Справа №461/5484/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2014 року
Галицький районний суд м. Львова в
складі:

головуючого - судді
Стрельбицького В.В.,

при секретарі Квику
Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Першої Львівської
державної нотаріальної контори про
вилучення запису з реєстру обтяжень
нерухомого майна,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до
Першої Львівської державної
нотаріальної контори, в якому просить
зобов'язати відповідача вилучити
записи з єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
за реєстраційним номером обтяження
4249396 та за реєстровим номером обтяження
4249420.

В обгрунтування позовних вимог
покликається на те, що ухвалою
Галицького районного суду м. Львова від
29.07.1999 року по справі за позовом ОСОБА_2
до Галицької районної адміністрації,
третя особа ОСОБА_1 про внесення змін у
розпорядження Галицької районної
адміністрації по приватизації
квартири АДРЕСА_1, було задоволено
заяву про забезпечення позову та
заборонено продаж квартири АДРЕСА_1.
Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 07.03.2014 року по справі №
461/12834/13ц задоволено її заяву про
скасування заходів забезпечення
позову та скасовано заходи
забезпечення позову, згідно ухвали
Галицького районного суду від 29.07.1999
року. Дана ухвала не оскаржувалась та
набрала законної сили. При зверненні до
Галицького ВДВС ЛМУЮ виявилось, що при
накладенні арешту у 1999 році, були
допущені помилки, а саме: в ухвалі від
29.07.1999 року в її анкетних даних по
батькові зазначено «ОСОБА_1», а не
«ОСОБА_1»; Першою Львівською державною
нотаріальною конторою накладено два
арешти на квартиру АДРЕСА_1, в одному з
яких зазначено власником квартири її, а
в другому власником цієї ж квартири
зазначено ОСОБА_2, хоча згідно ухвали
Галицького районного суду м. Львова від
29.07.1999 року не передбачено накладення
такого арешту.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву, в якій просить слухати справу у
його відсутності, позов підтримує та
просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, подав до суду письмові
заперечення та заяву, в якій просить
слухати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ухвалою від 29.07.1999
року Галицького районного суду м.
Львова по справі за позовом ОСОБА_2 до
Галицького районної адміністрації м.
Львова, третя особа ОСОБА_1 про внесення
змін у розпорядження Галицької
районної адміністрації по
приватизації квартири АДРЕСА_1,
заборонено продаж квартири АДРЕСА_1,
яка належить ОСОБА_1 до вирішення спору
по суті.

Окрім цього, судом встановлено, що
рішенням Галицького місцевого суду м.
Львова від 25 липня 2002 року в позові
ОСОБА_2 до Галицького районної
адміністрації м. Львова, третя особа
ОСОБА_1 про усунення перешкод у
користуванні приміщеннями спільного
користування та визнання недійсним
розпорядження Галицької районної
адміністрації м. Львова в частині
приватизації приміщень, які
перебувають у спільному користуванні
відмовлено за безпідставністю/а.с.6-7/. В
подальшому дане рішення було залишено
без змін Ухвалою Судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області від 07.03.2014 року
/а.с.8/.

Судом також встановлено, що ухвалою
Галицького районного суду м. Львова від
07.03.2014 року, яка вступила в законну сулу,
задоволено заяву ОСОБА_1 та скасовано
заходи забезпечення позову, згідно
ухвали Галицького районного суду
м.Львова від 29.07.1999 року про накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
індефікаційний код НОМЕР_1) /а.с.9/.

Як вбачається з архівної довідки №
723/01-21 від 03.04.2014 року /а.с.10/, підставою
для накладення арешту на квартиру
АДРЕСА_1, слугувала ухвала Галицького
районного суду м. Львова від 29 липня 1999
року.

Згідно ст.15 Закону України «Державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державна
реєстрація обтяжень здійснюється на
підставі рішень судів, що набрали
законної сили.

Відповідно до ст.30 Закону України
«Державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державні реєстратори за порушення
законодавства у сфері державної
реєстрації прав несуть дисциплінарну,
цивільно-правову

або кримінальну відповідальність у
порядку, встановленому законом. Дії або
бездіяльність державного реєстратора
можуть бути оскаржені до суду

Таким чином, прийнявши до уваги зібрані
та перевірені в судовому засіданні
докази, враховуючи те, що саме
відповідачем були здійснені дії щодо
внесення відомостей про обтяження на
нерухоме майно, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3-11, 60, 212-215 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Першу Львівську державну
нотаріальну контору вилучити записи з
єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна за
реєстраційним номером обтяження 4249396
та за реєстровим номером обтяження
4249420.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

На рішення суду може бути
подана апеляційна скарга протягом 10-ти
днів після його оголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Стрельбицький В.В.