РІШЕННЯ

Іменем України

19.05.2014 року Франківський районний суд
м.Львова

у складі- головуючого судді
Мартинишин М.О.

при секретарі
Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом Львівського комунального
підприємства «Магістральне»

до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,-

в
с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги в
подальшому представник уточнив вимоги,
посилаючись на те, що ЛКП
«Магістральне» надає відповідачам
послуги з утримання та обслуговування
будинку. Відповідачі за отримані
послуги частково не здійснюють оплату,
заборгованість в сумі 4168,05 грн., яка
виникла за період з 01.04.2007р.до 01.05.2014 р.,
не визнають, тому просить стягнути її в
примусовому порядку.

У судовому засіданні представник
позивача уточненні позовні вимоги
підтримав та пояснив, що ЛКП
«Магістральне» надає відповідачам
послуги з утримання та обслуговування
будинку. Відповідачі від послуг не
відмовлялись, не звертались з
претензіями щодо ненадання чи
неналежного надання послуг, але не
здійснюють оплату та допустили
заборгованість, яку не сплачують.
Просить уточнений позов задоволити

Відповідач ОСОБА_1 уточнений позов не
визнала та пояснила, що з нею не
укладено договір на надання послуг з
утримання та обслуговування будинку, а
також посилається на те, що загальний
термін позовної давності визначений
законодавством України у три роки.
Заборгованість, що виставляється ЛКП
«Магістральне» вважає не законною та
стверджує, що всі послуги оплачує
відповідно до нарахувань вчасно та у
повному обсязі. Просить відмовити в
уточненому позові.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явились, про причини
неявки не повідомили, хоч були належно
повідомлені про час та місце слухання
справи. Суд вважає за можливе справу
слухати у їх відсутності, згідно ст..169
ЦПК України, проти чого і не заперечили
представник позивача та відповідач
ОСОБА_1.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача ОСОБА_1,
дослідивши зібрані по справі докази у
їх сукупності, з'ясувавши дійсні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що уточнений позов слід
задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі
проживають у АДРЕСА_1. Зазначений
будинок знаходиться на обслуговуванні
ЛКП «Магістральне»,яке відповідно до
рішення виконавчого комітету
Львівської міської ради №365 «Про
визначення виконавця
житлово-комунальних послуг у м.
Львові», створене з метою надання
послуг з утримання, споруд та
прибудинкової території які
знаходяться на балансі комунального
підприємства.

ЛКП «Магістральне» надає відповідачам
послуги з утримання та обслуговування
будинку, що стверджено представленими
суду розрахунками заборгованості,
договорами, актами прийняття виконаних
робіт по дератизації.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачі, користуючись наданими
послугами від останніх не
відмовлялися, визнаючи таким чином
наявність заборгованості.

Однак відповідач ОСОБА_1 посилається на
те, що Франківським районним судом м.
Львова 05.11.2007 року було винесено
рішення по справі за позовом ЛКП
«Магістральне» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, щодо стягнення заборгованості
за житлово-комунальні послуги у сумі
5528,20 грн., яким позов комунального
підприємства задоволено частково, та
постановлено стягнути з відповідачів
3590,39 грн. Відповідач стверджує, що суму
богу у розмірі 3590,39 грн. ним оплачено в
повному обсязі відповідно до рішення
районного суду, а ЛКП «Магістральне»
продовжує виставляти цю суму
заборгованості в рахунок оплати за
житлово-комунальні послуги.

Представником позивача надано
роз'яснення, що у лютому 2012 року
комунальне підприємство
«Магістральне» провело перерахунок
заборгованості наступним чином: за
центральне опалення 1000 грн., за гаряче
водопостачання - 937,81 грн., на загальну
суму 1937,81 (5528,20 ціни позову - 3590,39 сума, що
підлягала стягненню). Окрім того
Франківським ВДВС ЛМУЮ перераховано на
рахунок ЛКП «Магістральне» лише
частину суми заборгованості, а саме
1843,77 грн. виконання виконавчого листа №
2-3594 по рішенню від 05.11.2007р. Дану суму
зараховано як оплату боргу за
житлово-комунальні послуги за листопад
2011року

Однак, з 01.04.2007р. по 01.05.2014р. допустили
нову заборгованість за послуги з
утримання та обслуговування будинку,
центральне опалення, гарячу та холодну
воду на загальну суму 4168,05грн., яку
добровільно не сплачують, що
вбачається з представлених суду
довідок та розрахунків.

Відповідно до ст. 66, 68 Житлового кодексу
України та прав і обов'язків громадян у
сфері надання житлово-комунальних
послуг, затверджених державним
комітетом України по
житлово-комунальному господарству від
02.10.1998р., власники, наймачі, орендарі
жилих приміщень повинні сплачувати
свою частку витрат у загальних
витратах на утримання будинку
пропорційно до займаної площі та у
встановлений строк.

Ст. 20, п.5, ч.3 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» вказує на
обов'язок споживача оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки
встановлені договором або законом.

Відповідно до змісту ст. 627 ЦК України
свобода договорів не є безмежною і у
випадках, передбачених актами
цивільного законодавства, особа
зобов'язана укласти відповідний
договір. Такий випадок, зокрема,
передбачено пунктом 1 частини третьої
ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
відповідно до якого споживач,
зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

Згідно Правового Висновку Верховного
суду України (справа №6-110 цс12 від
10.12.12р.) у спорі про зобов'язання
споживача укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг
встановлено, що оскільки виконавцем
такі послуги надаються, однак споживач
ухиляється від укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг,
який підготовлений виконавцем
відповідно до типового договору, суд
ухвалює рішення про визнання
зазначеного договору укладеним.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України
та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Таким чином, судом встановлено, що між
сторонами був укладений фактичний
договір на надання житлово-комунальних
послуг, а тому не заслуговують на увагу
посилання відповідача щодо
відсутності письмово укладеного
договору про надання послуг з
утримання та обслуговування будинку.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, сторони
зобов'язані довести ті обставини, на
які вони покликаються як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

У своїх запереченнях відповідач ОСОБА_1
посилаються на відсутність
заборгованості у зв'язку із спливом
терміну позовної давності у три роки,
що передбачено ст..257 ЦК України.

Цивільним кодексом України визначено,
що позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Статтями 264 та 265
Цивільного кодексу України визначено,
що перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується. Залишення
позову без розгляду не зупиняє
перебігу позовної давності.

Відповідачі протягом усього часу
існування заборгованості здійснювали
оплату наданих житлово-комунальних
послуг, тим самим визнаючи існування
заборгованості та наявність
договірних відносин між ними та ЛКП
«Магістральне». В даному випадку це є
підставою до застосування ст.. 264
Цивільного Кодексу України про
переривання перебігу позовної
давності.

Позивачем заявлено вимоги про
стягнення заборгованості за період з
01.04.2007р.по 01.07.2014р.в сумі 4168,05 грн.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін, які
беруть участь у справі.

За наведених обставин, борг в сумі 4168,05
грн. підлягає до солідарного стягнення
з відповідачів,відповідно до ст.156 ЖК
України.

Відповідачкою ОСОБА_1 не надано суду
жодного належного та допустимого
доказу на підтвердження ненадання чи
неналежного надання позивачем послуг з
утримання та обслуговування будинку за
спірний період.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що з
відповідачів слід стягнути солідарно
заборгованість в сумі 4168,05грн., яка
виникла за період з 01.04.2007р.по 01.05.2014р.

Відповідно до ст.88 ЦПК України ,стороні
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.Відтак, з відповідачів
слід солідарно стягнути сплачений
позивачем судовий збір при поданні
позовної заяви в сумі 229,4грн.

Керуючись ст.ст.4,10,11,60,88,169,208,209, 212-216,218
ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

уточнений позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь Львівського
комунального підприємства
«Магістральне» заборгованість за
житлово-комунальні послуги в сумі 4168,05
грн. та 229,4 грн. судового збору, що було
сплачено при поданні позовної заяви, а
всього разом 4397, 45 грн. (чотири тисячі
триста дев'яносто сім)грн. 45 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Мартинишин М.О.