Справа 206/4114/14-ц
Провадження 2/206/1033/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2014 р.Самарський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Віткалов А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення
аліментів на дітей,

в с т а н о в и в:

27 червня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
дітей.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що з 07 червня
2003 року по 21.06.2013 рік вона перебувала з
відповідачем в зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживає разом із нею
та на її утриманні.

Шлюб із відповідачем було розірвано з
21.06.2013 року, проживають окремо,
спільного господарства не ведуть, усі
обов'язки щодо утримання та виховання
дітей покладені на неї, хоча такий
обов'язок має нести власне і
відповідач.

Відповідач має нерегулярний, мінливий
дохід, розмір аліментів з нього на її
користь на утримання дітей доцільно
визначити у твердій грошовій сумі.

На підставі викладеного позивач
просить суд стягнути із відповідача на
її користь аліменти на утримання дочки
ОСОБА_3 в розмірі 1500грн. щомісяця до
повноліття дочки та на утримання сина
ОСОБА_4 в розмірі 1500грн. щомісяця до
повноліття сина (а.с.1).

Позивач та її представник в судовому
засідання позовні вимоги підтримали у
повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих
же підстав, що викладені у позовній
заяві, просили суд задовольнити позов.
Позивач пояснила, що вже рік мешкає
окремо від відповідача і він лише один
раз надав допомогу дітям у розмірі
1000грн.

Відповідач в судовому засіданні
позовні проти позовних вимог
заперечував, пояснив, що позивач не дає
спілкуватися з дітьми і він не може
приймати участь у їх вихованні. Крім
того він підприємницьку діяльність не
веде і доходів не має.

Вислухавши доводи та пояснення
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, суд
доходить висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав, встановлених в судовому
засіданні.

В судовому засіданні було встановлено,
що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2
є батьками малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
від 03 грудня 2004 року, актовий запис 628
(а.с.2) та малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3
від 26 лютого 2008 року, актовий запис 118
(а.с.3).

З 07 червня 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували в зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження серії НОМЕР_4, актовий запис -
138 та було розірвано за рішенням
Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 21.06.2013р. (а.с.4).

З довідки голови квартального комітету
№ 13 від 27.06.2014 року вбачається, що
неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4
зареєстровані та проживають разом з
матір'ю ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 (а.с.5).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1
від 18.05.2000р. звільнена останнього місця
роботи за власним з бажанням 15.02.2014р.,
після чого записи відсутні (а.с.14-15).

Згідно свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 є фізичною особою -
підприємцем (а.с.16).

З довідки Лівобережної МДПІ
м.Дніпропетровська Міністерства
доходів і зборів України від 24.07.2014 року
№ 23948/6/04-64-17-01 вбачається, що ФОП ОСОБА_2
згідно податкової декларації про
майновий стан та доходи загальна сума
доходу за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014р.
склала 0 (нуль) гривень (а.с.19).

З наданої медичної документації
відповідач має хронічне захворювання і
потребує постійного амбулаторного
лікування (а.с.20-22).

Статтею 180 СК України визначено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України -
способи виконання батьками обов'язку
утримування дітей визначаються за
домовленістю ними, а в разі відсутності
такої домовленості кошти (аліменти) на
утримання дітей стягуються за рішенням
суду, вони присуджуються у частці від
доходу матері, батька або у твердій
грошовій сумі.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України
визначено, що мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
менш, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК
України, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Враховуючи те, що нормами чинного
законодавства, зокрема ст. 180 СК
України, визначений чіткий
імперативний припис щодо обов'язку
батьків утримувати їх дітей до
досягнення ними повноліття, приймаючи
до увагу ту обставину, що відповідач в
дійсності є батьком малолітніх ОСОБА_3
та ОСОБА_4 вимоги позивача про
стягнення із відповідача аліментів є
повністю обґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, які підлягають стягненню з
відповідача, суд бере до уваги дійсні
обставини справи, зокрема матеріальне
становище сторін, а також обов'язок
відповідача по належному утримуванню
неповнолітніх доньки та сина і вважає,
що заявлена позивачем сума аліментів у
твердій грошовій формі не відповідає
дійсним обставинам справи і
матеріальному становищу сторін.

Оскільки матеріалами справи
підтверджується, що відповідач наразі
не має доходу, як фізична особа -
підприємець, має хронічне
захворювання, що потребує постійного
амбулаторного лікування, суд вважає за
доцільне присудити стягнення із
відповідача аліментів саме у частці
від його заробітку чи інших доходів, що
буде відповідати інтересам дітей і
співмірно із матеріальним становищем
сторін.

Положеннями ст. 191 СК України
встановлено, що аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову. Аліменти за
минулий час можуть бути присуджені,
якщо позивач подасть суду докази того,
що він вживав заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не міг їх
одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст.
4 Закону України «Про судовий збір» від
08 липня 2011 року, із відповідача на
користь держави підлягає стягненню
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.180-184 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 57-64, 88, 130, 209, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1),
аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. у розмірі 1/3
(однієї третьої) частини від усіх видів
заробітку та інших доходів щомісячно,
але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для кожної
дитини відповідного віку.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнення аліментів здійснювати із 27
червня 2014 року і до повноліття кожної
дитини.

Судове рішення негайно виконати у
розмірі платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1), судовий
збір на прибуток держави у розмірі 243
грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя
А.О. Сухоруков