АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/1357/14
Головуючий у 1-й інстанції Сорока К. М.
Доповідач Акопян В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Акопян В.І.

Суддів: Гальонкіна С.А., Лобова О.А.

При секретарі: Фадєйкіній Н.Б.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2
на рішення Октябрського районного
суду м.Полтави від 04 лютого 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та стягнення коштів, -

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача Акопян В.І., -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду
м.Полтави від 04 лютого 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
будинком АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 746
грн. 12 коп. витрат за користування
водовідведенням.

В іншій частині позову ОСОБА_3
відмовлено за безпідставністю
позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на
користь ОСОБА_3 в сумі 229 грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на
користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати на
користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали
апеляційні скарги, в яких просять
рішення районного суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, приходить до висновку, що
апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічного
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно ст. 309 ч.1 п.3,4 ЦПК України
підставами для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або
неправильне застосування
матеріального чи процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 2009 року по 9.12.2010 року
перебували в зареєстрованому шлюбі,
вони згідно договору купівлі-продажу
від 19.12.2005 року є співвласниками
житлового будинку з надвірними
побудовами, що знаходиться в АДРЕСА_1,
частки у користуванні в якому в натурі
не виділені.

ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_1, вона поселилась
до будинку зі згоди обох співвласників,
як член їхньої сім'ї.

Суд першої інстанції вірно відмовив в
задоволенні позову про визнання такою,
що втратила право користування житлом
ОСОБА_1, так як вона є співвласником
будинку.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_2 зареєстрована у
спірному будинку з 2006 року, проте в
будинку не проживає вже багато років,
тому є всі підстави для визнання її
такою, що втратила право користуватися
будинком АДРЕСА_1

Колегія суддів не може погодитися з
таким висновком виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Ухвалюючи рішення про втрату ОСОБА_2
права на користування житловим
будинком, суд першої інстанції в
порушення вимог ч. 1,2 ст. 358 ЦК України не
врахував те, що ОСОБА_2 поселилась в
будинок зі згоди обох власників
будинку, як член їхньої сім'ї, будинок
знаходиться в користуванні обох
співвласників, ОСОБА_1 як співвласник
спірного будинку позову до суду не
пред'являла і позовні вимоги іншого
співвласника не підтримала, заперечує
проти визнання ОСОБА_2 такою, що
втратила право на користування житлом,
тому рішення суду в частині визнання
ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову позивачу в
задоволенні позову в цій частині.

Вирішуючи питання щодо стягнення з
ОСОБА_1 витрат за водопостачання та
водовідведення, місцевий суд визнав
доведеним той факт, що позивач повністю
сплатив кошти з жовтня 2010 року по
липень 2013 року, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції вірно
встановив обставини у справі і
застосував відповідні норми права.

Доводи апеляційних скарг відповідачів
не спростовують висновків місцевого
суду. На підтвердження своїх доводів
позивач надав квитанції про сплату
коштів за водопостачання та
водовідведення. Всі квитанції виписані
на ім'я позивача як платника коштів за
надані послуги, квитанції знаходяться
у нього.

Представник відповідачки ОСОБА_1
заявляв письмове клопотання про
витребування у позивача оригіналів
квитанції про сплату коштів для
можливого призначення почеркознавчої
експертизи, але в судове засідання,
будучи належним чином повідомлені, він
та сама ОСОБА_1 не з'явились, причини
неявки в судове засідання не
повідомили, клопотання про призначення
експертизи і перелік питаннь, які
необхідно поставити перед експертами,
не надали.

В судовому засіданні представник
позивача надав для огляду оригінали
квитанцій про сплату коштів за
користування водою, і визнав що частина
квитанцій заповнена рукою
відповідачки ОСОБА_1

Суд погоджується, що частина квитанцій
заповнена рукою відповідачки ОСОБА_1,
але сам цей факт не свідчить про те, що
відповідачка сплачувала кошти, а
свідчить лише про те , що вона
заповнювала квитанції, доказів про
сплату коштів апелянт не надала.

Як вбачається із розрахунку сплачених
коштів і квитанцій за користування
водою в будинку АДРЕСА_1 нараховується
плата за користування водою на 3 особи:
позивача і двох відповідачів. Оскільки
позивач повністю сплатив кошти за
користування водою за період з грудня
2010 року по 17.10.2013 року, він має
відповідно до ч. 1 ст.544 ЦК України право
на зворотну вимогу до кожного з решти
солідарних боржників у рівній частці,
якщо інше не встановлено договором або
законом, за вирахуванням частки, яка
припадає на нього.

На підставі вищезазначеного, колегія
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_3 про стягнення з
відповідачів коштів за користування
водопостачанням і водовідведенням
підлягають задоволенню в повному
обсязі. При цьому, колегія суддів
вважає за можливе вийти за межі
апеляційних скарг, оскільки підставою
для відмови в стягненні коштів з ОСОБА_2
суд першої інстанції вказав те, що вона
не проживає в даному будинку, рішенням
суду визнав її такою, що втратила право
користування жилим приміщенням.
Рішенням апеляційного суду визнано
право ОСОБА_2 на користування будинком,
нарахування плати за користування
водою проводиться по кількості осіб, що
зареєстровані в будинку, тому ОСОБА_2
повинна сплачувати кошти, які
нараховуються на одну особу.

При розподілі судових витрат колегія
суддів враховує, що позивач сплатив
судовий збір лише 229,40 грн.,а потрібно
було сплатити 688 грн.20 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено
частково : задоволено позовні вимоги
про стягнення коштів, тому сума
недоплаченого судового збору повинна
бути стягнута на користь держави з
обох відповідачок по 229 грн. 40 коп. з
кожної.

Оскільки при подачі апеляційної скарги
ОСОБА_2 не сплатила судовий збір, а
апеляційна скарга задоволена частково,
з неї необхідно стягнути судовий збір
на користь держави в сумі 114 грн.70 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3,4 ст. 309, ст.314,
316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду
м.Полтави від 04 лютого 2014 року в частині
визнання ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування жилим приміщенням,
стягнення коштів з ОСОБА_2 та розподілу
судового збору скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 783,86
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір 334 грн. 10 коп., стягнути з
ОСОБА_1 на користь держави 229,70 грн.

В решті рішення місцевого суду
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, на нього може бути подана
касаційна скарга протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: (підпис)
Акопян В.І.

Судді: (підписи)
Лобов О.А.

Гальонкін С.А.

З оригіналом вірно: