АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:
головуючого судді: Мазурик О.Ф.,
суддів: Прокопчук Н.О.,
при секретарі: Калініній Я.М.,
розглянувши апеляційні скарги
Письменної Наталії Володимирівни, яка
діє в інтересах Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алея-Парк», та
на рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 01 липня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алея-Парк», третя
особа: Танбрідж Дівелопментс Лімітед,
про визнання недійсним та скасування
протоколу загальних зборів учасників
товариства, поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди,-
В березні 2013 року ОСОБА_3, звернувся до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Алея-Парк» (далі - ТОВ «Алея-Парк»,
Товариство) та посилаючись на
порушення відповідачем його трудового
права, просив суд визнати недійсним та
скасувати протокол № 2 від 20.06.2012
загальних зборів учасників ТОВ
«Алея-Парк» в частині усунення ОСОБА_3
від виконання обов'язків директора ТОВ
«Алея-Парк» та про призначення на час
усунення директора ТОВ «Алея-Парк»
ОСОБА_3 від обов'язків виконуючого
обов'язки директора ТОВ «Алея-Парк»
ОСОБА_2 з 21.06.2012; поновити ОСОБА_3 на
посаді директора ТОВ «Алея-Парк» з
20.06.2012; стягнути з ТОВ «Алея-Парк» на
користь ОСОБА_3 заробітну плату за час
вимушеного прогулу у розмірі 17 730 грн. 99
коп. та моральну шкоду у розмірі 10 000
Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 01 липня 2014 року позов
задоволено частково. Поновлено ОСОБА_3
на посаді директора Т ОВ
«Алея-Парк» з 20.06.2012. В решті позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ТОВ «Алея-Парк» через свого
представника Письменну Н.В. та
виконуючий обов'язки директора ТОВ
«Алея-парк» ОСОБА_2 звернулися до суду з
апеляційними скаргами, в яких просили
вказане рішення в частині поновлення
ОСОБА_3 на посаді директора ТОВ
«Алея-Парк» скасувати та постановити
в цій частині нове рішення про відмову
в задоволенні позову, посилаючись на
те, що судом неправильно застосовано
норми матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи; судом
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в судовому
засіданні проти апеляційної скарги
заперечувала та просила залишити
рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач та третя особа в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, причини неявки суду не
повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України їх неявка не перешкоджає
розглядові справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

В аспекті вирішення вказаного позову
слід зазначити, що існує дві правові
площини взаємовідносин між власниками
Товариства і керівником (директором).
Першою площиною є трудові відносини.
Другою - корпоративні відносини.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що на час
відсторонення позивача від виконання
обов'язків директора ТОВ «Алея-Парк»
20.06.2012, були відсутні підстави та докази
передбачені ст. 16 Статуту
ТОВ «Алея-Парк», де вказано, що директор
у випадку неналежного виконання своїх
обов'язків та/або невиконання або
неналежного виконання рішень
загальних зборів учасників Товариства
у будь-який момент може бути усунутий
від виконання своїх обов'язків, у
зв'язку з чим дійшов висновку про
поновлення ОСОБА_3 на посаді директора
ТОВ «Алея-Парк».

Проте, погодитись із такими висновками
суду не можна, оскільки суд дійшов їх із
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Згідно з ч. 2 ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити.

Зазначеним вимогам закону рішення суду
першої інстанції не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи в
червні 2007 ОСОБА_3 засновано ТОВ
«Алея-Парк».

Рішенням № 2 засновників ТОВ
«Алея-Парк» від 05.06.2007 ОСОБА_3
призначено директором ТОВ «Алея-Парк».
На час призначення ОСОБА_3 директором,
останній був єдиним засновником
Товариства. Юридична адреса Товариства
була зареєстрована за місцем
реєстрації позивача (том 1, а.с. 6, 31-32).

В судовому засіданні представник
ОСОБА_3 пояснила, що в 2010 році ОСОБА_3
продав свою частку внеску до
статутного фонду Товариства третій
особі, однак з посади директора його
звільнено не було.

Як зазначено у позовній заяві, за час
роботи ОСОБА_3 на посаді директора на
Товаристві відбувалися порушення
трудового законодавства, заробітна
плата не виплачувалася.

20.06.2012 на загальних зборах учасників
ТОВ «Алея-Парк» було прийнято рішення
про проведення ревізійною комісією
перевірки діяльності директора
Товариства та на час проведення
перевірки усунути ОСОБА_3 від виконання
обов'язків директора ТОВ «Алея-Парк» з
20.06.2012 (том 1, а.с. 90).

Стаття 46 КЗпП встановлює право
власника або уповноваженого ним органу
відсторонити працівника від роботи у
випадку:

- з'явлення на роботі у нетверезому
стані, у стані наркотичного або
токсичного сп'яніння;

- відмови або ухилення від обов'язкових
медичних оглядів, навчання,
інструктажу та перевірки знань з
охорони праці та протипожежної
охорони;

- в інших випадках, передбачених
законодавством.

Частина 3 статті 99 ЦК України
передбачає, що члени виконавчого
органу можуть бути в будь-який час
усунуті від виконання своїх обов'язків
на будь-якій підставі, якщо в
установчих документах не визначено
підстав усунення членів виконавчого
органу від виконання своїх обов'язків.

Висновок суду, що на час відсторонення
позивача від виконання обов'язків
директора ТОВ «Алея-Парк» 20.06.2012, були
відсутні підстави та докази
передбачені ст. 16 Статуту ТОВ
«Алея-Парк», де вказано, що директор у
випадку неналежного виконання своїх
обов'язків та/або невиконання або
неналежного виконання рішень
загальних зборів учасників Товариства
у будь-який момент може бути усунутий
від виконання своїх обов'язків, є
помилковим, оскільки Статут, що містить
вказаний пункт затверджено на
загальних зборах 20.06.2012, тобто в той же
день коли і було вирішено питання про
усунення ОСОБА_3 від виконання
обов'язків директора Товариства,
державну реєстрацію змін до установчих
документів проведено 07.07.2012.

Розподіл корпоративних та трудових
відносин був проведений
Конституційним Судом України в рішенні
у справі № 1-2/2010 від 12 січня 2010 року про
офіційне тлумачення ч. 3 ст. 99 ЦК
України.

Як зазначає Суд, положення частини
третьої статті 99 Цивільного кодексу
України від 16 січня 2002 року № 435-І
«члени виконавчого органу можуть бути
у будь-який час усунені від виконання
своїх обов'язків» слід розуміти як
право компетентного (уповноваженого)
органу товариства у будь-який час і з
будь-яких підстав усунути особу (осіб)
від виконання обов'язків члена (членів)
виконавчого органу за умови, якщо в
установчих документах товариства не
визначено таких підстав. Усунення
члена виконавчого органу товариства
від виконання своїх обов'язків, яке
передбачене ч. 3 ст. 99 ЦК України, не є
відстороненням працівника від роботи в
розумінні ст. 46 КЗпП України.

Конституційний Суд України у п. 3.2
мотивувальної частини Рішення
зазначив: «Усунення членів виконавчого
органу товариства від виконання
обов'язків (ч. 3 ст. 99 ЦКУ) або
відсторонення голови виконавчого
органу товариства від виконання
повноважень (абзац 1 ч. 2 ст. 61 Закону
України «Про акціонерні товариства»)
за своєю правовою природою, предметом
регулювання правовідносин і правовими
наслідками відрізняється від
відсторонення працівника від роботи на
підставі ст. 46 КЗпПУ. Саме тому
можливість уповноваженого органу
товариства усунути члена виконавчого
органу від виконання ним обов'язків
міститься не в приписах Кодексу
законів про працю, а у ст. 99 ЦКУ, тобто не
є предметом регулювання нормами
трудового права».

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції вказаних обставин та
положень закону не врахував, у зв'язку з
чим дійшов помилкового висновку про
поновлення позивача на посаді
директора ТОВ «Алея-Парк».

Враховуючи те, що суд першої інстанції
не взяв до уваги наведені обставини та
норми закону, що регулюють встановлені
правовідносини, судове рішення
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
за неповного з'ясування обставин
справи, а тому підлягає скасуванню в
частині щодо задоволення позовних
вимог про поновлення ОСОБА_3 на посаді
директора ТОВ «Алея-Парк» з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову в цій частині.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні позовних вимог не
оскаржувалося, а тому у відповідності
до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України судом
апеляційної інстанції не перевірялося.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 309, 313-315, 317, 325, 327
ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги Письменної
НаталіїВолодимирівни, яка діє в
інтересах Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алея-Парк», та
ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 01 липня 2014 року в частині
поновлення ОСОБА_3 на посаді директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алея-Парк» -
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення наступного змісту:

«В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алея-Парк» про
поновлення на посаді директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алея-Парк» -
відмовити».

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 759/4398/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/10205/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Величко Т.О.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.