Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/104/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

19 червня 2014 року Київський районний
суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Лукомській А.В.,

за участю

представника позивача Чуй А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Полтава цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
„Дельта Банк" до ОСОБА_2, яка діє в своїх
інтересах та як законний представник
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Дельта Банк» 08 січня 2014
року звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві посилався на те, що 04
серпня 2008 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_2
був укладений кредитний договір №
0, згідно з умовами якого банк
надав відповідачу кредитні кошти в
сумі 159600 доларів США з розрахунку 13,50 %
річних на строк по 03 серпня 2035 року.

Вказував, що 08 грудня 2011 року між ПАТ
УкрСиббанк» та позивачем ПАТ «Дельта
Банк» укладено договір купівлі-продажу
прав вимоги за вказаним договором.

Також позивач зазначав, що 04 серпня 2008
року між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» та
ОСОБА_4 було укладено договір поруки,
згідно з яким ОСОБА_4 поручився перед
кредитором за виконання ОСОБА_2
зобов'язань за кредитним договором.

Оскільки відповідачем ОСОБА_2 умови
кредитного договору належним чином не
виконувалися, станом на 06 грудня 2013
року наявна заборгованість в
загальному розмірі 858990,77 грн., в поданій
до суду позовній заяві ПАТ «Дельта
банк» просив суд стягнути солідарно з
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість за
договором в розмірі 858990,77 грн. та
понесені судові витрати.

Згідно з ухвалою Київського районного
суду м. Полтави від 11 червня 2014 року до
участі в справі як правонаступника
ОСОБА_4 залучено ОСОБА_2, яка діє як
законний представник малолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є спадкоємцем
ОСОБА_4 за законом.

Представник позивача в судовому
засіданні повністю підтримав позовні
вимоги, посилаючись на обставини,
викладені в поданих до суду заявах.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в
судове засідання не з'явилися, будучи
належним чином повідомлені про розгляд
справи. Представником відповідача
подано до суду письмові заперечення, в
яких вважає, що позивачем пропущено
терміни позовної давності.

Вирішуючи питання про повідомлення
ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи
суд виходить з того, що відповідач в
судові засідання неодноразово не
з'явилася, хоча їй достовірно було
відомо про знаходження в провадженні
суду справи та вона особисто отримала
матеріали позовної заяви (а.с. 108, 135, 141,
162). При цьому відповідач скористалася
своїм правом на участь у справі не
особисто, а через представника (а.с.
110,111).

Представник відповідача ОСОБА_5 в
судові засідання 11 червня 2014 року та 19
червня 2014 року не з'явився, хоча кожного
разу був повідомлений про розгляд (а.с.
161, 184), при цьому про причини своєї
неявки в судове засідання 19 червня 2014
року не повідомив. А щодо своєї неявки в
судове засідання 11 червня 2014 року
посилався на перебування у відрядженні
до м. Київ, але жодних доказів на
підтвердження цієї обставини суду не
надав.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши зібрані в справі
докази, матеріали цивільної справи №
552/8537/13-ц, приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що 04 серпня 2008 року
між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» та
відповідачем ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № 0, згідно з
умовами якого банк надав відповідачу
кредитні кошти в сумі 159600 доларів США з
розрахунку 13,50 % річних на строк по 03
серпня 2035 року.

Відповідач ОСОБА_2 за умовами договору
взяла на себе зобов'язання повернути
кредит в повному обсязі в терміни та
розмірах, що встановлені графіком
погашення кредиту згідно додатку до
договору.

Як встановлено судом, АКІБ
«УкрСиббанк» свої зобов'язання за
договором виконав та надав відповідачу
ОСОБА_2 кредитні кошти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору, ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідач ОСОБА_2 порушувала свої
договірні зобов'язання, в повному
обсязі отримані кредитні кошти та
нараховані відсотки згідно з
погодженим графіком не сплатила.

Також встановлено, що 08 грудня 2011
року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ
«Дельта банк» укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, на умовах якого ПАТ
«УкрСиббанк» продав позивачу права
вимоги за кредитами та передав їх ПАТ
«Дельта Банк».

Згідно з п. 1 даного договору сторони
визначили, що правом вимоги за
кредитами є всі права вимоги ПАТ
«УкрСиббанк» стосовно кредитів за
відповідними кредитними договорами, а
також права вимоги до осіб, що надають
забезпечення, за відповідними
договорами забезпечення.

Відповідно до акту прийому-передачі та
додатку № 1 до нього позивач прийняв
вимоги за кредитним договором № 0,
який був укладений 04 серпня 2008 року
між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» та
відповідачем ОСОБА_2

При вирішенні справи судом
враховується, що підстави заміни
кредитора у зобов'язанні визначені ст.
512 ЦК України. Зокрема, згідно
зазначеної норми, кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Як встановлено судом, таке
відступлення права вимоги відбулося
згідно з договором 08 грудня 2011 року.

Також судом встановлено, що станом на 06
грудня 2013 року заборгованість
відповідача ОСОБА_2 по кредитному
договору № 0 складає 107467,88 доларів
США, що за курсом 100 доларів США-799,3 грн.
складає 858990,77 грн.

В тому числі заборгованість
складається з наступного:

- тіло кредиту 69869,46 доларів США,
еквівалент 558466,59 грн.;

- відсотки 37598,42 долари США,
еквівалент 300524,17 грн.

При цьому прострочена заборгованість
по тілу кредиту відсутня, а за
відсотками - 36497,98 доларів США, або
еквівалент 291728,35 грн.

Такий розмір заборгованості є
обґрунтованим, здійснений відповідно
до умов договору та підтверджений
наданими до суду розрахунками.

При цьому суд враховує диспозитивне
право позивача та вирішує справу в
межах заявлених ПАТ «Дельта банк»
позовних вимог, виходячи з зазначеного
позивачем в позовній заяві курсу
української гривні до долара США.

Тому суд вважає повністю
обґрунтованими вимоги позивача ПАТ
«Дельта Банк» до відповідача ОСОБА_2
щодо стягнення боргу за кредитним
договором.

Позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до
відповідача ОСОБА_2, як до позичальника
за кредитним договором підлягають
задоволенню в повному обсязі, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість в
розмірі 858990,77 грн.

Твердження представника відповідача в
поданій до суду 10 червня 2014 року заяві
про те, що позивачем пропущено терміни
позовної давності не заслуговує на
увагу.

Відповідно до положень ст. ст. 256, 257 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Положеннями ч. 5 ст. 261 ЦК України
передбачено, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Як встановлено судом, в укладеному
кредитному договорі його сторони
визначили, що кошти слід повернути не
пізніше 03 серпня 2035 року.

При цьому прострочена заборгованість
по тілу кредиту у відповідача ОСОБА_2
відсутня, заборгованість за
відсотками - 36497,98 доларів США, або
еквівалент 291728,35 грн. Тобто, вимоги
пред'явлені в межах термінів позовної
давності.

Вирішуючи позовні вимоги ПАТ «Дельта
банк» до ОСОБА_2, яка діє як законним
представник неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, виконання
зобов'язань за кредитним договором №
0 від 04 серпня 2008 року було
забезпечено в тому числі і договором
поруки № 221615, укладеним між АКУБ
«УкрСиббанк» і ОСОБА_4.

Також встановлено, що ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

За нормами ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК
України спадкоємці визначаються за
законом і за заповітом, у разі
відсутності заповіту, право на
спадкування за законом в першу чергу
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
хто його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Як встановлено судом, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_4, який
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України
малолітня особа вважається такою, що
прийняла спадщину.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою померлого
ОСОБА_4, є спадкоємцем його майна першої
черги, на час смерті ОСОБА_4 була
малолітньою особою, вона в силу вимог
ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла
спадщину.

З цих підстав суд приходить до
висновку, що ОСОБА_3 є спадкоємцем
ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 є матір'ю
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому
діє як її законний представник.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

У ч. 1 ст. 527 ЦК передбачено, що боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок
особисто, якщо інше не встановлено
договором або законом, не випливає із
суті зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК цивільна
правоздатність фізичної особи
припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст. 608 ЦК України зобов'язання
припиняється смертю боржника, якщо
воно є нерозривно пов'язаним з його
особою і у зв'язку з цим не може бути
виконане іншою особою.

Припинення зобов'язання смертю
боржника стосується зобов'язань
особистого характеру.

Певними статтями Цивільного кодексу
України прямо передбачено припинення
зобов'язання у зв'язку із смертю
боржника. При цьому статтями
Цивільного кодексу України, які
регулюють питання припинення
кредитного договору, а також договору
поруки, не передбачено припинення
кредитного договору та договору поруки
у зв'язку із смертю боржника.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Таким чином, у разі смерті поручителя,
враховуючи положення статті 607, ч. 1
статті 608 ЦК України, а також сутності
поруки як особистого зобов'язання
відповідати за належне виконання
основного зобов'язання, спадкоємці
поручителя не є солідарними боржниками
за кредитним договором.

Дана правова позиція викладена у
постанові Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
із змінами і доповненнями.

Тому суд приходить до висновку, що в
задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта
Банк» до ОСОБА_2, яка діє як законний
представник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що є
спадкоємцем майна ОСОБА_4, слід
відмовити за безпідставністю.

За нормами ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи межі заявлених позовних
вимог ставка судового збору за розгляд
даної справи судом складає 3654 грн.

В той же час, позивачем при значенні до
суду було сплачено лише 3441 грн.,
недоплачена сума складає 213 грн.

Тому з відповідача ОСОБА_2 на користь
позивача підлягають стягненню
понесені судові витрати в розмірі 3441
грн.

Також з відповідача ОСОБА_2 на користь
держави додатково підлягає стягненню
судовий збір в сумі 213 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 213-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Акціонерного товариства «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 858990 грн. 77 коп., з яких: сума
заборгованості за кредитом 558466,59 грн.,
сума заборгованості за відсотками
300524,17 грн.

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_2, яка діє як
законний представник ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є спадкоємцем
ОСОБА_4, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Акціонерного товариства «Дельта Банк»
понесені судові витрати в розмірі 3441
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 213 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя
Н.Л.Яковенко

19.06.2014