Справа № 468/1205/14-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И, заочне

05.08.2014 року Баштанський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючого по справі судді -
Бойко Л.Л. при секретарі - Цегельник Н.В.

за участю позивача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Баштанка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням шляхом зняття з реєстрації
місця проживання,

В С Т А Н О В И В:

20.06.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням шляхом зняття з реєстрації
місця проживання . На підтвердження
позовних вимог в заяві вказав, що він є
власником житлового будинку АДРЕСА_1.
На сьогоднішній день за вказаною
адресою зареєстрована, в тому числі,
відповідач по справі ОСОБА_2. З
листопада місяця 2012 року відповідач не
проживає у його будинку, тобто більш
ніж рік. В добровільному порядку
знятися з реєстрації відповідач
відмовляється. На підставі викладеного
позивач просив винести рішення, яким
визнати відповідача таким, що втратив
право користування жилим приміщенням в
вищевказаному житловому будинку
шляхом зняття з реєстрації місця
проживання.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
проти ухвалення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач до суду не з'явилась, про
день, час, місце розгляду справи
повідомлена вчасно та належним чином
(рекомендованим листом з
повідомленням). Заяв про відкладення
розгляду справи та заперечень від неї
не надходило.

Суд вирішив розглянути справу заочно,
на підставі наявних у ній доказів та за
згодою позивача - ухвалює заочне
рішення.

Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи (копію технічного
паспорту, копію будинкової книги та
довідку Баштанського районного
сектору управління ДМС України в
Миколаївській області від 30.06.2014 року,
згідно яких ОСОБА_2 зареєстрована в
АДРЕСА_1; акт від 11.06.2014 року про
встановлення факту не проживання
ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 з листопада місяця 2012
року, копії свідоцтв від 22.04.1994 року про
право власності), суд приходить до
наступних висновків:

-відповідно до ст. 405 ЦК України, члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається
його власником. Член сім'ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником
житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що
житловий будинок АДРЕСА_2 був
приватизований згідно з Законом
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» та належить на праві
спільної сумісної власності позивачу,
а також членам його сім'ї, а саме ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та відповідачу ОСОБА_2, що
підтверджується копіями свідоцтв про
право власності на житло від 22.04.10994
року. Вказана адреса є зареєстроване
місце проживання відповідача.

В силу ст.ст. 316,317 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
При здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав. Власність зобов'язує.
Власник не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію та природні якості землі.
Держава не втручається у здійснення
власником права власності. Діяльність
власника може бути обмежена чи
припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Згідно ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у
власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).

В силу вимог ч.1 ст. 358 ЦК України, право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Враховуючи обставини встановлені при
розгляді даної справи та вищенаведені
норми законодавства, судом не
вбачається підстав для задоволення
позову, так як відповідач є
співвласником вищевказаного житлового
будинку, а тому не може бути позбавлена
права користування вищевказаним
житлом, яке є складовою частиною права
власності, що охороняється та
гарантується Законом (враховуючи
можливість діючим законодавством
позбавлення права користування житлом
членів сім'ї власника житла, однак не
самого власника (співвласника)).

Наведене є підставою для відмови в
задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 62, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України
суд, -

В И Р І Ш И В:

в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням шляхом
зняття з реєстрації місця проживання -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий по справі суддя