Провадження № 2/0202/322/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 червня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючої судді
Слюсар Л.П.,

при секретарі
Фісун К.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у вересні 2012 року звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
просив стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2
заборгованості на свою користь за
кредитним договором № 1640 від 22.08.2007
року у розмірі 90433,97 грн.; з ПАТ «Акцент -
банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на свою
користь заборгованість у розмірі 10 000,00
грн., та з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на свою користь
стягнути судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що відповідно до договору № 1640 від
22.08.2007 року відповідач ТОВ
науково-виробниче об'єднання
«Альтернатива» отримав кредит 290000,00
грн. зі сплатою за користування ним
відсотків у розмірі 11,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 22.08.2008
року. Проте, в порушення умов договору
ТОВ науково-виробниче об'єднання
«Альтернатива» свої зобов'язання
належним чином не виконав, що стало
підставою для звернення до суду.

Вимоги до позичальника ТОВ
науково-виробниче об'єднання
«Альтернатива», що випливають зі
згаданого договору, були забезпечені
шляхом укладання з відповідачами ПАТ
"А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010
року; договором поруки, укладеним з
поручителем ОСОБА_1, договором поруки,
укладеним з поручителем ОСОБА_2 у
зв'язку з чим вони є солідарними
відповідачами за пред'явленим до
стягнення боргом.

Заочним рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
10 жовтня 2012 року позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» були
задоволені.

Ухвалою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 17 червня
2013 року заочне рішення від 10 жовтня 2012
року було скасовано.

При новому розгляді справи представник
позивача у судові засідання з'явився,
позовні вимоги підтримав та наполягав
на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 у в судове засідання
у справі не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні просив відмовити у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«Приватбанк», посилаючись на те, що ці
вимоги заявлені до поручителів
безпідставно.

Представник ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове
засідання не з'явився. Про час і місце
слухання справи повідомлялись
належним чином. Про причину неявки суд
не повідомили.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові докази, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
Договору № 1640 від 22.08.2007 року
відповідач ТОВ науково-виробниче
об'єднання «Альтернатива» отримав
кредит 290000,00 грн. зі сплатою за
користування ним відсотків у розмірі
11,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 22.08.2008 року.

21 серпня 2008 року між ТОВ
науково-виробниче об'єднання
«Альтернатива» та ПАТ КБ «ПриватБанк»
було укладено додаткову угоду до
договору № 1640 від 22.02.2007 року, в якій
встановлено, що ліміт цього кредитного
договору складає 160 000,00 грн. на строк до
22.08.2009 року.

Зобов'язання Позичальника, що
випливали зі згаданого договору, були
забезпечені шляхом укладання з
відповідачами ПАТ "А-Банк" договору
поруки № 167 від 20.10.2010 року, відповідно
до якого розмір відповідальності
поручителя перед кредитором становить
10000 грн.

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором, 22 серпня 2007
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1
укладено договір поруки 1640/1,
відповідно до якого ОСОБА_1 взяв на себе
зобов'язання відповідати перед
кредитором по зобов'язанням боржника
ТОВ НВО «Альтернативна» в повному
обсязі.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання обов'язків за
кредитним договором в тому ж розмірі,
що і боржник, включаючи сплату кредиту,
процентів, нарахованих за користування
кредитом, винагород, штрафів, пені та
інших платежів, відшкодування збитків.

Згідно до п. 5.1. договору поруки, сторони
дійшли згоди, що строк (позовна
давність), в межах якого звернутися до
суду з вимогою про захист свого права
або інтересу встановлюється протягом 5
років.

21 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ
«ПриватБанк» укладено додаткову угоду
до договору поруки № 1640/1 від 22.08.2007
року, відповідно до якого предметом
договору є надання поруки поручителем
перед кредитором за виконання ТОВ НВО
«Альтернатива» своїх обов'язків за
договором про надання овердрафтового
кредиту від 22.08.2007 року № 1640, згідно
якому Кредитор надав боржнику кредит в
сумі 160000,00 грн., а боржник зобов'язаний
повернути кредит не пізніше 30 днів
згідно умов кредитного договору та
повністю в строк до 22 серпня 2009 року,
сплачувати за його користування
проценти за ставкою, що залежить від
строку існування несплаченого залишку
по кредиту, а у випадку порушення
строків повернення кредиту -
сплачувати 54% річних в дату сплати
процентів, а також сплачувати
винагороди, штрафи, пені та інші
платежі, відшкодовувати збитки у
відповідності, порядку та строки
зазначені у Кредитному договорі.

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором, 22 серпня 2007
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2
укладено договір поруки 1640/2,
відповідно до якого ОСОБА_2 взяла на
себе зобов'язання відповідати перед
кредитором по зобов'язанням боржника
ТОВ НВО «Альтернативна» в повному
обсязі.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання обов'язків за
кредитним договором в тому ж розмірі,
що і боржник, включаючи сплату кредиту,
процентів, нарахованих за користування
кредитом, винагород, штрафів, пені та
інших платежів, відшкодування збитків.

Згідно до п. 5.1. договору поруки, сторони
дійшли згоди, що строк (позовна
давність), в межах якого звернутися до
суду з вимогою про захист свого права
або інтересу встановлюється протягом 5
років.

21 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ
«ПриватБанк» укладено додаткову угоду
до договору поруки № 1640/2 від 22.08.2007
року, відповідно до якого предметом
договору є надання поруки поручителем
перед кредитором за виконання ТОВ НВО
«Альтернатива» своїх обов'язків за
договором про надання овердрафтового
кредиту від 22.08.2007 року № 1640, згідно
якому Кредитор надав боржнику кредит в
сумі 160000,00 грн., а боржник зобов'язаний
повернути кредит не пізніше 30 днів
згідно умов кредитного договору та
повністю в строк до 22 серпня 2009 року,
сплачувати за його користування
проценти за ставкою, що залежить від
строку існування несплаченого залишку
по кредиту, а у випадку порушення
строків повернення кредиту -
сплачувати 54% річних в дату сплати
процентів, а також сплачувати
винагороди, штрафи, пені та інші
платежі, відшкодовувати збитки у
відповідності, порядку та строки
зазначені у Кредитному договорі.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем ТОВ науково-виробниче
об'єднання «Альтернатива» умов
договору № 1640 від 22.08.2007 року станом на
29.08.2012 року заборгованість за ним
складає 100433,97 грн., в тому числі 1000,00
грн. - заборгованість за кредитом; 43401,42
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 50297,60 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 1000,00 грн. -
штраф (фіксована частина), 4734,95 грн. -
штраф (процентна складова).

Аналізуючи спірні правовідносини, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона ( боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов`язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов`язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Зі змісту цієї норми вбачається
можливим встановлення поруки щодо
виконання одного й того самого
зобов'язання одночасно з боку
декількох осіб. Однак, така порука
виникає на підставі спільного надання,
у формі укладання одного договору (ч.3
ст. 554 ЦК України). У такому разі
поручителі відповідають перед
кредитором солідарно. Законом не
заборонено укладання й кількох
договорів поруки на виконання того
самого зобов'язання, але в цьому
випадку ч.3 ст. 554 ЦК України застосована
бути не може. Поручителі не несуть у
такому разі солідарної
відповідальності, оскільки не можна
говорити про їхню спільну поруку. За
таких обставин кредитор має право
пред'явити вимогу до кожного з
поручителів на підставі відповідного
договору, але поручитель, що виконав
зобов'язання, не може висунути вимогу
до іншого поручителя на предмет
розподілу відповідальності перед
кредитором.

На підставі вище викладено суд
приходить до висновку, що вимоги,
заявлені ПАТ КБ «ПриватБанк» до
поручителів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
правомірними, оскільки нормами діючого
законодавство передбачено право
позивача звернутися з вимогою до
поручителів про погашення наявної
заборгованості за кредитним договором,
укладеним з позичальником, тому
відповідачі зобов'язані оплатити
заборгованість за кредитним договором,
а саме: тіло кредиту в розмірі 1000,00
грн.

Оскільки проценти є платою
(винагородою) за користування
грошовими коштами, то суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення з відповідачів процентів за
користування кредитом в розмірі 43401,42
грн. законні та підлягають задоволенню.

Позивачем заявлено вимогу щодо
стягнення пені нарахованої за
неналежне повернення кредиту та сплату
процентів в розмірі 50297,60 грн., а також
штрафів у розмірі 1000,00 грн. (фіксована
частина), 4734,95 грн. (процентна складова).

Відповідно до ч.1,3 ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Виходячи із вищевикладеного, та
оцінюючи докази в їх сукупності, беручи
до уваги те, що нарахований розмір пені
в 50 разів перевищує заборгованість за
тілом кредиту, та враховуючи принципи
розумності і справедливості, суд
вважає за можливим зменшити розмір
пені та стягнути із відповідачів
пеню в розмірі 1000,00 грн.

Згідно до п.5.8 Кредитного договору № 1640
від 22.08.2007 року при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених даним договором більше
ніж на 30 днів, у зв'язку з чим Банк буде
змушений звернутися до судових
органів, позичальник сплачує Банку
штраф 1000,00 грн. + 5% від суми позову; отже
в цій частині позовні вимоги знайшли
своє підтвердження та підлягають
задоволенню.

Щодо стягнення солідарно із
відповідачів на користь позивача 10000
грн., то приймаючи до уваги ті
обставини, що договір поруки №167 від
20.10.2010 року, яким передбачено стягнення
із відповідачів та ПАТ " Акцент-Банк"
суми 10000 грн. не є багатостороннім
договором, тому суд вважає що в
задоволені позовних вимог в цій
частині слід відмовити.

На підставі вище викладеного, суд
вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» підлягають задоволенню
частково, а саме стягненню з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
№ 1640 від 22.08.2007 року у розмірі 51136,37 грн.

Відповідно до ст.ст. 88 ЦПК України
сплачений позивачем судовий збір,
підлягає стягненню з відповідачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь в
межах задоволених позовних вимог у
сумі 511,36 грн. у рівних частках, а саме
по 255,68 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст., 525,526, 530,553, 554, 610, 625,1050,
1054 ЦК України, ст. ст. 3, 7, 11, 15, 27, 30, 60, 61,
88,169, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - задовольнити
частково.

Стягнути з поручителів ОСОБА_1 (49000,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) та ОСОБА_2 (49000, АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № 1640 від 22 серпня
2007 року, у загальному розмірі 51136 грн. 37
коп., а саме: заборгованість за кредитом
в розмірі 1000,00 грн.; заборгованість по
процентам за користування кредитом в
розмірі 43401,42 грн., пеня 1000,00 грн., штраф
(фіксована частина) 1000,00 грн., штраф
(процентна складова) - 4734,95 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) та
ОСОБА_2 (49000, АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» судові витрати у
справі у розмірі 511 грн. 36 коп. по 255 грн.
68 коп. з кожного.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Л.П. Слюсар