Справа № 495/4539/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

21 липня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха
В.О.,

при секретарі - Червинській І.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Білгород-Дністровському
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовом, в якому просить розірвати шлюб
між нею та відповідачем,
зареєстрований 22.05.2004 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Білгород-Дністровського міського
управління юстиції Одеської області,
актовий запис №94, мотивуючи тим, що
шлюбні стосунки між ними припинені,
спільне життя не склалося, у відносинах
втрачено почуття любові. Від шлюбу
сторони мають дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне господарство не
ведеться, спору про розподіл майна
немає. Крім того, позивач ОСОБА_1
просить стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку.

В судовому засіданні позивача ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному
обсязі, про що надав письмову заяву.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України,
у разі визнання відповідачем позову,
суд за наявності до того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Згідно ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їхні особисті та
майнові права, а також права їхніх
дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше сумісне
проживання подружжя та збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їх дітей, які мають
істотне значення.

Як встановлено в судовому
засіданні, між ОСОБА_1 (дівоче - ОСОБА_1)
та ОСОБА_2 був укладений шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданим 22
травня 2004 року відділом реєстрації
актів цивільного стану
Білгород-Дністровського міського
управління юстиції Одеської області,
актовий запис №94. Від даного шлюбу у
позивача та відповідача є
неповнолітній син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає з матір'ю.
Спільне сімейне життя не склалося із-за
несумісності характерів та взаємного
непорозуміння. Сторони не живуть
однією сім'єю близько півтора року.
Спільне господарство не ведеться,
спору про розподіл майна, що є їхньою
сумісною власністю немає. Подальше
подружнє життя та збереження шлюбу не
можливе.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України батьки повинні утримувати
дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно п.п. 2, 3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у нього інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Ст. 183 СК України передбачено, що частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ст. 191 того ж Кодексу
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Дитина проживає з позивачкою та
знаходиться на її утриманні.

Оскільки сторони однією сім'єю не
проживають, поновити шлюбно-сімейні
стосунки наміру не мають, подальше
сумісне проживання сторін і збереження
шлюбу є неможливим та суперечить
інтересам позивача, а також з огляду на
те, що відповідач позов визнав, суд
вважає за можливе розірвати шлюб між
сторонами. Крім того, стягнути з
відповідача ОСОБА_2 аліменти на
утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини від усіх видів доходів
(заробітку), але не менш 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,208,209,212,213-215,218 ЦПК
України, ст.ст. 110,112, 180, 182, 183, 191 СК
України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 22 травня 2004 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Білгород-Дністровського
міського управління юстиції Одеської
області, актовий запис №94 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с. Стара Царичанка Одеської
області, на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/4 частини від усіх видів
доходів (заробітку), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 23 червня 2014 року до досягнення
дитиною повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: