановлено ухвали від 19 березня та 02
квітня 2014 року, є різними, то наведені
заявником доводи не містять ознак
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 359 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

ухвалила:

Поновити ОСОБА_3 строк на подання заяви
про перегляд ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 лютого 2014 року.

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_4
до приватної фірми «Ньюпоон», ОСОБА_3,
управління житлово-комунального
господарства Виконавчого комітету
Хмельницької міської ради,
Хмельницького бюро технічної
інвентаризації про визнання недійсним
свідоцтва про право власності,
скасування державної реєстрації права
власності, визнання права власності
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.В.
Дем'яносов

В.М.
Колодійчук

В.І.
Мартинюк