Справа № 2-о/184/11
Провадження № 2др/522/36/14
У Х В А Л А

Іменем України

« 04» серпня 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання -
Мітяєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
клопотання про ухвалення додаткового
рішення у цивільній справі за заявою
ОСОБА_1 про встановлення юридичного
факту проживання на території України
його та ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в :

Заявник та ОСОБА_2 звернулися до суду із
клопотанням про ухвалення додаткового
рішення у вказаній цивільній справі,
яким просив доповнити резолютивну
частину рішення суду по цій справі від
29 лютого 2012 року після слів «на
території України по теперішній час»
словом «постійно». В обґрунтування
свого клопотання представник позивача
посилався на те, що при постановлені
рішення від 29 лютого 2012 року судом не
вирішено зазначене питання.

Учасники судового процесу в судове
засідання не з'явилися, про дату, час та
місце судового засідання
повідомлялися в установленому законом
порядку, поважних причин неявки в
судове засідання суду не представили.

Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК неявка осіб,
належним чином повідомлених про час і
місце засідання, не перешкоджає
розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, надане
клопотання, суд дійшов висновку, що у
задоволенні заявленого клопотання
слід відмовити з наступних причин.

Згідно заяви ОСОБА_1 про встановлення
юридичного факту проживання на
території України, заявник просив суд
встановити факт його проживання на
території України з 1988 року. Своє
звернення заявник обґрунтовував тим,
що починаючи з 20 жовтня 1988 року до 29
квітня 2004 року працював на різних
посадах на підприємствах в місті Одесі.
Починаючи з 2006 року - на пенсії, є
інвалідом ІІ групи.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 29 лютого 2012 року по цій
справі встановлено факт проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на території України,
починаючи з 1990 року і по теперішній час
постійно.

При цьому, в тексті рішення є
однозначний висновок суду про те, що
протягом вказаного періоду ця особа
проживала в Україні постійно разом зі
своєю дочкою ОСОБА_2 (а.с. 22).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо, зокрема, судом не
вирішено питання про судові витрати.

Правовий інститут ухвалення
додаткового рішення за ЦПК України
передбачає можливість усунення
недоліків постановленого по справі
судового рішення в разі, якщо суд
помилково не вирішив питання щодо
певної позовної вимоги.

Втім, під час розгляду зазначеної
справи судом, вимога про встановлення
факту постійного проживання вказаних
осіб окремо не заявлялася, це питання
судом під час розгляду заяви ОСОБА_1 про
встановлення юридичного факту
проживання на території України його
та ОСОБА_2 було вирішено.

Під час постановлення цього судового
рішення необхідно враховувати, що за
рішення суду необхідно розуміти у
поєднанні усіх його складових частин, в
тому числі вступної, описової та
резолютивної, з огляду на що
резолютивна частина повинна
розумітися виходячи з тих встановлених
обставин та зроблених за результатами
їх аналізу висновків, що містяться в
усіх інших частинах судового рішення.

Таким чином, резолютивну частину
рішення суду від 29 лютого 2012 року у цій
справі необхідно розуміти таким чином,
що суд встановив цей факт саме
постійного проживання вказаних осіб в
Україні, що міститься в описовій
частині рішення.

Це питання, втім, не може вплинути на
точність та зрозумілість судового
рішення, з огляду на вказане суд
приходить до висновку, що відсутність
таких відомостей не свідчить про їх
наявність та спричиняє до недоліків
постановленого по справі рішення.

З огляду на наведене, суд відмовляє у
задоволенні клопотання про
постановлення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 11, 214, 215, п. 4 ч. 1 ст. 220
ЦПК України, СУД -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про ухвалення додаткового
рішення у цивільній справі за заявою
ОСОБА_1 про встановлення юридичного
факту проживання на території України
його та ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ
С.О. ПОГРІБНИЙ

04.08.2014