Справа № 346/3120/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2014 року
м. Коломия

Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської області в складі :
головуючого - судді
П'ятковського В.І.,

секретаря
Реви М.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа : Коломийська
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності на спадкове
майно,

В С
Т А Н О В И В :

Позивачка, звернувшись до суду із
даним позовом посилається на те, що у 2013
році після смерті матері ОСОБА_3, за
законом успадкувала її майно - земельні
ділянки та 49/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1. Інша частина вказаного
будинковолодіння - 51/100 належить її
тітці, відповідачці по справі. У цьому
будинку вона, позивачка, і проживає.

З метою оформлення спадщини
звернулася до нотаріуса, однак їй було
відмовлено у частині оформлення
спадщини на частину будинку через те,
що у документах на будинок містяться
розбіжності.

Так, даний будинок належав її
матері та тітці на праві спільної
часткової власності на підставі
рішення суду від 2004 року. Однак у цьому
рішенні у перелік майна не включено
підвал і убиральню, а також міститься
помилка у зазначенні площі кухні.

Просить суд, у зв'язку із
виниклими обставинами, визнати за нею
право власності на вказане майно.

У судовому засіданні
представник позивачки підтримав
позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачка та представник
третьої особи у судове засідання не
з»явилися, натомість подали до суду
заяви згідно яких просять позовні
вимоги задоволити, а розгляд справи
проводити без їх участі.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи у їх сукупності, заслухавши
пояснення представника позивачки, суд
вважає заявлені вимоги обґрунтованими,
а тому підлягаючими задоволенню
виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивачка з
моменту народження, з 1993 року проживає
в місті Коломия за адресою : АДРЕСА_1.

Дане майно належало на праві
спільної часткової власності матері
позивачки ОСОБА_3 та тітці,
відповідачці по справі, по 49/100 і 51/100
частин відповідно. Це вбачається з
рішення Коломийського міськрайонного
суду від 21 грудня 2004 року.

Цей факт також підтверджується
даними витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 04
квітня 2005 року та випискою з
інвентаризаційних матеріалів № 49804 від
08 квітня 2014 року.

Згідно з даними технічного паспорта
від 11 квітня 2014 року загальна площа
будинку становить 112,2 кв.м., а його
інвентаризаційна вартість складає 98562
грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивачки
померла, про що 13 квітня 2013 року
складено відповідний актовий запис за
№ 182.

У спадкову масу ввійшло 49/100
зазначеного будинковолодіння, дві
земельні ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що у
АДРЕСА_2, площами 0,0392 га і 0,0058 га, а також
земельна ділянка для ведення
садівництва, що АДРЕСА_1, площею 0,1141 га.

На вказані земельні ділянки
позивачка отримала відповідні
свідоцтва про право на спадщину за
законом, а з офоромленням спадщини на
частину будинку виникли труднощі.

З листа відмови державного
нотаріуса № 375/02-14 від 21 травня 2014 року
видно, що у документах на спірне майно
містяться розбіжності у частині
невірного зазначення площі кухні у
вищезазначеному рішенні суду про
визнання права власності на даний
будинок, а також відсутності там даних
про визнання власності на одну другу
частину підвалу «І», площею 8,4 кв.м., та
одну другу частину вбиральні «Ж».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України
передбачає, що одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів
може бути визнання права.

Згідно п. 11 ст. 346 ЦК України право
власності припиняється з моменту
смерті власника.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

В силу ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, а
відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним
із способів захисту цивільного права є
його визнання.

Виходячи з того, що позивачка
являється єдиною спадкоємицею після
смерті матері, однак не взмозі оформити
спадщину на частину будинку через
наявність розбіжностей у документах на
нього - помилок, що були допущені через
неуважність відповідних осіб і які
жодним чином не порушують права і
охоронювані законом інтереси будь-яких
фізичних чи юридичних осіб, то суд
вважає за можливе визнати за нею право
власності на дане майно шляхом
задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст.
15, 16, 328, 346, 392, 1261, 1268, 1270 ЦК України,
керуючись ст.ст. 213, 215, 223, 294 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, право власності на
спадкове майно : веранду І - площею 8,2
кв.м., кімнату 1-1 площею 17,3 кв.м., кухню 1-3
- площею 6,2 кв.м., кімнату 1-б площею 22,1
кв.м., одну другу частину підвалу І, що
становить площу 8,4 кв.м., одну другу
частину кладової, що становить площу 3,5
кв.м., сарай літ. «Б», одну другу частину
убиральні літ «Ж», одну другу частину
огорожі № 1-2, одну другу частину
криниці № 5, одну другу частину
вимощення літ. «І», що становить 49/100
частини домоволодіння по АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання сторонами
копії рішення суду.

Суддя
П'ятковський В. І.