АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/940/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
м.Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Харчука В.М.,

суддів: Кізюн О.Ю.,

Власенка О.В.

при секретарі: Вінярській А.А.

з участю: представника третіх
осіб

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/940/14
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 на рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 05 березня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління комунального майна
Хмельницької міської ради,
Хмельницького бюро технічної
інвентаризації, за участі третіх осіб
без самостійних вимог - ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання незаконним і скасування
розпорядження, визнання незаконною та
відновлення скасованої реєстрації,
заслухавши доповідача, пояснення
учасника процесу, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
судова колегія ,

В С Т А Н О В И
Л А :

рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від
05 березня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 через свого представника
ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу на
рішення суду першої інстанції від 05
березня 2014 року, посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права - ст. 19 Конституції України, ст.ст.
73, 74 Закону України «Про місцеве
самоврядування», ст.ст. 4, 27 Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень», ст. 26 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Апелянт посилається на те, що 30
жовтня 2012 року начальником управління
комунального майна Хмельницької
міської ради Івашко В.С. видано
розпорядження № 89-с, яким він скасував
своє попереднє розпорядження № 4412 про
передачу їй у приватну власність в
порядку приватизації квартири АДРЕСА_1
та анулював видане на його підставі
свідоцтво про право власності на
квартиру САЕ № 298618.

На підставі цього розпорядження №
89-с Хмельницьке бюро технічної
______________________________________________________________________Г
оловуюча в першій інстанції - Логінова
С.М. Справа № 22ц/792/940/14

Доповідач - Харчук В.М.
Категорія № 59

інвентаризації скасувало реєстрацію
права власності на дану квартиру за
нею, ОСОБА_2

Відповідно до нормативних актів, на
які вона посилається, органи
самоврядування не вправі скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані із
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.

Записи про реєстрацію речових
прав на нерухоме майно скасовуються,
якщо підстави, за яких вони були
внесені, визнані судом недійсними.

Державна реєстрація цих прав
скасовується в разі припинення дії
договору, укладення іншого договору
або винесення судом відповідного
рішення, про що вносяться дані до
Державного реєстру прав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
цих обставин не урахував і не дав
належної оцінки тому факту, що на
сьогоднішній день в провадженні
Хмельницького міського відділу УМВСУ в
Хмельницькій області перебувають
матеріали досудового розслідування
щодо скоєння злочину, пов'язаного зі
спірними правовідносинами в даній
справі і розслідування не завершене.

Тому апелянт просить скасувати
рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 05 березня 2014 року, ухвалити
нове рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити.

Судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
апелянта задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 3, 10, 11, ст.ст. 58,
59, 60, 61, 213, 214, 308 ЦПК України суд вирішує
цивільний спір на засадах змагальності
та диспозитивності, в межах та на
підставах заявленого позову та на
підставі наданих сторонами на його
підтвердження чи заперечення належних
і допустимих доказів.

Кожна сторона належними та
допустимими доказами повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Обставини, визнані сторонами,
доказуванню не підлягають.

Обставини, встановлені судовим
рішенням в іншій цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судове рішення повинне бути
законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує, в тому числі, такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовуються вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності, тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити.

Суд апеляційної інстанції
відхиляє апеляційну скаргу апелянта і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, п. 4, ч. 4 ст. 11,
ч.ч. 1, 2, 3, 4, ст. 13, ч. 1 та 2 ст. 15, ч.ч. 1, 2, п.п.
3), 4), 10) та ч. 3 ст. 16, ст. 19 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства.

Підставами для виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: юридичні факти.

У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки виникають
безпосередньо з актів органів
державної влади або органів місцевого
самоврядування.

Цивільні права особа здійснює у межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства.

При здійсненні цивільних прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що
вчиняються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання правом
в інших формах.

При здійсненні прав особа повинна
додержуватися моральних засад
суспільства.

Кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Особа має право на самозахист свого
цивільного права чи права іншої особи
від порушень та протиправних посягань.

Самозахистом є застосування особою
засобів протидії, які не заборонені
законом та не суперечать засадам
суспільства.

Способи самозахисту мають
відповідати змісту права, що порушене,
характеру дій, якими воно порушене, а
також наслідкам, що спричинені цим
порушенням.

Кожна особа також має право звернутися
до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Способами захисту порушеного права, в
тому числі, є: припинення дії, яка
порушує право; відновлення становища,
яке існувало до порушення; визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності органу місцевого
самоврядування чи їх посадових осіб.

Суд може відмовити у захисті
цивільного права чи інтересу особи в
разі порушення нею положень частин
другої-п'ятої статті 13 цього Кодексу,
тобто, порушення цією особою своїми
діями прав інших осіб, завдання цією
особою навмисно іншим особам шкоди,
зловживання правом в різних інших
формах, порушення моральних засад
суспільства при вчиненні дій та інше.

Відповідно до ст.ст. 5, 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» № 2482-12 від 19.06.1992 року
право на отримання житла у власність в
порядку приватизації за рішеннями
уповноважених органів мають громадяни,
які на законних підставах постійно
проживають в займаних ними квартирах.

Відмовляючи позивачу ОСОБА_2 у
задоволенні позову про визнання
незаконним та скасування
розпорядження управління комунального
майна Хмельницької міської ради від 30
жовтня 2012 року № 89-с про скасування
розпорядження № 4412 від 04.01.2012 року про
передачу квартири АДРЕСА_1 у приватну
власність ОСОБА_2 та анулювання
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно САЕ № 298618, виданого
управлінням комунального майна 11.01.2012
року на ім'я ОСОБА_8, у визнанні
незаконним скасування реєстрації
права власності на цю квартиру та
відновлення такої реєстрації
Хмельницьким бюро технічної
інвентаризації, суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_2 під час
приватизації зазначеної квартири
діяла неправомірно з порушенням
чинного законодавства, яке регулює
питання приватизації, так як у квартирі
не проживала, здійснила реєстрацію
свого проживання в даній квартирі за
підробними документами через
зловживання посадовими особами ЖЕКу
своїми службовими правами та
обов'язками.

Право власності на квартиру
ОСОБА_2 набуте і зареєстроване обманним
шляхом, в послідуючому вона цю квартиру
негайно продала гр. ОСОБА_3, квартира із
власності територіальної громади в
особі Хмельницької міської ради вибула
неправомірно поза волею власника.

А тому управління комунального
майна Хмельницької міської ради при
таких обставинах на підставі протесту
прокурора міста Хмельницького в межах
делегованих Хмельницькою міською
радою повноважень вправі було
скасувати власне розпорядження № 4412
від 04.01.2012 року своїм розпорядженням №
89-с від 30 жовтня 2012 року. Управління
комунального майна при таких
обставинах вжило заходів до
самозахисту порушеного права
територіальної громади на спірну
квартиру.

Так як відпали законні підстави до
реєстрації права власності на квартиру
за ОСОБА_2, то Хмельницьке бюро
технічної інвентаризації на підставі
розпорядження управління комунального
майна № 89-с від 30 жовтня 2012 року
правомірно скасувало реєстрацію права
власності на спірну квартиру за
ОСОБА_2

Право ОСОБА_2 при таких обставинах
не порушене і захисту не підлягає.

Такі висновки суду першої
інстанції відповідають встановленим
обставинам і ґрунтуються на нормах
матеріального та процесуального права,
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 на підставі реєстраційного
посвідчення № НОМЕР_1, зареєстрованого
за рішенням виконкому Хмельницької
міської ради № 125/А від 21.05.1987 року,
належала на праві власності
територіальній громаді міста
Хмельницького в особі Хмельницької
міської Ради.

ОСОБА_2 на квартирному обліку в
місті Хмельницькому не перебувала і в
даній квартирі не проживала, квартиру у
встановленому житловим законодавством
порядку не отримувала (рішення
виконкому про надання квартири не
ухвалювалось, ордер на вселення в
квартиру не видавався).

Однак, за зловживання посадовими
особами ЖЕКу № 1 міста Хмельницького
ОСОБА_2 08 листопада 2012 року надала
керівнику ЖЕКу № 1 Данчуку М.В. заяву
про реєстрацію її постійного місця
проживання в даній квартирі, останній
посвідчив дану заяву і на її підставі
ОСОБА_2 наступного дня зареєструвала
своє постійне місце проживання в даній
квартирі в СГІРФО Хмельницького МВ
УМВСУ в Хмельницькій області.

26 грудня 2012 року ОСОБА_2 подала до
начальника ЖЕКу № 1 Данчука М.В. заяву
про намір приватизувати спірну
квартиру, останній посвідчив дану
заяву та видав ОСОБА_2 довідку про склад
сім'ї наймача житла від 29 грудня 2012 року
для використання під час приватизації
житла.

Начальником ЖЕКу № 1 міста
Хмельницького Данчуком М.В. та
начальником управління комунального
майна Хмельницької міської ради
Івашком В.С. оформлено та підписано
додатковий список громадян, які
проживають в спірній квартирі і мають
право на отримання приватизаційних
сертифікатів для приватизації житла.

26 грудня 2012 року ОСОБА_2 подала до
Хмельницького бюро технічної
інвентаризації заяву-замовлення для
виготовлення проектів документів на
приватизацію спірної квартири на її
ім'я та виготовлення технічного
паспорта на квартиру.

На підставі наданих ОСОБА_2
оформлених документів начальником
управління комунального майна
Хмельницької міської ради Івашком В.С.
04 січня 2012 року на виконання
делегованих повноважень видане
розпорядження № 4412 про передачу ОСОБА_2
в приватну власність квартири АДРЕСА_1
та підписане свідоцтво про право
власності САЕ № 298618, яке видане ОСОБА_2

ОСОБА_2 зареєструвала на підставі
виданого свідоцтва своє право
власності в Хмельницькому бюро
технічної інвентаризації та через
представника ОСОБА_6 17 березня 2012 року
продала квартиру за 121347 гривень гр.
ОСОБА_3

Таким чином, не маючи права на
отримання квартири у власність в
порядку приватизації, ОСОБА_2 у
неправомірний спосіб заволоділа
квартирою, неправомірно оформила своє
право власності і продала квартиру,
отримавши незаконну наживу.
Неправомірними діями ОСОБА_2 та
посадових осіб ЖЕКу № 1 територіальній
громаді міста Хмельницького в особі
Хмельницької міської ради заподіяно
шкоду, позбавлено міську раду права
власності на зазначену квартиру.

Ці обставини встановлені
перевіркою прокуратури міста
Хмельницького і 26 жовтня 2012 року
прокурор вніс подання на ім'я
Хмельницького міського голови про
усунення порушення законодавства та
вжиття заходів до відновлення
порушеного права Хмельницької міської
ради.

На підставі цього подання
розпорядженням начальника управління
комунального майна Хмельницької
міської ради Івашка В. № 89-с від 30
жовтня 2012 року скасоване попереднє
незаконне розпорядження цього ж
управління № 4412 від 04.01.2012 року про
передачу квартири у власність ОСОБА_2,
анульоване видане 11.01.2012 року
управлінням свідоцтво про право
власності на квартиру САЕ № 298618.

Розпорядження доведене до відома
Хмельницького бюро технічної
інвентаризації, яке скасувало
реєстрацію права власності на квартиру
на ім'я ОСОБА_2, як здійснене без
належних правових підстав.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 16 травня 2013
року визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який
укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17
березня 2012 року та посвідчений
приватним нотаріусом Хмельницького
міського нотаріального округу ОСОБА_7
за реєстром № 721.

Витребувано спірну квартиру з
володіння ОСОБА_3, ОСОБА_4 та повернуто
її у власність територіальної громади
міста Хмельницького.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виселено з даної
квартири.

Рішення від 16 травня 2013 року
набрало законної сили і має
преюдиційне значення.

Крім того, окремою ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Хмельницької області від 30 липня 2013
року під час розгляду апеляційних
скарг представника ОСОБА_2 та
представника ОСОБА_3 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
16 травня 2013 року перед прокурором
поставлено питання щодо необхідності
порушення кримінальної справи за
фактом незаконного заволодіння
квартирою та зловживання посадовими
особами ЖЕК № 1 міста Хмельницького та
управління комунального майна
Хмельницької міської ради.

Відомості щодо скоєння злочину
внесені до Єдиного реєстру досудових
розслідувань, слідчими органами
проводиться перевірка.

Також розпорядженням Хмельницького
міського голови С.Мельника № 331-к від
26.11.2012 року начальника Хмельницького
ЖЕКу № 1 Данчука М.В. звільнено з роботи,
а начальнику управління комунального
майна Хмельницької міської ради Івашку
В.С. та спеціалісту І категорії цього ж
управління Костюк М.В. оголошено
догани.

Наведені обставини повністю
підтверджуються дослідженими
доказами: копіями розпорядження
управління комунального майна про
передачу квартири у власність ОСОБА_2,
та скасування свого попереднього
розпорядження, свідоцтва про право
власності, повідомлення Хмельницького
БТІ (а.с.6-9, 33), положення про управління
комунального майна Хмельницької
міської ради (а.с.16-18), листом виконкому
Хмельницької міської ради (а.с.22),
копіями рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 16 травня 2013
року, що набрало законної сили і яким
встановлено обставини та яке має
преюдиційне значення (а.с.23-24); поданням
та листом прокуратури міста
Хмельницького (а.с.25-32), копіями рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
16 травня 2013 року та ухвал колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Хмельницької області від 30 липня 2013
року (а.с.78-79, 82-84, 126, 129-133), іншими
доказами.

Ураховуючи наведене, що право
власності на спірну квартиру ОСОБА_2
набуто внаслідок зловживань та
порушень законодавства, яке регулює
правовідносини під час приватизації
житла, що такими діями ОСОБА_2 та інших
осіб порушені права власності
територіальної громади міста
Хмельницького, заподіяно шкоду, ОСОБА_2
не набула і не може набути законних
прав на спірну квартиру, що рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від
16 травня 2013 року спірна квартира
витребувана та повернута у власність
Хмельницької міської ради, а тому
обраний на виконання припису прокурора
міста Хмельницького спосіб
самозахисту, застосований управлінням
комунального майна Хмельницької
міської ради шляхом видання
розпорядження про скасування
попереднього розпорядження про
передачу житла у власність ОСОБА_2 та
анулювання виданого свідоцтва про
право власності на квартиру на ім'я
ОСОБА_2 відповідає приписам цивільного
законодавства і не суперечить рішенню
Конституційного Суду України № 1-9/2009
від 16 квітня 2009 року.

Підстави до захисту порушеного права
ОСОБА_2 відсутні, позивач не довела
належними і допустимими доказами
порушення свого права, так як таке
право на законних підставах у апелянта
не виникло і судовому захисту з
наведених причин не підлягає.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, їм дана
належна оцінка, рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстави до
його скасування в межах доводів
апеляційної скарги апелянта відсутні.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И
Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану її
представником відхилити, рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 05 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:
(підпис) судді:(підписи)

З оригіналом згідно : Суддя
В.М. Харчук