Справа № 427/2714/14-ц
Провадження № 2/427/1365/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2014 року

Свердловський міський суд Луганської
області у складі:

Головуючого судді Шевцова О.А.,

при секретарі с/з Арнаутовій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань в м.
Свердловську цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_2 до
Свердловської міської ради Луганської
області про встановлення факту та
визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із
позовною заявою, в обґрунтування якої
зазначив, що з квітня 1974 року з ОСОБА_3
співмешкала мати позивача - ОСОБА_4 без
реєстрації шлюбу. Вони фактично
перебували в шлюбних відносинах, вели
спільне господарство, мали спільний
бюджет та піклувались один за одним.
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належала у рівних
долях, а саме - по 1/2 частині квартири,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_4
померла, після чого ОСОБА_2, як єдиний
спадкоємець після її смерті, прийняв
спадщину у вигляді 1/2 частини
вищевказаної квартири. Після смерті
ОСОБА_4 у вказаній квартирі залишився
мешкати ОСОБА_3, якого позивач
регулярно відвідував, передавав йому
кошти, купував ліки та їжу, а також
сплачував комунальні послуги.

У 2000 році позивач перевіз ОСОБА_3 до
міста Севастополь, оскільки останній
був у похилому віці та потребував
постійного догляду. У віці 73 роки
ОСОБА_3 помер у м. Севастополь. Позивач
за власні кошти зробив поховання
ОСОБА_3 та продовжував доглядати за
майном померлого, а саме - за 1/2 частиною
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини,
оскільки інших спадкоємців у померлого
не було. Проте нотаріус відмовився
реєструвати заяву про прийняття
спадщини з посиланням на ті обставини,
що позивач не є родичем померлого, у
зв'язку з чим, останній не має права на
спадщину.

В позові зазначено, що померлий не
залишав заповіту. Посилаючись на ст. 1223,
1261 ЦК України позивач зазначив, що він є
спадкоємцем 4 черги.

Враховуючи викладене та зазначаючи
положення ст.ст. 1259, 328, 1296 ЦК України,
позивач просить суд визнати його
спадкоємцем четвертої черги у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3 та визнати за позивачем право
власності на квартиру, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача наполягав на задоволенні
заявлених вимог, обґрунтовуючи їх
доводами, викладеними в позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог, оскільки
матеріали справи не містять доказів
щодо належності спірного майна певним
особам, а також відсутні відомості про
формування нотаріальної справи або
відмови нотаріуса.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, суд
вважає позов таким, що підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків,
встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно ст. 1264 ЦК України, у четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 3 ч. 2 СК України встановлено, що
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Частиною 4 вказаної статті передбачено,
що сім'я утворюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину від 28.11.1995 р., є власником 1/2
частки квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується копією витягу про
державну реєстрацію прав від 24.11.2011 р.
(а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, серія НОМЕР_1 (а.с. 9), виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Ленінського районного
управління юстиції у м. Севастополі.

З довідки від 21.04.2014 р., виданою
садівничим товариством «УНР-64»,
вбачається, що ОСОБА_3 мешкав з 1993 року
по 28.02.2009 року на території садівничого
товариства «УНР-64», ділянка НОМЕР_2,
власником якого є ОСОБА_2. Даною
довідкою також підтверджується
ведення спільного господарства ОСОБА_3
разом з ОСОБА_4, яка є матір'ю ОСОБА_2.
Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
мешкав разом з ОСОБА_2 та вів з ним
спільне господарство. ОСОБА_3 був
похований за фінансові кошти ОСОБА_2.
Зазначена довідка підтверджена
підписами свідків.

З витягу з Державного реєстру від 20.05.2014
р. за № 21868421, виданого Реєстраційною
службою Свердловського міського
управління юстиції Луганської області,
вбачається, що відомості в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно,
в реєстрі прав власності на нерухоме
майно, в Державному реєстрі іпотек та у
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна стосовно
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач дійсно мешкав разом з ОСОБА_3 та
вів разом з ним спільне господарство
більше п'яти років до дня смерті
останнього та відкриття спадщини,
тобто проживали однією сім'єю, у зв'язку
з чим, суд приходить до висновку про
визнання ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої
черги стосовно майна спадкодавця
ОСОБА_3.

Вирішуючи питання про визнання права
власності в порядку спадкування на
об'єкт нерухомості, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, суд приходить до
висновку про відмову даних вимог,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази, які підтверджують право
власності ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1. Крім цього, доводи позивача
про відмову нотаріуса в оформленні
права власності в порядку спадкування
не підтверджені доказами, а саме
відмовою нотаріуса у вчиненні
нотаріальної дії.

На підставі ст. 328, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК
України, ст. 3 СК України, керуючись ст.
10, 11, 60, 174, 209, 212, 214-215, 218, ЦПК України, суд,
-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до Свердловської міської
ради Луганської області про
встановлення факту та визнання права
власності - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої
черги у порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_3.

В іншій частині позовних вимог
відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Луганської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.А. Шевцов