Справа № 638/5266/14-ц
Провадження № 2/638/3252/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у
складі:

Головуючого - судді Цвірюка
Д.В.,

за участю секретаря Долгової
К.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Державного підприємства «Харківський
завод електроапаратури» про визнання
права користування житловим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до
суду з позовом, в якому просять визнати
за ними право користування житловою
кімнатою, посилаючись на те, що з 1997
року вони були зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1. На момент реєстрації
вищевказаний будинок мав статус
відомчого сімейного гуртожитку. На
теперішній час вони постійно
проживають в кімнаті АДРЕСА_1. На посаду
контролера КПП на підприємство ДП
«Харківський завод електроапаратури»
ОСОБА_1 була прийнята 19.08.1996 року, де
працювала до 30.04.2003 року і була
звільнена на підставі п.1 ст. 40 КЗпП
України. Спільним рішенням
адміністрації та профспілкового
комітету позивачу на склад сім'ї 2 особи
буда виділена окрема кімната АДРЕСА_3
За розпорядженням ДП «ХЗЕА» вона разом
зі своїм неповнолітнім сином була
поселена у вищевказану кімнату. Але
внаслідок грибкових вражень стін
кімнати, адміністрація гуртожитку
переселила її з сином в іншу кімнату
АДРЕСА_2 цього гуртожитку, де вони
деякий час проживали. З 01.10.2000 року їх
переселили в кімнату АДРЕСА_1 виключено
з числа гуртожитків ДП «ХЗЕА» та
дозволено ліквідаційній комісії
підприємства та Дзержинській районній
в м.Харкові раді закріпити за
мешканцями займану ними площу. У 2010
році керівництво підприємства
повідомило їй, що з будинку знімається
статус гуртожитку, а для подальшого
визнання її наймачем житлової площі,
вона повинна була надати Ордер, який
підприємством не оформлявся і не
видавався. На підставі викладеного
позивачі просять визнати за ними право
користування житловою кімнатою
АДРЕСА_1.

Позивачка в судове засідання з'явилась,
позовну заяву підтримала з підстав,
наведених у позові.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав відзив, в
якому підтвердив викладені в позовній
заяві обставини, просив справу
розглядати без участі представника
відповідача, вирішення питання щодо
позовних вимог поклав на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази у їх
сукупності, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК
України суд розглядає справу не інакше,
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін чи інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
разом зі своїм сином з 1997 року постійно
проживає у гуртожитку, розташованому
за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
довідкою з місця проживання.

В зазначене житло, яке на той час було
відомчим сімейним гуртожитком ДП
«Харківський завод електроапаратури»,
позивачку ОСОБА_1 разом з її
неповнолітнім сином вселила
адміністрація цього підприємства на
підставі розпорядження керівника
підприємства та рішення сумісного
засідання адміністрації і
профспілкового комітету, у зв'язку з
трудовими правовідносинами, які
тривали 7 років, з 19.08.1996 року по 30.04.2003
року, та були припинені на підставі п.1
ст. 40 КЗпП України, що підтверджується
архівною довідкою ДП «ХЗЕА» від 18.06.2013
року №33/314 та копією трудової книжки.

Відповідно Розпорядження №1927 від
18.09.1996 року та рішення адміністрації і
профкому ДП «ХЗЕА» №9 від 03.09.1996 року
(витяг з протоколу №9 сумісного
засідання заводського комітету
профспілки та адміністрації заводу
Електроапаратури від 03.09.1996 року)
позивачці на склад сім'ї дві особи
спочатку було надано кімнату АДРЕСА_3, а
потім у період проживання ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було надано приміщення
гуртожитку більшої площі - кімната
АДРЕСА_1, де позивачі мешкають по
теперішній час, що підтверджується
довідкою №89 від 18.11.2013 року, наданою ДКП
«ХЗЕА», довідками №17/4958 від 12.11.2013 року,
№17/4957 від 12.11.2013 року, довідкою з місця
проживання про склад сім'ї №1155 від
16.06.2014 року.

Також судом встановлено, що згідно
наказу Національного космічного
агентства України №168 від 17.06.2009 року на
виконання розпорядження КМУ №392-р від
10.04.2009 року вирішено припинити юридичну
особу ДП «Харківський завод
електроапаратури», код 14308262 шляхом
реорганізації та приєднання його до
державного науково-виробничого
підприємства «Об'єднання комунар».

На виконання зазначеного
розпорядження наказом Національного
космічного агентства України №227 від
03.09.2010 року прийнято рішення про
ліквідацію ДП «Харківський завод
електроапаратури» та створено
ліквідаційну комісію.

Рішенням виконавчого комітету
Харківської міської ради №435 від 20.10.2010
року будинок за вищевказаною адресою
виключено з числа гуртожитків ДП
«ХЗЕА» та дозволено ліквідаційній
комісії підприємства та Дзержинській
районній в м.Харкові ради закріпити за
мешканцями займану ними площу.

Відповідно до статті 1 ЖК України,
статті 47 Конституції України,
громадяни мають право на житло.

Згідно ст. 127 Житлового кодексу України
для проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших
громадян у період роботи або навчання
можуть використовуватись гуртожитки.

Правовідносини позивача з
підприємством, щодо проживання у
вказаному житлі гуртожитку
регулювались Примірним положенням про
гуртожитки, затвердженого постановою
РМ УРСР від 03.06.86 р. № 268 (Положення).
Згідно п. 9 Положення, житлова площа в
гуртожитку надається за сумісним
рішенням адміністрації підприємства і
відповідного профспілкового комітету.

Згідно ст. 129 ЖК України, на підставі
рішення про надання житлової площі в
гуртожитку, адміністрація
підприємства, установи організації
видає громадянину спеціальний ордер,
який являється єдиною підставою для
вселення на надану житлову площу.

Однак, суд дійшов до висновку, що
позивачі не можуть бути обмежені в
праві користування наданим їм житлом, у
зв'язку з відсутністю ордеру, оскільки,
вказане порушення допущено
відповідачем.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
рішенням виконавчого комітету
Харківської міської ради від 20.10.2010
року № 435 дозволено ліквідаційній
комісії підприємства та Дзержинській
районній в місті Харкові раді
закріпити за мешканцями займану ними
площу в будинку АДРЕСА_1, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1,9,125,132 ЖК України, Примірного
положення про гуртожитки,
затвердженого постановою РМ УРСР від
03.06.86 р. № 268, керуючись ст.ст. 4- 8, 10, 11, 60,
209, 212, 214-215 ЦПК, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право
користування житловою кімнатою
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до апеляційного суду
Харківської області через суд першої
інстанції протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Головуючий: суддя Д.В.Цвірюк