Провадження № 2/127/1286/14
Вступна та резолютивна частини
Вінницький міський суд Вінницької
у складі головуючого - судді Романчук
при секретарі Мартинюк Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору ОСОБА_4 та ОСОБА_5
про визнання права власності та виділ
із спільної сумісної власності в
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 про визнання права власності та
виділ із спільної сумісної власності в
натурі - задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право
власності на 113/250 частки домоволодіння
АДРЕСА_1 загальною вартістю 184 475 грн. 00
коп., а саме, на житловий будинок літ. "Л"
загальною площею 135,0 кв. м. (відповідно
до висновку експерта №207 за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи від
Залишити за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право
спільної сумісної власності на частку
житлового будинку літ. "А" з
прибудовами, надвірними будівлями та
спорудами домоволодіння АДРЕСА_1, а
саме за ОСОБА_3 - 31/200 частки та за ОСОБА_2
- 3/20 частки, що складаються з: кухні 1.1.
площею 5,4 кв. м., вартістю 7 396 грн. 00 коп.;
кладови 1.2 площею 2,2 кв. м., вартістю 3 013
грн. 00 коп., кімнати 1.3 площею 11,5 кв. м.
вартістю 15 752 грн. 00 коп., кімнати 1.4
площею 13,4 кв. м., вартістю 18 354 грн. 00 коп.
всього по будинку загальною площею 32,5
кв. м., загальною вартістю 44 515 грн. 00
коп.; 2/3 сарая "Б" вартістю 11 297 грн. 00 коп.;
погріб "п/Б" вартістю 11 661 грн. 00 коп.,
ганок вартістю 729 грн. 00 коп.; 2/3
убиральні "В" вартістю 1 458 грн. 00 коп.,
всього по будівлям та спорудам
загальною вартістю 69 660 грн. 00 коп. (що
в додатку 1 варіанту 1 до висновку №207 за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи від
06.06.2014 року позначені зеленим кольором).
Виділити ОСОБА_1 і визнати за нею право
власності на земельну ділянку для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд площею 0,0324 га, кадастровий номер
(державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ 756025 виданий
10.12.2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
в додатку 4 до висновку експерта №207 за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи від
06.06.2014 року позначена синім кольором.
Судові витрати залишити без
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

СУДДЯ

Справа № 127/31433/13-ц

Провадження № 2/127/1286/14

Р
І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
ЕМ У К Р А Ї Н И

24.06.2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

у складі головуючого - судді Романчук
Р. В.

при секретарі Мартинюк Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору ОСОБА_4 та ОСОБА_5
про визнання права власності та виділ
із спільної сумісної власності в
натурі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
визнання права власності та виділ із
спільної сумісної власності в натурі,
мотивуючи позов тим, що відповідач
ОСОБА_2 є її чоловіком, з яким вони
уклали шлюб 16.05.1992 року. Відповідно до
свідоцтва про право власності від
13.11.2013 року, витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень від
28.10.2013 року, технічного паспорту на
садибний/індивідуальний житловий
будинок від 31.08.2012 р. ОСОБА_2 належить 3/20
частки будинку "Л" з господарськими
будівлями та спорудами, який входить в
склад будинковолодіння по АДРЕСА_1.
Будинковолодіння, як об'єкт житлової
нерухомості, складається з трьох
житлових будинків з господарськими
будівлями та спорудами, а саме:
житловий будинок літ. "А" загальною
площею 63,4 кв. м., в т.ч. житловою площею -
46,5 кв. м. з прибудовою літ. "А", тамбурами
літ. а, а1; житловий будинок літ. "Ж"
загальною площею 69,6 кв. м., в т.ч.
житловою площею - 33, 8 кв. м. з
прибудовами "Ж", "Ж2"; житловий будинок
літ. "Л" загальною площею 135,0 кв. м., в т.ч.
житловою площею - 68,4 кв. м., сарай літ. "Б",
погріб літ. п/Б, вбиральня літ. "В", гараж
літ. "Г", сарай літ. "З", огорожа № 1. В тому
числі зведено самочинно прибудова літ.
"Ж", сарай літ. "З". Також ними побудовано
житловий будинок, який в технічному
паспорті від 30.08.2012 року позначено під
літерою "Л" зі штампом "Будинок зведено
самочинно". Однак будинок вже не
рахується як зведенний самочинно,
оскільки вони отримали Декларацію про
готовність даного об'єкта - житлового
будинку "Л" до експлуатації, яка
зареєстрована в Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області 07.12.2012 р. за № 0.
В цьому ж будинковолодінні за
технічним паспортом його
співвласниками є: ОСОБА_5, якому
належить 27/50 частки; ОСОБА_4, якій
належить 31/200 частки; ОСОБА_3, якій
належить 31/200 частки. Житловий будинок з
прибудовами під літерою "Ж", сарай - "З",
гараж - "Г", жилий будинок з прибудовами
"А", який збудований на земельній
ділянці 37,2 кв. м., сарай "Б" належить на
праві власності ОСОБА_4, ОСОБА_5 З ними
спору немає, так як вони проживають в
окремих будинках і вона не претендує на
їх житлову площу та земельну ділянку,
яка між ними розподілена відповідно до
рішення суду у відповідності до їх
часток в будинковолодінні. Спір
стосується лише житлового будинку під
літерою "А", який належить на праві
особистої власності ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та
новозбудованого житлового будинку під
літерою "Л" на земельній ділянці, яка
належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно
до Державного акту від 10 грудня 2008 р.
площею 0,0324 га. Будинок під літерою "Л"
вони збудували в зв'язку з наступними
обставинами. До реєстрації шлюбу з
ОСОБА_2 вона проживала в гуртожитку по
АДРЕСА_2. Потім вона за свої кошти
придбала, так як працювала в банку, мала
добру зарплату та заробляла значні
кошти, однокімнатну квартиру по
АДРЕСА_5. Надалі її обміняли на квартиру
АДРЕСА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. у них народився
син ОСОБА_7. Тому для покращення своїх
житлових умов, вона купила
двохкімнатну квартиру по АДРЕСА_4 без
ремонту. У зв'язку з тим, що після
продажу однокімнатної квартири коштів
не вистачало, вона була змушена
оформити на себе договір з
"Укрсиббанком" про надання споживчого
кредиту № 0 від 09.10.2006 р. на
різницю, яку не вистачало на купівлю
квартири і на ремонтні роботи, так як у
чоловіка не було коштів, довідки про
доходи і стабільного заробітку, а лише
тимчасові невеликі заробітки. 25.08.2004
року ОСОБА_2 отримав 3/20 частки
будинковолодіння АДРЕСА_1 відповідно
до свідоцтва про право на спадщину за
заповітом. Як було зазначено в
довідці-характеристиці від 28.07.2004 року,
на земельній ділянці були розміщені:
житловий будинок з прибудовами,
позначений на плані літерою "А",
дерев'яно-валькований, 1925 р. зведення,
житловою площею 46,5 кв. м., житловий
будинок з прибудовами, позначений на
плані літерою "Ж", з ракушняків,
обкладений цеглою, 1993 року зведення,
житловою площею 33, 8 кв. м., погріб п/Б,
сарай Б, вбиральня В. Самовільно
зведені гаражі Г, К та сарай до складу
спадкового майне не включені. Після
цього, її чоловік ОСОБА_2 почав просити
її, щоб вона продала квартиру, погасила
кредит, а решту грошей вклала в
будівництво приватного будинку на вище
зазначеній земельній ділянці, яка
належала йому. Вона не хотіла цього
робити, але він пообіцяв, що буде
заробляти, збудують будинок і він
подарує його їй. Лише за таких умов вона
погодилась на будівництво. Вона
продала квартиру і вклала залишок
грошей у сумі 13 000 доларів США в
еквіваленті 106 600 грн. 00 коп., після
чого вони переїхали жити до матері
відповідача по АДРЕСА_1. В 2009 р. вони з
чоловіком розпочали будівництво. Вона
працювала в банку з 1989 р., мала
достатній заробіток, після народження
дитини перейшла працювати в
"Укртелеком", де також зарплата була
стабільна і велика, що підтверджується
її трудовою книжкою. Так як ОСОБА_2 не
знайшов стабільної роботи і неможливо
було добудувати будинок через
відсутність коштів, вона звернулась в
присутності її чоловіка по фінансову
допомогу про дачу в борг коштів в
розмірі 5000 доларів США і 1000 євро в
еквіваленті 51 500 грн. до своєї сестри
ОСОБА_8. Сестра погодилась за однієї
умови, що вона напише їй розписку і
документи про право власності на
будинок і будинок буде оформлений на
ім'я позивача. ОСОБА_2 також погодився
на такі умови. Але і цих коштів також не
вистачило. Тому, 07.05.2013 р. між нею та
"Платінум Банком" був укладений
кредитний договір № 550/7705ВCL1A на суму 27
250 грн. 02 коп. для продовження
будівництва. 18.07.2013 р. між нею та банком
"Аваль" була укладена додаткова угода
до дог. №313/035-38/40219 від 22.06.2006 р.
(продовження кредитної лінії) на суму 7
500 грн. (сума вказана без комісій та
відсотків). Крім того, 19.09.2013 р. вона
звернулась до своєї подруги ОСОБА_9 і
взяла в борг ще 900 доларів США в
еквіваленті 7 380 грн.00 коп. для
продовження будівельних та
оздоблювальних робіт. Фактично вона
займалася не лише будівництвом
будинку, але і оформленням документів
на ім'я ОСОБА_2 спадкового майна,
зверталася до суду для встановлення
порядку користування між
співвласниками будинку земельною
ділянкою по АДРЕСА_1. І саме завдяки її
клопотам, такий порядок було
встановлено відповідно до рішення
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 29.06.2006 року. А саме: між
співвласниками зазначеного
будинковолодіння було встановлено
порядок користування земельною
ділянкою відповідно до 3-го варіанту
висновку судової будівельно-технічної
експертизи №411 від 29.05.2006 року. Згідно
висновку експерта - 2/3 ідеальної частки
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складає 607 кв. м
земельної ділянки, 1/3 ідеальна частка
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складає 303 кв.м., в
спільному користуванні залишено
земельну ділянку площею 205, 95 кв.м., а
саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - 137,3 кв.м., ОСОБА_4
та ОСОБА_5- 68, 65 кв.м., виділено в
користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -93,7 кв.м.
земельної ділянки під житловим
будинком та господарськими спорудами,
а ОСОБА_4 і ОСОБА_5-187,69 кв.м., вільну від
забудови земельну ділянку ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 площею 371,71 кв.м., ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 площею 50, кв.м. І саме на підставі
цього рішення суду було прийнято
рішення Вінницької міської ради від
23.11.2007 року № 1542 про видачу ОСОБА_2
Державного акту на право власності на
земельну ділянку. Просила визнати за
нею право власності на жилий будинок
під літерою "Л" та земельну ділянку, на
яку видано державний акт від 10 грудня
2008 року площею 0,0324 га ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
залишити за відповідачами - за ОСОБА_2 -
3/20 частки в будинку "А" та за ОСОБА_3 - 31/200
частки в будинку "А", за адресою по
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_10 в судовому засіданні уточнили
позовні вимоги та просять, з
урахуванням висновку №207 за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи від
06.06.2014 року поділити майно між
сторонами, визнавши за позивачем право
власності на житловий будинок літ. "Л"
загальною площею 135,0 кв. м. та на на
земельну ділянку для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,0324 га розташовану по АДРЕСА_1,
державний акт на право власності на яку
виданий 10.12.2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Залишити за відповідачами ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 право власності на житловий
будинок літ. "А" розташований по
АДРЕСА_1 відповідно до першого варіанту
висновку експерта. Просять позов
задовольнити, судові витрати залишити
без відшкодування.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_11 проти задоволення позову не
заперечує, вважає, що в сплаті грошової
компенсації потреби немає.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, про причини неявки суд не
повідомила.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не
з'явилися, про причини неявки суд не
повідомили.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши надані докази,
вважає, що позов є обгрунтованим та
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається із свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 25.08.2004 р.,
посвідченого нотаріусом Першої
вінницької державної нотаріальної
контори, зареєстрованого в реєстрі за
№ 5-1937, спадкоємцем майна ОСОБА_12, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме 3/20 частки
будинковолодіння за АДРЕСА_1 є ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 13.11.2013
року виданого Реєстраційною службою
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області та Витягу з
Державного реєстру прав на нерухоме
майно про реєстрацію правта їх
обтяжень, власником 3/20 часток
домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_2.

Як вбачається технічного паспорту
виданого на садибний (індивідуальний)
житловий будинок АДРЕСА_1, реєстровий
№2298, інвентаризаційна справа № 2596,
співвласниками будинку є: ОСОБА_5, якому
належить 27/50 частки; ОСОБА_4, якій
належить 31/200 частки; ОСОБА_3, якій
належить 31/200 частки.

Відповідно до рішення Замостянського
районного суду м. Вінниці від 29.06.2006
року. між співвласниками
будинковолодіння АДРЕСА_1 було
встановлено порядок користування
земельною ділянкою відповідно до
варіанту №3 висновку судової
будівельно-технічної експертизи №411
від 29.05.2006 року, згідно якого ідеальна
частка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складає 607 кв. м
земельної ділянки, ідеальна частка
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складає 303 кв.м., в
спільному користуванні залишено
земельну ділянку площею 205, 95 кв.м., а
саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - 137,3 кв.м., ОСОБА_4
та ОСОБА_5- 68, 65 кв.м., виділено в
користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -93,7 кв.м.
земельної ділянки під житловим
будинком та господарськими спорудами,
а ОСОБА_4 і ОСОБА_5-187,69 кв.м., вільну від
забудови земельну ділянку ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 площею 371,71 кв.м., .ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 площею 50,95 кв.м.

З державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯЖ №756025
виданого 10.12.2008 року зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за №49
вбачається, що на підставі рішення
Вінницької міської ради від 23.11.2007 року
№1542, власниками земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд площею 0, 0324 га кадастровий номер
:01:005:0075, яка розташована в АДРЕСА_1
є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Із Декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, зареєстрованої
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області 07.12.2012 року
№ВН0 вбачається, що житловий
будинок "Л" по АДРЕСА_6 вважається
закінченим будівництвом, об'єкт
готовий до експлуатації.

Як вбачається із свідоцтва про
укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 16.05.1992 року,
прізвище дружини після одруження
ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1
встановлено, що в графі батько записано
ОСОБА_2, в графі мати ОСОБА_1.

Як вбачається з довідки МСЕК серії
10-ААВ №542057 від 17.10.2013 року, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом другої групи.

Із договору про надання споживчого
кредиту №0 від 09.10.2006 року
укладеного між Акціонерним комерцйним
інноваційним банком "УкрСиббанк" та
ОСОБА_1 вбачається, що Акціонерний
комерцйний інноваційний банк
"УкрСиббанк" надав ОСОБА_1 кредит в сумі
35 755 доларів США 00 центів.

Із кредитного договору №313/035-38/40219 від
22.06.2006 року укладеного між Акціонрним
пошово-пенсійним банком "Аваль" та
ОСОБА_1 вбачається, що Акціонерний
пошово-пенсійний банк "Аваль" відкрив
ОСОБА_1 кредитну лінію в сумі 7 000 грн. 00
коп. Відповідно до додаткової угоди до
кредитного договору №313/035-38/40219 від
22.06.2006 року, кредитну лінію в сумі
збільшено до 7 500 грн. 00 коп.

18.07.2013 р. між позивачем та АППБ "Аваль"
була укладена додаткова угода до дог.
№313/035-38/40219 від 22.06.2006 р. (продовження
кредитної лінії) на суму 7 500 грн..

Із кредитного договору №550/7705BCL1A від
07.05.2013 року укладеного між Публічним
акціонерним товариством "Платинум
Банк" та ОСОБА_1 вбачається, що Публічне
акціонерне товариство "Платинум Банк"
надало ОСОБА_1 кредит в сумі 21 200 грн. 00
коп.

Відповідно до розписки від 05.06.2012 року,
ОСОБА_1 позичала у своєї сестри 5 000
доларів США 00 центів та 1000 євро для
будівництва будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до розписки від 19.09.2013 року,
ОСОБА_1 позичала у своєї подруги ОСОБА_9
900 доларів США 00 центів для продовження
будівництва будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки про заробітну
плату для обчислення пенсії від 08.10.2012
року №03-74, заробіта плата ОСОБА_1 з 1989
рік по 1999 рік склала 13 884 грн. 043 коп.

Відповідно до договору купівлі -
продажу квартири від 09.10.2006 року,
засвідченого приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу, зареєстрованого в реєстрі за
№2220 та витягу з Держанвого реєстру
правочинів № 2994635 від 09.10.2006 року,
ОСОБА_14, ОСОБА_15 продали, а ОСОБА_1
придбала квартиру АДРЕСА_4.

Згідно висновку експерта №207 за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи від
06.06.2014 року надано варіанти поділу
майна між сторонами, а саме,
домоволодіння АДРЕСА_1 та земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,0324 га, яка розташована по АДРЕСА_1.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 61 Сімейного
кодексу України об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
може бути будь-яке майно, за винятком
виключеного з цивільного обороту. Якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Під майном ч. 1 ст. 190 ЦК України має на
увазі окрему річ, сукупність речей, а
також майнові права та обов'язки.

Згідно положень ст. 63 Сімейного кодексу
України дружина та чоловік мають
рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу
України дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою.

Згідно ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу
України дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.
Дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 71 Сімейного
кодексу України майно, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними. Присудження
одному з подружжя грошової компенсації
замість його частки у праві спільної
сумісної власності на майно, зокрема
на житловий будинок, квартиру, земельну
ділянку, допускається лише за його
згодою, крім випадків, передбачених
Цивільним кодексом України.
Присудження одному з подружжя грошової
компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

Згідно роз'яснень, що містяться в п. п. 23
- 25, 30 постанови Пленуму Верховного Суду
України „Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" від 21.12.2007 р.
№ 11, вирішуючи спори між подружжям
про майно, необхідно встановлювати
обсяг спільно нажитого майна,
наявного на час припинення спільного
ведення господарства, з'ясовувати
джерело і час його придбання.
Спільною сумісною власністю подружжя,
що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3
ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.
325 ЦК можуть бути будь-які види майна,
за винятком тих, які згідно із законом
не можуть їм належати (виключені з
цивільного обороту), незалежно від
того, на ім'я кого з подружжя вони
були придбані чи внесені грошовими
коштами, якщо інше не встановлено
шлюбним договором чи законом. Спільною
сумісною власністю подружжя, зокрема,
можуть бути: квартири, жилі й садові
будинки; земельні ділянки та
насадження на них, продуктивна і
робоча худоба, засоби виробництва,
транспортні засоби; грошові кошти,
акції та інші цінні папери,
паєнакопичення в житлово-будівельному,
дачно-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі;
грошові суми та майно, належні
подружжю за іншими зобов'язальними
правовідносинами, тощо. До складу
майна, що підлягає поділу включається
загальне майно подружжя, наявне у нього
на час розгляду справи, та те, що
знаходиться у третіх осіб. Рівність
прав кожного із подружжя на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності (якщо інше не
встановлено домовленістю між ними) та
необхідність взаємної згоди подружжя
на розпорядження майном, що є об'єктом
права його спільної сумісної
власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст.
65 СК. При вирішенні спору про поділ
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, суд
згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих
випадках може відступити від засади
рівності часток подружжя, враховуючи
обставини, що мають істотне значення
для справи, а також інтереси
неповнолітніх дітей, непрацездатних
повнолітніх дітей (за умови, що розмір
аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування). Під обставинами, що мають
істотне значення для справи, потрібно
розуміти не тільки випадки, коли один
із подружжя не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи
пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки
коли один із подружжя не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба тощо) самостійного заробітку
чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Рішення суду
повинно містити мотиви та
обґрунтування відступу від засади
рівності часток подружжя у їхньому
спільному майні.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач та відповідач, перебуваючи у
шлюбі, набули у спільну власність
частину домоволодіння по АДРЕСА_1 та
земельну ділянку для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,0324 га, зазначене майно є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
а відтак, підлягає розподілу між
сторонами.

Згідно положень ч. 2 ст. 372 ЦК України у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві
спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом. За
рішенням суду частка співвласника може
бути збільшена або зменшена з
урахуванням обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу
України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором. При
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення, зокрема якщо один із
них не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив
чи пошкодив спільне майно, витрачав
його на шкоду інтересам сім'ї. За
рішенням суду частка майна дружини,
чоловіка може бути збільшена, якщо з
нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка,
за умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

При поділі нерухомого майна суд
враховує, що дане нерухоме майно було
набуте сторонами за час шлюбу у спільну
сумісну власність. Крім того, суд
враховує, що дане майно було набуте
частково за кошти подружжя, а частково
за кошти, отримані позивачем від
продажу належного їй нерухомого майна
та отриманих нею в позику. Дані
обставини сторонами в судовому
засіданні не заперечуються. На
підставі викладеного, суд вважає
доцільним в даному випадку відхід від
засад рівності часток подружжя при
поділі нерухомого майна на користь
позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Під час судового розгляду справи,
позивачем доведено ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог, представник відповідача
не заперечує проти задоволення позову,
а тому суд приходить до висновку про
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд враховує думку
позивача, яка просить судові витрати
залишити без відшкодування та
приходить до висновку, що судові
витрати слід залишити без
відшкодування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 57, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 про визнання права власності та
виділ із спільної сумісної власності в
натурі - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право
власності на 113/250 частки домоволодіння
АДРЕСА_1 загальною вартістю 184 475 грн. 00
коп., а саме, на житловий будинок літ. "Л"
загальною площею 135,0 кв. м. (відповідно
до висновку експерта №207 за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи від
06.06.2014 року).

Залишити за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право
спільної сумісної власності на частку
житлового будинку літ. "А" з
прибудовами, надвірними будівлями та
спорудами домоволодіння АДРЕСА_1, а
саме за ОСОБА_3 - 31/200 частки та за ОСОБА_2
- 3/20 частки, що складаються з: кухні 1.1.
площею 5,4 кв. м., вартістю 7 396 грн. 00 коп.;
кладови 1.2 площею 2,2 кв. м., вартістю 3 013
грн. 00 коп., кімнати 1.3 площею 11,5 кв. м.
вартістю 15 752 грн. 00 коп., кімнати 1.4
площею 13,4 кв. м., вартістю 18 354 грн. 00 коп.
всього по будинку загальною площею 32,5
кв. м., загальною вартістю 44 515 грн. 00
коп.; 2/3 сарая "Б" вартістю 11 297 грн. 00 коп.;
погріб "п/Б" вартістю 11 661 грн. 00 коп.,
ганок вартістю 729 грн. 00 коп.; 2/3
убиральні "В" вартістю 1 458 грн. 00 коп.,
всього по будівлям та спорудам
загальною вартістю 69 660 грн. 00 коп. (що в
додатку 1 варіанту 1 до висновку №207 за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи від
06.06.2014 року позначені зеленим кольором).

Виділити ОСОБА_1 і визнати за нею право
власності на земельну ділянку для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд площею 0,0324 га, кадастровий номер
:01:005:0075 розташовану по АДРЕСА_1
(державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ 756025 виданий
10.12.2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №49 ), що
в додатку 4 до висновку експерта №207 за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи від
06.06.2014 року позначена синім кольором.

Судові витрати залишити без
відшкодування.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

СУДДЯ