Справа № 265/3387/14-ц
Провадження № 2/265/1722/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л. В.,

при секретарі - Єфремовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстрації,

третя особа: відділення
Орджонікідзевського району м.
Маріуполя управління у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб ГУ МВС України в
Донецькій області, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про визнання таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстрації,
третя особа: відділення
Орджонікідзевського району м.
Маріуполя управління у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб ГУ МВС України в
Донецькій області, посилаючись на те,
що на підставі договору купівлі -
продажу № 162 від 30.01.2012 року вона є
власницею 4/5 частини квартири АДРЕСА_1.
На підставі договору купівлі продажу №
2323 від 12.11.2012 року вона є власницею 1/5
частини квартири АДРЕСА_1. Дані
договори зареєстровані в БТІ м.
Маріуполя 20.11.2012 року. В квартирі вона
зареєстрована і проживає з 12.01.2013 року,
але 17.04.2013 року в належну їй на праві
власності квартиру вона зареєструвала
свого сина ОСОБА_2 Син хоча і
зареєстрований в квартирі, однак
фактично жодного дня в ній не проживав
і не проживає до теперішнього часу.
Майна належного йому в квартирі немає.
На даний час вона має намір продати
квартиру, проте реєстрація сина
перешкоджає їй у здійсненні її права
розпорядження власністю. Факт не
проживання відповідача в квартирі
підтверджується актом. Вважає що
відповідач без поважної причини більше
шести місяців не проживає за місцем
своєї реєстрації, а отже втратив право
на житлову площу в ній. Просить суд
визнати відповідача таким, що втратив
право користування її квартирою знявши
його з реєстрації у вказаній
квартирі.

Позивачка ОСОБА_1 на розгляд справи до
суду не з'явилася, надала суду письмову
заяву про розгляд справи в її
відсутність. Позовні вимоги повністю
підтримала, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві та просила
задовольнити позов повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
на розгляд справи не з'явився, надав
заяву про розгляд справи в його
відсутність, позовні вимоги визнає
повністю.

Представник третьої особи - відділу у
справах громадянства, імміграції,
реєстрації фізичних осіб
Орджонікідзевського РВ ММ УМВС
України в Донецькій області, в судове
засідання на розгляд справи не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся своєчасно та
належним чином.

Дослідивши письмові докази по справі
суд дійшов висновку про те, що позовна
заява підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини
справи та відповідні їм
правовідносини.

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав на нерухоме майно, 4/5 частки
квартири АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності, на підставі
договору купівлі-продажу від 30.01.2012
року, ОСОБА_1.

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав на нерухоме майно 1/5 частка
квартири АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності, на підставі
договору купівлі-продажу від 12.11.2012
року, ОСОБА_1.

Як видно з копії особового рахунку
НОМЕР_1, в квартирі АДРЕСА_1, крім
позивачки зареєстрований відповідач
ОСОБА_2.

Як видно з акту ПП «Жилфонд - 279» від
05.05.2014 року, в квартирі АДРЕСА_1,
відповідач ОСОБА_2 не проживає з
моменту реєстрації 17.04.2013 року і по
даний час.

Інформацію викладену в акті
підтвердили сусіди позивачки,
мешканка квартири АДРЕСА_4, ОСОБА_3

Згідно ст.41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю, це
право є непорушним.

Згідно ст.319 Цивільного кодексу України
власник володіє, користується і
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного
кодексу України член сім'ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником
житла або законом.

Приймаючи до уваги те, що позивачка
ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1, а
відповідач ОСОБА_2, будучи
зареєстрованим у вказаній квартирі,
але фактично не проживаючим в ній
перешкоджає позивачці у користуванні
та розпорядженні нею своєю власністю,
суд вважає можливим задовольнити
позов ОСОБА_1 усунувши їй перешкоди в
користуванні і розпорядженні її
квартирою та визнати відповідача
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування квартирою.

Щодо позовних вимог про зняття
відповідача з реєстрації, то суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст.11 Закону України від 11
грудня 2003 року N 1382-IV «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», реєстрація
місця проживання та місця
перебування особи здійснюється
відповідним органом спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах, районах, районах у містах, а
також у містах Києві та Севастополі.

Відповідно до ст.7 Закону України від
11.12.2003 року "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду (про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть.

Реєстрація та зняття з реєстрації
покладено на відповідні підрозділи
МВС України. Тобто це не є компетенцією
суду, а підставою для зняття з
реєстрації особи є відповідне рішення
суду про (про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, визнання особи безвісно
відсутньою або померлою).

Зазначене свідчить про те, що третя
особа права позивачки стосовно зняття
з реєстрації відповідача, не
порушувала, що є підставою у відмові в
задоволенні цих вимог.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.64 ЖК України, ст.ст.7,11
Закону України від 11 грудня 2003 року N
1382-IV «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», ст.41 Конституції України,
ст.ст.319, 391, ч.2 ст.405 Цивільного кодексу
України , ст.ст.8, 10, 11, 57, 58, 59, 60, 213-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання таким, що втратив право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації, третя особа:
відділення Орджонікідзевського району
м. Маріуполя управління у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб ГУ МВС України в
Донецькій області, задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1

В іншій частині задоволення позову
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги, яка
має бути подана до Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні при розгляді справи мають
право подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя Орджонікідзевського районного
суду

міста Маріуполя Донецької області

Л.В.Копилова