Справа № 211/1972/14-ц
Провадження № 2/211/1267/14
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді
Бардін О. С.

при секретарі
Шириновій А.М.

за участю: позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника
відповідача Савчука М.Й.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Криворізької міської ради про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

позивачі 26 березня 2013 року звернулися
до суду з позовом, який в ході розгляду
справи уточнили, вказавши, що позивач
ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті його
матері ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Його дід, ОСОБА_6, батько ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, мав у власності
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.
Земельна ділянка, на якій було
розташоване домоволодіння була ним
приватизована та належала йому на
праві власності на підставі державного
акту на право власності
зареєстрованого за № 9838 від 1998 р.

Після смерті свого батька ОСОБА_6
ОСОБА_5 прийняла спадщину та отримала
свідоцтво про право на спадщину по
закону.

За життя його мати ОСОБА_5 продала йому
та дружині ОСОБА_2 успадкований нею
житловий будинок АДРЕСА_1. Однак за
життя ОСОБА_5 державний акт на земельну
ділянку на своє ім'я не оформила, у
зв'язку з чим після її смерті нотаріус
земельну ділянку до складу спадщини не
включив, тому він, як син померлої,
отримав свідоцтво про право на
спадщину лише на її грошові внески, а у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку нотаріус йому
відмовив.

При його зверненні до Управління
земельних ресурсів виконкому міської
ради з питання приватизації вказаної
земельної ділянки йому було
відмовлено, оскільки земельна ділянка
раніше передана у власність його діда,
ОСОБА_6 Тому оскільки позивачі згідно
договору купівлі-продажу
домоволодіння є власниками вказаного
домоволодіння, просять встановити факт
прийняття ОСОБА_5 спадщини у вигляді
земельної ділянки площею 0,1122 га.,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, після
смерті свого батька ОСОБА_6, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 та факт набуття права
власності на неї; та визнати за ними,
позивачами, право власності на
земельну ділянку площею 0,1122 га.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, у
розмірі ? частки за кожним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на
вимогах наполягав з підстав,
викладених у позовній заяві, просив
задовольнити вимоги в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 не з'явилася, звернулася
до суду з заявою про розгляд справи за
її відсутності, на задоволенні вимог
наполягає.

Представник відповідача Криворізької
міської ради в судове засідання не
з'явився, представник виконкому
Довгинцівської районної у місті ради
Савчук М.Й. в судовому засіданні позов
визнав частково, однак в ході розгляду
справи звернувся до суду з заявою про
розгляд справи за його відсутності,
заперечень проти позову не має.

Вислухавши позивача ОСОБА_1,
представника виконкому, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_6 за життя мав у власності
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.
Земельна ділянка, на якій було
розташоване домоволодіння була ним
приватизована та належала йому на
праві власності на підставі державного
акту на право власності
зареєстрованого за № 9838 від 1998 р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер (а.с.13 - копія
свідоцтва про смерть).

Після його смерті ОСОБА_5 прийняла
спадщину у вигляді житлового будинку
А-1 житловою площею 21,0 кв.м., загальною
площею 48,6 кв.м., сараю Б, гаражу Г,
літньої кухні Д, вбиральні Е, водокол.,
що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельної
ділянки площею 0,1122 гектарів,
розташованої на териротірї
Криворізької міської ради у АДРЕСА_1, що
належала померлому ОСОБА_6 на підставі
рішення виконкому Криворізької
міської ради народних депутатів № 504
від 09.12.1998 року, акт зареєстровано в
Книзі записів актів на право приватної
власності на землю за № 9838, та грошові
внески (а.с. 25 - копія свідоцтва про
право на спадщину).

23 листопада 1999 року ОСОБА_5 продала, а
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 купили цілий житловий
будинок А-1 житл.пл. 21,0 кв.м., загальною
пл.. 48,6 кв.м., глиноб. обкл. цеглою, Б
сарай, Г гараж, Д літня кухня, Е
вбиральня, І водокол., № 1-3 паркани, що
знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с.12 - копія
договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла (а.с. 10 -
копія свідоцтва про смерть).

Після її смерті ОСОБА_1 прийняв
спадщину у вигляді грошових внесків та
іменні акції, про що 03 грудня 2008 року
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом (а.с. 11 - копія свідоцтва).

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою
про видачу свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1, однак
постановою державного нотаріуса
Четвертої криворізької нотаріальної
контори від 11 березня 2014 року йому було
відмовлено у видачі вказаного
свідоцтва у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
зазначене майно на ім'я померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (а.с.7а - копія
постанови).

Згідно повідомлення управління
Держземагенства у Криворізькому
районі Дніпропетровської області,
станом на 31.12.2012 р. відомості щодо
наявності правовстановлюючих
документів на земельну ділянку площею
0,1122 га. розташовану по АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_5 в управлінні відсутні (а.с.8 -
копія повідомлення).

Згідно листа начальника управління
земельних ресурсів виконкому міської
ради від 17.02.2014 р., земельна ділянка за
адресою по АДРЕСА_1 належала на
підставі державного акту на право
власності зареєстрованого за № 9838 від
1998 року ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.
Земельну ділянку успадкувала його
дочка ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 15.10.1999 року (а.с.9 - копія
листа, а.с. 25 - копія свідоцтва про право
на спадщину за законом).

Згідно з ч.2 ст. 14 Закону України
«Про власність», що діяв на момент
прийняття ОСОБА_5 спадщини, громадяни
набувають право власності на земельні
ділянки у разі: одержання їх у спадщину,
одержання частки землі у спільному
майні подружжя, купівлі-продажу,
дарування та обміну.

Відповідно до ст. 549 ЦК України в
редакції 1960 року визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину: якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 128 ЦК України в
редакції 1960 року, право власності у
набувача майна за договором виникає з
моменту передачі, якщо інше не
передбачено законом або договором.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5 прийняла спадщину після
померлого батька ОСОБА_6 у вигляді
земельної ділянки, однак не оформила
право власності на неї належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Земельного
кодексу України ( в редакції 1990 р.),
чинної на момент укладення договору
дарування, при переході права
власності на будівлю і споруду разом з
цими об'єктами переходить у розмірах,
передбачених статтею 67 цього кодексу і
право власності або право користування
земельної ділянки без зміни її
цільового призначення.

Розмір земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку у містах згідно з приписами ст.
67 Земельного кодексу України (в
редакції 1990 р.) не може перевищувати 0,1
га.

Розмір земельної ділянки, на якій
розташоване домоволодіння АДРЕСА_1,
становить 0,0059 га., що не перевищує
норми, визначені ст. 67 ЗК України (а.с.
16-39 - звіт про експертну грошову оцінку
земельної ділянки).

Відповідно до підпункту «г» пункту 18
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16.04.2004 року № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» при переході права
власності на будівлі та споруди за
цивільно-правовими угодами, укладеними
до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями
чинної до цієї дати ст.. 30 Земельного
кодексу до набувача від відчужувача
переходить належне йому право
власності або користування земельною
ділянкою, на якій розташовані будівлі
та споруди, якщо інше не передбачалось
в договорі відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152
Земельного кодексу України в редакції
2001 року, Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», захист прав громадян
на земельні ділянки здійснюється,
зокрема, шляхом визнання права на
землю.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є
всі підстави для встановлення факту
прийняття за життя ОСОБА_5 земельної
ділянки площею 0,1122 га. та визнання за
позивачами права власності на вказану
земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись 549,
128 ЦК України 1960 р., ст.ст. 328, 1225 ЦК
України, ст.ст. 30, 152 ЗК України в
редакції 2001 р., ст. 10, 11, 60, 212-215, 256 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_5
спадщини у вигляді земельної ділянки,
площею 0,1122 га., розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, після смерті свого батька
ОСОБА_6, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та факт
набуття права власності на неї.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності на земельну ділянку площею
0,1122 га., розташованою за адресою:
АДРЕСА_1, у розмірі ? частки за кожним.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: О. С. Бардін