Справа № 740/1601/14
Провадження № 2/740/571/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
міськрайонний суд в складі:
головуючого- судді
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Ніжин
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Ніжинської міської ради про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу та
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю,-
Позивач в своїй позовній заяві просить
встановити факт належності
правовстановлюючого документу
свідоцтва про право власності на 1/2
частку житлового будинку АДРЕСА_1,
виданого на підставі рішення
виконавчого комітету Ніжинської
міської ради №506 від 30.08.2001 року ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та визнати за
ним право власності за набувальною
давністю на 11/18 часток житлового
будинку разом з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1,
посилаючись на такі обставини
:відповідно до свідоцтва про право
власності на житловий будинок від
03.09.2001 року власниками будинку, в якому
він проживає, по АДРЕСА_1 є: ОСОБА_4 (його
батько)1/2 частина та ОСОБА_5 (його тітка)
ІНФОРМАЦІЯ_6 помер його батько ОСОБА_4,
який на день смерті був зареєстрований
по АДРЕСА_1. На день смерті він проживав
разом з ним та доглядав за будинком і
піклувався про батька, що
підтверджується довідкою №26 від 15.02.2014
За життя батько склав заповіт,
відповідно до якого все своє майно
заповідав йому, але на час смерті
батька його брат ОСОБА_2 був інвалідом (
непрацездатний) та звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, оскільки
відповідно до ст. 535 ЦК УPCP ( 1963 року) мав
обов'язкову частку на спадщину.
Його обов'язкова частка складає
В 2013 році звернувшись в Ніжинську
міську державну Нотаріальну контору
він отримав свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на 7/18 часток
спірного будинку, відповідно до якого
отримав витяг про реєстрацію права
власності па 7/18 часток будинку.
Йогобрат ОСОБА_2 на даний момент не
отримав свідоцтва про право про
спадщину, на ту обов'язкову частку, на
яку він має право, що свідчить про те, що
останній не використав своє право,
передбачене ст. 535 ЦК УРСР (1963 року) на
спадщину, хоча йому ніхто не чинив
перешкоди в реалізації своїх спадкових
Він проживає в даному будинку з 1999 року,
так як переїхав, щоб доглядати за своїм
батьком, відкрито та добросовісно
володіє даним будинком в цілому,
здійснює поточний ремонт, обробляє
земельну ділянку, про це знає і його
брат ОСОБА_2 та не заперечує проти
ІНФОРМАЦІЯ_5 померла його тітка -
ОСОБА_3, яка на день смерті була
зареєстрована по АДРЕСА_2. На день
смерті проживала сама, склад сім'ї
відсутній відповідно до довідки №25 від
Згідно ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадщину
після ОСОБА_3 ніхто не прийняв.
У відповідності до свідоцтва про право
власності 1/2 частина спірного будинку
на даний час значиться зареєстрованою
за ОСОБА_5 Остання померла ІНФОРМАЦІЯ_5.
Народилася вона ІНФОРМАЦІЯ_7. Згідно
архівної довідки при народженні вона
значиться як ОСОБА_6, при цьому прізвище
її батьків також зазначено ОСОБА_6. У 1931
році вона одружилася і змінила дівоче
прізвище на ОСОБА_3. Його батько, а її
брат народився ІНФОРМАЦІЯ_8 і його
прізвище та прізвище батьків у
свідоцтві про народження записано
ОСОБА_5. Ініціали батьків його батька та
тітки однакові. Вважає, що прізвище
ОСОБА_6 було змінено на ОСОБА_5 із-за
образливого значення.
У свідоцтві про смерть прізвище його
тітки зазначено ОСОБА_3, а у свідоцтві
про право власності на будинок АДРЕСА_1
від 03.09.2001 року ОСОБА_5 у зв'язку з чим
неможливо підтвердити, що 1/2 частина
спірного будинку належала ОСОБА_3
Прізвище його тітки ОСОБА_5 у свідоцтві
про право власності на будинок
зазначено помилково, оскільки у 1931 році
його тітка одружилася і отримала
прізвище ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про одруження.
Свідоцтво про право власності на
спірний будинок було видане відповідно
рішення виконавчого комітету від
.30.08.2001 року. З тексту рішення виконкому
вбачається, що першочергова реєстрація
спірного будинку була проведена 13.05.1960
року Ніжинським міськкомунвідділом, що
також підтверджується висновком
Ніжинського МБТІ від 21.08.2001 року, на ім'я
ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Беручи до уваги,
свідоцтво про одруження його тітки
відповідно до якого шлюб було укладено
в 1931 році і її прізвище після укладення
шлюбу змінилося на ОСОБА_3 слід зробити
висновок, що у свідоцтві про право
власності від 13.05.1960 року також невірно
зазначено прізвище ОСОБА_7.

Відповідно до рішення обласного
виконавчого комітету від 21.1 1.1988 року №
233 ліквідовано відділ комунального
господарства Ніжинського виконкому, що
видав свідоцтво про право власності на
спірний будинок 13.05.1960 року і з'ясувати
на підставі яких документів було
видане свідоцтво, чи внесли зміни до
даного правовстановлюючого документу
не має можливості.

Розбіжність прізвища його тітки в
свідоцтві про смерть та в свідоцтві про
право власності на житловий будинок
від 03.09.2001 року не дає йому можливості
для звернення до суду з вимогою
визнання за ним права власності на
спірний будинок за набувальною
давністю у зв'язку з чим він змушений
звернутися до суду з заявою про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу.

Доказом того, що 1/2 частка житлового
будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_8 згідно
свідоцтва про право власності на
будинок від 03.09.2001 року і того що ОСОБА_3
та ОСОБА_5 це одна і та ж сама людина є
архівна довідка від 19.12.2013 р. про
народження ОСОБА_6 та свідоцтво про
народження ОСОБА_4, відповідно до даних
документів ім'я та по батькові батьків
вищевказаних осіб однакові, тобто
ОСОБА_9 та ОСОБА_7 рідні брат та сестра,
свідоцтва про одруження ОСОБА_7
відповідно до якого її прізвище
змінилося на «ОСОБА_7».

Встановлення даного факту необхідно
йому для визнання права власності на
спірний будинок за набувальною
власністю.

Виходячи з положень вищевказаної
статті закону визнання за володільцем
права власності на нерухоме майно
можливе лише за наявності необхідних
умов: добросовісності заволодіння,
відкритості, безперервності,
володіння.

Він ще в 1999 році переїхав проживати до
свого батька в даний будинок та після
його смерті почав там проживати, про це
знали всі хто міг претендувати на даний
будинок та не заперечували проти цього
та даний факт підтверджується довідкою
№ 26 від 15 лютого 2014 року, яка свідчить
про прийняття ним спадщини після
ОСОБА_4 відповідно ст. 549 ЦК УРСР (1963
року).

Він відкрито, не від кого не приховуючи
володіє даним майном ,проти цього й не
заперечує його брат ОСОБА_2

Довідкою № 26 від 15 лютого 2014 року,
відповідно до якої він проживає в
даному будинку з 1999 року, в 2001 році він
замовляв технічний паспорт на будинок,
отримував довідку від Виконавчого
комітету щодо самочинного будівництва,
в 2003 році ним були збудовані два сараї
позначені літрами «б», «б1» відповідно
до технічного паспорту, робочим
проектом на водопостачання від 2006 року,
робочим проектом на газифікацію
будинку від 24.01.2006 року, у 2009 році ним
було збудовано тамбур до літньої кухні
«в1» відповідно до технічного паспорту.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав суду письмову заяву, в якій
просить справу розглядати у його
відсутності, позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, подав до суду заяву, в якій
просить справу розглядати без його
участі, позов визнає і не заперечує
проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача- Ніжинської
міської ради в судове засідання не
з'явилась, подала до суду заяву, в якій
просить справу розглядати без її
участі, позов визнає і не заперечує
проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи заяви сторін, суд вважає за
необхідне розгляд справи провести
відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК
України без проведення фіксації
судового засідання технічними
засобами.

Відповідно до положень абзацу 6
пункту 11 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року
«Про судове рішення у цивільній
справі», за змістом частини четвертої
статті 174 ЦПК у разі визнання
відповідачем позову, яке не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд у
мотивувальній частині рішення може
вказати лише про визнання позову та
прийняття його судом.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту
24 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12 червня 2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

В заяві позивач підтримав позовні
вимоги, а відповідачі їх визнали, а тому
відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України суд
вважає за необхідне не досліджувати
надані докази, так як обставини,
визнані сторонами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню. За
таких обставин позовні вимоги позивача
є законними,обгрунтованими і такими,що
підлягають задоволенню в повному
обсязі

Керуючись ст. 344 ЦК України, ст.ст.
10,11,61,174,197,212-215,218,256,259 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Встановити факт належності
правовстановлюючого документу :
свідоцтва про право власності на 1/2
частку житлового будинку АДРЕСА_1,
виданого на ім"я ОСОБА_5 на підставі
рішення виконавчого комітету
Ніжинської міської ради №506 від 30.08.2001
року ,ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 право
власності за набувальною давністю на
11/18 часток житлового будинку разом з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1

На рішення може бути подана до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Ніжинський міськрайсуд
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду
О.М.СКАЛОЗУБ