Справа № 309/1778/14-ц
Провадження № 2/309/1021/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді
Довжанин М. М.

при секретарі
Попадинець Я.В.

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом ОСОБА_1 до
Нижньобистрівської сільської ради,
треті особи: приватний нотаріус
Хустського районного нотаріального
округу ОСОБА_3, відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби Хустського
РУЮ про визнання права власності на
житловий будинок та господарські
будівлі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_4

Після його смерті відкрилася спадщина,
що складається із житлового будинку
АДРЕСА_1.

Позивачка, її мати та сестри є
спадкоємцями першої черги після смерті
спадкодавця. Останні відмовилися від
права на спадщину на користь позивачки.

При зверненні до нотаріуса із питанням
прийняття спадщини позивачці було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів.

За таких обставин позивачка вважає, що
має право на визнання за нею права
власності на спадкове майно.

Позивачка в судовому засіданні
підтримала позов, посилаючись на
наведені в заяві обставини.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. До суду подав
заяву про розгляд справи без його
участі. Проти задоволення позову не
заперечує.

Приватний нотаріус Хустського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
в судове засідання не з'явилася. До суду
подала заяву про розгляд справи без її
участі. Проти задоволення позову не
заперечує.

Представник відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби Хустського
РУЮ в судове засідання не з'явився. Про
час та місце розгляду справи належним
чином повідомлений. Причини неявки
суду невідомі.

В порядку, передбаченому ст. 169 ЦПК
України суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
відповідача та третіх осіб і
постановити рішення на підставі
наявних у справі доказів та пояснень
позивачки.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши докази по справі, суд
вважає, що позов не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

В даному випадку право позивачки на
спадкове майно ніким не оспорюється і
вона не втратила документа, який би
засвідчував її право власності, чи
право власності спадкодавця на
спадкове майно.

За таких обставин, суд вважає, що
посилання позивачки на ст. 392 ЦК України
як на підставу захисту своїх майнових
прав є безпідставними.

Крім цього, за змістом ст. 392 ЦК належним
відповідачем є особа - учасник
цивільних правовідносин, яка не визнає
або оспорює право власності спадкоємця
на спадкове майно, зокрема, житловий
будинок, земельну ділянку.

Із матеріалів справи та позицій сторін
вбачається, що відповідач -
Нижньобистрівська сільська рада не
оспорює право власності позивачки на
спадкове майно.

Суд вважає, що у разі відмови нотаріуса
або органу державної реєстрації прав у
вчиненні покладених на них
нотаріальних дій чи здійсненні
державної реєстрації, така відмова
може бути оскаржена в судовому порядку,
за умови відсутності спору про право на
спадщину.

В даному випадку нотаріус не оспорює
право на спадщину позивачки, а
відмовляє у оформленні такого її права
через відсутність правовстановлюючих
документів, а тому суд вважає, що
позивачці слід оскаржити постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Крім цього, належність
правовстановлюючих документів
встановлюється судом відповідно до
законодавства, яке було чинним на час
набуття права власності на житловий
будинок, споруду, зокрема, відповідно
до Переліку правовстановлюючих
документів, на підставі яких
провадиться реєстрація будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затвердженого Міністерством
комунального господарства УРСР 31 січня
1966 року та погодженого з Верховним
Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив
чинність згідно з наказом Державного
комітету України по
житлово-комунальному господарству від
13 грудня 1995 року, та інших
нормативно-правових актів.

В даному випадку, позивачка таких
документів суду не представила.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув
права власності на житловий будинок,
земельну ділянку, то спадкоємець також
не набуває права власності у порядку
спадкування. До спадкоємця переходять
лише визначені майнові права, які
належали спадкодавцеві на час
відкриття спадщини. Для набуття права
власності у встановленому
законодавством порядку позивачка як
спадкоємець повинна здійснити дії, які
необхідні для набуття права власності
на визначене нерухоме майно, зокрема на
житловий будинок, іншу споруду.

Отже, суд вважає, що визнання права
власності за позивачкою в даному
випадку є неможливим, оскільки за життя
спадкодавець не набув права власності
на спадкове майно і не провів його
державну реєстрацію, а тому до
позивачки переходить лише право на
вчинення таких дій.

Крім цього, суд також звертає увагу на
той факт, що будинок, право власності на
який просить визнати позивачка в
порядку спадкування, побудував
спадкодавець за життя у шлюбі із
дружиною - ОСОБА_5, а тому, з урахуванням
положень СК України, остання є
власником 1/2 його частини, що також
унеможливлює визнання права власності
за позивачкою на спадковий будинок в
цілому.

З наведеного вбачається, що позовні
вимоги позивачки не підлягають до
задоволення, оскільки такі є
безпідставними і необгрунтованими.
Позивачка має право на спадкування
після смерті свого батька, однак
звернення її до суду із даним позовом є
передчасним, поскільки спочатку
необхідно виготовити на даний будинок
правовстановлюючі документи.

Питання судових витрат слід вирішити у
порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 3, 16, 392, 1218 ЦК України,
суд -

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Нижньобистрівської сільської ради,
треті особи: приватний нотаріус
Хустського районного нотаріального
округу ОСОБА_3, відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби Хустського
РУЮ про визнання права власності на
житловий будинок - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Закарпатської
області.

Суддя Хустського

районного суду:
підпис Довжанин М. М.

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду
Довжанин М. М.