18.06.2014 Пров.№ 2/337/1059/2014
Справа
18 червня 2014 року
Хортицький районний суд м. Запоріжжя
в складі головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів , -
Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідачки про стягнення
аліментів на утримання
неповнолітньої доньки в розмірі 1/4
частини з заробітку відповідача
щомісячно, але не менше 50% від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, про припинення
стягнення з нього на користь ОСОБА_2
аліментів за рішенням Хортицького
районного суду м.Запоріжжя від 15.03.2012
року на утримання тієї ж доньки, та
відкликання виконавчого листа за
вказаним рішенням суду. Свої позовні
вимоги обґрунтовує тим, що донька
ОСОБА_3 з травня 2013 року постійно
проживає з ним та знаходиться на його
утриманні, а відповідач має змогу
сплачувати аліменти на її утримання.
Відповідач в судовому засіданні з
позовом не погодилась та зазначила, що
донька постійно проживає з нею та
знаходиться на її утриманні, позивач
аліменти не сплачує та має
заборгованість по аліментам. При цьому,
донька періодично буває у гостях у
батька, оскільки так порадив психолог,
проте постійно з ним не проживає.
У судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 01.03.1997 р. до 03.11.2011 р.. Від шлюбу
мають неповнолітню доньку ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, матір»ю якої в свідоцтві
про народження вказано відповідачку.
Рішенням Хортицького районного суду
м.Запоріжжя від 15.03.2012 року з позивача
на користь відповідачки були стягнуті
аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у
сумі по 560 грн. щомісячно. В цьому ж
рішенні суду за згодою сторін
зазначено, що на час розгляду справи
дитина проживає з матір»ю.

Згідно довідки Ленінського ВДВС,
ОСОБА_1 станом на травень 2014 року має
заборгованість по аліментах за
вказаним рішенням суду в сумі 7784 грн..

Згідно розпорядження голови районної
адміністрації Запорізької міської
Ради по Хортицькому району №856р від
30.11.2012 року, ОСОБА_1 був встановлений
порядок побачень з донькою ОСОБА_3,
оскільки донька проживає з матір»ю
ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1.

05.03.2013 року куратором 7-б класу ЗЗНВК
«МГА» ОСОБА_4 було проведено обстеження
матеріально-побутових умов сім»ї
дитини ОСОБА_3, про що складено акт, яким
встановлено, що дитина проживає разом з
матір»ю ОСОБА_2 та відчимом ОСОБА_5 за
адресою АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснила, що вона і на даний час є
куратором класу, де навчається ОСОБА_3.
Дитина до осені 2013 році дійсно
проживала з матір»ю, добре навчалась,
мати брала участь у її навчанні на
вихованні. Проте, з початку навчального
року - з осені 2013 року - ОСОБА_3 почала
проживати разом з батьком на
Бородинському мікрорайоні, свідок
бачила, що дитина після занять сідає на
маршрутку №49, яка їде на Бородинський
мікрорайон. Свідку відомо, що в кінці 2013
року у дитини з матір»ю був якійсь
конфлікт, крім того, дитина тяжко
переживає розлучення батьків, тому
вони звертались за допомогою до
психолога. В навчальному році 2013 - 2014 р.
дитина проживала у батька, він постійно
цікавився її навчанням, приходив до
школи. Коли свідок подзвонила матері
дитини щодо якогось питання, та вона
відповіла, що оскільки донька живе у
батька, то з всіх питань необхідно
звертатись до нього, і в цьому
навчальному році мати до школи не
приходила.

Згідно відповіді керівника
Хортицького РВ на звернення ОСОБА_2 в
травні 2014 року вбачається, що в ході
перевірки її заяви встановлено. що її
донька ОСОБА_3 проживає у батька в
АДРЕСА_2, і подальша перевірка
припинена.

Згідно відповіді керівника відділу
служби у справах дітей по Хортицькому
району від 13.01.2014 року, розглянуто заяву
ОСОБА_1 щодо виховання доньки ОСОБА_3 і
встановлено, що 30.12.2013 року ОСОБА_2
надавала пояснення щодо конфліктної
ситуації з донькою, та з нею проведено
бесіду щодо адміністративної
відповідальності за невиконання своїх
батьківських обов»язків.

Згідно акту від 17.06.2014 року, складеного
комісією МКП «Основаніє», встановлено,
що, зі слів сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7
ОСОБА_3 з травня 2013 року проживає разом
з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2,
там знаходяться її речі.

Згідно довідки МКП «Основаніє» від
06.03.2014 року ОСОБА_3 зареєстрована в
АДРЕСА_1, разом з матір»ю.

ОСОБА_2 з 22.02.2013 року по 28.02.2014 року
перебувала на обліку у центрі
зайнятості, на цей час з обліку знята.
ОСОБА_2 надала суду копії чеків з
магазину «Сільпо» за грудень 2013 року -
травень 2014 року, які не містять
зазначення про те, хто саме оплачував
кошти по ним, на придбання різних
товарів та продуктів, та зазначила, що
всі вказані в чеках продукти вона
купувала для своєї доньки ОСОБА_3

27.05.2014 року спеціалістом служби у
справах дітей по Хортицькому району
проведено обстеження умов проживання
дитини ОСОБА_3 за зверненням ОСОБА_2, про
що складено акт. В акті встановлено, що
в квартирі АДРЕСА_1 умови проживання
добрі, у дитини є окрема кімната, яка
обладнана всім необхідним, в кімнаті є
підручники за 8 клас.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - знайомі
відповідачки - суду пояснили, що
останній рік, як і раніше, дитина ОСОБА_3
проживає зі своєю матір»ю ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_1, там у неї є окрема
кімната і всі умови, мати утримує
доньку. У свого батька дитина буває,
оскільки так порадив психолог, але
постійно з ним не проживає.

Свідок ОСОБА_10 - батько відповідачки -
суду пояснив, що онука постійно
проживає з матір»ю.

В судовому засіданні за ініціативою
суду у відповідності до ст.4 ЦПК
України, з метою справедливого та
неупередженого розгляду і вирішення
даної цивільної справи, була заслухана
дитина - ОСОБА_3, у присутності
представника служби у справах дітей
Запорізької міської Ради по
Хортицькому району Карлової М.М., яка
пояснила, що до кінця весни 2013 року вона
проживала у мами, влітку 2013 року вона
проживала у бабусі та відпочивала на
морі, у вересні 2013 року знову переїхала
жити до мами, а з кінця грудня 2013 року -
початку січня 2014 року вона переїхала
жити до батька. Спочатку проживала з
батьком у квартирі десь в районі
універмагу «Україна», а потім
переїхали за адресою АДРЕСА_2. За цією
адресою вона постійно проживає з
батьком, і станом на 07.04.2014 року вона
також проживала разом з батьком. Вона
знаходиться на утриманні у батька, їй
не відомо, щоб мати надавала якість
кошти на її утримання, за цей час ніяких
речей їй мати не передавала. З матір»ю
вона не спілкувалась з Нового року,
коли мати телефоном поздоровила її зі
святом. В квартирі у батька знаходяться
її носильні речі, під час навчання -
підручники, крім двох підручників, які
залишились в квартирі матері. ОСОБА_3
пояснила суду, що вона живе з батьком
абсолютно добровільно, без примусу, і в
судовому засіданні вона говорить
правду. ОСОБА_3 пояснила, що на даний час
вона продовжує постійно проживати з
батьком.

Вислухавши сторони, свідків та
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про
необхідність часткового задоволення
позовних вимог про стягнення
аліментів, та про відмову у задоволенні
інших позовних вимог з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 141 СК України обидва
батьки мають рівні обов'язки щодо
утримання неповнолітніх дітей, згідно
зі ст. ст. 180-183 СК України батьки
зобов'язані утримувати свою дитину до
досягнення нею повноліття, а розмір
аліментів може бути визначений у
частці від доходу платника, з
урахуванням всіх істотних обставин.

При цьому, відповідно до ст.181 СК
України способи виконання батьками
обов»язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За відсутності такої домовленості той
з них, з ким проживає дитина, вправі
звернутись до суду з відповідним
позовом про стягнення аліментів.

Таким чином, законодавство визначає
право звернутись до суду з позовом про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини тому з батьків, з
ким вона проживає.

Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі доказів, обов»язок надання
яких покладається на сторони по справі.

В даному випадку суд бере до уваги
доводи позивача про те, що донька
ОСОБА_3 на час подачі до суду позову про
стягнення аліментів дійсно постійно
проживає з ним.

Вказані обставини об»єктивно
підтверджуються відповіддю начальника
Хортицького РВ від 06.05.2014 року про те, що
дитина ОСОБА_3 станом на травень 2014 року
проживає з батьком і подальша
перевірка припинена; а також
поясненнями свідка ОСОБА_4 - куратора
класу, де навчається ОСОБА_3 - яка є
особою, не зацікавленою у вирішенні
даної справи на користь однієї з її
сторін. Ці докази є належними та
допустимими в розумінні ст.ст.58,59 ЦПК
України, і у суда немає підстав ставити
їх під сумнів.

Крім того, з наданих відповідачкою
даних не вбачається того, щоб вона
зверталась до Хортицького РВ з приводу
того, що батько дитини протиправно, та
всупереч волі дитини забрав доньку
проживати до себе. Крім того, сам факт
звернення відповідачки до Хортицького
РВ з приводу розшуку дитини
підтверджує те, що дитина пішла
проживати до батька не з відома матері,
а не, як стверджує відповідач, за
домовленістю між батьками та за
порадою психолога.

Крім того, суд бере до уваги пояснення в
судовому засіданні неповнолітньої
ОСОБА_3, якій на час розгляду справи
виповнилось 13 років, і яка пояснила
суду, що майже півроку і станом на
квітень 2014 року вона постійно і
добровільно проживає з батьком та
знаходиться на його утриманні.

В частині проживання дитини з батьком
станом на час подачі позову суд бере до
уваги і акт, складений МКП «Основаніє»
17.06.2014 року, а в іншій частині його до
уваги не приймає, оскільки сусіди -
свідки, вказані в цьому акті, зі слів
яких вказано період проживання з
травня 2013 року - в судовому засіданні не
допитувались.

Щодо доказів проживання дитини з
матір»ю на час звернення позивача до
суду з позовом про стягнення аліментів,
наданих відповідачкою, то суд при
винесенні рішення відноситься до них
критично та до уваги не приймає з
наступних підстав.

Надані відповідачкою акт обстеження
побутових умов дитини за адресою
АДРЕСА_1 від 05.03.2013 року та
розпорядження голови районної
адміністрації Запорізької міської
Ради по Хортицькому району №856р від
30.11.2012 року про встановлення ОСОБА_1
днів побачень з донькою, яка проживає з
матір»ю, стосуються періоду часу з 2012
року по березень 2013 року, а позов батька
про стягнення аліментів подано до суду
07.04.2014 року. Про те, що у вказаний період
донька проживала з матір»ю, свідчить і
акт, складений куратором класу ОСОБА_4
05.03.2013 року, проте щодо проживання
дитини з батьком в 2014 році свідок
ОСОБА_4 дала однозначні пояснення в
судовому засіданні.

Тобто, надані документи підтверджують
факт постійного проживання доньки з
матір»ю станом з 2012 року по березень 2013
року, але не підтверджують проживання
дитини з матір»ю на час подачі
позивачем цього позову до суду.

До пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9
про те, що дитина постійно проживає з
матір»ю в період з осені 2013 року і по
даний час, суд відноситься критично та
в частині проживання дитини з матір»ю з
початку 2014 року і по даний час до уваги
їх не приймає, оскільки ці свідки є
знайомими відповідачки, крім того, вони
пояснили, що не знаходяться постійно в
квартирі відповідачки, а їм відомо, що в
квартирі обладнана окрема кімната для
доньки, де знаходяться деякі її речі.
Свідки не змогли пояснити, коли і при
яких обставинах вони бачили доньку
відповідачки в квартирі матері у
спірний період часу, і чи дійсно вона
постійно проживає з матір»ю.

До пояснень свідка ОСОБА_10 суд також
відноситься критично та до уваги їх не
приймає, оскільки він є близьким
родичем відповідачки і може бути
зацікавлений у вирішенні справи на її
користь.

Акт служби у справах дітей від 27.05.2014
року, яким обстежені умови проживання в
АДРЕСА_1, сам по собі не містить
зазначення того, що дитина ОСОБА_3 на
час складення акту постійно проживає у
квартирі, яка обстежувалась.

При цьому, відповідачка жодним чином не
спростувала докази проживання дитини з
батьком, які були надані позивачем.

При вирішенні цієї справи суд не
виходить за межі заявлених позовних
вимог про стягнення аліментів, і не
вирішує питання про місце проживання
дитини з одним з батьків, а лише
констатує, що на час подачі позову про
стягнення аліментів до суду
неповнолітня ОСОБА_3 проживала саме з
батьком ОСОБА_1 та знаходилась на його
утриманні, який відповідно до ст.ст.11,60
ЦПК України належним чином довів ці
обставини, тому саме у нього виникло
право на подачу позову про стягнення
аліментів, як у того з батьків, з яким
проживає дитина.

Крім того, з пояснень обох сторін по
справі вбачається, що на час розгляду
цієї справи між ними фактично існує
спір про визначення місця проживання
дитини, але ніхто з них у встановленому
законом порядку не звертався до суду з
позовом про визначення місця
проживання неповнолітньої ОСОБА_3.

Враховуючи обставини справи, з
відповідачки на утримання дитини
можливо стягнути аліменти в розмірі 1/4
частини з її заробітку /доходу/
щомісячно, але не менше 30% від
прожиткового мінімуму, встановленого
для дітей відповідного віку, а не 50%, як
просить позивач, оскільки такі вимоги
не відповідають ст.181 СК України.

Доводи відповідачки про те, що вона
утримує свою доньку і в період її
перебування у батька, суд до уваги не
приймає, оскільки вона не довела ці
обставини відповідно до вимог ст.60 ЦПК
України, а надані нею чеки з магазину
«Сільпо» та інших не можуть бути
належними доказами, оскільки не
містять зазначення про те, хто саме
оплачував зазначені в них товари, і для
кого саме вони були придбані.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про відкликання
виконавчого листа задоволенню не
підлягають, оскільки відкликання
виконавчого листа судом не передбачено
нормами ЦПК України, СК України та
Закону України «Про виконавче
провадження».

Позовні вимоги про припинення
стягнення за рішенням Хортицького
районного суду м.Запоріжжя від 15.03.2012
року по справі № 2/337/850/2012 про стягнення
аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітньої ОСОБА_3 також
задоволені бути не можуть, оскільки
нормами СК України та ЦК України такий
спосіб захисту прав та обов»язків щодо
стягнення аліментів не передбачений.

Питання, пов»язані з припиненням
обов»язку боржника за рішенням
Хортицького районного суду м.Запоріжжя
від 15.03.2012 року, можуть бути вирішені
позивачем в разі набрання рішенням
суду по даній справі законної сили, в
порядку ст.369 ч.4 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10,11,60, 208, 212-218 ЦПК
України, ст.ст.141,180-183 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2 ( і.п.н.
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (і.п.н.НОМЕР_2)
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини з заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, але не менш, ніж
30% від прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей відповідного
віку, починаючи з 07.04.2014р. і до
досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( і.п.н. НОМЕР_1)
судовий збір в дохід держави у розмірі
243,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню в межах
суми платежів за один місяць.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Запорізького апеляційного суду
протягом 10-ти днів з дня оголошення
рішення через суд першої інстанції
шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: