Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької
Провадження №22ц/778/1816/14
Головуючий у 1 інстанції: Котляр А.М.
Суддя-доповідач: Коваленко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 19 лютого 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті
особи: ОСОБА_5, ВАТ НАСК «Оранта» про
відшкодування шкоди, заподіяної
джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди, заподіяної
джерелом підвищеної небезпеки, у якому
просив суд стягнути з відповідача
матеріальну шкоду у розмірі 23919,69 грн.,
моральну шкоду у розмірі 1700 грн. та
судові витрати.

Ухвалою Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 19 лютого 2014 року позовну
заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди, заподіяної
джерелом підвищеної небезпеки
залишено без розгляду у зв'язку з
повторною неявкою позивача в судове
засідання.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК
України підставами для скасування
ухвали суду, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Пунктом 4 ч.1 ст. 169 ЦПК України
визначено, що суд відкладає розгляд
справи в межах строків, встановлених
статтею 157 цього кодексу, у разі якщо
суд визнає потрібним, щоб сторона, яка
подала заяву про розгляд справи за її
відсутності, дала особисті пояснення.

Із роз'яснень викладених у п. 33
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" №2 від 12 червня
2009 року вбачається, що суд зупиняє або
закриває провадження у справі чи
залишає заяву без розгляду з підстав,
передбачених відповідно статтями 201, 202,
205, 207 ЦПК України, перелік яких є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає. Закінчення провадження у
справі з цих підстав без ухвалення
рішення має бути належно вмотивовано в
ухвалах, постановлених з цього приводу.

Вказані норми процесуального права та
роз'яснення цієї постанови Пленуму
Верховного Суду України не дотримані
судом першої інстанції.

Суд першої інстанції, постановивши 19
лютого 2014 року ухвалу про залишення без
розгляду позовної заяви ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,
заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки, посилався на положення
статті 207 ЦПК України і виходив з того,
що позивач повторно не з'явився в
судове засідання, хоча був
повідомлений про час і місце судового
розгляду.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що він був належним чином
повідомлений про розгляд справи, проте,
приймаючи до уваги те, що в справі
знаходиться його заява про розгляд
справи за його відсутності(а.с.48), він не
з'явився у судове засідання, вважаючи
що ця заява буде прийнята судом до
уваги при новому розгляді справи як і
при ухваленні попереднього заочного
рішення. В отриманих ним повістках не
було зазначено, що він зобов'язаний був
повторно повідомити суд про розгляд
справи без його участі.

Крім того, із матеріалів справи
вбачається, що ця справа знаходиться в
провадженні суду з 10.01.2013року,
неодноразово проводилися судові
засідання та 11.03.2013 року було ухвалено
заочне рішення суду про задоволення
позовних вимог ОСОБА_3, яке за заявою
відповідача ОСОБА_4 про перегляд
заочного рішення було скасовано та
справу призначено до розгляду на 16.01.2014
року. В матеріалах справи також
містяться заперечення ОСОБА_3 на заяву
про перегляд заочного рішення суду,
зареєстровані 08.01.2014 року(а.с.85,86).

Статтею 55 Конституції України
визначено, що кожен громадянин має
право на захист своїх прав у суді.

За таких обставин, суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, висновки ухвали не
відповідають обставинам справи, а
порушення норм процесуального права
призвели до неправильного вирішення
питання про залишення позовної заяви
ОСОБА_3 без розгляду, тому оскаржена
ухвала на підставі п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст.311 ЦПК
України підлягає скасуванню з
передачею справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 19 лютого 2014 року у цій
справі скасувати з направленням справи
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: