Справа №591/1781/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Шершак М. І.Номер
провадження 22-ц/788/1075/14 Суддя-доповідач -
Лузан Л. В. Категорія - 34
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Дубровної В. В. , Криворотенка
В. І.

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 30 квітня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

треті особи: Товариство з додатковою
відповідальністю "Комплекс
"Театральний", Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сумитеплоенерго"

про відшкодування заподіяної шкоди

в с т а н о
в и л а :

Рішенням суду від 30 квітня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
завдану майнову шкоду в сумі 7636,00 грн., а
також частину понесених судових витрат
в розмірі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду і
постановлення нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог з
тих підстав, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, що у справі не були доведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд визнав встановленими,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи та що судом були
порушені норми матеріального і
процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається наступне.

Позивачка, ОСОБА_4, є власником
нежитлового приміщення магазину
"ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 221,5 кв.м, яке
розташоване в торгівельному комплексі
"Театральний" за адресою: вул.
Покровська площа, 5 у м. Суми (т.1 а.с.18-20).

Відповідач, ОСОБА_3, відповідно до
договору купівлі-продажу нежилих
приміщень від 23 грудня 2004 року, як
фізична особа є власником нежилого
приміщення площею 184,3 кв.м, яке
розташоване на другому поверсі
вищевказаного торгівельного комплексу
(Покровська площа, 5 у м. Суми) та на час
виникнення спірних правовідносин
використовувалось під магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_2» («ІНФОРМАЦІЯ_3») (т.1
а.с.81-85).

27 грудня 2012 року з нежилого приміщення
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», власником
якого є відповідач ОСОБА_3, водою через
стелю було залито приміщення магазину
"ІНФОРМАЦІЯ_1", власником якого
являється позивачка.

Відповідно до акту про залиття
приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 27
грудня 2012 року, складеного комісією, до
складу якої увійшли очевидці вказаної
події : головний інженер ТДВ «Комплекс
«Театральний», дві фізичні
особи-підприємці та ОСОБА_5, було
виявлено залиття названого нежилого
приміщення магазину, пошкодження
майна, стін та стелі гіпсокартонної (т.1,
а.с.62).

Того ж дня комісією був складений акт
про огляд приміщення, яке належить
відповідачу. Комісією встановлено, що
джерело аварії знаходиться в
нежитловому приміщенні магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_3», яке на момент залиття не
експлуатувалось за призначенням.
Встановлено, що причиною протікання
води в приміщенні відповідача і, як
наслідок, залиття нежитлового
приміщення позивачки, став вихід з ладу
двох латунних заглушок на різьбовому
з'єднанні труб опалення в магазині
відповідача, відрізаних під час
переобладнання колишньої системи
опалення .

Про аналогічне йдеться і у висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 93 від 22 січня 2014 року,
зокрема, що ті дві латунні заглушки, що
вийшли з ладу, встановлені на
різьбовому з'єднанні на металевому
трубопроводі, що виступає з підлоги
торгового залу «207 а» в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_3» (т.1, а.с.228-233).

З матеріалів справи також вбачається,
що 27 грудня 2012 року з нежилого
приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3»,
власником якого є відповідач ОСОБА_3,
через стелю водою було залито також
приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4», яке
орендує ОСОБА_6, та приміщення, яке
орендує фізична особа-підприємець
ОСОБА_7

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 31 січня 2014 року, залишеним без
зміни ухвалою апеляційного суду
Сумської області від 18 березня 2014 року,
стягнуто з ОСОБА_3 на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 завдану
внаслідок залиття майнову шкоду в сумі
20900 грн. 72 коп.

Частково задовольняючи позов у даній
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач безвідповідально
ставився до належного йому майна, не
дбав про технічний стан залишків
попередньої системи опалення, доступ
до яких знаходиться виключно в
належному йому приміщенні, а тому, як
власник приміщення, який несе обов`язок
по контролю за технічним станом свого
майна, відповідач являється особою, яка
має нести тягар цивільно-правової
відповідальності перед позивачкою за
заподіяну їй внаслідок залиття майнову
шкоду.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
правильно встановивши фактичні
обставини справи та давши правильну
оцінку всім зібраним у справі доказам,
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення позову, а доводи
апеляційної скарги про протилежне не
можна визнати обґрунтованими. При
цьому колегія суддів виходить з
наступного.

За ст.ст. 316, 317 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Статтею 322 ЦК України передбачається,
що власник зобов'язаний утримувати
майно, що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до загальних підстав
відповідальності за завдану майнову
шкоду, передбачених ст.1166 ЦК України :1.
Майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. 2. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Колегія суддів вважає, що під час
розгляду справи знайшли своє
підтвердження доводи позивачки про те,
що їй була заподіяна майнова шкода
внаслідок недбалого ставлення
відповідача до технічного стану рініше
існувавшої системи опалення, залишки
якої знаходились у належному
відповідачу нежитловому приміщенні.

Зокрема, під час розгляду справи було
встановлено наступне.

Дві латунні заглушки, про які йде мова в
акті про огляд приміщення від 27.12.2012
року, не входять до комплектації нині
діючої системи опалення приміщення, що
належить на праві власності ОСОБА_3
Однак встановлено, що дві труби, які
були заглушені латунними заглушками,
прокладені в підлозі та виходять на
поверхню з підлоги до нежитлового
приміщення, власником якого є
відповідач. Вказані труби є залишками
системи опалення, за допомогою якої
раніше здійснювалось опалення
названого приміщення. Крім того,
вказані латунні заглушки знаходяться в
приміщенні, яке належить відповідачу і
це виключає можливість доступу до них
сторонніх осіб.

Відповідно до положень ст. 186 ЦК України
річ, призначена для обслуговування
іншої (головної) речі і пов'язана з нею
спільним призначенням, є її
приналежністю. За таких обставин право
власності відповідача на нежитлове
приміщення 2-го поверху будівлі
підтверджує його право власності як на
діючу систему теплозабезпечення, так і
на залишки раніше існувавшої системи
теплозабезпечення.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про те, що при таких
обставинах саме відповідач, як власник,
несе відповідальність за технічний
стан та обслуговування залишків бувшої
системи теплоспоживання, які
залишились у належному йому
приміщенні.

Названі висновки суду першої інстанції
грунтуються на вимогах пп.40, 41 Правил
користування тепловою енергією, затв.
постановою Кабінету Міністрів України
від 3 жовтня 2007 р. N 1198, відповідно до
яких споживач теплової енергії
зобов'язаний, зокрема, забезпечувати
належний стан обслуговування та
безпечну експлуатацію власної системи
теплоспоживання. Споживач несе
відповідальність за: технічний стан,
обслуговування та експлуатацію
системи теплоспоживання, що перебуває
у межах його балансової належності
(експлуатаційної відповідальності), а
також несе відповідальність за
витікання теплоносія через
несвоєчасне усунення пошкоджень на
власних теплових мережах та системі
теплоспоживання.

Доводи представника відповідача про
те, що технічний стан названих латунних
заглушок не був причиною залиття
приміщення позивачки спростовуються
висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 93
від 22 січня 2014 року та поясненнями
допитаного судом першої інстанції
експерта ОСОБА_8, з яких вбачається, що
подання теплоносія (гарячої води) до
металевого трубопроводу,
розташованого в підлозі, призвело до
витікання води з двох штуцерів,
розташованих над підлогою в торговому
залі №207а, на яких були встановлені
пошкоджені латунні заглушки, про яку
йде мова в Акті про огляд приміщення
від 27.12.2012 р. ( т.1 ас. 231).

На підтвердження заподіаної майнової
шкоди внаслідок залиття магазину
"ІНФОРМАЦІЯ_1" у розмірі 7636,00 грн.
позивачка надала висновок спеціаліста
ОСОБА_9 «Локальна смета №2-1-1» ( т.1 ас.
16,17,63-67). В той же час підтвердження
своїх доводів про те, що розмір шкоди
визначений невірно, відповідач
будь-яких доказів не надав. Водночас у
колегії суддів відсутні підстави не
довіряти вищеназваному висновку
спеціаліста, оскільки зазначені в
ньому витрати на відновлення
попереднього (тобто до залиття) стану
приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" є
виправданими. З доводами апеляційної
скарги про протилежне погодитись не
можна.

Доводи представників позивачки про те,
що приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1"
частково знаходиться під нежитловим
приміщенням, яке належить відповідачу,
підтверджуються матеріалами справи, з
яких також вбачається, що єдиною
причиною залиття магазину
"ІНФОРМАЦІЯ_1" було витікання води з
пошкоджених латунних заглушок, якими
були «заглушені» металеві труби, що
знаходились у належному відповідачу
приміщенні. Доводи апеляційної скарги
про протилежне спростовуються
наявними у справі доказами.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 30 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -