інстанції Волчок А.Я.Провадження №
22-ц/780/1862/14 Доповідач у 2
інстанції Данілов О.М.Категорія 29
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Мережко М.В.,
Суханової Є.М.,

при секретарі: Бевзюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Зараз» на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 20
січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Зараз» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок залиття
квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області із позовом до ТОВ
«Зараз» про відшкодування майнової та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
залиття квартири, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона є власником
двокімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 67,2 кв.м., житловою 26,0
кв.м.

17 вересня 2010 року між нею та ТОВ «Зараз»
було укладено Договір №206 про
управління будинком, надання
комунальних послуг та послуг з
утримання будинку, споруд та
прибудинкової території.

25 серпня 2013 року в результаті
засмічення каналізації в підвальному
приміщенні будинку АДРЕСА_1, яка
розташована на першому поверсі.

Комісією ТОВ «Зараз» 27 серпня 2013 року
було встановлено, що причиною залиття
стало засмічення каналізаційного
стояку побутовим сміттям. Також були
встановлені наслідки аварії - залиті
каналізаційним брудом дві кімнати -
спальня та дитяча кімната, коридор,
кухня, вбиральня та ванна кімната. Крім
того, були пошкоджені дверні блоки та
меблі у зазначених приміщеннях.

Відповідно до висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №21
від 25 вересня 2013 року, розмір
матеріального збитку, заподіяного
власнику квартири, становить 76688 грн. 38
коп.

Крім того, в результаті залиття були
пошкоджені дверні блоки в кількості 6
шт. по 3500 грн. кожен, загальною вартістю
21000 грн., та меблі: ліжко вартістю 5600
грн., матрас - 4000 грн., комод вартістю 1034
грн. 55 коп., тахта - 3200 грн.; диван
вартістю 6189 грн.; стіл кухонний та 6
стільців вартістю 6200 грн., манеж
дитячий вартістю 1079 грн. 74 коп.,
загальною вартістю 27243 грн. 29 коп.

Всього ОСОБА_2 заподіяна майнова шкода
на загальну суму 124931 грн. 67 коп.

За проведення експертного дослідження
позивачем було сплачено 4000 грн.

Крім матеріальних збитків, позивач
зазнала моральної шкоди, яка полягає в
тому, що повернувшись після відпустки у
свою квартиру, яка мала жахливі
наслідки після залиття, в результаті
знищення та пошкодження її майна,
позивачка зазнала душевних страждань.
На відновлення квартири позивачка
витрачає час та значні кошти, що
призводить до вимушених змін у її
життєвих та виробничих стосунках. В
результаті залиття квартири і
неможливості в ній мешкати вона з
членами своєї родини змушені були
переїхати до родичів, що викликає стрес
та негативні емоції.

Моральну шкоду позивачка оцінила в 10000
грн.

Просила суд, стягнути з ТОВ «Зараз» на
її користь матеріальну шкоду у розмірі
124931 грн. 67 коп., моральну шкоду у розмірі
10000 грн. та витрати пов'язані з
проведенням експертного дослідження у
розмірі 4000 грн.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 20
січня 2014 року позов задоволено
частково та стягнуто з ТОВ «Зараз» на
користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у
розмірі 76688,38 грн., моральну шкоду в сумі
2000 грн. та витрати на проведення
експертного дослідження у розмірі 4000
грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ТОВ «Зараз» подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на його незаконність та
необґрунтованість, ухваленого з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просило
скасувати рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 20 січня 2014 року
та ухвалити нове рішення, яким повністю
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які приймали участь у
розгляді справи, перевіривши матеріали
справи, в порядку, передбаченому
статтею 303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
26 серпня 2010 року (а.с. 14).

17 вересня 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ
«Зараз» було укладено договір №206 про
управління будинком, надання
комунальних послуг та послуг з
утримання будинку, споруд та
прибудинкової території (а.с. 9-12).

Відповідно до п. 3.4.5 зазначеного
договору, передбачено обов'язок ТОВ
«Зараз» утримувати
внутрішньо-будинкові мережі в
належному технічному стані,
здійснювати технічне обслуговування
та ремонт.

ТОВ «Зараз» також зобов'язане
здійснювати ремонт та обслуговування
місць загального користування у
будинку, вживати своєчасних заходів
щодо ліквідації аварійних ситуацій в
будинку та квартирі.

25 серпня 2013 року в результаті
засмічення каналізації в підвальному
приміщенні будинку була залита
квартира позивача, яка розташована на
першому поверсі.

Згідно акту огляду приміщення від 27
серпня 2013 року складеного комісією ТОВ
«Зараз» було встановлено, що причиною
залиття квартири стало засмічення
каналізаційного стояку побутовим
сміттям (а.с. 15).

Відповідно до висновку експертного
будівельно-технічного дослідження
Центру правової допомоги
«Правозахист» №21 від 25 вересня 2013 року,
завдана позивачу матеріальна шкода
внаслідок залиття квартири становить
76688,38 грн. (а.с. 21-65).

Згідно п.п. 3.4.10 та 4.2 договору №206 від
17.09.2010 року, укладеного між ТОВ «Зараз»
та ОСОБА_2 - ТОВ «Зараз» зобов'язано
відшкодувати власнику збитки,
заподіяні його майну з вини
підприємства.

Вина ТОВ «Зараз» в залитті квартири
ОСОБА_2 підтверджується актом огляду
приміщення від 27.08.2013 року та актом №35
від 28.08.2013 року огляду підвального
приміщення (а.с. 15-16).

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив із того, що внаслідок
протиправних дій відповідача, які
полягають в неналежному виконанні
обов'язків за договором №206 про
управління будинком, надання
комунальних послуг та послуг з
утримання будинку, споруд та
прибудинкової території від 17.09.2010 року
та невиконанні відповідачем Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, відбулося
залиття квартири належної позивачу,
внаслідок чого їй була заподіяна
матеріальна то моральна шкода.

Оцінивши характер, обсяг та ступінь
моральних страждань заподіяних
позивачу внаслідок протиправних дій
відповідача, які призвели до залиття
квартири, розмір моральної шкоди суд
визначив у розмірі 2000 грн.

Також стягнуто суму у розмірі 4000 грн. за
проведення експертного дослідження,
оскільки саме цю суму сплачено
позивачкою (а.с. 20).

Вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення
матеріальної шкоди стосовно
пошкодження дверних блоків та меблів
залишені судом без задоволення,
оскільки є недоведеними.

З такими висновками колегія суддів
погоджується, оскільки вони
ґрунтуються на матеріалах справи та
узгоджуються з нормами чинного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України,
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

З урахуванням наведеного суд зробив
правильний висновок про часткове
задоволення позову.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам
справи, які судом установлені
відповідно до вимог процесуального
закону, а також узгоджуються з нормами
матеріального права, які судом
правильно застосовані.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків суду.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає обставинам справи,
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права і
не може бути скасовано з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Зараз»
відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 20
січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: