АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3976/14
Головуючий 1 інст. -
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 10» червня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Кривошеіної
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 20 лютого 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення та виселення,-

в с т а
н о в и л а:

У грудні 2012 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«ПриватБанк» звернувся до суду з
зазначеним та у подальшому уточненим
позовом до ОСОБА_1. В обґрунтування
своїх вимог посилався на те, що 27.10.2006
року між банком та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № HAA0GK01270012,
відповідно до якого останній отримав
кредит у розмірі 39000,00 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12, 00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 26.10.2026
року. Згідно умов договору погашення
повинно здійснюватися щомісячно в
період сплати, позичальник повинен
надавати банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інших витрат. В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між банком та ОСОБА_1 27.10.2006
року укладено договір іпотеки №
HAA0GK01270012, згідно з яким ОСОБА_1 надав в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 65,00 кв. м.,
житловою площею 49,80 кв. м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить йому на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу,
обумовлена сторонами договору іпотеки,
ціна предмету іпотеки дорівнює 197680,00
грн. Зазначив, що в порушення умов
договору ОСОБА_1 зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконав, у зв'язку з чим виникла
заборгованість, яка станом на 03.04.2013
року становила 92527,06 доларів США, що
еквівалентно 739291,21 грн., яка
складається з заборгованості за
кредитом - 36714,34 доларів США,
заборгованості за процентами за
користування кредитом - 20151,00 доларів
США, заборгованості за комісією за
користування кредитом - 3900,00 доларів
США, з пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 31761,72 доларів
США. Просив в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ HAA0GK01270012 від 27.10.2006 року в розмірі 92527,06
доларів США, що за курсом 7,99 складає
739291, 21 грн. звернути стягнення на
квартиру загальною площею 65,00 кв. м.,
житловою площею 49,80 кв. м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ
КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені
ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь -
яким способом з іншою особою - покупцем,
з отриманням витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
з реєстрацією правочину
купівлі-продажу предмету іпотеки у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, з проведенням дій щодо
користування технічної документації
відповідно до поточного стану
нерухомості, її перепланування та
перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки, виселити
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які
зареєстровані та проживають у квартирі
(предмет іпотеки) розташованій за
адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з
реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаної квартири, стягнути солідарно
судові витрати.

Ухвалою Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 20 лютого 2014 року у
прийнятті зміненої позовної заяви в
частині, що стосується виселення
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 із зняттям
реєстраційного обліку банку -
відмовлено.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 20 лютого 2014 року
позов ПАТ КБ «ПриватБанк» - задоволено,
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № HAA0GK01270012 від
27.10.2006 року в розмірі 84628,86 доларів США,
що за курсом НБУ складає 676184, 59 грн.
звернуто стягнення на квартиру
загальною площею 65,00 кв. м., житловою
площею 49,80 кв. м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки Публічним
акціонерним товариством Комерційний
банк «ПриватБанк» з укладанням від
імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення Публічним акціонерним
товариством Комерційний банк
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки; виселено ОСОБА_1, який проживає
у квартирі розташованій за адресою:
АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного
обліку у органах МВС України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаної квартири, стягнуто з ОСОБА_1 на
користь банку витрати по сплаті
судового збору у розмірі 3219,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду - скасувати, ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог. При цьому посилався на неповне
з`ясування судом обставин справи, що
мають значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Вважав, що суд не надав належної оцінки
доказам у справі не звернув уваги на те,
що суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб, не залучених до участі у
справі, а саме ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
малолітньої дитини ОСОБА_4, які
зареєстровані та проживають в спірній
квартирі та не мають іншого місця
проживання. Зазначив, що звернення
стягнення на заставлену квартиру в
разі неотримання згоди органів опіки
та піклування порушує права та законні
інтереси малолітньої дитини.

Судова колегія, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши обставини справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне апеляційну скаргу -
відхилити, рішення суду - залишити без
змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов банку, суд першої
інстанції, з висновком якого
погоджується судова колегія,
обгрунтовано виходив з того, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України
передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишалася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 27.10.2006 року між
банком та ОСОБА_1 укладено кредитний
договір на суму 39000,00 доларів США зі
сплатою 12% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 26.10.2026 року на
придбання квартири АДРЕСА_1 та 27.10.2006
року - договір іпотеки, предметом якої є
зазначена квартира, яка є власністю
ОСОБА_1 Із розрахунку вбачається, що з
2009 року ОСОБА_1 припинив погашати
заборгованість за кредитом, а з 2011 року
- заборгованість за процентами, у
зв'язку з чим станом на 08.10.2012 року, яка
уточнювалася в 2013 році виникла
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 92527,06 доларів США, що
еквівалентно 739291,21 грн. та складається
з заборгованості за кредитом - 36714,34
доларів США, заборгованості за
процентами за користування кредитом -
20151,00 доларів США, заборгованості за
комісією за користування кредитом -
3900,00 доларів США, з пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором - 31761,72 доларів США. До
теперішнього часу заборгованість за
кредитним договором не погашено.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 589 ЦК України та ч. 1 ст.
33 Закону України «Про іпотеку» від
05.06.2003 року із змінами та доповненнями у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 про те, що у разі несплати
заборгованості за кредитним договором
відбудеться звернення стягнення на
його квартиру було відомо у 2011 році.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_1 цей факт не
спростував та пояснив, що ОСОБА_1
неодноразово звертався до банку щодо
врегулювання цього питання.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»
від 05.06.2003 року із змінами та
доповненнями передбачено звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі рішення суду.

Статтею 7 вказаного Закону передбачено,
що за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі,
включаючи сплату процентів, неустойки
основної суми боргу та будь - якого
збільшення цієї суми, яке було прямо
передбачене умовами договору, що
обумовлює основне зобов'язання.

Статтею 39 цього Закону передбачено, що
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд за
заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції з додержанням вимог ст. ст. 212
- 214 ЦПК України, правильно встановив, що
на час укладання договору іпотеки в
спірній квартирі ніхто не проживав та
не був зареєстрований, що звернення
стягнення на передане в іпотеку
житлове приміщення (квартиру) є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому за винятками,
встановленими законом, що всупереч
вимогам ч. ч. 1, 3 ст. 109 ЖК України та п. 14
вказаного договору іпотеки без згоди
іпотекодержателя ОСОБА_1 зареєстрував
у спірній квартирі у грудні 2006 року
мати, дружину, а у 2012 року - сина. Надавши
належну оцінку наявним у справі
доказам, врахувавши норми
матеріального та процесуального права,
які регулюють спірні правовідносини
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
задоволення позову банку. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308,
ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 20 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
чинності негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20 днів з дня проголошення
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
Судді: