Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

за участі секретарів Сидоренко П.М.,
Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у
якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2,
укладений 09 червня 2010 року.

Заявлені вимоги мотивує тим, що
подружнє життя з відповідачем не
склалося, оскільки у них відсутнє
взаєморозуміння, мають різні погляди
на сімейні відносини і обов»язки та
виховання дитини, вони не зійшлися
характерами, через що між ними виникали
суперечки та сварки. Зазначає, що
сімейне життя з відповідачем
поступово погіршувалося на протязі
останніх років подружнього життя, що
врешті призвело до фактичного
припинення шлюбних відносин;
проживають окремо з серпня 2013 року. Від
шлюбу мають неповнолітню доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею.
За її переконанням подальшого сенсу
підтримувати сімейні відносини з
відповідачем не має.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позов та викладені у заяві
обставини, пояснила, що за час, який
надавався судом для примирення,
примирення з ОСОБА_2 не відбулося, вони
продовжують проживати окремо за
різними адресами, шлюбно-сімейні
стосунки не підтримують, наміру
проживати однією сім»єю з відповідачем
вона не має.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
пояснив, що з позивачкою мешкають
окремо, примирення між ними не сталося,
проте він хоче зберегти сім»ю.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступне.

Як убачається із матеріалів справи,
сторони зареєстрували шлюб 09 червня 2010
року. Від цього шлюбу мають малолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно положень частини 1 ст. 24
Сімейного кодексу України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони тривалий
час не підтримують сімейно-шлюбні
стосунки, не мають спільного бюджету,
не ведуть спільне господарство,
взаєморозуміння між ними відсутнє,
шлюб існує формально, намагання суду
примирити сторони успіху не мали;
строк, який надавався для примирення
ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 19 травня 2014 року,
позитивних результатів не дав,
відношення в сім»ї не покращились,
примирення не відбулося, сторони
проживають окремо за різними адресами,
позивачка наполягає на розлученні,
оскільки вважає, що збереження шлюбу
бути не може.

За викладених обставин суд вважає, що
збереження шлюбу суперечитиме
інтересам позивачки, оскільки
існування сім»ї сторін носить
формальний характер протягом
тривалого часу, а тому позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачки
підлягає стягненню судовий збір в сумі
243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 24, 110, 112 СК України, ст.
ст. 10, 57, 58, 60, 62, 88, 213, 215, 218 ЦПК України,
суд,-

В и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрований 09 червня 2010 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві, актовий
запис № 812 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя
Виниченко Л.М.