Справа № 316/476/13
Провадження № 6/316/123/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р.
м. Енергодар

Енергодарський міський суд
Запорізької області у складі
головуючого судді Наумова О.О., при
секретарі Демешко О.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Енергодар подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Енергодарського
міського управління юстиції
Запорізької області Кулбаєвої Юлії
Габідулівни, погодженого начальником
Відділу ДВС Григоруком О.В., про
обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за
межі України до виконання зобов`язань
з примусового виконання, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ВДВС
Енергодарського МУЮ Кулбаєва Ю.Г.
звернулася до суду з поданням про
обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України до виконання нею зобов`язань з
примусового виконання.

В поданні зазначено, що у відділі
державної виконавчої служби
Енергодарського міського управління
юстиції Запорізької області на
примусовому виконанні знаходиться
виконавчий лист № 316/476/13р., виданий
05.04.2013 року Енергодарським міським
судом Запорізької області, про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини у розмірі 478грн. щомісячно.

Посилаючись на Закон України «Про
порядок виїзду та в'їзду в Україну
громадян України», Закон України «Про
виконавче провадження», просить, з
метою запобігання в подальшому
ухилення від виконання зобов'язань
обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу до виконання ним своїх
зобов`язань за виконавчим
провадженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України,
суд негайно розглядає подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судом України і є обов`язковими до
виконання на усій території України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника -юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Частиною першою Указу Президента
України «Про додаткові заходи і
підвищення ефективності виконання
рішень судів» від 24 березня 2008 року № 261
визначається за необхідне вжиття
додаткових заходів, спрямованих на
посилення забезпечення захисту
конституційних прав людини щодо
виконання рішень суду.

Положенням ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в`їзду в
Україну громадян України»
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов`язання - до
виконання зобов`язань або розв`язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов`язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, або він ухиляється
від виконання зобов`язань, покладених
на нього судовим рішенням - до
виконання зобов`язань.

Таким чином, підставою для обмеження
особи у праві виїзду за кордон є
сукупність двох умов: наявність у особи
невиконаних зобов'язань, покладених на
неї рішенням суду або органу (посадової
особи), а також факт її ухилення від
виконання таких зобов'язань.

Про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні,
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Проте, в матеріалах подання відсутні
будь-які дані, які б підтверджували
факт ухилення боржника від виконання
зазначених зобов'язань, наявність
боргу ще не свідчить про свідоме
ухилення боржника від сплати
заборгованості, не надані
підтвердження про обізнаність
боржника про відкриття виконавчого
провадження, про забезпечення виклику
боржника до ВДВС.

Матеріали подання, крім постанови про
відкриття виконавчого провадження,
акту державного виконавця та копії
виконавчого листа, не містять даних про
інші вжиті державним виконавцем заходи
спрямовані на виконання судового
рішення.

Слід зазначити також, що ст. 377-1 ЦПК
України передбачає тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України, а тому суд вважає, що
подання «про обмеження боржника у
праві виїзду за межу України»
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 11, 12 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в`їзду в Україну громадян України»,
ст. 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Енергодарського
міського управління юстиції
Запорізької області Кулбаєвої Юлії
Габідулівни, погодженого начальником
Відділу ДВС Григоруком О.В., про
обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за
межі України до виконання зобов`язань
з примусового виконання,- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом 5 днів з дня її
проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Енергодарський міський суд
Запорізької області.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 5
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
О. О.
Наумов