Справа № 515/1924/14-ц
Провадження № 2/515/2298/14
Татарбунарський районний суд Одеської
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року. Татарбунарський
районний суд Одеської області в
складі:

головуючого - судді Чебан
А.П.

при секретарі
Унгурян Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Татарбунари
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Жовтоярської сільської ради
Татарбунарського району Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до Жовтоярської сільської ради
Татарбунарського району Одеської
області, в якому просить визнати за нею
право власності на земельну ділянку,
житловий будинок та грошові внески,
посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 в с. Жовтий
Яр Татарбунарського району Одеської
області.

За життя, а саме 21 грудня 2006 року ОСОБА_2
вчинила заповіт, яким заповіла
позивачці все своє майно де б воно не
було і з чого б воно не складалось і
взагалі все те що належатиме їй на день
її смерті і на що вона законом матиме
право.

Після смерті ОСОБА_2 залишився будинок
АДРЕСА_1, земельна ділянка площею 8,04 га
згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІ-ОД № 014170 виданий на ім'я ОСОБА_2
Жовтоярською сільською радою
Татарбунарського району Одеської
області від 01.08.2002 року для ведення
сільськогосподарського виробництва та
грошові внески на рахунках НОМЕР_5,
НОМЕР_6 в Татарбунарському відділенні
Державного спеціалізованого
комерційного ощадного банку України
№6790/014 та в Білгород-Дністровському
відділенні Державного
спеціалізованого комерційного
ощадного банку України №6707/047 на
рахунках НОМЕР_4, НОМЕР_7 та НОМЕР_8.

Позивачка своєчасно звернулась на
адресу приватного нотаріуса ОСОБА_3 з
заявою про прийняття спадщини та
відкриття спадкової справи, але їй
відмовили, мотивуючи це тим, що при
вчиненні одностороннього правочину
посадовою особою, яка засвідчувала
заповіт не був зафіксований точний час
складання заповіту, тобто правочин не
відповідає вимогам ст.1247 ЦК України.

Однак, позивачка вважає, що воля
спадкодавця була зафіксована
письмовим доказом-заповітом, в якому
зазначено, що вона заповіла їй все своє
майно, яке їй належало на день смерті,
заповіт внесений в спадковий реєстр.

За таких обставин, позивачка
звернулася з вказаним позовом до суду
про визнання за нею права власності на
земельну ділянку, житловий будинок та
грошовий внесок.

Позивачка до судового засідання не
з'явилася, але надала заяву з проханням
розглянути справу за її відсутності,
позовні вимоги підтримує повністю.

Представник Жовтоярської сільської
ради в судове засідання не з'явився,
надавши суду заяву, в якій просив
заслухати справу за його відсутності,
проти задоволення позовних вимог не
заперечував.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про смерть
НОМЕР_9 від 09.04.2013 року (а.с.6) видно, що
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Копією заповіту від 21.12.2006 року (а.с.7)
підтверджується, що ОСОБА_1 є
спадкоємцем по заповіту на все майно
спадкодавця ОСОБА_2.

Із листа нотаріуса (а.с.8) видно, що
ОСОБА_1 відмовлено у прийомі заяви про
прийняття спадщини з причини
невідповідності вимогам ст.1247 ЦК
України заповіту. У зазначеному
заповіті не вказано точний час його
складання.

Із копії ощадної книжки (а.с.9) видно, що
в Татарбунарському відділенні
Державного спеціалізованого
комерційного ощадного банку України
№6790/014 філії № 6790/014 відкрито рахунок
НОМЕР_5 на ім'я ОСОБА_2.

Із копії ощадної книжки (а.с.10) видно, що
в Татарбунарському відділенні
Державного спеціалізованого
комерційного ощадного банку України
№6790/014 філії № 6790/014 відкрито рахунок
НОМЕР_6 на ім'я ОСОБА_2.

Копіями ощадних книжок (а.с.10) видно, що
в Білгород-Дністровському відділенні
Державного спеціалізованого
комерційного ощадного банку України
№6707/047 відкриті рахунки НОМЕР_4, НОМЕР_7
та НОМЕР_8 на ім'я ОСОБА_2.

Копією Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІ-ОД за № 014170 від 01.08.2002 року (а.с.11)
підтверджується, що ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки площею 8,04 га,
розташованої на території
Жовтоярської сільської ради
Татарбунарського району Одеської
області, переданої для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

З копії технічного паспорту на будинок
АДРЕСА_1, виготовленого 17.09.1998 року
(а.с.12-14), вбачається, що власником
будинку значиться ОСОБА_2.

З копії свідоцтва про право власності
на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.15),
вбачається, що власником є ОСОБА_2

Вартість спадкового житлового будинку,
який розташований по АДРЕСА_1 складає
41076 грн (а.с.16-17).

Як вбачається з витягу з технічної
документації про визначення
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки № В-н-123 від 16.08.2013 року (а.с.18)
вартість земельної ділянки площею 8,04
га, складає 205890 грн. 23 коп.

Інформаційною довідкою зі Спадкового
реєстру від 24.12.2013 року (а.с.19-22)
підтверджуєтьсмя наявність заповіту
ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків /спадщини/ від фізичної
особи, яка померла /спадкодавця/, до
інших осіб /спадкоємців/.

Частина перша статті 1223 ЦК України
передбачає право на спадкування осіб,
визначених у заповіті.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1234 ЦК України, право
на заповіт має фізична особа з повною
цивільною дієздатністю. Право на
заповіт здійснюється особисто.
Вчинення заповіту через представника
не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України,
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин.

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину чи не прийняти її.

Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України,
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Інструкцією "Про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України",
затвердженої наказом Міністерства
Юстиції від 03.03.2004 року №20/5 та ст.1247 ЦК
України передбачено, що заповіт
складається у письмовій формі, із
зазначенням місця і часу складання
заповіту, дати та місця народження
заповідача та підписаний особисто
заповідачем

У судовому засіданні з достовірністю
встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею
по заповіту після смерті ОСОБА_2, однак
отримати свідоцтво про право на
спадщину через нотаріальну контору
вона не має можливості у зв'язку з тим,
що вищевказаний заповіт не відповідає
вимогам чинного законодавства,
оскільки в ньому не зазначений точний
час його вчинення.

Однак, враховуючи, що воля спадкодавця
ОСОБА_2 була зафіксована письмовим
доказом-заповітом, в якому зазначено,
що вона заповіла за життя позивачці все
своє майно, яке їй належало на день
смерті, що не заперечує відповідач в
наданій до суду заяві, заповіт внесений
в спадковий реєстр і ніхто з часу
смерті спадкодавця заповіт не
оспорював, суд вважає, що за ОСОБА_1 може
бути визнано право власності по
заповіту на житловий будинок, що
розташований по АДРЕСА_1, земельну
ділянку площею 8,04 га згідно державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІІ-ОД № 014170 та грошові
внески по вищезазначених рахунках, які
залишилися після смерті ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст.ст.15, 58-60, 197, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, ст.ст.203, 328, 1216, 1217, 1223, 1233, 1234, 1235,
1247, 1268 ЦК України, Інструкцією "Про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України", затвердженої
Наказом Міністерства юстиції від 03.03.2004
року №20/5, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Жовтоярської сільської
ради Татарбунарського району Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3, право
власності на житловий будинок з
будівлями та спорудами, розташований
по АДРЕСА_1, на земельну ділянку площею
8,04 га, розташовану на території
Жовтоярської сільської ради
Татарбунарського району Одеської
області, згідно Державного акту на
право приватної власності на землю
серії ІІ-ОД за № 014170, виданого 01.08.2002
року на ім'я ОСОБА_2 та на грошові внески
по рахункам НОМЕР_5, НОМЕР_6 в
Татарбунарському відділенні
Державного спеціалізованого
комерційного ощадного банку України
№6790/014 філії № 6790/014 та НОМЕР_10, НОМЕР_11
та НОМЕР_12 в Білгород-Дністровському
відділенні Державного
спеціалізованого комерційного
ощадного банку України №6707/047 які
залишилися після смерті ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Татарбунарський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів с дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Чебан