АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/8208/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Гладун Х.А.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Оніщука
М.І.

- Шебуєвої
В.А.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка
також діє в інтересах малолітніх
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

на рішення Печерського районного суду
м. Києва від 13 травня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2, яка також діє в
інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: Комунальне
підприємство по утриманню житлового
господарства «Печерська брама»
Печерська районна в м. Києві державна
адміністрація, про усунення перешкод у
користуванні власністю та
встановлення порядку оплати витрат на
утримання майна, що перебуває у
спільній частковій власності

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року позивач звернулася в
суд з позовом до відповідачів про
усунення перешкод у користуванні
власністю та встановлення порядку
оплати витрат на утримання майна, що
перебуває у спільній частковій
власності.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона
разом з відповідачами є співвласником
квартири АДРЕСА_1 і їй на праві
власності належить Ѕ частина квартири.

Зазначала, що плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується і на її брата -
співвідповідача по справі ОСОБА_6, який
не мешкає в квартирі, участі у витратах
на житлово-комунальні послуги не бере,
проте, через його реєстрацію в квартирі
їй відмовляють у наданні субсидії на
сплату житлово-комунальних послуг.

Іншій співвідповідач ОСОБА_7, проживає
у квартирі, й також є її співвласником,
проте участі у витратах не несе, своє
місце проживання не реєструє, право
власності на успадковане майно не
оформляє, хоча, зобов'язаний нести
витрати в межах своїх обов'язків щодо
успадкованого майна та у частині
витрат, що нараховуються незалежно від
кількості зареєстрованих осіб, а саме -
утримання будинків та прибудинкової
території, опалення.

Запропонований нею порядок здійснення
оплати послуг на утримання житла
відповідачами відхилено.

Звертала увагу на те, що відповідачі
безпідставно відмовляються від
укладання двох окремих договорів на
надання житлово-комунальних послуг, не
бажають сплачувати належну частину
витрат, чим навмисно створюють
перешкоди у користуванні власністю.

Зауважувала, що є багатодітною матір'ю,
займається вихованням дітей, через
необхідність постійного догляду за
ними, не працює. Деякий час несла
витрати по сплаті житлово-комунальних
послуг в повному обсязі, що поставило
її сім'ю у вкрай скрутне матеріальне
становище, і з травня 2013 року нести
витрати в повному обсязі вона не в
змозі, в зв'язку з чим по сплаті
житлово-комунальних послуг виник борг.

З врахуванням наведеного та з усіма
уточненнями просила суд:

усунути перешкоди у користуванні її
частиною у праві спільної часткової
власності шляхом встановлення порядку
витрат на утримання майна, що перебуває
у спільній частковій власності, витрат
на житлово-комунальні послуги та
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території;

визнати її право здійснювати витрати
на утримання будинку та прибудинкової
території, що обчислюються за площею,
що перебуває у власності особи, в межах
її частки у праві спільної часткової
власності.

визнати її право сплачувати
житлово-комунальні послуги, що
нараховуються згідно кількості
зареєстрованих осіб, виключно на
членів її родини, що зареєстровані у
квартирі за адресою: АДРЕСА_1, якими на
момент звернення до суду є вона та троє
її синів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2;

встановити порядок здійснення витрат
нею та відповідачами на утримання
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та перебуває у спільній
частковій власності, у відповідності
до часток, що знаходяться у їх
власності;

встановити порядок здійснення витрат
нею та відповідачами на оплату
житлово-комунальних послуг та витрат
на утримання будинку та прибудинкової
території, що знаходиться у спільній
частковій власності.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 13 травня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивач
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції для вирішення справи по суті
позовних вимог.

Зазначає, що суд не вирішив спір по
суті, й безпідставно відмовив в
задоволенні її вимог.

Вважає, що суд мав встановити порядок
здійснення витрат на утримання
спільного майна, про що було заявлено
позовні вимоги, причому конкретно щодо
кожного виду витрат.

Крім того, судом не було залучено
одного із співвласників квартири, а
саме її чоловіка ОСОБА_8

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з"явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1,
відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 23.02,1994 р.
належала на праві спільної часткової
власності ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_6,
ОСОБА_2 (позивач по справі до одруження)
в рівних долях (а.с. 8).

Рішенням місцевого суду Московського
району м. Києва від 03.10.2001 року
встановлений порядок користування
жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1,
за яким ОСОБА_7 виділена у користування
кімната, площею 9,8 кв.м., а ОСОБА_11,
ОСОБА_6, ОСОБА_2 виділені у користування
житлові кімнати, площею 12,5 кв.м та 19,4
кв.м. Приміщення коридору, туалету,
кухні, ванної кімнати, комірки залишені
у загальному користуванні (а.с. 38-39,40-41).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 (а.с. 52).

На час розгляду справи позивач є
власником Ѕ частини спірної квартири,
що підтверджується довідкою
Комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» від 05.11.2013
року (а.с. 9). Також встановлено, що
родина позивача має статус
багатодітної сім'ї та має право на
пільги, передбачені законодавство для
багатодітних сімей, про що свідчить
посвідчення НОМЕР_2, видане Відділом у
справах сім'ї, молоді та спорту
Печерської районної в м. Києві
державної адміністрації (а.с. 11).

Відповідачу ОСОБА_6 на праві власності
належить ј частина спірної квартири.

Згідно пояснень позивача, належну
ОСОБА_9 ј частку квартири, вона заповіла
ОСОБА_7, який спадщину прийняв, проте
свідоцтво про право на спадщину не
отримав.

Згідно довідки ф. № 3 Комунального
підприємства по утриманню та
експлуатації житлового господарства
«Печерська брама» Печерської районної
у м. Києві Ради від 14.08.2013 року за вих. №
293 у квартирі зареєстровані: позивач, її
троє малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ІНФОРМАЦІЯ_4 років народження та
співвідповідач ОСОБА_6 (а.с. 7).

Звертаючись в суд з даним позовом
ОСОБА_2 просила усунути перешкоди у
користуванні власністю та встановити
порядок оплати витрат на утримання
житла, що знаходиться у спільній
частковій власності, посилаючись на те,
що відповідачі безпідставно
відмовляються від укладання окремих
договорів на надання
житлово-комунальних послуг, не бажають
сплачувати належну частину витрат, чим
навмисно створюють перешкоди у
користуванні власністю.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції підставно виходив з
його недоведеності та
необґрунтованості з огляду на таке.

Згідно ст. 322 ЦК України тягар
утримання майна покладається на
власника, а саме: власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до положень ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Згідно ст.360 ЦК України співвласник
відповідно до своєї частки у праві
спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Разом з тим, заочним рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
06.12.2013 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду міста Києва від 28
січня 2014 рок, в справі за позовом ОСОБА_2
до Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
«Печерська брама» Печерської районної
в м. Києві державної адміністрації,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
ОСОБА_8, який діє в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_6 про усунення порушень прав
споживача житлово-комунальних послуг
та зобов'язання вчинити дії,
встановлено, що в квартирі
зареєстровані позивач, троє її
неповнолітніх дітей та ОСОБА_6, який в
квартирі не проживає. Також в квартирі
мешкає без реєстрації її чоловік
ОСОБА_8 та її батько ОСОБА_7 Вона, діти та
чоловік користуються кімнатою площею
9,8 кв.м., ОСОБА_7 займає кімнату площею 12,5
кв.м., житловою кімнатою площею 19,4 кв.м.
користуються усі особи, що проживають у
квартирі (а.с. 35-36, 32-34).

Також встановлено, що укладення
окремого договору на утримання
квартири, виходячи із належної
позивачу Ѕ частки тягне за собою
порушення вищезазначеного порядку та
прав інших співвласників квартири,
оскільки на утриманні позивача
знаходяться троє неповнолітніх дітей,
які зареєстровані в квартирі та
утримання яких, в тому числі і обов'язок
по оплаті витрат на утримання житла, є
обов'язком батьків.

При цьому укладення з позивачем
договору про оплату нею
житлово-комунальних послуг відповідно
до її частки у праві власності, буде
порушувати вимоги нормативних актів,
відповідно до яких, нарахування за
різні види послуг, повинні проводитись
або відповідно до площі, яку займають
одержувачі послуг, або відповідно до
кількості осіб, які ці послуги
використовують. Таким чином укладення
такого договору без згоди інших
співвласників, буде порушувати їх
права.

Посилання позивача на ст. 360 ЦК України,
відповідно до якої кожен із
співвласників повинен нести
відповідальність за утримання його
майна, не суперечить обов`язку позивача
оплачувати частину
житлово-комунальних послуг, виходячи з
кількості членів її сім`ї.

Крім того, оскільки на час розгляду
справи один з співвласників не оформив
до кінця свої права в порядку
спадкування та між співвласниками не
встановлений конкретний порядок
користування спільним майном,
укладення договору, про який просила
позивач порушуватиме вимоги законів
щодо порядку нарахування оплати за
житлово-комунальні послуги, виходячи з
площі приміщень, яку ті використовують.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України визначено,
що обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Також з листів КП УЖГ «Печерська брама»
від 18.09.2012 р. № К-721/1, від 01.02.2013 р. № К-59/1
вбачається, що позивач протягом 2012 - 2013
років зверталась до них з заявами про
укладення окремого договору по сплаті
комунальних платежів та утримання
прибудинкової території, але їй було
відмовлено, так як для розподілу
особових рахунків необхідно визначити
частки та розмір житлового помешкання
окремо для кожного власника, оскільки
нарахування проводяться відповідно до
п. 5 Порядку формування тарифів на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 р. № 560 та
калькуляційною одиницею є 1 кв.м.
загальної площі квартир будинку
(а.с.51,73-74).

В суді апеляційної інстанції позивач
зазначила, що до участі у справі не
залучено в якості відповідача її
чоловіка, який є співвласником
придбаної нею ј частини квартири в
батька ОСОБА_6 в період шлюбу, а тому
просила рішення суду скасувати, а
справу направити на новий судовий
розгляд.

Враховуючи те, що позовні вимоги не
ґрунтуються на вимогах закону, є
недоведеними та необґрунтованими, тому
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову в задоволенні позову в повному
обсязі.

Суд повно та всебічно з'ясував
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, наданим доказам, обставинам
справи і підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка також діє
в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 13 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: