Справа № 153/72/14 Провадження №
22-ц/772/1565/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Головін В. А.Категорія:
20Доповідач: Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

Суддів: Нікушина В.П., Стеблюк Л.П.

при секретарі: Іщук О.В.

за участю позивачки
ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5
на рішення Ямпільського районного
суду від 09 квітня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу ,-

В с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_4 ,ОСОБА_5 про скасування договору
купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1 від
05.06.2013 року , укладеного між
відповідачами , посилаючись на те, що
він був укладений з порушенням вимог
,оскільки автомобіль є їх спільною з
ОСОБА_4 сумісною власністю подружжя,
договір виходить за межі дрібного
побутового і вона ,як дружина , не
давала своєї згоди на його укладення.

В ході розгляду справи ОСОБА_2 уточнила
позовні вимоги і просила визнати
вказаний договір купівлі-продажу
недійсним.

Рішенням Ямпільського районного суду
від 09 квітня 2014 року позов задоволено.
Визнано недійсним договір від 05.06.2013
року купівлі-продажу автомобіля FORD
Transit д.н.з. НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_4
і ОСОБА_5

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ,ОСОБА_5
просять зазначене рішення скасувати
через порушення судом норм
матеріального і процесуального права
,а по справі ухвалити нове рішення ,
яким в задоволенні позову відмовити.
Зазначив ,що суд визнаючи договір
недійсним не звернув увагу ,що укладена
ОСОБА_6 угода не є угодою про
розпорядження майном, на яку необхідна
згода іншого з подружжя, а тому не
порушує прав ОСОБА_2 Крім того,
автомобіль був придбаний хоч і в період
шлюбу, але за кошти батька ОСОБА_4-
ОСОБА_5 ,а при продажу йому автомобіля
позивачці було сплачено 50 000 грн. ,що
вона не заперечувала .

Заперечуючи проти апеляційної скарги,
ОСОБА_2 вважає рішення суду законним і
обґрунтованим ,а доводи скарги
безпідставними.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть
участь в справі, перевіривши матеріали
справи, рішення суду та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції встановив ,що
спірний автомобіль був придбаний
05.04.2011 року на ім'я ОСОБА_4 в період його
шлюбу з ОСОБА_2 ,а тому належить їм на
праві спільної сумісної
власності.05.06.2013 року він був знятий з
обліку для реалізації ОСОБА_4 і
проданий .Постановляючи рішення по
справі про задоволення вимог
позивачки суд виходив з того, що угода
купівлі-продажу автомобіля була
здійснена з порушенням ч.ч.1-3 ст.65 СК
України, а саме була вчинена без
письмової згоди іншого з подружжя, що є
підставою для визнання його недійним
за ст.ст.203,215 ЦПК України.

Суд вірно встановив обставини по
справі, належним чином перевірив їх
доказами, які оцінив в порядку ст..212 ЦПК
України, вірно визначив спірні
правовідносини та застосував норми
права, а тому дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про те, що позивачка не заявляла
вимоги про визнання автомобіля
спільною сумісною власністю подружжя і
останній такою власністю не являвся,
так як був придбаний за кошти батька
ОСОБА_4- ОСОБА_5, а тому позов не підлягає
задоволенню ,не заслуговують на увагу.

Спірний автомобіль був придбаний в
період перебування ОСОБА_2 і ОСОБА_4 у
зареєстрованому шлюбі і
зареєстрований на останнього.
Будь-яких належних і допустимих
доказів придбання спірного автомобіля
ОСОБА_5, матеріали справи не містять .
ОСОБА_5 протягом усього часу не заявляв
позову про визнання за ним права
власності на автомобіль і став його
власником в результаті угоди про
купівлю-продаж, за що сплатив ОСОБА_4 50
000 грн. Вказані обставини
підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Таким чином закон презюмує, що будь-яке
майно, набуте за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя. Отже, суд дійшов вірного
висновку про те, що спірний автомобіль
є спільним сумісним майном подружжя.
Вказані обставини прямо витікають з
положень ст.60 СК України, а тому не
потребують звернення позивачки в
процесу розгляду даної справи з
окремою позовною вимогою про
зазначене.

Також безпідставними є доводи скарги
про необґрунтованість вимог позивачки
з огляду на те, що вона ніби-то отримала
кошти за проданий автомобіль, які
витратила на лікування ,оскільки жодні
докази цьому відсутні. Відсутні також
докази того, що автомобіль був набутий
хоча і в шлюбі, але за особисті кошти
ОСОБА_4 і є його особистою власністю. З
врахуванням викладеного доводи
апеляційної скарги щодо цього -
безпідставні.

Укладений ОСОБА_4 договір
купівлі-продажу автомобіля відповідно
до ст.65 СК України потребував
письмової згоди іншого з подружжя,
оскільки він є договором стосовно
цінного майна, а позивачка мала право
з цієї підстави вимагати визнання його
недійсним, оскільки ця угода виходила
за межі дрібної побутової.

Інші доводи скарги також правильні
висновки суду не спростовують, рішення
суду відповідає нормам матеріального і
процесуального права, а тому
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Ямпільського районного суду
від 09 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: