Єдиний унікальний номер 255/1126/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/5256/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 серпня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області
в складі:

Головуючого судді Санікової
О.С.

суддів: Канурної О.Д.,
Зінов»євої А.Г.

при секретарі Алексєєвої Г.Є.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту проживання осіб у
будинку

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу судді Дзержинського міського
суду Донецької області від 5 травня 2014
року,-

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалу судді
Дзержинського міського суду Донецької
області від 5 травня 2014 року, якою заяву
ОСОБА_1 про встановлення факту
проживання осіб у будинку визнано
неподаною та повернуто заявнику,- та
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної
скарги ОСОБА_1 посилається на порушення
норм процесуального права. Апелянт
вважає, що заява про встановлення факту
проживання осіб у будинку була подана з
дотриманням вимог, передбачених
статтею 119 ЦПК України; зокрема апелянт
вважає, що недоліки, які стали
підставою для прийняття судом ухвали
від 05 травня 2014 року, могли бути усунені
під час розгляду справи.

У судове засідання апеляційного
суду ОСОБА_1 не з'явилась, про час і
місце розгляду справи повідомлена
належним чином, про що свідчить її
заява про відкладення розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК
України апеляційний суд скасовує
ухвалу і передає питання на новий
розгляд до суду першої інстанції, якщо
останній порушив порядок, встановлений
для його вирішення.

Визнаючи заяву ОСОБА_1 неподаною,
суддя виходив з того, що позивачем не
усунуті недоліки, зазначені в ухвалі
від 21 березня 2014 року.

Проте такі висновки є
помилковими.

Згідно із ч.1 ст. 258 ЦПК України у
заяві повинно бути зазначено: 1) який
факт заявник просить встановити та з
якою метою; 2) причини неможливості
одержання або відновлення документів,
що посвідчують цей факт; 3) докази, що
підтверджують факт.

У п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №5 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» зазначено, що
вирішуючи питання про прийняття заяв
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення, судам необхідно
враховувати, що ці заяви повинні
відповідати як загальним правилам щодо
змісту і форми позовної заяви,
встановленим ст.119 ЦПК, так і вимогам
щодо її змісту, передбаченим ст.258 ЦПК.
Якщо в заяві не зазначено, який
конкретно факт просить встановити
заявник, з яких причин неможливо
одержати або відновити документ, що
посвідчує даний факт, якими доказами
цей факт підтверджується або до заяви
не приєднано довідки про неможливість
одержання чи відновлення необхідних
документів, суддя відповідно до ст.121
ЦПК постановляє ухвалу про залишення
заяви без руху і надає заявникові строк
для виправлення недоліків. У разі
невиконання цих вказівок заява
вважається неподаною і повертається
заявникові, про що суддя постановляє
мотивовану ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Згідно ст. 119 ЦПК України позовна
заява подається в письмовій формі.
Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого
подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і
відповідача, а також ім'я представника
позивача, якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номер засобів зв'язку, якщо такий
відомий;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового
характеру;

5) виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування;

7) перелік документів, що додаються
до заяви.

Як вбачається з матеріалів
справи ухвалою судді Дзержинського
міського суду Донецької області від 21
березня 2014 року заява ОСОБА_1 про
встановлення факту проживання осіб у
будинку була залишена без руху,
оскільки вона подана без додержання
вимог ст. ст. 119, 258 ЦПК України, а саме: не
зрозуміло, з якою метою заявниця
просить встановити факт проживання
осіб в приміщені; не визначено
конкретно коло осіб, проживання яких в
помешканні просить встановити заявник;
заявником не визначено виникнення,
зміна чи припинення яких прав залежить
від встановлення судом вказаного в
заяві факту.

Проте, повертаючи позовну заяву
ОСОБА_1 з підстав не усунення
зазначених недоліків, судом не
враховано, що відповідно до роз'яснень
Пленуму Верховного Суду України,
викладених в постанові №2 від 12 червня
2009 року «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» подання
доказів можливе на наступних стадіях
цивільного процесу, тому суд не вправі
через неподання доказів при
пред'явленні позову залишати заяву без
руху та повертати заявнику.

А відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК
України у випадках, коли щодо отримання
доказів у сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, є складнощі, суд
за їх клопотанням зобов'язаний
витребувати такі докази.

Крім того, ст. 130 ЦПК України
передбачена така стадія, як попереднє
судове засідання, частиною шостою якої
передбачено, що, якщо спір не
врегульовано у порядку, визначеному
частиною третьою цієї статті, суд за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, вирішує питання про
витребування доказів та виклик свідків
тощо.

З матеріалів справи також
вбачається, що ОСОБА_1 не отримала
ухвалу від 21 березня 2014 року про
залишення заяви без руху, а отже
висновки суду першої інстанції щодо
визнання неподаною та повернення заяви
ОСОБА_1 є передчасними та такими, що не
відповідають положенням ст. 121 ЦПК
України.

Таким чином, ухвала судді
Дзержинського міського суду Донецької
області від 5 травня 2014 року про
визнання заяви неподаною і повернення
її позивачу є незаконною, тому підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2, 312, 314 ч.1, 315
ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу судді Дзержинського міського
суду Донецької області від 5 травня 2014
року скасувати, передати питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала Апеляційного суду набирає
законної сили негайно і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Судді: