Справа № 305/846/14-ц
Провадження по справі 6/305/68/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2014 року. Рахівський районний суд
Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Марусяк М.
О.

при секретарі - Беднар О.О.

з участю: державного виконавця
- Булеца Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рахів
подання головного державного
виконавця Булеца Н.В. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон -
ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Рахівського районного управління
юстиції Закарпатської області Булеца
Н.В. звернулася в суд з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон без вилучення паспортного
документа громадянина України ОСОБА_1,
посилаючись на те, що на виконанні
відділу перебуває виконавче
провадження за ЄДРВП №38672410 з
примусового виконання виконавчого
листа по справі № 2-303/10 від 14.07.2010 року
виданого Рахівським районним судом про
стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на
користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль"
заборгованість по кредитному договору
№014/03-3/074-М від 24.03.2008 року у розмірі
943586.47 грн. 03.07.2013 року державним
виконавцем було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Копії даної постанови було надіслано
сторонам для відома та виконання. 17.07.2013
року винесено постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, яку направлено до
реєструючих майно для виконання та
сторонам виконавчого провадження для
відома. Державним виконавцем
сформовано витяг про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна за №34831368 та сформовано витяг про
реєстрацію в Єдиному спадковому
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна за №34831310. 17.07.2013 року
державним виконавцем описано житлову
будівлю АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_3 18.07.2013 року з метою
перевірки майнового стану боржника
надіслано запити до реєструючих майно
установ. З листа Державної міграційної
служби України в Закарпатській області
за №11545 від 27.11.2013 року слідує, що ОСОБА_1
отримувала паспорт для виїзду за
кордон серії НОМЕР_1 від 25.04.2008 року.
Боржникові ОСОБА_1 відомо про наявність
у неї боргових зобов'язань. Однак
остання ухиляється від добровільного
виконання вищезазначеного рішення
суду. В ході здійснення дій по
примусовому виконанні рішення суду
державним виконавцем встановлено, що
ОСОБА_1 виїжджає на сезонні роботи за
межі України. На підставі наведеного та
з метою повного, всебічного та
своєчасного забезпечення виконання
рішення суду державний виконавець
просила винести ухвалу, якою
встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду ОСОБА_1 за кордон до виконання
нею боргових зобов'язань.

Головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Рахівського районного управління
юстиції Закарпатської області Булеца
Н.В. подання підтримала з підстав
наведених в ньому та просить
задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення головного
державного виконавця відділу ДВС,
дослідивши матеріали додані до
подання, приходить до наступного
висновку.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням державно
виконавця, погодженим з начальником
відділу державної виконавчої служби.
Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця, погодженим з
начальником виконавчої служби.

Дане процесуальне положення
кореспондується із вимогами
матеріального права, зокрема п.18 ст.11 ЗУ
"Про виконавче провадження", яким
передбачено , що державний виконавець
у разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертається до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи,
або керівника боржника юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Статтею 6 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" та Постановою
Кабінету Міністрів України, від 31.03.1995,
№ 231 "Про затвердження Правил
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення"
передбачено, що громадянинові України,
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта/проїзного документа,
або якщо громадянин вже має паспорт,
йому може бути тимчасово відмовлено у
виїзді за кордон у випадках,
передбачених пунктами 1-9 частини
першої статті 6 Закону, зокрема у разі,
коли: діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань,
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України; він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов'язань; та щодо нього
подано цивільний позов до суду - до
закінчення провадження у справі.

За змістом наведених норм
вбачається, що тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України можливе
лише за умов саме ухилення боржника від
виконання зобов'язань покладених на
нього рішенням суду, або ЗУ "Про
виконавче провадження".

При цьому за змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК
України, обов'язок доказування факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язань покладається в даному
випадку на орган державної виконавчої
служби, який звертається до суду із
відповідним поданням.

Ухилення боржником від виконання
зобов'язання за виконавчим
провадженням, не є тотожним поняттю не
виконанню судового рішення.

Згідно ч.6 ст. 12 ЗУ "Про виконавче
провадження" в редакції чинній на час
виникнення даних правовідносин,
боржник зобов'язаний: утримуватися від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення,
надавати у строк, встановлений
державним виконавцем , достовірні
відомості про свої доходи та майно, у
тому числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про рахунки у
банках чи інших фінансових установах,
своєчасно з'являтися за викликом
державного виконавця, письмово
повідомляти державному виконавцю. про
майно, що перебуває у заставі або в
інших осіб , а також про кошти та майно
належні боржникові від інших осіб.

Крім того, глава 7 ЗУ "Про виконавче
провадження" детально регламентує
виконання рішень, за якими боржник
зобов'язаний особисто вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення, та
правові наслідки такого не виконання.

За змістом виконавчого листа по справі
№ 2-303/10 від 14.07.2010 року виданого
Рахівським районним судом, по якому
відкрито виконавче провадження,
йдеться про стягнення солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ВАТ
"Райффайзен Банк Аваль" заборгованість
по кредитному договору №014/03-3/074-М від
24.03.2008 року у розмірі 943586.47 грн.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України. Умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі не
виконання їх у добровільному порядку,
визначає ЗУ "Про виконавче
провадження". Зокрема у відповідності
до ст. 5 даного Закону, державний
виконавець зобов'язаний вжити заходів
примусового виконання рішень,
установлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів подання
державний виконавець у своєму поданні
посилається на перелік вжитих ним
заходів на примусове виконання рішення
суду, а саме: про винесення постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 03.07.2013 року.

Також державний виконавець
посилається на те, що боржнику
неодноразово надсилались виклики до
відділу ДВС.

Однак державним виконавцем не надано
жодних доказів, що боржник ОСОБА_1
дійсно отримала постанову про
відкриття виконавчого провадження та
виклики до відділу ДВС. Так, в
матеріалах подання відсутні розписки
про вручення боржнику постанови та
викликів.

Також державним виконавцем не надано
суду жодних належних та допустимих
доказів того, що громадянка ОСОБА_1
виїжджає за межі України з метою
ухилення від виконання судового
рішення. Наявність закордонного
паспорта не вказує на те, що особа
обов'язково має намір виїхати за кордон
для ухилення від виконання судового
рішення.

Державним виконавцем не надано довідки
органу місцевого самоврядування, про
те, що боржник на даний час відсутній
за зареєстрованим місцем проживання та
виїхав за межі України.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що державним виконавцем не
доведено обставин ухилення боржника
ОСОБА_1 від виконання зобов'язань
покладених на неї рішенням суду та ЗУ
"Про виконавче провадження", і
відповідно до вимог ч.4 ст. 60 ЦПК
України, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, тому у
задоволенні подання про тимчасове
обмеження управі виїзду за кордон, слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 58, 60,377-1 ЦПК України,
суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Рахівського районного управління
юстиції - Булеца Н.В. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон без
вилучення закордонного паспорта
громадянина України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційний суд Закарпатської області
через Рахівський районний суд, шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Марусяк М.О.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду:
Марусяк М.О.