Справа № 296/405/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З А О Ч Н Е

"28" квітня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський
районний суд м. Житомира

в складі:
головуючого - судді Драча Ю.І.

при
секретарі Сус Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього місячного
заробітку за час затримки розрахунку
та відшкодування моральної шкоди,-

встановив:

В січні 2014 року позивач звернулася до
суду з даним позовом, в якому зазначила,
що 26.03.2012 року вона влаштувалась на
роботу до ОСОБА_2 на посаду викладача
англійської мови в центрі іноземних
мов «ЕЗ Лангуаге». Проте трудовий
договір з нею був укладений лише 16.05.2013
року.

Відповідно до умов даного договору,
вона, як найманий працівник, виконувала
обов'язки викладача англійської мови, а
відповідач, як фізична особа, що
використовує найману працю, пов'язану з
наданням послуг, повинна була
виплачувати їй заробітну плату.

Проте, відповідач не виконувала своїх
зобов'язань щодо виплати належної їй
заробітної плати, передбачених даним
трудовим договором, внаслідок чого
виникла заборгованість в розмірі 2900
гривень, що підтверджується довідкою №
2557, виданою 09.09.2013 року територіальною
державною інспекцією з питань праці в
Житомирській області.

11 липня 2013 року у зв'язку з виниклою
заборгованістю по виплаті належної їй
заробітної плати та в порядку ст.38 КЗпП
України, вона подала заяву на ім'я ФОП
ОСОБА_2, з проханням звільнення з посади
за власним бажанням з 23.07.2013 року.

Станом на 22.11.2013 року відповідачем не
було вчинено жодних дій щодо зняття
трудового договору з реєстрації в
Житомирському міському центрі
зайнятості, хоча фактичне звільнення
відбулося 23.07.2013 року, в зв»язку з чим
вона опинилася у скрутному фінансовому
становищі та ускладнилася можливість
її майбутнього працевлаштування.

ЇЇ середня заробітна плата становить 1
147,00 грн. на місяць, в зв»язку з чим їй
має бути виплачено 5 735,00 грн. (1147,00 грн.*5
місяців) грн. середнього місячного
заробітку за час вимушеного прогулу.

Зазначеними діями відповідача їй також
завдано значної моральної шкоди, яка
полягає в тому, що її було позбавлено
можливості наступного
працевлаштування, їй важко було
матеріально доглянути дитину, яка на
той час хворіла, що вимагає від неї
докладати додаткових зусиль для
організації свого життя. Завдану
моральну шкоду позивач оцінює в
розмірі 5 000 грн.

Відповідно до заяви про доповнення
позовних вимог позивач також просила
суд безстроковий трудовий договір,
укладений 16 травня 2013 року між ФОП
ОСОБА_2 та нею, зареєстрований 16 травня
2013 року за № 1 у Житомирському
міському центрі зайнятості - розірвати
та зняти з реєстрації.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала із вказаних підстав.

Відповідач в судове засідання не
з»явилася, про час та місце слухання
справи були належним чином
повідомлена.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд
ухвалив проводити заочний розгляд
справи.

Суд, заслухавши пояснення пояснення
позивача та дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.03.2012 року
позивач ОСОБА_1, влаштувалась на роботу
до ФОП ОСОБА_2 на посаду викладача
англійської мови в центрі іноземних
мов «ЕЗ Лангуаге».

Трудовий договір між сторонами був
укладений лише 16.05.2013 року і відповідно
до умов якого позивач, як найманий
працівник, виконувала обов'язки
викладача англійської мови, а
відповідач, як фізична особа, що
використовує найману працю, пов'язану з
наданням послуг, повинна була
сплачувати позивачу заробітну плату
(а.с. 5).

В порушення умов договору відповідач
не виконувала своїх зобов'язань, щодо
виплати позивачу належної заробітної
плати, передбачених даним трудовим
договором та законодавством України,
внаслідок чого утворилася
заборгованість в розмірі 2900 гривень, що
підтверджується довідкою № 2557, виданою
09.09.2013 року, територіальною державною
інспекцією з питань праці в
Житомирській області ( а.с. 7).

11 липня 2013 року у зв'язку з виниклою
заборгованістю по виплаті належної
позивачу заробітної плати, в порядку
ст. 38 КЗпП України, позивач подала заяву
на ім'я ФОП ОСОБА_2, з проханням
звільнення з займаної посади за
власним бажанням з 23.07.2013 року (а.с. 6).

Згідно ст.38 КЗпП України власник або
уповноважений ним орган повинен
розірвати трудовий договір у строк, про
який його просить працівник.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Відповідачем не було вчинено дій щодо
зняття трудового договору з реєстрації
в Житомирському міському центрі
зайнятості, хоча фактичне звільнення
відбулося 23.07.2013 року.

Згідно ст. 117 КЗпП у разі невиплати з
вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому
працівникові сум у строки, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Згідно п. 32 постанови № 9 винесеної
пленумом Верховного суду України від
06.11.1992 року, а саме про практику
розгляду судами трудових спорів,
передбачено що, у випадках стягнення на
користь працівника середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
зв'язку з незаконним звільненням або
переведенням, відстороненням від
роботи невиконанням рішення про
поновлення на роботі, затримкою видачі
трудової книжки або затримкою
розрахунку він визначається
загальними правилами обчислення
середнього заробітку, виходячи з
заробітку за останні два календарні
місяці роботи.

Оскільки згідно вимог ст.38 КЗпП
України, фактичне звільнення позивача
відбулося 23.07.2013 року, відповідач
затримала її звільнення протягом п»яти
місяців, згідно трудового договору
заробітна плата позивача не змінна, та
становить 1 147,00 грн./місяць, на користь
позивача суд стягує 5 735,00 грн.
середнього місячного заробітку за час
затримки розрахунку (1147,00 грн.*5
місяців).

Також підлягає до задоволення вимога
про розірвання та зняття з реєстрації
безстрокового трудового договору,
укладеного 16 травня 2013 року між ФОП
ОСОБА_2 та позивачем, який
зареєстрований 16 травня 2013 року за №
1 у Житомирському міському центрі
зайнятості.

Ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв ^язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України
суд стягує на користь позивача 1 000 грн.
моральної шкоди.

Керуючись ст. 38, 47, 116, 117, 233, 237-1 КЗпП
України, ст.ст. 1, 3, 4, 8, 57, 79, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

вирішив

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 заборгованість по виплаті
заробітної плати в розмірі 2900 грн., 5735
грн. середнього місячного заробітку за
час затримки розрахунку, 1 000 грн.
моральної шкоди, а всього 9635 грн.

Безстроковий трудовий договір,
укладений 16 травня 2013 року між ФОП
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 16
травня 2013 року за № 1 у
Житомирському міському центрі
зайнятості - розірвати та зняти з
реєстрації.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 730 грн. 80 коп.
судового збору, що зараховується до
Державного бюджету на спеціальний
рахунок.

В решті частині позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
Корольовським районним судом м.
Житомира за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення до апеляційного суду
Житомирської області через
Корольовський районний суд м. Житомира
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Ю. І. Драч