РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2014 року
м.
Маріуполь

Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області у складі:
головуючої - судді Шатілової Л.Г., при
секретарі Марчук К.І., за участю
представника позивачки ОСОБА_1,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах
дітей Жовтневої районної
адміністрації, про надання дозволу на
виїзд дитини за межі території України
без згоди та супроводу другого з
батьків, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2014 року позивачка
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3,
третя особа: Служба у справах дітей
Жовтневої районної адміністрації, про
надання дозволу на виїзд дитини за межі
території України без згоди та
супроводу другого з батьків. В
обґрунтування позовних вимог
зазначено, що в період з 2005 року по 2006
року вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_3, від шлюбу в них
народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
24.09.2007 року шлюб між сторонами було
розірвано, дитина залишилася проживати
з нею. Відповідач з того часу з сином не
спілкувався, жодних стосунків з ним не
підтримував, участі у його вихованні не
брав, матеріальної допомоги не надавав.
Рішенням Комісії з питань захисту прав
дитини від 11.11.2009 року було визнано, що
ОСОБА_3 не бере участі у вихованні
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона має
бажання періодично виїжджати з дитиною
на відпочинок за кордон, але, не
зважаючи на її численні прохання,
відповідач відмовляється надати їй
нотаріально завірену згоду на
тимчасовий виїзд сина за кордон. Такі
дії відповідача обмежують законні
права та інтереси дитини. Крім того, з
огляду на нестабільну політичну
обстановку в Україні, у разі виникнення
екстремальної ситуації в країні, вона
буде позбавлена можливості терміново
вивезти сина за межі країни з метою
порятунку його життя та здоров'я.

18.07.2014 року представник позивачки
ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та
просила суд дозволити відносно
неповнолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним 18 років,
а саме по ІНФОРМАЦІЯ_4, багаторазовий
тимчасовий виїзд за межі України без
згоди та супроводу батька ОСОБА_3;
дозволити оформлення проїзного
документу дитини для виїзду за межі
України відносно неповнолітньої
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення ним 18 років, а саме по
ІНФОРМАЦІЯ_4, без згоди батька ОСОБА_3.

Представник позивачки ОСОБА_1 у
судовому засіданні уточнені позовні
вимоги підтримала з підстав,
викладених у позові, наполягала на їх
задоволенні у повному обсязі.

Відповідач у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог, суду
пояснив, що бажає спілкуватися з сином,
зараз не спілкується з ним через те, що
позивачка перешкоджає йому бачитися з
дитиною. Вважає, що у разі надання
позивачці дозволу на тимчасовий вивіз
дитини за кордон, вона може разом з
дитиною залишитися там на постійне
місце проживання. Крім того, зазначив,
що добровільно надавав допомогу на
утримання сина.

Представник третьої особи -
Служби у справах дітей Жовтневої
районної адміністрації в судове
засідання не з'явився, направив до суду
заяву з проханням розглянути справу за
його відсутності, з урахуванням прав та
законних інтересів дитини.

З'ясувавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 2005 року
по 2006 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі. 24.09.2007 року шлюб
між сторонами було розірвано, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від
24.09.2007 року /а.с. 10/.

Як вбачається зі свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2 від 20.06.2006 року,
відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 9/.

Рішенням Комісії з питань захисту прав
дитини від 11.11.2009 року було визнано, що
ОСОБА_3 не бере участі у вихованні
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 14/.

Згідно ст.150 СК України, батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
на межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України» оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду. Виїзд з
України на постійне проживання дітей
віком від 14 до 18 років може бути
здійснено лише за їх згодою, оформленою
письмово і нотаріально засвідченою.

Згідно Постанови КМУ № 57 від
27.01.1995 року «Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України», виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
здійснюється за згодою обох батьків
(усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх
супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку. Виїзд з України громадян, які не
досягли 16-річного віку, в супроводі
одного з батьків або інших осіб,
уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється у разі пред'явлення
рішення суду про надання дозволу на
виїзд з України громадянину, який не
досяг 16-річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків;

Згідно Постанови КМУ № 2321 від
31.03.1995 року «Про затвердження Правил
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення»
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду. Для
дітей віком від 14 до 18 років у заяві
зазначається відсутність обставин, що
обмежують згідно із законодавством
право їх виїзду за кордон

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до наступних висновків.

Відпочинок дітей за кордоном розширює
кругозір дитини. З огляду на фактичні
обставини справи суд вважає, що
тимчасові поїздки за кордон позивачки
та її дитини - є однією з форм
піклування за здоров'ям дитини, її
фізичним, духовним та моральним
розвитком. У судовому засіданні
встановлено, що відповідач не
цікавиться дитиною, ухиляється від
участі в її розвитку та вихованні, а
його доводи про те, що він надає
допомогу на утримання сина, не
підтверджені жодними доказами. Тому
суд вважає, що таке байдуже відношення
батька до сина не може бути перешкодою
для тимчасових виїздів дитини за
кордон. Крім того, жодних доказів, які б
вказували на намір позивачки вивезти
дитину за кордон на постійне місце
проживання суду не представлено. Таким
чином, виходячи з інтересів дитини,
беручи до уваги, що батьки не можуть
досягнути згоди на виїзд дитини за
кордон, суд вважає необхідним надати
дозвіл на виїзд дитини за межі України
та дозволити оформлення проїзного
документа дитини, до досягнення нею
14-річного віку, задовольнивши позов
частково.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 313 ЦК України, ст. 150 СК
України, Законом України «Про порядок
виїзду з України та в'їзду в Україну
громадян України», ст. ст. 10, 31, 11, 60, 88, 174,
209-210, 212-213 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Дозволити багаторазові
тимчасові виїзди за межі України
неповнолітній дитині ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
чотирнадцятирічного віку, а саме по
ІНФОРМАЦІЯ_5, без надання згоди та
супроводу батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
супроводі його матері ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Дозволити оформлення проїзного
документу дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до досягнення ним чотирнадцятирічного
віку, для виїзду за межі України, без
згоди батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя.

Суддя
Л.Г.Шатілова