ЄУН № 337/1856/14-ц
Провадження № 2/337/952/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Бредун Д.С., при секретарі Медвідь Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, цивільну справу за позовом
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
«БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до ОСОБА_1,
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ
ТОВАРИСТВО «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» в
особі Філії «Запорізького РУ» АТ «Банк
Фінанси та Кредит», звернулось до суду
з позовом, в якому просило стягнути з
відповідача ОСОБА_1 на свою користь
заборгованість за кредитним договором
від 16 липня 2008 року у розмірі 168 684,28
гривень та судові витрати у розмірі 1
686,84 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що з
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір шляхом встановлення
кредитного ліміту на платіжну картку в
суму 12 000 гривень, зі сплатою відсотків
за користування кредитом на суму
залишку на рахунку. Відповідач ОСОБА_1
користувався наданою йому платіжною
карткою, при цьому не належним чином
виконував свої зобов'язання, у зв'язку з
чим, за рахунком утворилась значна
заборгованість, які позивач просить
стягнути з відповідача.

В судове засідання представник
позивача надала клопотання (а.с.28), про
задоволення позову та розгляд справи
за її відсутності.

Представник відповідача також надав
суду клопотання (а.с.49) про розгляд
справи за його відсутності, та крім
того, письмові заперечення проти
позову (а.с.53-55), в яких вказуючи на сплив
строку позовної давності до заявлених
вимог, просить відмовити в задоволенні
позову.

Перевіривши та вивчивши матеріали
справи, суд прийшов до наступних
висновків.

10 липня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» в особі Регіонального
директора РБ Філії «ЗРУ» ВАТ «Банк
«Фінанси та Кредит», правонаступник -
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с.16-17)
та ОСОБА_1 (а.с.14-15) укладено договір
№015-Р/006500 про відкриття
карткового рахунку, надання і
використання платіжної картки
(а.с.4-5зв.). 16 липня 2008 року на виконання
вказаного договору між ВАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі Начальника
відділення №19 Філії «Запорізьке РУ»
ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»,
(правонаступник ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит»), та ОСОБА_1 був укладено
договір №19-35213-22 про відкриття
кредитної лінії, з розміром кредитного
ліміту 12 000 гривень зі сплатою 2,2
процентів річних протягом 22 днів з дати
здійснення кожної операції по рахунку
з використанням картки, та 22 процентів
річних, починаючи з 23 дня з дати
здійснення кожної операції по рахунку
з використанням картки і до повного
погашення виданих кредитних коштів
(а.с.6-7зв.).

Відповідач ОСОБА_1 підписав вказані
договори, та тим самим виявив свою
згоду з усіма розділами та пунктами
договорів та зобов'язався їх
виконувати. Крім того, ОСОБА_1 був
додатково ознайомлений з інформацією
про умови кредитування (а.с.8).

Але відповідач ОСОБА_1 неналежним чином
виконував зобов'язання за договором.
Позивач вимагав від ОСОБА_1 погасити
заборгованість в добровільному
порядку (а.с.13, 12), але відповідачем дії
щодо погашення заборгованості за
кредитним договором, вчинені не були.

Як вбачається з довідки про
заборгованість, станом на 03 березня 2014
року, сума заборгованості ОСОБА_1
становила 168 684,26 гривень, та складалась
з заборгованості по кредиту у сумі 11
802,89 гривень, нарахованих відсотків у
сумі 72 539,25 гривень, пені за несвоєчасне
погашення кредиту в сумі 84 342,14 гривень
(а.с.9-11).

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Статтею 546 ЦК України, передбачено
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено,
що строком договору є час, протягом
якого сторони можуть здійснити свої
права і виконати свої обов'язки
відповідно до договору.

Згідно п.2.1 договору №19-35213-22 від 16 липня
2008 року, позичальник (відповідач)
зобов'язався повністю повернути
отримані в рахунок відновлювальної
кредитної лінії кредитні ресурси в
строк до 16 травня 2010 року і сплатити
проценти за користування кредитними
ресурсами в розмірі та у строки,
встановлені цим договором. Крім того,
відповідно до п.3.4 договору №015-Р/006500
від 10 липня 2008 року, картка видана
ОСОБА_1 строком на 2 роки, і строк її дії
припиняється після закінчення місяця і
року, зазначеного на картці. Як
вбачається з ксерокопії картки (а.с.52),
строк її дії припинився після липня 2010
року.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.
257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

При цьому, згідно зі статтею 266 ЦК
України зі спливом позовної давності
до основної вимоги вважається, що
позовна давність спливла і до
додаткової вимоги.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1
зобов'язався повністю повернути
отримані кошти в строк до 16 травня 2010
року, саме з цієї дати починає перебіг
строку позовної давності щодо
повернення кредиту в повному обсязі, і
тому, щодо основного зобов'язання, а
відповідно і щодо додаткового, строк
позовної давності сплив 17 травня 2013
року. Зазначені висновки також
узгоджується з правовою позицію,
ухваленою Верховним Судом України в
постанові від 19 березня 2014 року у
справі №6-14цс14.

Позовну заяву представник АТ «БАНК
«ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» направив до суду
лише 24 березня 2014 року (а.с.22).

При цьому, згідно ч.3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_3 у запереченнях проти позову,
заявляє відповідне клопотання (а.с.53-55),
у зв'язку з чим до позовних вимог
підлягає застосуванню строк позовної
давності, а відповідно, у задоволенні
позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
«БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до ОСОБА_1,
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Хортицький районний суд м. Запоріжжя
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя:
Д.С.
Бредун