Справа № 755/989/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"18" квітня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

Головуючого судді:

БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі:

Ізвольській С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням
шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1. звернувся з позовом
до відповідача - ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням шляхом виселення
відповідача з квартири АДРЕСА_1

Позовні вимоги позивач обгрунтовує
наступним.

27 грудня 2012 року ОСОБА_1 набув право
власності на квартиру АДРЕСА_1 на
підставі Договору про задоволення
вимог іпотекодержателя від 27 жовтня 2011
року.

Починаючи з лютого 2013 року, позивач
неодноразово звертався до
відповідачки з листами - вимогами, де
просив добровільно звільнити житло -
квартиру АДРЕСА_1

Проте, відповідач, всупереч умов
договору, квартиру не звільняє, не
виселяється з квартири та свої речі не
забирає.

Такими діями відповідач створює
позивачу перешкоди в володінні,
користуванні та розпорядженні його
власністю, що і стало підставою для
звернення позивача до суду.

Підтримавши позовні вимоги,
представник позивача направила
письмову заяву, просила розглянути
справи у її відсутність і не
заперечувала, у разі неявки
відповідача, проти заочного розгляду
справи.

Відповідач в судові засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином і,
відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК
України, вважається належним чином
повідомленою про розгляд справи.

За згодою позивача суд ухвалив
провести заочний розгляд справи, - на
підставі наявних в справі доказів,
відповідно до ст. 224 ЦПК України через
повторну неявку належним чином
повідомленого відповідача в судове
засідання без поважних причин.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані позивачем докази в їх
сукупності, дійшов до висновку про
задоволення позову, виходячи з
наступних підстав.

Як підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами, 27 грудня
2012 року ОСОБА_1 набув право власності на
квартиру АДРЕСА_1 на підставі Договору
про задоволення вимог
іпотекодержателя від 27 жовтня 2011 року,
укладеного між ним і відповідачем
ОСОБА_2, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
реєстровий №3389.

Право власності позивача
зареєстровано КП Київське БТІ 27.12.2012р.,
що підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 27.12.2012 року, номер витягу
37028115.

Згідно викладених позивачем обставин,
вселитися в квартиру, яка є предметом
вищезазначеного договору, він не може.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов»язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок або житлове приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду

Направлення відповідачці письмової
вимоги та отримання цієї вимоги про
виселення з квартири підтверджується
наданими позивачем доказами вручення
кур»єрською службою доставки
відповідачці вказаної вимоги 14.10.2013р.

Відповідно ч. 1ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ ( майно),
яке вона здійснює відповідно до закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійснені ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Оскільки право власності позивача, яке
полягає у вільному користуванні,
володіння та розпорядженні квартирою,
є порушеним, позовні вимоги підлягають
задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем сплачений судовий збір в
сумі 121,80 грн., натомість Законом
України «Про судовий збір» передбачено
необхідність сплати судового збору за
вимоги немайнового характеру в сумі 114,
70 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
судовий збір в розмірі, передбаченому
Законом України «Про судовий збір»
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись
ст. 40 Закону України «Про іпотеку»,
ст.ст. 16, 316, 317, 321, 391 ЦК України, та ст. ст.
3, 11, 57-60, 79, 88, 209-210, 212-215, 218, 223, 224-226, 294
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням шляхом виселення
- задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з квартири
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 114, 70 грн. судового збору.

Рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача шляхом подання
заяви про перегляд заочного рішення до
Дніпровського районного суду м. Києва
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана до Апеляційного
суду м. Києва протягом 10 днів після
оголошення рішення суду в судовому
засіданні, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення - протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: