Справа № 752/9894/14-ц
Провадження №: 2/752/3993/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі:

Головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

при секретарі Короткій Н.О..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

встановив:

20.06.2014 року позивач звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання сина.

В обґрунтування заявлених вимог
позивачем зазначено, що з 22.07.2005 року
перебувала у шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2, а з 30.05.2014 року їх шлюб
розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Син проживає з нею та знаходиться на її
ж утриманні. Ще за два роки до
розірвання шлюбу відповідач припинив
їх спільне проживання однією сім»єю,
не надає їй допомоги на утримання сина
в добровільному порядку, не приймає
участі у його вихованні, місце роботи
та розмір заробітної плати приховує.
Для забезпечення належного утримання
сина з урахуванням потреб його стану
здоров»я, а також необхідності його
підготовки до навчання у школі, просила
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання сина в розмірі 1
500, 00 грн. щомісячно з моменту звернення
в суд з позовом і до досягнення сином
повноліття.

У судовому засіданні позивач
підтримала заявлений стверджувала, що
визначений нею розмір обґрунтований
мінімальними потребами дитини з
урахуванням потреб для його
повноцінного забезпечення з огляду на
вік дитини та фізичний стан здоров»я.
Не заперечувала, що відповідач
відвідує сина, однак матеріальної
допомоги на його утримання при цьому не
надає так само, як і не приймає участі у
його вихованні.

Відповідач у судовому засіданні
пояснив, що станом на теперішній час
він не працює, та не має можливості
працевлаштуватися на постійну роботу,
обмежується випадковими можливостями
виконання яких-небудь робіт для
отримання платні. У зв»язку з
припиненням сімейних відносин із
матір»ю сина з з травня 2012 року
проживає у друзів, не від'їжджає до м.
Харкова тільки з метою спілкування з
сином. Визнав, що має можливість
надавати позивачу допомогу для
матеріального забезпечення сина у
розмірі 400, 00 грн. щомісячно, не
заперечував, що на протязі липня
місяця відвідував сина тричі і поніс
матеріальні витрати: перший раз на 30,00
грн. придбав солодощі та іграшку;
другий раз придбав мильні бульбашки
вартістю 15,00 грн., третій раз придбав
питну воду за 7 -8 грн. під час
прогулянки, а у червні місяці
матеріальної допомоги не надавав. Крім
того, відповідач визнав, що син має
проблеми зі здоров»ям.

Заслухавши позивача, відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає за можливе заявлений позов
задовольнити частково.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2.є
батьками малолітнього ОСОБА_3, що
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року

Малолітній ОСОБА_3 проживає з матір»ю
та знаходяться на її утриманні.

Батько ОСОБА_3 не приймає участі у його
матеріальному забезпеченні.

Статтями 155,180,181,182,183 СК України
передбачено, що батьки зобов"язані
утримувати своїх неповнолітніх дітей,
а при ухиленні батьків від цього
обов"язку кошти на утримання дітей
стягуються з них в судовому порядку, в
розмірі визначеному судом.

Звертаючись в суд з позовом, позивач
послалася на те, що відповідач у справі
має джерело доходу достатнє для
утримання сина та надання щомісячної
допомоги на його утримання в розмірі 1
500, 00 грн..

Відповідач у судовому засіданні
заперечив твердження позивача щодо
наявності у нього постійного місця
роботи та можливості сплачувати
аліменти на утримання сина у розмірі
визначеному позивачем, стверджував про
наявність можливості приймати участь
у матеріальному забезпеченні сина у
розмірі по 400,00 грн. щомісячно, однак
джерело доходу з якого він мав би
можливість сплачувати аліменти в
розмірі 400, 00 грн. щомісячно суду не
вказав.

З урахуванням усіх обставин справи, а
саме щодо фізичного стану здоров»я
сина сторін та віку останнього, а також
можливостей батька, який визнав, що має
можливість надати матеріальну
допомогу, однак у розмірі визначеному
самостійно, не вказавши суду джерело
доходів для їх перевірки, то суд вважає
за можливе стягнути з останнього
аліменти на утримання сина в розмірі по
800,00 грн. щомісяця з моменту звернення
позивача в суд з позовом і до
досягнення сином повноліття, або ж
зміни матеріального стану сторін та
потреб дитини..

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.180,181,182,183 СК України,
ст.ст.10,11,60,88,208,213 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце
народження - м. Харків,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою - 03041,
АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (прож. - 03041,
АДРЕСА_1), аліменти на утримання сина
ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій
грошовій сумі по 800 (вісімсот ) гривень 00
копійок кожного щомісяця, починаючи з
20 червня 2014 року і до його повноліття,
або ж зміни матеріального стану сторін.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце
народження - м. Харків,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою - 03041,
АДРЕСА_1) на користь держави судовий
збір у розмірі 243 (двісті сорок три)
грн.. 60 коп..

Рішення суду в частині стягнення
аліментів підлягає негайному
виконанню в межах платежів за один
місяць.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду м.Києва
через Голосіївський районний суд
м.Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Плахотнюк К.Г.