У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

26 лютого 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

суддів: Амеліна В.І., Карпенко С.О.,
Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до державного
підприємства «Науково-дослідний
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»,
третя особа - Подільська районна в м.
Києві державна адміністрація, про
визнання права користування житловим
приміщенням, за зустрічним позовом
державного підприємства
«Науково-дослідний виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення, за
касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення Подільського
районного суду м. Києва від 24 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 27 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до
ДП «Науково-дослідний виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця» про
визнання права користування квартирою
АДРЕСА_1. На обґрунтування своїх
позовних вимог зазначали, що ОСОБА_1 з 7
квітня 1994 року перебуває на
квартирному обліку, з 11 січня 1995 року
встановлена категорія пільги -
багатодітна сім'я, з 18 березня 2002 року
встановлена категорія пільги -
захворювання ЛКК 42 (психічне
захворювання). 18 листопада 1993 року на
спільному засіданні Ради підприємства,
адміністрації та профспілкового
комітету радгоспу-комбінату
«Пуща-Водиця» ухвалено рішення про
поліпшення житлових умов працівників
радгоспу-комбінату, згідно з яким
ОСОБА_1 для проживання з родиною надано
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, проте
зареєстрованою ОСОБА_1 продовжувала
залишатись у гуртожитку по АДРЕСА_3,
разом з сім'єю, без займання будь-якої
площі. На підставі розпорядження
Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації № 569 від 24
травня 2002 року для тимчасового
поліпшення житлових умов ОСОБА_1, на
родину із 5 осіб надано 2-х кімнатну
квартиру АДРЕСА_2 без зняття з
квартирного обліку.

У зв'язку із своїм хронічним психічним
захворюванням, внаслідок якого ОСОБА_1
не може проживати в одній кімнаті з
членами родини, вона разом з двома
неповнолітніми на той час дітьми
залишилась проживати в АДРЕСА_1, а її
чоловік разом з донькою ОСОБА_4
переїхали проживати у квартиру
АДРЕСА_2.

ОСОБА_1 зазначає, що на вимогу
відповідача змушена була
зареєструватися разом з членами родини
у квартирі АДРЕСА_2, проте фактично
залишилась проживати у АДРЕСА_1. На
звернення до відповідача про її
реєстрацію разом з дітьми за даною
адресою отримала відмову. З огляду на
зазначене, а також на те, що відкрито і
постійно протягом тривалого часу
позивачі проживають у квартирі, з
приводу користування якої виник спір,
проте відповідач не визнає їх права
користування квартирою, просили
задовольнити їх позовні вимоги.

ДП «Науково-дослідний виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця» звернулося
до суду із зустрічним позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просило
виселити відповідачів із квартири
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що у
протоколі № 56 спільного засідання Ради
підприємства, адміністрації та
профспілкового комітету
радгоспу-комбінату «Пуща-Водиця» від 15
лютого 1993 року відсутнє посилання на
поліпшення житлових умов працівників.
У зв'язку з цим позивач вважає, що
оскільки відповідачам документи на
вселення, зокрема ордер, не видавалися
то останні не набули права
користування спірною квартирою.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 24 вересня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 27
листопада 2013 року, у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відмовлено.

Зустрічний позов ДП «Науково-дослідний
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
задоволено.

Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з
квартири АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 просять скасувати оскаржувані
судові рішення та ухвалити нове
рішення про задоволення їх позовних
вимог, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про визнання права користування
жилим приміщенням та задовольняючи
позовні вимоги про виселення, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази в справі й давши їм
належну правову оцінку, дійшов
правильного висновку та обґрунтовано
виходив з того, що позивачами за
первісним позовом не доведено
наявність законних підстав для
вселення та проживання в АДРЕСА_1.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду першої та
апеляційної інстанцій, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 24 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 27
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.І. Амелін

С.О. Карпенко

І.К. Парінова