АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 683/3575/13-ц
Провадження № 22-ц/792/1002/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Корніюк А.П.,

суддів: П'єнти І.В., Талалай О.І.,

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

позивачки ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою приватного
акціонерного товариства „АХА
Страхування" на рішення
Старокостянтинівського районного суду
від 11 лютого 2014 року за позовом ОСОБА_1
до приватного акціонерного товариства
„АХА Страхування", третя особа ОСОБА_2
про відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

Звертаючись із вказаним позовом
ОСОБА_1 зазначала, що 23.11.2012 року близько
17 год. 30 хв. з вини водія ОСОБА_2 сталося
ДТП, внаслідок якого її син ОСОБА_3
отримав тілесні ушкодження та
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в Хмельницькій
обласній лікарні. За цей час позивачкою
витрачено кошти на лікування сина в
сумі 7783,73 грн., а також кошти на
поховання та поминальний обід в сумі
8660,32 грн., а всього - 16534,05 грн. Позивачка
зазначає, що на момент вчинення ДТП
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахована в АТ „СК „АХА
Страхування", а тому дані витрати
підлягають стягненню саме з
відповідача. І ОСОБА_1 просила суд
винести рішення, яким стягнути з АТ „СК
„АХА Страхування" на її користь 16534,05
грн. матеріальної шкоди та 5000 грн.
моральної шкоди, а всього 21534,05 грн.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду від 11 лютого 2014 року
позов задоволено. Стягнуто з АТ „СК
„АХА Страхування" на користь ОСОБА_1
16534,05 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн.
моральної шкоди. Вирішено питання про
судові витрати.

В апеляційній скарзі АТ „СК „АХА
Страхування" не погоджується з
рішенням суду просить його скасувати
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити. Посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення та
неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права.
Апелянт вказує, що позивачка не
звернулась з повідомленням про подію
до Страховика та не надала відповідних
підтверджуючих документів про
настання страхового випадку, а тому
права позивачки відповідачем АТ „СК
„АХА Страхування" порушені не були.
Крім того, апелянт зазначає, що витрати
на поминальний обід не входять до
необхідного мінімального переліку
окремих видів ритуальних послуг, що
затверджений наказом
Держжитлокомунгоспу України №193 від 19
листопада 2003 року.

Позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2
апеляційну скаргу просять відхилити,
залишивши рішення суду першої
інстанції без змін.

Представник апелянта в судове
засідання не з'явився, про день, місце і
час слухання справи повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу
визначено, що підставою для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

В зв»язку із неправильним
застосуванням норм матеріального
права (ст.2 Закону України «Про
поховання та похоронну справу») судове
рішення підлягає зміні, виходячи із
слідуючого.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено, що 23.11.2012 року біля 17 год. 30
хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 2102
р.н. НОМЕР_2 та рухаючись в правій смузі
руху вул. К. Острозького м.
Старокостянтинова в напрямку вул. Миру
біля буд. № 55 під час випередження
автомобіля «Фольцваген Кадді» р.н.
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, який,
рухаючись попереду в попутному
напрямку в лівій смузі зупинився перед
нерегульованим пішохідним переходом,
не вжив заходів для зменшення
швидкості та зупинки керованого ним
транспортного засобу, не надав
перевагу в русі пішоходу та здійснив
наїзд на пішохода ОСОБА_3, який
перетинав проїзну частину зліва
направо по ходу руху автомобіля в межах
нерегульованого пішохідного переходу,
відзначеному дорожніми знаками 5.35.1,
5.32.2. «Пішохідний перехід» та дорожньою
розміткою 1.14.1. «зебра». Внаслідок ДТП
ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні
ушкодження, що небезпечні для життя в
момент їх заподіяння та перебувають в
причинному зв'язку з настанням смерті.
Від отриманих тілесних ушкоджень
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Вироком Красилівського районного
суду Хмельницької області від 03.04.2013
року, що змінений Ухвалою Апеляційного
суду Хмельницької області від 02.07.2013
року ОСОБА_2 визнано винним за ч. 2 ст. 286
КК України і засуджено до 4 років
позбавлення волі з позбавленням права
керування транспортними засобами
строком на 3 роки. На підставіст. 75 КК
України ОСОБА_2 звільнено від
відбування основного покарання з
випробуванням із встановленням
іспитового строку тривалістю 3 роки та
із покладенням, на підставі ст. 76 КК
України, обов'язків. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 150000 грн. моральної
шкоди. В іншій частині цивільний позов
про стягнення виплат із АТ «СК „АХА
Страхування " залишено без розгляду.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове майно, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Суд першої інстанції вірно
встановив, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 09.04.2012 року
була застрахована в АТ „СК „АХА
Страхування" стосовно транспортного
засобу тип В1, номерний знак НОМЕР_2,
модель ВАЗ2101, 1974 року випуску. Строк дії
поліса № АВ/2538846 з 10.04.2012 року по 09.04.2013
року включно. Загальна сума (ліміт
відповідальності) на одного
потерпілого за шкоду, заподіяну життю і
здоров'ю 100000 грн. (а.с.70).

ОСОБА_2 керував вказаним
автомобілем на підставі довіреності
від 28.11.2011 року. (а.с. 69).

Положеннями ч.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену коду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом статей 23, 24, 27 «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що шкодою,
заподіяною життю та здоров'ю
потерпілого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, є:
шкода, пов'язана з лікуванням
потерпілого; шкода, пов'язана із смертю
потерпілого. Страховик відшкодовує
витрати на поховання, а також
документально підтверджені витрат на
лікування потерпілого, та витрати на
його утримання в медичному закладі до
настання смерті. Право на отримання
відшкодування за шкоду, пов'язану із
смертю потерпілого, мають особи, які
знаходились на утриманні потерпілого,
та особи, які взяли на себе витрати з
поховання.

Відповідно до роз'яснень, що
викладені в п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» від
27 березня 1992 року за № 6 у випадку
смерті потерпілого організація або
громадянин, відповідальні за
заподіяння шкоди, зобов'язані
відшкодувати витрати на поховання (у
тому числі на ритуальні послуги та
обряди) тій особі, яка понесла ці
витрати.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що із АТ «СК „АХА
Страхування» підлягають до стягнення
на користь позивачки витрати на
лікування та утримання потерпілого
ОСОБА_3 до настання смерті в сумі 7873,73
грн. та витрати на поховання в сумі 2694,89
грн. Розмір цих сум апелянтом не
оспорюється, про що зазначається в
апеляційній скарзі. (а.с.89)

Також, колегія судів вважає, що суд
першої інстанції правильно, виходячи
із норм діючого законодавства: ст.ст. 23,
1167, 1168 ЦК України, п. 22.3. ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», п. 9.3. ст. 9 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» стягнув із відповідача на
користь ОСОБА_1 5000грн. моральної шкоди.
(100000 грн. ( обов»язковий ліміт) х 5 % = 5000
грн.)

А тому доводи апеляційної скарги в
тій частині, що судом порушено норми
матеріального права ( ст.ст. 6, 35 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів») та процесуального права (ст.3
ЦПК України) є необгрунтованими, адже
про настання страхового випадку
відповідач був повідомлений ОСОБА_2 та
цивільний позов до АТ «СК «АХА
Страхування» ОСОБА_1 заявляла і в
рамках кримінальної справи щодо
обвинувачення ОСОБА_2 по ст.286 ч.2 КК
України, що вироком Красилівського
райсуду від 03.04.2012р., залишеним без змін
в цій частині Ухвалою Апеляційного
суду Хмельницької області від 02.07.2013 р.
залишений без розгляду.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги
в тій частині, що судом не враховано
положення Закону України «Про
поховання та похоронну справу»,
колегія суддів вважає їх
обгрунтованими виходячи із слідуючого.

Так, відповідно до абзацу 17 ст. 2
Закону України «Про поховання та
похоронну справу» поховання померлого
- комплекс заходів та обрядових дій, які
здійснюються з моменту смерті людини
до поміщення труни з тілом або урни з
прахом у могилу або колумбарну нішу,
облаштування та утримання місця
поховання відповідно до звичаїв та
традицій, що не суперечать
законодавству.

А тому, колегія суддів вважає, що не
підлягає до задоволення позовна вимога
позивачки щодо стягнення із АТ «СК
„АХА Страхування" витрат на проведення
поминального обіду.

У відповідності з ч.5 ст. 88 ЦПК
України, якщо суд апеляційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

Тому підлягає до зміни і
оскаржуване рішення в частині
стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 314, 316, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства „АХА
Страхування" задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду від 11 лютого 2014 року в
частині стягнення майнової шкоди в
сумі 16534,05грн. та в частині стягнення
судового збору змінити, зменшивши суму
майнової шкоди до 10569 ( десяти тисяч
п»ятисот шістдесяти дев»яти) грн. та
суму судового збору до 458 (чотириста
п»ятидесяти восьми) грн. 80 коп.

В решті рішення
Старокостянтинівського районного суду
від 11 лютого 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
А.П. Корніюк

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції -
Завадська О.П. Справа:
№22ц/792/1002/14

Доповідач - Корніюк А.П.
Категорія: 30, 32