Провадження №2/592/140/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10.04.2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
складі: судді Фоменко І.М., при
секретарі Щербань Г.Г., представників
позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Суми цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, 3-тя особа: Друга
Сумська державна нотаріальна контора
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом,
який підтримав у судовому засіданні
він та його представник і мотивують
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько -
ОСОБА_8, який проживав за адресою:
АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_8
залишилась спадщина, яка складається з
1/2 частини житлового будинку, загальною
площею 124,1 кв.м., житловою площею - 85,4
кв.м., розташованого за адресою:
АДРЕСА_3, який є спільною власністю
ОСОБА_8 і відповідачки ОСОБА_4, набутого
в період шлюбу, який зареєстрований за
відповідачкою ОСОБА_4, а також
автомобіль марки «Ауді-100», державний
номер НОМЕР_1.

Вважає, що пропустив строк для подачі
заяви на прийняття спадщини з поважних
причин, оскільки на час відкриття
спадщини постійно з спадкодавцем не
проживав, вони проживали в різних
державах, зустрічалися в місті Суми
коли ОСОБА_8 приїздив в гості. З червня
2012 року зв'язок його з батьком
перервався, останній не відповідав на
телефонні дзвінки, він та його матір
ОСОБА_9 намагалися зв'язатися з ОСОБА_8
через знайомих, але ніхто не знав його
адреси та іншого номеру телефону. Зі
своїми сводними сестрами і дружиною
батька, відповідачами по справі: ОСОБА_4
та ОСОБА_5, ОСОБА_6 він не підтримував
родинних відносин, але вони знали, що
він є сином ОСОБА_8 і що останній
сплачував аліменти на його утримання.
Про те, що ОСОБА_8 помер, він дізнався 2
лютого 2013 року від державного
виконавця Сумського міського
управління юстиції, яка повідомила про
смерть ОСОБА_8 і закриття виконавчого
провадження по справі, а офіційно про
смерть ОСОБА_8 позивачу стало відомо із
свідоцтва про смерть, яке він отримав в
Павлово-Посадському РАГСі Московської
області 11 червня 2013 року. Крім того в
період відкриття спадщини і до момента
закінчення строку подачі заяви про
прийняття спадщини з 6 по 17 грудня 2012
року позивач перебував на
заліково-екзаменаційній сесії, із 10
грудня по 14 грудня 2012 року хворів на
ГРВІ, що підтверджується довідкою від 14
грудня 2012 року.

Просить суд поновити строк для подання
заяви про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
на один місяць, оскільки пропущений
строк був з поважних причин.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник
ОСОБА_2 в судовому засіданні з
позовними вимогами не погодилися та
суду пояснили, що 01.11.2013 року
Павлово-Посадський міський суд
Московської області виніс рішення,
яким відмовив в задоволенні позову
ОСОБА_3 про відновлення строку для
прийняття спадщини, яка відкрилася
після смерті батька ОСОБА_8, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4, пропущеного з поважних
причин, про визнання спадкоємцем, який
прийняв спадщину. Це рішення
переглядалося в апеляційному порядку і
було залишено в силі Московським
обласним судом. Виходячи з положень ч. З
ст. 1272 ЦК України, роз'яснень Пленуму
Верховного суду України в постанові
від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику
у справах про спадкування», позивачем
не наведено жодної поважної причини
пропуску строку для прийняття
спадщини, яка б могла бути підставою
для його відновлення. Позивачем
пропущено строк для прийняття спадщини
на 1 рік і 4 місяці. Просять відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6,
повідомлені належним чином про час та
місце судового розгляду справи, в
судове засідання не з'явились, надали
суд заяви про розгляд справи без їх
участі та заперечеували проти
задоволення позову.

Представник Другої Сумської державної
нотаріальної контори, сповіщений
належним чином про день та час судового
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, направив суду клопотання про
розгляд справи без його участі, надав
суду інформаційну довідку зі
Спадкового реєстру, згідно якої після
смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4,
спадкової справи не виявлено.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в
судовому засіданні пояснили, що про
смерть батька ОСОБА_8, його син ОСОБА_3
дізнався у лютому 2013 року.

Свідок ОСОБА_12, в судовому засідання
пояснив, що йому, як державному
виконавцю ВДВС СМУЮ передано на
виконання виконавче провадження про
стягнення аліментів з ОСОБА_8, яке було
відкрите з травня 2002 року, в 2006 році був
накладений арешт на автомобіль
боржника, на цей час йому відомо, що
боржник помер і є всі підстави для
закриття цього провадження.

Заслухавши пояснення позивача, його
представника, відповідачки, її
представника, свідків, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що вимоги
не обгрунтовані і такими, що не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом було встановлено, що батьком
ОСОБА_3 є ОСОБА_8, що підтверджується
копіями: свідоцтва про народжененя та
свідоцтва про встановлення
батьківства, рішення Ковпаківського
райсуду м. Суми від 21.05.1992 р. (а.с.8,9, 21).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_8, в м.
Павловський Посад, Московська область
Росія, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть, (а.с. 7). На момент
смерті ОСОБА_8 проживав за адресою:
АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_8 залишилась
спадщина на території України, яка
складається з автомобіля марки
«Ауді-100», державний номер НОМЕР_1, 1983
року випуску, який зареєстрований з
04.11.2003 р. по теперішній час за ОСОБА_8, що
мешкав АДРЕСА_2. (а.с. 82).

Згідно договору купівлі-продажу
будинку від 20.06.2006 року ОСОБА_4 є
власником житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_3, що
також підтверджуєтьсявитягом про
реєстрацію власності на нерухоме майно
КП "СМБТІ" (а.с.99,100).

Згідно довідки ВДВС СМУЮ, зазначений
розрахунок заборгованості по виплаті
аліментів з боржника ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_9 станом на 14.04.2009 року (день
повноліття) 10810 грн. 17 коп (а.с.12, 22,23).
Також згідно повідомлення ВДВС СМУЮ
від 10.06.2013 року вбачається, що згідно
даних виконавчого провадження будь
яких даних підтверджуючих смерть
ОСОБА_8 не має. Державний виконавець в
лютому 2013 року зателефонувала до
ОСОБА_9 та повідомила про смерть ОСОБА_8
зі слів його представника, але
підтверджуючих документів у неї немає
(а.с.13).

Відповідно до довідки Сумскої міської
поліклікіки № 4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
хворів з 10.12.по 14.12.2012 року (а.с.14).

Довідкою Сумського регіонального
навчально-наукового центру
Національного університету харчових
технологій від 14.10.2013 р.
підтверджується те, що ОСОБА_3 в 2012-2013
навчальному році навчався на заочному
фокультеті Національного університету
харчових технологій у м. Суми на 5 курсі
спеціальності"Технології хліба,
конлитерських, макаронних виробів та
харчоконцентратів" і в період з 06 по 17
грудня 2012 року перебував на
заліково-екзаменаційній сесії (а.с.15).

Відповідно з витягу з Державного
реєстрау актів цивільного стану
громадян про державну реєстрацію шлюбу
із зазначенням відомостей про другого
з подружжя від 09.10.2013 р. вбачається, що
ОСОБА_8 перебував у зарєєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4 з 30 квітня 1988 року (а.с.16).
Свідоцтвом про укладення шлюбу між
ОСОБА_8 та ОСОБА_4 підтверджуєтьсч те, що
вони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 30.04.1988 року (а.с.55). Від
подружнього життя у ОСОБА_8 та ОСОБА_4
народилися дві доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвами про
народження (а.с.56,57).

Згідно свідоцтв про право на спадщину
від 22.12.2012 року виданих нотаріусом
Павлово-Посадського нотаріального
округу Московської області ОСОБА_13,
спадщину після смерті батька ОСОБА_8,
отримала донька ОСОБА_5 (а.с.17-20).

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) від 12.11.2013 року
вбачається, що спадкова справа після
смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4
не заводилась, інформація про спадкову
справу відсутня (а.с.38,39).

Між сторонами склалися цивільні
правовідносини, які регулюються
Цивільним Кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріуса заяву про
прийняття спадщини, а частина друга
цієї статті передбачає, що заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України передбачено,
що для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Згідно абз. 3 п. 3 Постанови пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», місцем відкриття
спадщини є останнє місце проживання
спадкодавця, яке визначається за
правилами статті 29, частини другої
статті 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав
кілька місць проживання, місцем
відкриття спадщини вважається останнє
місце реєстрації спадкодавця.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто час
відкриття спадщини згідно статті 1220 ЦК
України є день смерті особи та місцем
його смерті, відповідно до свідоцтва
про смерть є м. Павловський Посад,
Московської області Росія, тобто
місцем відкриття спадщини є останнє
місце проживання спадкодавця
відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України.

Позивач ОСОБА_3 після сплину
встановленого строку для прийняття
спадщини, який передбачений ст. 1270 ЦК
України, 25.06.2013 року звернувся до
Павловсько-Посадського міського суду
Московської області з позовом про
продовження строку для рийняття
спадщини та скасування свідоцтва про
право на спадщину (а.с.24-26).

Рішенням Павлово-Посадського міського
суду Московської області від 01.11.2013
року було відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_3 про продовження строку
для прийняття спадщини, яка відкрилася
після смерті батька ОСОБА_8, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4, пропущеного з поважних
причин, про визнання спадкоємцем, який
прийняв спадщину. Це рішення
переглядалося в апеляційному порядку і
було залишено в силі Московським
обласним судом.(а.с. 60-69)

Згідно ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Відповідно до абз. 6 п. 24 Постанови
пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року № 7 «Про судову практику
у справах про спадкування», вирішуючи
питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до вимог ст. 10,11 ЦПК України,
суд вирішує справи на засадах
змагальності, не інакше, як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб
та в межах позовних вимог, на підставі
поданих ними доказів.

Всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України,
позивач не довів обставини, на які він
посилався, як на підставу своїх вимог,
зокрема, на ту обставину, що строк для
прийняття спадщини він пропустив з
поважних причин.

Після смерті батька позивач ОСОБА_3
проживав у м. Суми, та дізнався про
смерть батька у лютому 2013 року, що
підтвердили у судовому засіданні
свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, про що
сам не заперечував у судовому
засіданні, а вказуючи поважну причину
пропуску строку, це перебування на
лікарняному та перебування на
заліково-екзаменаційній сесії у грудні
2012 року, не заслуговують на увагу,
оскільки на лікарняному та на сесії він
перебував до того, як дізнався що його
батько помер, а також скористався своїм
правом звернення до суду по місцю
останнього місця мешкання спадкодавця,
що є місцем відкриття спадщини та не
надав суду належних доказів, які б
підтвердили, що у нього були
об»єктивні, непереборні та істотні
труднощі на вчинення цих дій, а саме
подачі заяви про прийняття спадщини до
нотаріальної контори.

Згідно ст. 70 Закону України «Про
міжнародне приватне право», з
урахуванням положень статей 71, 72 цього
Закону, спадкові відносини регулюються
правом держави, у якій спадкодавець мав
останнє місце проживання, якщо
спадкодавцем не обрано в заповіті
право держави, громадянином якої він
був. Вибір права спадкодавцем буде
недійсним, якщо після складання
заповіту його громадянство змінилося.

З урахуванням викладеного у суду немає
законних підстав для задоволення
позовних вимог про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1220, 1221, 1268-1270, 1272 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 57-60, 209, 213-215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, 3-тя особа: Друга
Сумська державна нотаріальна контора
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини за законом
відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Сумської області
через Ковпаківський районний суд м.
Суми. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя
І.М. Фоменко