Справа № 2-210/11 Провадження №
22-ц/772/2377/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Дєдов М. С.Категорія:
39Доповідач: Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2014 р. м. Вінниця Колегія
суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Вінницької
області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Денишенко Т.О.,
Міхасішина І.В.,

при секретарі: Кирилюк Л.М.,

за участю: представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та
її адвоката ОСОБА_5, -

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - державного
нотаріуса Іллінецької державної
нотаріальної контори про визнання
заповіту недійсним, -

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Іллінецького
районного суду Вінницької області від
27 червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_4, третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
державного нотаріуса Іллінецької
державної нотаріальної контори про
визнання заповіту недійсним, мотивуючи
позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла його мати ОСОБА_6, про що в книзі
реєстрації смертей відділу РАЦС
Іллінецького районного управління
юстиції Вінницької області зроблено
актовий запис №103 та видано свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_1 від 20.12.2010 року.

На день смерті ОСОБА_6 залишилось
спадкове майно, що складається з
житлового будинку з господарськими
будівлями, що розташоване по АДРЕСА_1
Вінницька обл.. та грошові кошти, що
знаходяться на рахунках в Іллінецькому
відділені ВАТ «Ощадбанк».

Відповідач довгий час проживає на
території Російської Федерації і не
мав змоги доглядати та піклуватися про
свою матір, тому приїздив рідко.

Заповіт було складено на користь
відповідача ОСОБА_4 на все майно
покійної. Складаючи заповіт, будучи
юридично необізнаною, досить похилого
віку, покійна помилилася щодо предмету
заповіту, тому що його не було
конкретизовано, так як покійна під всім
своїм майном розуміла тільки житловий
будинок, про який була між ними
домовленість. Стосовно грошових коштів
виникла помилка, оскільки вони не були
призначені ОСОБА_4, тому просив визнати
заповіт недійсним.

Рішення Іллінецького районного суду
Вінницької області від 27 червня 2014 року
в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просила рішення
Іллінецького районного суду
Вінницької області від 27 червня 2014 року
скасувати та постановити нове рішення
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, прийшла до
висновку, що остання задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішенням,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 03 вересня 2008 року
ОСОБА_6 склала заповіт посвідчений
державним нотаріусом Іллінецької
державної нотаріальної контори Ворон
юк В.К., відповідно до якого заповіла
все своє майно ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла, про що
в книзі реєстрації смертей відділу
РАЦС Іллінецького районного
управління юстиції Вінницької області
зроблено актовий запис №103 та видано
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від
20.12.2010 року

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

ст. 1233 ЦК України передбачено, що
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч.2 ст.1236 ЦК України заповідач
має право скласти заповіт щодо усієї
спадщини або її частини.

Враховуючи норму Закону заповідач
ОСОБА_6 склала заповіт на все майно на
ім»я ОСОБА_4, що вказує на те, що дійсним
її наміром було розпорядитись на
випадок своєї смерті всім належним на
день її смерті майном. Крім того Закон
не вимагає конкретизувати
найменування належного їй майна.

Згідно ст.. 1257 ЦК України заповіт,
складений особою, яка не мала на це
права, а також заповіт, складений з
порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним. За позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Посилання апелянта на ту обставину, що
заповідач помилилася, щодо предмета
заповіту, спростовується матеріалами
справи, а саме з заповіту (а.с.8)
вбачається, що ОСОБА_6 прочитала
заповіт в голос, про що нею власноручно
на тексті заповіту написано «текст
заповіту прочитано мною, ОСОБА_6,
особисто вголос, його зміст та умови
відповідають моїй волі» та нотаріусом
було перевірна її дієздатність, про що
зазначено в посвідчувальному написі.

Відповідно до ч.1,2 ст.1254 ЦК України
заповідач має право у будь-який час
скасувати заповіт. Заповідач має право
у будь-який час скласти новий заповіт.
Заповіт, який було складено пізніше,
скасовує попередній заповіт повністю
або у тій частині, в якій він йому
суперечить.

Крім того згідно свідоцтва про смерть
(а.с.7) ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
а заповіт було складено 03.09.2008 року
(а.с.8), тобто у неї було достатньо часу
(два роки) для зміни чи скасування
заповіту, однак вона цього не зробила,
що вказує на дійсність її намірів та
вільне волевиявлення.

Відповідно до ст..308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції повно з'ясовано фактичні
обставини справи, дано належну оцінку
зібраним доказам. Рішення суду
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону і підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
безпідставні, необґрунтовані і
висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Іллінецького районного суду
Вінницької області від 27 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис
Сопрун В.В.

Судді: підписи
Денишенко Т.О.

Міхасішин І.В.

З оригіналом вірно:
Сопрун В.В.