Справа №580/1272/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - СтеценкоНомер провадження
22-ц/788/1468/14 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»

на ухвалу Лебединського районного суду
Сумської області від 09 липня 2014 року за
заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову,

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», третя особа:
ОСОБА_4 - представник малолітніх ОСОБА_5
та ОСОБА_6,

про припинення договорів іпотеки та
застосування наслідків припинення
іпотеки,

в с т а н о
в и л а :

07 липня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, в якому просив
припинити іпотеку житлового будинку з
надвірними спорудами загальною площею
286,2 кв.м. житловою площею 115,3 кв.м. та
земельної ділянки площею 0,2460 га, які
знаходяться за адресою АДРЕСА_1 і
належать йому на праві власності, яка
була встановлена згідно укладених між
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ним
договірів іпотеки від 16 травня 2008 року,
зареєстрованого у реєстрі за № 2043 та
від 25 червня 2008 року, зареєстрованого у
реєстрі під № 2710 та застосувати
наслідки припинення іпотеки.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_3
подав заяву про забезпечення позову,
яку обґрунтовував тим, що 08 листопада
2011 року та 10 липня 2012 року ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» звертався за
примусовим виконанням рішення про
звернення стягнення на вищезгаданий
предмет іпотеки до відділу ДВС
Лебединського районного управління
юстиції, де державним виконавцем
виносилися постанови про відкриття
провадження, проводились примусові
виконавчі дії і внаслідок відсутності
можливості для виконання судового
рішення та внаслідок відмови банку
залишити за собою предмет іпотеки
виконавчі документи повертались
стягувачу.

19 березня 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» втретє звернувся за примусовим
виконанням судового рішення, де знову
розпочато виконавчі дії, що призведе до
витрат коштів, які будуть покладені на
нього, а у випадку продажу садиби
затруднить виконання рішення суду,
ухваленого за його позовом.

Пославшись на такі обставини, ОСОБА_3
просив суд до набрання законної сили
рішенням суду за його позовом
заборонити відділу ДВС Лебединського
районного управління юстиції Сумської
області вчиняти опис, арешт та продаж
вищевказаного житлового будинку з
надвірними спорудами.

Ухвалою Лебединського районного суду
Сумської області від 09 липня 2014 року
задоволено заяву ОСОБА_3 про
забезпечення позову.

Заборонено відділу ДВС Лебединського
районного управління юстиції Сумської
області вчиняти опис, арешт та продаж
житлового будинку з надвірними
спорудами загальною площею 286,2 кв.м.,
житловою площею 115,3 кв.м. та земельної
ділянки площею 0,2460 га, розташованих по
АДРЕСА_1 до набрання законної сили
рішення суду за позовом ОСОБА_3 до ПАТ
„Райффайзен Банк Аваль"про припинення
договорів іпотеки та про застосування
наслідків припинення іпотеки.

В апеляційній скарзі ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» посилаючись на порушення
норм процесуального права, просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
постановити нову якою відмовити ОСОБА_3
у задоволенні заяви про забезпечення
позову.

По суті доводить, що постановляючи
оскаржувану ухвалу суд першої
інстанції не врахував, що відповідно
постанови Пленуму Верховного суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» недопустимо
забезпечувати позов шляхом зупинення
виконання судових рішень, що набрали
законної сили. Крім того вказує, що в
даному випадку відсутні підстави для
заборони продажу арештованого майна в
порядку п. 5 ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

У судовому засіданні представник ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» - Данечкіна О.О.
підтримала доводи апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлялись
належним чином.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, постановляючи оскаржувану ухвалу
суд першої інстанції по суті виходив з
того, що відповідно ст. 151 ЦПК України
заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню із
забезпеченням його позову шляхом
накладення заборони на опис, арешт та
продаж садиби, розташованої по АДРЕСА_1.

Проте, погодитись з такими висновками
неможливо з наступних підстав.

Так, відповідно ч. 5 ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Рішенням колегія суддів з розгляду
справ цивільного судочинства
апеляційного суду Сумської області від
03 серпня 2011 року, яке набрало законної
сили, зокрема, звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме: житловий
будинок з надвірними спорудами
загальною площею 286,2 кв. м., житловою
площею 115,3 кв. м та земельну ділянку
площею 0,2460 га, які знаходяться за
адресою АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_3 на
праві власності, на користь ПАТ
"Райффайзен БанкАваль" в рахунок
погашення заборгованості за
кредитними договорами №014/9885/82/83703 від 15
травня 2008 року та №014/9885/82/84812 від 25
червня 2008 року на загальну суму 62989,78
дол. США, що відповідно до курсу НБУ
станом на 19 травня 2011 року становить 502
563,95 грн.

Визначено спосіб реалізації предмету
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів у межах процедури виконавчого
провадження за початковою ціною, яка
буде визначена на підставі оцінки,
проведеної відповідно до
законодавства про оцінку майна і
майнових прав та професійну оціночну
діяльність, але не нижче заставної
вартості предмету іпотеки, визначеної
в договорі іпотеки від 25 червня 2008 року
в сумі 355 875 грн. (а.с. 34-36).

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити
певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати
платежі або передавати майно
відповідачеві чи виконувати щодо нього
інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого
майна, якщо подано позов про визнання
права власності на це майно і про
зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору,
на зберігання іншим особам.

Вищевказана норма закону не передбачає
такого виду забезпечення позову як
зупинення виконання судового рішення в
іншій справі, що набрало законної сили.

Крім того, п. 2 постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22 грудня 2006 року №9, зокрема,
передбачено, що недопустимо
забезпечувати позов шляхом зупинення
виконання судових рішень, що набрали
законної сили.

Вищевказаних обставин та положень
закону суд першої інстанції не
врахував, а тому відповідно до п. 2 ч.1 ст.
312 ЦПК України оскаржувана ухвала
підлягає скасуванню із постановленням
нової ухвали про відмову в задоволенні
заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 2 ч.1 ст. 312, ст.
ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» задовольнити.

Скасувати ухвалу Лебединського
районного суду Сумської області від 09
липня 2014 року та постановити нову
ухвалу, якою відмовити в задоволенні
заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -