Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2014 року

м. Южне

Южний міський суд Одеської області

в складі : головуючого судді : Котова
В.Г.

при секретарі :
Слісаренко Г.В.

Розглянувши в відкритому
судовому засіданні м. Южне цивільну
справу за позовом Виконавчого комітету
Южненської міської ради Одеської
області в інтересах малолітньої дитини
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2, третя
особа в інтересах малолітньої дитини
ОСОБА_1 - прокурор м. Южне Одеської
області, про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів на
утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача - Служби у
справах дітей виконавчого комітету
Южненської міської ради Одеської
області звернувся до Южного міського
суду Одеської області в інтересах
малолітньої дитини ОСОБА_1 з позовною
заявою до ОСОБА_2, третя особа - прокурор
м. Южне, про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів на
утримання малолітньої дитини,
мотивуючи свої вимоги тим, що сім'я
ОСОБА_2 стоїть на обліку в службі у
справах дітей з вересня 2013 року як
асоціальна.

Відповідач ухиляється від виконання
батьківських обов'язків відносно свого
малолітнього сина, веде асоціальний
спосіб життя, зловживає спиртними
напоями, ухиляється від виконання
батьківських обов'язків, щодо
виховання та утримання свого
малолітнього сина, передбачених ст. 150
Сімейного кодексу України: відносини
із малолітньою дитиною базуються на
грубості, зловживанні не літературною
лексикою, а також вживанню алкоголю при
дитині, не зацікавлена в гідному
вихованні дитини.

Батько записаний на підставі ч. 1 ст.135
СК України.

Згідно висновку виконавчого комітету
Южненської міської ради щодо
доцільності позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2, відносно її малолітнього
сина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 09.10.2013
№799/03-02-39, відповідач залишила
малолітню дитину на бабусю, яка
зловживала спиртними напоями та за
дитиною не доглядала: відповідно до
акту про дитину, покинуту в пологовому
будинку, іншому закладі охорони
здоров'я, або яку відмовилися забрати
батьки або інші родичі від 02.10.2013 року;
акту обстеження житлово-побутових умов
проживання дитини від 02.10.2013 року, умови
проживання загрожували здоров'ю та
життю малолітньої дитини, з метою
захисту прав дитини на належні умови
проживання, дитина була вилучена з
сім'ї та влаштована до притулку. Мати
повністю ухилялася від виконання
батьківських обов'язків, залишивши
дитину напризволяще.

Малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно
рішення виконавчого комітету
Южненської міської ради від 23.04.2014 № 1476
«Про відібрання дитини з сім'ї ОСОБА_2»,
був відібраний із родини та
влаштований до КУ «Притулок №1 для
дітей служби у справах дітей Одеської
міської ради», де на теперішній час і
знаходиться.

Враховуючи вищенаведене, позивач
просить суд позбавити відповідача
батьківських прав відносно її
малолітньої дитини ОСОБА_1 та стягнути
з відповідача аліменти на утримання
малолітньої дитини.

В судовому засіданні представник
позивача, заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Представник третьої особи - прокурор м.
Южне Одеської області в судовому
засіданні при винесенні рішення
покладався на розсуд суду.

Відповідач, представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали в повному обсязі, заперечували
проти задоволення позову мотивуючи це
тим, що відповідач в повній мірі
виконує батьківські обов'язки, адже
любить дитину та дитина любить її,
відповідач приймає участі у розвитку
дитини як особистості, піклується про
її здоров'я, фізичний, духовний і
моральний розвиток, навчання, дитина
завжди нагодована, охайно одягнена,
проживає з матір'ю в окремій кімнаті, в
якої створені належні умови для
розвитку дитини, відповідач працює,
позитивно характеризується за місцем
роботи та проживання, має у приватній
слосності земельну ділянку. Крім того,
відповідач зазначила, що зробила
потрібний висновок з того, що трапилося
та в подальшому буде більш ретельно
стежити за своєю поведінкою.

Вислухавши сторони, допитавши свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що в задоволені
позову необхідно відмовити в повному
обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1,
матір'ю якої є відповідач, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серія НОМЕР_1, яке видано
16.03.2010 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Южненського
міського управління юстиції в Одеській
області, яка міститься в матеріалах
справи.

Батько дитини записаний на підставі ч. 1
ст.135 СК України.

Сім'я ОСОБА_1 стоїть на обліку в службі у
справах дітей з вересня 2013 року як
асоціальна.

Малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно
рішення виконавчого комітету
Южненської міської ради від 23.04.2014 № 1476
«Про відібрання дитини з сім'ї ОСОБА_2»,
був відібраний із родини та
влаштований до КУ «Притулок №1 для
дітей служби у справах дітей Одеської
міської ради», де на теперішній час і
знаходиться.

Відповідач працює в Комунальному
закладі «Южненська загальноосвітня
школа І-ІІІ ступенів №1 Южненської
міської ради Одеської області» на
посаді двірника, що підтверджується
довідкою №028 від 29.05.2014 року, яка
міститься в матеріалах справи.

Крім того, ОСОБА_2 позитивно
характеризується за місцем роботи та
проживання, що підтверджується
характеристиками, які міститься в
матеріалах справи.

Також відповідач має у власності
земельну ділянку, що підтверджується
Державним актом на право власності на
земельну, копія якого міститься в
матеріалах справи.

Малолітній ОСОБА_1 проживає з
відповідачем в окремій кімнаті, в якої
створені всі необхідні умови для
проживання, розвитку та виховання
дитини, що підтверджується показами
свідків та фотографіями кімнати, які
долучені до матеріалів справи.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які працюють
черговими на вахті в під'їзді дому
АДРЕСА_1, в якому проживає відповідач з
дитиною, та ОСОБА_4, яка є сусідкою
відповідача, пояснили суду, що
відповідача та її сім'ю знають багато
років. Відповідача характеризують як
трудолюбиву, ввічливу, гарну хазяйку, є
хорошою матір'ю, яка дуже любить свою
дитину, займається її розвитком. Дитина
дуже любить свою матір, здорова, гарно
вихована, ввічлива, завжди нагодована,
охайно одягнена. Свідки зазначили, що
не бачили відповідача в стані
алкогольного сп'яніння та зазначили, що
відповідач дуже переживає, що у неї
відібрали дитину. Вважають за
недоцільне позбавлення батьківських
прав відповідача.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6, пояснила суду, що вона працює
завідуючою Дитячого дошкільного
закладу при НВК ім. Чорновола, в якому
перебуває малолітній ОСОБА_1 22.04.2014 року
до неї звернулись батьки інших дітей і
скаргою, що ОСОБА_2 прийшла забирати
дитину додому з дитячого закладу в
нетверезому стані, тому свідок
заборонила віддавати дитину
відповідачу. Відповідач забрала речі
дитини та звернулася до соціальної
служби, де вчинила сварку. Раніше в
стані алкогольного сп'яніння
відповідач до дошкільного закладу не
з'являлася. Свідок зазначила, що дитина
приходила в дитячий садочок
нагодована, були випадки, що в брудних
речах, трохи неохайні, але не гірші чим
у інших дітей. Вважає, що дитині буде
краще з матір'ю.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 пояснила суду, що працює
психологом в соціальній службі на
протязі останніх 1,5 років. Відповідача
бачила три рази, при цьому остання
перебувала в стані алкогольного
сп'яніння. Малолітній ОСОБА_1 є активною
дитиною, нормально розвивається,
нагодований, звичайно одягнений.
Відповідач багато працює щоб
прогодувати сім'ю. Свідок вважає, що
дитині буде краще з матір'ю, але
останній необхідно працювати над
собою.

Суд критично ставиться до твердження
позивача про те, що відповідач
притягувалась до адміністративної
відповідальності, адже суду не надано
належним чином завірених копій
постанов про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності.

Крім того, суд критично ставиться до
твердження свідка ОСОБА_6 про те, що
відповідач 22.04.2014 року з'явилася за
дитиною в нетверезому стані, адже суду
не надано належних доказів цього, а
саме акту проходження відповідачем
медичного огляду на стан алкогольного
сп'яніння.

Згідно ч. 1,2 ст.12 Закону України «Про
охорону дитинства» передбачено:
виховання в сім'ї є першоосновою
розвитку особистості дитини. На
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці; виховання дитини має
спрямовуватися на розвиток її
особистості, поваги до прав, свобод
людини і громадянина, мови,
національних історичних і культурних
цінностей українського та інших
народів, підготовку дитини до
свідомого життя у суспільстві в дусі
взаєморозуміння, миру, милосердя,
забезпечення рівноправності всіх
членів суспільства, злагоди та дружби
між народами, етнічними, національними,
релігійними групами.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону
України «Про охорону дитинства» діти
та батьки не повинні розлучатися
всупереч їх волі, за винятком випадків,
коли таке розлучення необхідне в
інтересах дитини і цього вимагає
рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного
кодексу України, мати, батько можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або
наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів
експлуатації дитини, примушують її до
жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного
кримінального правопорушення щодо
дитини.

Відповідно до п.15 Постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» від
30.03.2007 р. № 3, позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно її
утримують, та ін.), що надані батькам
до досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Згідно абз.2 п.16 цієї Постанови,
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

За таких обставин, враховуючи
ставлення відповідача до дитини та
дитини до відповідача, докази
належного виконання своїх
батьківських обов'язків відповідачем,
позитивні характеристики позивача за
місцем проживання та роботи, наявність
нерухомого майна у відповідача, суд
вважає, що позбавлення відповідача
батьківських прав відносно її
малолітньої дитини ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, буде суперечить інтересам
дитини, тому в задоволені позовних
вимог про позбавлення батьківських
прав необхідно відмовити.

В зв'язку з відмовною в задоволені
позовних вимог про позбавлення
батьківських прав відповідача не
підлягають задоволенню позовні вимоги
про стягнення аліментів з відповідача.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне виконання
рішень у справах про повернення дитини
тому, з ким вона проживала.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 212, 215, 367
ЦПК України, ст. 164 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 12, 14 Закону України «Про
охорону дитинства», п. 15, 16 Постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» від
30.03.2007 р. № 3, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову Виконавчого
комітету Южненської міської ради
Одеської області в інтересах
малолітньої дитини ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2, третя особа в
інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 -
прокурор м. Южне Одеської області, про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини- відмовити в
повному обсязі.

Негайно повернути малолітню дитину
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з Комунального
закладу «Притулок №1 для дітей служби у
справах дітей Одеської міської ради»
його матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції, шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк - з дня
проголошення рішення.

Суддя
В.Г.Котов