АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 683/3659/13-ц
Провадження № 22-ц/792/905/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого судді - Гринчука
Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю представника
Старокостянтинівської міської ради -
Кравчук Ю.Г.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом
Старокостянтинівської міської ради до
ОСОБА_2 про зобов'язання звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку та
відшкодування шкоди з апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Старокостянтинівського районного
Хмельницької області від 6 березня 2014
року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року
Старокостянтинівська міська рада
звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2
про зобов'язання звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку площею 0,2106 га
по АДРЕСА_1 та відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки в розмірі 198
грн. 86 коп.

На обгрунтування позовних вимог
позивач вказав, що 19.11.2013 року
Старокостянтинівською міжрайонною
прокуратурою на адресу
Старокостянтинівської міської ради
було направлено лист з вимогою вжиття
заходів по усуненню порушень
земельного законодавства ОСОБА_2

08.08.2013 року головним спеціалістом
відділу оперативного контролю за
дотриманням вимог земельного
законодавства України та контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Хмельницькій області
було складено акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства,
відповідно до якого ОСОБА_2 на землях
загального користування по АДРЕСА_1
встановлена огорожа та проведено
обробіток ґрунту на площі 0,2106 га.

Цього ж дня головним спеціалістом
відділу оперативного контролю за
дотриманням вимог земельного
законодавства України та контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в

________________________________________________________________________
______________________

Головуючий у першій інстанції -
Цимбалюк О.В.
Справа № 683/3659/13

Провадження № 22-ц/792/905/14

Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 45

Хмельницькій області здійснено
розрахунок розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки ОСОБА_2, яка
становить 198 грн. 86 коп.

13.09.2013 року проведеною перевіркою було
встановлено, що самовільно зайнята
земельна ділянка відповідачем не
звільнена, в зв'язку з чим щодо нього
застосовано адміністративне стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 153 грн. При
цьому ОСОБА_2 було визнано факт
самовільного зайняття спірної
земельної ділянки.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 6 березня 2014 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 повернути
Старокостянтинвській міській раді
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,2106 га, що знаходиться по
АДРЕСА_1 протягом десяти днів з моменту
набрання рішенням суду законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Старокостянтинівської міської ради
заподіяну внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки шкоду в
розмірі 198 грн. 86 коп. та 229 грн. 40 коп.
судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалите нове про відмову у
задоволенні позову.

На обґрунтування своїх вимог апелянт
зазначив, що судом допущено
однобічність, неповноту та
необ'єктивність в дослідженні доказів,
які містяться в справі, оскільки у
відповідності до п.2 розпорядження
Старокостянтинівської міської ради №
182 від 6 жовтня 1999 року «Про укріплення
берегу річки», роботи по укріпленню
берегу річки Ікопоть проводились за
рахунок та за згодою жителів АДРЕСА_1.
Відповідно до даного розпорядження він
проводив роботи по облаштуванню та
укріпленню берегу річки Ікопоть. При
цьому в нього не було прямого умислу
щодо самовільного зайняття
вищевказаної земельної ділянки.

Також апелянт вказав, що у зв'язку з
притягненням його до адміністративної
відповідальності за порушення
земельного законодавства,
неодноразово звертався до
Старокостянтинівської міської ради із
заявами про виділення йому вказаної
земельної ділянки в оренду. Однак
жодного рішення по його зверненнях не
було прийнято.

Крім того ОСОБА_2 зазначив, що судом
неправомірно стягнуто з нього судовий
збір, оскільки він є інвалідом 2 групи
війни в республіці Афганістан і
відповідно до Закону України «Про
судовий збір» звільнений від його
сплати.

В суді апелянт підтримав доводи
апеляційної скарги.

Представник міської ради в судовому
засіданні проти апеляційної скарги
заперечив та пояснив, що рішення суду є
законним та обґрунтованим.

Заслухавши учасників процесу та
перевіривши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу
визначено, що підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Суд першої інстанції допустив
порушення норм матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
оскаржуване рішення суду підлягає
зміні.

Судом встановлено, що 08.08.2013 року
головним спеціалістом відділу
оперативного контролю за дотриманням
вимог земельного законодавства
України та контролю за використанням
та охороною земель Державної інспекції
сільського господарства в
Хмельницькій області було складено акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства, відповідно до якого
ОСОБА_2 на землях загального
користування по АДРЕСА_1 самовільно
була встановлена огорожа та проведено
обробіток ґрунту на площі 0,2106 га.
Самовільно зайнята земельна ділянка
відноситься до земель водного фонду з
цільовим призначенням - прибережна
захисна смуга річки Ікопоть.

13.08.2013 року відповідача було притягнуто
до адміністративної відповідальності
за порушення п. „б" ст. 211 ЗК України та
за ст. 53-1 КУпАП накладено штраф в
розмірі 170 грн.

У відповідності з вимогами постанови
КМУ від 25.07.2007 року, №963 „Про
затвердження методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу",
08.08.2013 року Державною інспекцією
сільського господарства в
Хмельницькій області проведено
розрахунок розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки ОСОБА_2, яка
визначена в сумі 198 грн. 86 коп.

13.09.2013 року проведеною перевіркою було
встановлено, що самовільно зайнята
земельна ділянка відповідачем не
звільнена, в зв'язку з чим щодо нього
застосовано адміністративне стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 153 грн. При
цьому ОСОБА_2 було визнано факт
самовільного зайняття спірної
земельної ділянки.

Оскільки факт порушення земельних прав
позивача встановлений матеріалами
справи, не заперечувався в суді
відповідачем, тому діючи у
відповідності із вимогами ст.ст. 152, 212
ЗК України суд прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що
порушені права Старокостянтинівської
міської ради підлягають захисту шляхом
покладення на ОСОБА_2 обов'язку
повернути самовільно зайняту земельну
ділянку.

Порядок розподілу судових витрат між
сторонами регламентується ст. 88 ЦПК
України, вимоги якої були дотримані
судом при вирішенні цього питання.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 має статус інваліда війни 2
групи і користується пільгами, які
встановлені законодавством України
для ветеранів війни - інвалідів війни.

Чинним законодавством не передбачено
можливості звільнення особи, яка має
статус інваліда війни 2 групи, від
обов'язку по відшкодуванню судових
витрат особі, на користь якої ухвалено
рішення суду.

В той же час суд прийшов до
необґрунтованого та немотивованого
висновку про те, що самовільно зайняту
земельну ділянку слід повернути
протягом 10 днів з моменту набрання
рішенням суду законної сили.

Діючими нормами земельного
законодавства не встановлено строк для
усунення порушень земельних прав осіб,
відсутні такі вимоги також і в інших
актах цивільного законодавства.

За таких обставин рішення суду в цій
частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317,
319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити
частково.

Рішення Старокостянтинівського
районного Хмельницької області від 6
березня 2014 року змінити, виклавши
частину 2 резолютивної частини рішення
в наступній редакції:

Зобов'язати ОСОБА_2, проживаючого в
АДРЕСА_1 повернути
Старокостянтинівській міській раді
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,2106 га, що знаходиться по
АДРЕСА_1.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
Р.С. Гринчук