Номер провадження: 22-ц/785/5958/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів - Сегеда С.М.

- Артеменко І.А.

при секретарі - Добряк Н.І.

за участю: представника ПАТ
«Одесаобленерго» Мазур М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Одеської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Приморського районного суду
міста Одеси від 29 листопада 2013 року по
справі за позовом публічного
акціонерного товариства
„Енергопостачальна Компанія
«Одесаобленерго" у особі Південного
району електричних мереж до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за
невраховану електричну енергію в сумі
9620 грн. 52 коп. , -

встановила:

31 січня 2008 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом .
Обґрунтовуючи позивні вимоги
посилається на те, що відповідач не
проводить оплату за невраховану
електричну енергію за виписаним йому
додатковим рахунком на підставі акту №
214442 про порушення Правил користування
електричною енергією для населення від
08 лютого 2005 року.

Рішенням суду першої інстанції від 24
листопада 2013 року задоволено позов ПАТ
«Енергопостачальна Компанія
«Одесаобленерго» в особі його
Південного району електричних мереж.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ
„Енергопостачальна Компанія
„Одесаобленерго" в особі Південного
району електричних мереж
заборгованість за недораховану
електричну енергію у розмірі 9 620
(дев'ять тисяч шістсот двадцять) грн. 52
коп. та судові витрати в сумі 96
(дев'яносто шість) грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться
питання про скасування рішення суду в
зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалення нового рішення, яким
просить відмовити у задоволенні
позову.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність рішення суду в межах вимог
скаржника і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 ЗУ "Про
електроенергетику" споживач
електроенергії несе відповідальність
згідно із законодавством за порушення
умов договору та правил користування
електроенергією, затверджених КМУ.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п. 53 "Правил користування
електричною енергією для населення" у
разі виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження.
Розмір завданих енергопостачальнику
збитків розраховується відповідно до
оформленого акта про виявлене
порушення , а добовою величиною
розрахункового споживання електричної
енергії за кількістю днів з дня
останнього контрольного зняття
представником енергопостачальника
показань чи технічної перевірки
приладу обліку до моменту усунення
порушення за тарифами (цінами) для
населення, що діяли у період, за який
нараховується розмір збитків, але не
більше терміну позовної давності.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що відповідач була
споживачем електричної енергії за
адресою : АДРЕСА_1, та на її ім'я відкрито
особовий рахунок НОМЕР_1.

У ході проведення перевірки 08 лютого 2005
року за адресою відповідача було
встановлено факт порушення Правил
користування електричною енергією для
населення (далі ПКЕЕН), а саме
„підключення розетки поза
електролічильником, при виключенні
напруги в дану розетку диск
електролічильника не обертається,
електроенергія споживається", що
зафіксовано актом № 214442 від 08.02.205 року.
У зв'язку з викладеним 08 лютого 2005 року
було складено акт про порушення правил
користування електричною енергією .

У зв'язку з порушенням п.42 ПКЕЕН та
згідно п.53 Правил та Методики
розрахунку розміру відшкодування
збитків, заподіяних
електропостачальнику внаслідок
порушення споживачем ПКЕЕН від 29.12.1999 р.
№ 919/4212, 22.03.2005 року, позивачем був
зроблений розрахунок заподіяних
збитків згідно акта № 214442 від 08.02.2005
року, на підставі якого відповідачу
виписано додатковий рахунок на суму 9
620,52 грн., який було пропоноване
сплатити відповідачу. Але відповідачем
не було сплачено вказану суму.

Як було встановлено судовою колегією
відповідачка на час ухвалення судового
рішення померла (24 березня 2011 р.). Суду
першої інстанції до ухвалення рішення
також було відомо про смерть
відповідачки (а.с. 104).

З апеляційною скаргою звернувся
чоловік відповідачки, як
правонаступник померлої. Апелянт
просить відмовити в позові у зв'язку з
пропуском строку позивної давності.
Судова колегія вважає, що правове
обґрунтування апеляційної скарги в
зазначеній частині не відповідає
нормам матеріального права з наступних
підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Строк може
бути визначено актами цивільного
законодавства, правочином або рішенням
суду.

На підставі ч. 1 ст. 252, ч. 1 ст. 253 ЦК
України строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями, годинами.
Перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Як убачається з матеріалів справи факт
порушення користування електричною
енергією було встановлено позивачем 08
лютого 2005 року. Позов було подано 31
січня 2008 року, тобто в межах трирічного
строку, встановленого ст. 257 ЦК України.
У зв'язку з викладеним судова колегія
вважає, що відсутні підстави для
відмови у задоволенні позову з
застосуванням строку позивної
давності.

Апелянт зазначає, що суд першої
інстанції стягуючи на користь
публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна Компанія
«Одесаобленерго» у особі Південного
району електричних мереж суму
заборгованості не врахував, що позивач
є структурним підрозділом та не
наділений цивільною правоздатністю.
Судова колегія не бере до уваги
вказаний довід, оскільки позивач
звернувся до суду у відповідності до
ст. 95 ЦК України.

Але судова колегія вважає, що рішення
суду не може бути залишено у силі з
наступних підстав. Суд першої
інстанції і позивач знаючи про смерть
відповідачки в порушення ст. 37 ЦПК
України не вирішили питання про
залучення до участі у справі
правонаступника. Вказане порушення
потягло за собою неправильне вирішення
справи, що є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України
цивільна правоздатність особи
припиняється у момент смерті.

Ухвалюючи рішення про стягнення з
померлої заборгованості за електричну
енергію суд першої інстанції у
порушення ст. 213 ЦПК України не звернув
увагу, що судом вирішено питання про
право особи, цивільна процесуальна
правоздатність та дієздатність якої
припинена у зв'язку зі смертю.

Розглядаючи справу по суті, враховуючи
, що відповідачка померла в час, коли
розглядалася справа у суді першої
інстанції, судова колегія бере до уваги
приписи розділу V глави 1 ЦПК України,
відповідно до якої у суду апеляційної
інстанції відсутнє право при даних
обставинах на залучення
правонаступників померлої.

У зв'язку з тим, що відповідачка
померла, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК
України у судової колегії відсутні
повноваження щодо вирішування
будь-яких питань щодо її прав та
обов'язків, у тому числі і про стягнення
з неї заборгованості чи відмову в
задоволенні позову.

Тому судова колегія на підставі ст. 205 ч.
1 п.6 ЦПК України вважає можливим
закрити провадження по справі в
відношенні відповідачки ОСОБА_5, з
роз'ясненням позивачу його права
пред'явлення позову до її
правонаступника.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
вважає, що суд першої інстанції
допустив порушення норм
процесуального права, що є підставою
для скасування його рішення із
закриттям провадження по справі з
підстав, передбачених п.6 ч.1 ст. 205 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 4, 310, ст.
ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області , -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
-задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду
міста Одеси від 29 листопада 2013 року -
скасувати.

Провадження по справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області В.О.
Суворов

С.М. Сегеда

І.А.
Артеменко