Олевський районний суд Житомирської
Справа № 287/102/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року
м. Олевськ

Олевський районний
суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Волощука В.В.

секретаря Федорчук
О.В.

з участю:

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі судових засідань
Олевського районного суду
Житомирської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

04.03.2014 року позивачка звернулась до
суду з позовом в якому зазначає, що вони
з відповідачем з січня 2003 року по 2007 рік
проживали однією сім'єю як чоловік і
жінка без реєстрації шлюбу. Від
спільного проживання мають
неповнолітню дитину: дочку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на
матеріальному утриманні та вихованні
позивачки, а тому вона просить суд
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання дитини в розмірі
1/4 частини заробітної плати (доходу)
відповідача, щомісячно, починаючи з дня
подачі заяви до повноліття дитини,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку Законом України «Про Державний
бюджет України», так як відповідач
ухиляється від її утримання в
добровільному порядку.

Позивачка в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала повністю, із
підстав, що наведені в її позовній
заяві.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги позивачки не визнав,
пояснивши те, що він дитину повністю
одягає, купує всі необхідні речі для
навчання і школи.

Як встановлено у судовому засіданні,
сторони проживали однією сім'єю як
чоловік і жінка без реєстрації шлюбу з
січня 2003 року по 2007 рік. Від спільного
проживання у них народилася дитина:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
копією свідоцтва про народження
дитини. Дитина проживає разом із
позивачкою та знаходиться на її
матеріальному утримані, оскільки
відповідач не надає належної допомоги,
як батько, на утримання дитини.

Відповідач ухиляється від виконання
батьківського обов'язку по утриманню
дочки, хоча має таку можливість,
оскільки має відповідний молодий вік,
не страждає на будь-яке захворювання,
не є інвалідом і має можливість
утримувати свою дитину до досягнення
нею повноліття, належним чином, як того
вимагає Закон.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України
«Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року,
№ 2402-ІІІ, кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

Із положень ч.1 ст.3 Конвенції про права
дитини, ратифікованої постановою
Верховної Ради Української РСР від
27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК
України, під час вирішення будь-яких
питань щодо дітей суд повинен виходити
з якнайкращого забезпечення інтересів
дітей.

Так статтею180 СК України передбачено,
що батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Разом з тим статтею 183 СК України
передбачено, що частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Разом з тим, відповідно до п. 17
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків,
повнолітніх дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

В даному випадку суд дійшов висновку,
що відповідач ухиляється від обов'язку
утримувати неповнолітню дитину, чим
ставить її у складне матеріальне
становище та порушує її право на
достатній життєвий рівень, а тому
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини повинні бути стягнуті з
відповідача в судовому порядку, згідно
вимог ст. 183 СК України, у частці від
заробітку, а саме у розмірі 1/6 частки з
усіх видів заробітку (доходу) щомісячно
до досягнення дитиною повноліття, але
не менше, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст.10,11,15,57,60,88,212-215 ЦПК
України та ст.ст. 180, 182. 183, ч.1 ст.191 СК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя
АДРЕСА_1, ІПН-НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_2,
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розміри 1/6 частки всіх видів заробітку
(доходу) відповідача до ІНФОРМАЦІЯ_5,
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для кожної дитини
відповідного віку, щомісячно.

Стягнення аліментів проводити з 04.03.2014
року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243,60 грн., які
перерахувати на р/р 0460, Код
отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37937308, УДК у
Олевському районі, код класифікації
доходів бюджету - 220300001, Банк отримувача
ГУ ДКУ у Житомирській області, МФО -
811039.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового
збору за розгляд цивільної справи
Олевським районним судом Житомирської
області відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір».

Врешті позову відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскарженим до
Апеляційного суду Житомирської
області через Олевський районний суд
Житомирської області протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя: В. В. Волощук