Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/2767/14 Головуючий у 1
інстанції: Кучеренко В.В.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 18» червня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 05 травня 2014 року по справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду позовною заявою до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що відповідно до укладеного
договору б/н від 07 серпня 2007 року ОСОБА_3
отримав кредит в розмірі 4000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.п.3.2, 3.3 відповідач дав
згоду, що кредитний ліміт
встановлюється за рішенням банку і
надав банку право в будь-який момент
змінити кредитний ліміт, підписання
договору є прямою та безумовною згодою
позичальника щодо прийняття будь-якого
розміру кредитного ліміту,
встановленого банком.

Крім того відповідач підписом
підтвердив згоду на те, що підписана
заява разом з Умовами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір.

У порушення норм закону та умов
договору ОСОБА_3 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконував, у зв'язку з чим станом на 30
листопада 2013 року має заборгованість
16246,71 грн., яка складається з наступного:

- 5072,02 грн. - заборгованість за кредитом;

- 7728,38 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

- 2434,56 грн. - заборгованість по комісії
за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до умов
кредитного договору:

- 250,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 761,75 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК
України просило стягнути з відповідача
на його користь заборгованість у
розмірі 16246,71 грн. за кредитним
договором б/н від 07 серпня 2007 року та
судові витрати.

Заочним рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 11 лютого 2014 року позов
задоволено.

Ухвалою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 18 березня 2014 року заяву
ОСОБА_3 задоволено, заочне рішення від 11
лютого 2014 року скасовано, справу
призначено до розгляду в загальному
порядку.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 05 травня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість у сумі
16246,71 грн., яка складається з наступного:

- 5072,02 грн. - заборгованість за кредитом;

- 7728,38 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

- 2434,56 грн. - заборгованість по комісії
за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до умов
кредитного договору:

- 250,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 761,75 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» судовий збір в розмірі
243,60 грн.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на пропуск строку позовної
давності, неналежне оформлення
наданого розрахунку заборгованості,
недоведеність факту його ознайомлення
з умовами надання банківських послуг,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Сторони належним чином повідомлені про
час і місце розгляду справи, право на
участь у судовому засіданні не
використали.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Постановляючи рішення про стягнення з
ОСОБА_3 16246,71 грн. суми заборгованості за
кредитним договором та не прийнявши
заяву відповідача про застосування
позовної давності, суд виходив з того,
що строк повернення кредиту настав
05.11.2011 року, трирічний строк позовної
давності спливає 05.11.2014 р.

Проте з такими висновками погодитись
не можна, оскільки суд неправильно
застосував ст. 261 ЦК України.

Визначення поняття зобов'язання
міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання -
це правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч.1 ст.530 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначені у ст. 1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2
ст. 1050 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 7
серпня 2007 року банк надав ОСОБА_3 кредит
у вигляді встановленого кредитного
ліміту в сумі 4000 грн. на платіжну картку
«Універсальна» 30 днів пільгового
періоду зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36%
річних на залишок заборгованості.

Умови кредитного договору визначені в
заяві ОСОБА_3 від 07.08.2007 р., Умовах та
правилах надання банківських послуг,
довідці про умови кредитування з
використанням кредитки «Універсальна»
30 днів пільгового періоду (а.с.9,10-13,64).

Так, сторони розмір процентів узгодили
в заяві, в якій передбачено, що кредит
видається із базовою процентною
ставкою 3% в місяць (а.с.9звор.). Тобто за
рік за користування кредитом
позичальник повинен сплатити 36%.

В довідці про умови кредитування з
використанням кредитки «Універсальна»
30 днів пільгового періоду передбачено
щомісячне погашення заборгованості по
кредиту у розмірі 7% від залишку
заборгованості, сплата комісії за
несвоєчасне погашення заборгованості
-1% від загальної суми заборгованості,
але не менше 10 грн. у місяць.
Обізнаність з умовами погашення
кредиту позичальника підтверджується
його особистим підписом на зазначеній
довідці та на заяві (а.с. 9 звор,64).

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

Згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України строк
виконання кожного щомісячного
зобов'язання спливає у відповідне
число останнього місяця строку.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Отже, аналізуючи зміст зазначених
правових норм, слід дійти висновку про
те, що у випадку неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, позовна давність за
вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Аналогічні висновки містяться у
постанові Верховного Суду України від 6
листопада 2013 року у справі №6-116 цс13.

Оскільки умовами договору встановлені
окремі самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Як зазначалося вище, сторони
встановили виконання зобов'язань
внесенням щомісячних платежів у
розмірі 7% від залишку заборгованості,
останній платіж в сумі 129 грн.39 коп.
нарахований за листопад 2011 року.

З вимогами про стягнення
заборгованості за кредитом банк
звернувся 24 грудня 2013 року, включивши
до позовних вимог всю заборговану суму,
строк сплати якої сплинув за три роки
до пред'явлення позову.

В межах позовної давності, яка складає
три роки, з відповідача на користь
банку підлягає стягненню
заборгованість за тілом кредиту в сумі
2186,40 грн., заборгованість за процентами
2361,31 грн. (36% річних), комісія 787,10 грн. (1%).

Сплата штрафу в розмірі 500 грн. та 5% від
суми позову за порушення строків
платежів передбачена п. 8.6 Умов та
правил. Штраф складає 766,72 грн. (500+266,72).

Вимоги апеляційної скарги про відмову
у позові у повному обсязі ґрунтуються
на помилковому обчисленні позовної
давності з дати, указаної на картці.
Сторони узгодили погашення кредиту не
в межах строку дії картки, а
щомісячними платежами у розмірі 7% від
залишку заборгованості.

Оскільки судовий збір за позовом та за
апеляційною скаргою сплачені в
мінімальному розмірі, передбаченому
ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,
у відповідності до ст.88 ЦПК України
банк має право на компенсацію судового
збору в сумі 121,80 грн.

З огляду на викладене, рішення суду на
підставі п.4 ст.309 ЦПК України підлягає
скасуванню із ухваленням нового
рішення про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст. ст.307,309 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 05 травня 2014 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитом у сумі 2186 грн. (дві тисячі сто
вісімдесят шість грн.) 40 коп., за
процентами 2361 грн. (дві тисячі триста
шістдесят одна грн.) 31 коп., по комісії 787
грн. (сімсот вісімдесят сім грн.) 10 коп.,
штраф в сумі 766 грн. (сімсот шістдесят
шість грн.) 72 коп.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» судовий збір в розмірі 121
грн. (сто двадцять одна грн.) 80 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: