Справа № 2-1075/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд
Одеської області у складі:

Головуючого судді -
Барвенка В.К.,

при секретарі -
Мельниковій В.М.,

за участі позивача -
ОСОБА_1,

за участі відповідача
- ОСОБА_2, -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 9, смт.
Комінтернівське цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі
третіх осіб - Новодофінівської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області, управління
Державного земельного агентства
України в Комінтернівському районі
Одеської області, відділу архітектури
та містобудування Комінтернівської
районної державної адміністрації
Одеської області про відновлення межі
суміжного землекористування між
земельними ділянками, розташованими по
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, що існувала станом
на момент первинного відведення
земельної ділянки по АДРЕСА_1, та була
підтверджена державним актом на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 667980 від 29 жовтня 2007 року, шляхом
демонтажу існуючої огорожі між
земельними ділянками по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 на відстань 2,37 м. від існуючої
точки перетину суміжних меж земельних
ділянок, з поворотом в напрямку
західної межі земельної ділянки по вул.
АДРЕСА_2 під кутом 90 градусів,
продовжену по прямій лінії на відстань
35,87 м. до фасадної частини земельної
ділянки по вул. АДРЕСА_2, з поворотом під
кутом 90 градусів, продовжену по прямій
лінії на відстань АДРЕСА_4,35 м. в бік
існуючої межі земельної ділянки по
АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_2 не чинити
перешкоди у користуванні ОСОБА_1
земельною ділянкою та розташованими
на ній житловим будинком з
господарськими будівлями та спорудами,
по АДРЕСА_1, шляхом звільнення
земельної ділянки загальною площею 142
кв.м, яка утворюється внаслідок
відновлення первинної межі розподілу
земельних ділянок, розташованих по
АДРЕСА_1 та вулиці АДРЕСА_2; зобов'язати
ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку,
загальною площею 142 кв.м., яка
утворюється внаслідок відновлення
первинної межі розподілу земельних
ділянок, розташованих по АДРЕСА_1 та
вулиці АДРЕСА_2 від належного йому
рухомого чи нерухомого майна, та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за
участі третіх осіб - Новодофінівської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області, відділу
архітектури та містобудування
Комінтернівської районної державної
адміністрації Одеської області,
комунальної установи
«Комінтернівського районне бюро
технічної інвентаризації», яким
зобов'язати ОСОБА_1 повернути межі
земельної ділянки в межах 1973 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду, яким, з урахуванням останнього
уточнення предмету позову, просила суд
відновити межу суміжного
землекористування між земельними
ділянками розташованими по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2, що існувала станом на момент
первинного відведення земельної
ділянки по АДРЕСА_1, та була
підтверджена державним актом на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
номер 667980 від 29 жовтня 2007 року, шляхом
демонтажу існуючої огорожі між
земельними ділянки по АДРЕСА_1 та
вулиці АДРЕСА_2 та перенесення її вглиб
земельної ділянки по вулиці АДРЕСА_2 на
відстань 2,37 м від існуючої точки
перетину суміжних меж земельних
ділянок, розташованих по АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, з поворотом в
напрямку західної межі земельної
ділянки по вулиці АДРЕСА_2 під кутом 90
градусів продовжену по прямій лінії на
відстань 35,87 м до фасадної частини
земельної ділянки по вулиці АДРЕСА_2, з
поворотом під кутом 90 градусів
продовжену по прямій лінії на відстань
АДРЕСА_4,35 м в бік існуючої межі
земельної ділянки по АДРЕСА_1,
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди
у користуванні ОСОБА_1 земельною
ділянкою та розташованим на ній
житловим будинком з господарськими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1,
шляхом звільнення земельної ділянки
загальною площею 142 кв.м., яка
утворюється внаслідок відновлення
первинної межі розподілу земельних
ділянок розташованих по АДРЕСА_1 і
АДРЕСА_2, а також зобов'язати ОСОБА_2
звільнити земельну ділянку загальною
площею 142 кв.м., яка утворюється
внаслідок відновлення первинної межі
розподілу земельних ділянок
розташованих по АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 від
належного йому рухомого та нерухомого
майна, розташованого на цій частині
земельної ділянки загальною площею 142
кв.м.

ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 із
зустрічним позовом, яким, з урахуванням
останнього уточнення предмету позову,
просив суд зобов'язати відповідача
повернути межі земельної ділянки в
межі, що існували станом на 1973 рік.

Ухвалою Комінтернівського
районного суду Одеської області від 30
березня 2011 року зустрічний позов
ОСОБА_2 об'єднаний в одне провадження з
первісним позовом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник позовні вимоги підтримали,
просили їх задовольнити в повному
обсязі, у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 просили відмовити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні
повністю заперечував проти
задоволення вимог ОСОБА_1, натомість
просив задовольнити поданий ним позов.

Представник Новодофінівської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області подав заяву
про розгляд справи за своєї
відсутності (т.4 а.с 80).

Представники Комінтернівського
РБТІ, відділу архітектури та
містобудування Комінтернівської
районної державної адміністрації
Одеської області подали клопотання про
розгляд справи за своєї відсутності, в
раніше проведеному судовому засіданні
вирішення позовних вимог залишили на
розсуд суду.

Представник Управління
держземагенства у Комінтернівському
районі Одеської області в судове
засідання не з'явився, сповіщався
належним чином про дату, час та місце
його проведення, у раніше проведеному
судовому засіданні вирішення позовних
вимог залишив на розсуд суду.

Заслухавши думки та правові
обгрунтування сторін, дослідивши
наявні у справі матеріали, суд
встановив наступні правовідносини:

Наказом № 37 від 19 квітня 1973 року по
Радгоспу 50-річчя Великого Жовтня
громадянину ОСОБА_3 було передано під
житлову забудову земельну ділянку,
загальною площею 0,07 га, розташовану по
АДРЕСА_1.

Виконавчим комітетом Комінтернівської
районної Ради народних депутатів
Одеської області на ім'я ОСОБА_3 видано
свідоцтво за № 191 від 18 червня 1973 року,
на право забудови земельну ділянку,
загальною площею 0,07 га, розташовану по
АДРЕСА_1.

Наказом № 292 від 04 вересня 1981 року по
Радгоспу 50-річчя Великого Жовтня за
ОСОБА_3 додатково була закріплена
земельна ділянка загальною площею 360
кв.м., яка по АДРЕСА_1, і загальна площа
земельної ділянки по АДРЕСА_1, що була
відведена ОСОБА_3, становила 1060 кв.м.

06 листопада 1982 року ОСОБА_3 уклав шлюб з
ОСОБА_5 (що не заперечувалось сторонами
в судовому засіданні).

Наказом № 396 від 01 грудня 1982 року по
Радгоспу 50-річчя Великого Жовтня, із
земельної ділянки загальною площею 700
кв.м., розташованої по АДРЕСА_1, та
належної на праві забудови ОСОБА_3, була
виділена частина земельної ділянки
загальною площею 300 кв.м., і закріплена
за ОСОБА_6, у зв'язку із відчуженням
ОСОБА_3 однієї другої частини належного
йому житлового будинку.

Рішенням виконавчого комітету
Фонтанської сільської Ради народних
депутатів Комінтернівського району
Одеської області № 53 від 15 червня 1983
року, новозбудований ОСОБА_3 житловий
будинок розташований по АДРЕСА_1 було
введено в експлуатацію.

25 червня 1983 року одна друга частина
житлового будинку, належного ОСОБА_3,
разом із частиною земельної ділянки
загальною площею 300 кв.м., що
розташовані по АДРЕСА_1, були відчужені
останнім на користь ОСОБА_6 на підставі
договору дарування, посвідченого
Михайловою С.М., секретарем виконавчого
комітету Фонтанської сільської Ради
народних депутатів, зареєстрованого в
реєстрі за № 35.

Інша одна друга частина житлового
будинку та решта земельної ділянки
загальною площею 760 кв.м., розташовані
по АДРЕСА_1 залишилася у користуванні
подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Рішенням Комінтернівського районного
суду Одеської області від 29 травня 1986
року у цивільній справі № 2-247/1986 року,
шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 було
розірвано, майно у вигляді однієї
другої частини житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами,
розташованого по АДРЕСА_1, що належало
подружжю на праві спільної сумісної
власності було поділено і визнано
право власності на 12/25 частин - за
ОСОБА_3, та на 13/25 частин - за ОСОБА_5

Наказом № 146 від 11 березня 1987 року по
Радгоспу 50-річчя Великого Жовтня у
зв'язку із розірванням шлюбу та поділом
спільного майна подружжя за ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 були закріплені дві рівні
частки земельної ділянки, розташовані
по АДРЕСА_1, загальною площею по 508 кв.м.
за кожним.

Рішенням № 69 від 27 жовтня 1987 року
Комінтернівської районної Ради
депутатів трудящих Одеської області,
було закріплено розподіл земельної
ділянки розташованої по АДРЕСА_1 у
відповідності із правовстановлюючими
документами на об'єкт нерухомого майна,
і закріплено у користування за кожним
із співвласників відповідна частка
цієї земельної ділянки: за ОСОБА_3 - 508
кв.м., за ОСОБА_6 - 300 кв.м., за ОСОБА_5 - 508
кв.м., і загальна площа земельної
ділянки по АДРЕСА_1 становила 1316 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету
Фонтанської сільської Ради народних
депутатів Комінтернівського району
Одеської області № 70 від 21 серпня 1991
року, ОСОБА_3 була додатково передана
під огород земельна ділянка, загальною
площею 295 кв.м., яка була приєднана до
належної йому частки земельної ділянки
із західного боку земельної ділянки по
АДРЕСА_1, а загалом було передано у
користування та закріплено за ним
земельну ділянку загальною площею 839
кв.м. розташовану за цією адресою.

Рішенням виконавчого комітету
Фонтанської сільської Ради народних
депутатів Комінтернівського району
Одеської області № 90 від 15 листопада 1991
року, за ОСОБА_5 була закріплена частина
земельної ділянки, розташованої по
АДРЕСА_1, загальною площею 300 кв.м. у
зв'язку із набуттям права власності за
договором дарування на одну другу
частину житлового будинку
розташованого за вказаною адресою, та
належного ОСОБА_6

13 грудня 1991 року одна друга частина
житлового будинку разом із частиною
земельної ділянки, загальною площею 300
кв.м., які розташовані по АДРЕСА_1, були
відчужені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 на
підставі договору дарування,
посвідченого ОСОБА_9, заступником
голови виконавчого комітету
Фонтанської сільської Ради народних
депутатів, зареєстрованого в реєстрі
за № 88.

Таким чином, станом на 13 грудня 1991 року,
загальна площа земельної ділянки по
АДРЕСА_1, становила 1647 кв.м., з яких у
користуванні ОСОБА_3 перебувало 839 кв.м.,
а у користуванні ОСОБА_5 808 кв.м.

Рішенням Новодофінівської сільської
ради Комінтернівського району
Одеської області № 80 від 26 червня 1997
року, у власність ОСОБА_5 передано
частину земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_1 загальною
площею 0,0856 га.

Рішенням Новодофінівської сільської
ради Комінтернівського району
Одеської області № 150-ІІІ від 12 березня
2004 року, у власність ОСОБА_3 передано
частину земельної ділянки
розташованої по АДРЕСА_1 загальною
площею 0,0520 га (Т. 2 а.с. 125, Т. 3 а.с. 10).

08 липня 2005 року на ім'я ОСОБА_3 було
видано державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку, серії ЯА номер 362912, загальною
площею 0,0518 га, розташовану по АДРЕСА_1.

Таким чином, судом встановлено, що
решта попередньо закріпленої за ОСОБА_3
частина земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_1, загальною
площею 321 кв.м. (839 кв.м. - 518 кв.м. = 321 кв.м.),
не увійшла до складу приватизованого
майна, та залишилася перебувати у нього
на праві постійного користування.

14 лютого 2005 року на ім'я ОСОБА_5 було
видано державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку, серії ЯА номер 278656, загальною
площею 0,0856 га, розташовану по АДРЕСА_1.

28 квітня 2007 року на підставі договорів
дарування, посвідчених Фьодоровим Є.А.,
державним нотаріусом Комінтернівської
районної державної нотаріальної
контори Одеської області,
зареєстрованих в реєстрі за номером 1673
і 1676, ОСОБА_3 було відчужено належне
йому нерухоме майно у вигляді
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, і саму
земельну ділянку загальною площею 0,0518
га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 -
на користь ОСОБА_5

18 червня 2007 року на ім'я ОСОБА_5 було
видано державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку, серії ЯЕ номер 115145, загальною
площею 0,0518 га, розташовану по АДРЕСА_1.

09 серпня 2007 року на підставі договорів
дарування, посвідчених ОСОБА_11,
приватним нотаріусом
Комінтернівського районного
нотаріального округу Одеської області,
зареєстрованих в реєстрі за номером 1952,
1957 і 1960, ОСОБА_5 відчужила належне їй
нерухоме майно у вигляді житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, розташованими на земельній
ділянці загальною площею 1374 кв.м., і дві
земельні ділянки площею 518 кв.м. та 856
кв.м., загальною площею 1374 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1 - на користь ОСОБА_1

29 жовтня 2007 року ОСОБА_1 одержала
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
номер 667980, загальною площею 0,1374 га, що
розташована по АДРЕСА_1.

Таким чином, в користуванні ОСОБА_1, у
зв'язку з переходом права власності на
нерухоме майно (житловий будинок),
перебуває земельна ділянка загальною
площею 321 кв.м розташована по АДРЕСА_1
(надлишок відведеної ОСОБА_3 земельної
ділянки, який не увійшов до складу
приватизованого майна, та залишився
перебувати у нього на праві постійного
користування, оскільки таке право не є
таким, що припинилось).

Щодо суміжної земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_2, та належної в
теперішній час ОСОБА_2, судом
встановлені наступні правовідносини:

Наказом № 96 від 04 грудня 1973 року по
Радгоспу 50-річчя Великого Жовтня
громадянину ОСОБА_12 була виділена
земельна для будівництва житлового
будинку, загальною площею 0,06 га, яка
розташована по АДРЕСА_2.

У зв'язку із продажем домоволодіння
належного ОСОБА_12, наказом № 19 «К» від
01 серпня 1978 року по Радгоспу 50-річчя
Великого Жовтня, земельну ділянку
загальною площею 600 кв.м., розташовану
по АДРЕСА_2, було закріплено за ОСОБА_13

18 серпня 1978 року ОСОБА_12 продав ОСОБА_13
житловий будинок, розташований на
земельній ділянці загальною площею 600
кв.м. по АДРЕСА_2.

30 вересня 1992 року право власності на
житловий будинок та право користування
земельною ділянкою загальною площею 600
кв.м., на якій він розташований,
перейшли до ОСОБА_2 в порядку
спадкування за заповітом, після смерті
ОСОБА_13, на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
виданого Комінтернівською районною
державною нотаріальною конторою,
зареєстроване в реєстрі за № 1861.

Рішенням № 87 від 13 листопада 1997 року
Новодофінівської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, у власність ОСОБА_2 передано
земельну ділянку, розташовану по
АДРЕСА_2 загальною площею 0,06 га.

Встановлені обставини, дозволяють суду
зробити висновок, що земельна ділянка,
розташована по АДРЕСА_1 первинно була
виділена із земель Радгоспу 50-річчя
Великого Жовтня в порядку
передбаченому Земельним кодексом
Української Радянської Соціалістичної
Республіки від 08 липня 1970 року (надалі -
ЗК УРСР 1970 року).

У подальшому, площа первинно
відведеної земельної ділянки на
підставі рішень органів місцевого
самоврядування в порядку,
передбаченому ЗК УРСР 1970 року. та
Земельним кодексом України від 18
грудня 1990 року № 561-ХІІ (надалі - ЗК
України 1990 р.), була збільшена за
рахунок надання у постійне
користування та приєднання вздовж
західного та південного периметру
первинно відведеної земельної ділянки
додаткових земельних ділянок, які на
підставі рішень органів місцевого
самоврядування, ухвалених в порядку,
передбаченому ст. 106-1 ЗК УРСР 1970 р.,
ст.ст. 30, 59, 65 ЗК України 1990 р. та
цивільно-правових правочинів, вчинених
із урахуванням положень Земельного
кодексу України від 25 жовтня 2001 року №
2768-ІІІ (надалі - ЗК України 2001 р.)
перейшли у приватну власність та
користування ОСОБА_1

Судом встановлено, що частина площі
земельної ділянки, розташованої по
АДРЕСА_1, яка була передана органами
місцевого самоврядування у
користування та у власність попереднім
землевласникам, не увійшла до складу
загальної площі земельної ділянки,
право приватної власності на яку
посвідчено державним актом на право
приватної власності на земельну
ділянку серії ЯЕ номер 667980 від 29 жовтня
2007 року виданого на ім'я ОСОБА_1

В липні 2010 року між ОСОБА_1 виник спір із
землекористувачем земельної ділянки
по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 з приводу
розташування суміжної межі, що
розподіляє земельні ділянки по АДРЕСА_1
і АДРЕСА_2.

15 жовтня 2010 року земельною комісією
Нофодофінівської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області складено акт обстеження
земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2, і
складено висновок, яким рекомендовано
суміжним землекористувачам
використовувати земельні ділянки
відповідно встановленої межі на
місцевості, та використовувати
земельну ділянку відповідно до вимог
ст. 91 Земельного Кодексу України (т.1 а.с.
106)

15 жовтня 2010 року Новодофінівською
сільською радою Комінтернівського
району Одеської області ОСОБА_1
зобов'язано дотримуватись правил
добросусідства, не порушувати прав
власників суміжних земельних ділянок
та землекористувачів (т. 1 а.с 107)

30.12.2010 року Новодофінівською сільською
радою Комінтернівського району
Одеської області на адресу ОСОБА_1
надано відповідь, що бетонні стовпи,
які встановлені на межі, підтверджують
межі між суміжними земельними
ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.
Земельною комісією не встановлено
самовільного захоплення або знищення
межових знаків на суміжних земельних
ділянках.

Таким чином, не погоджуючись з рішенням
органу місцевого самоврядування,
ОСОБА_1 звернулася за вирішенням
спірних правовідносин до суду.

Згідно ст. 106 ЗК УРСР 1970 року, земельні
ділянки в межах сільського населеного
пункту, закріплені за колгоспами,
використовуються ними під забудову
житловими будівлями і спорудами
відповідно до ст. ст. 58, 77, 78 ЗК УРСР 1970
року.

Відповідно до положень ст. 58 ЗК УРСР 1970
року, присадибні землі колгоспів
використовуються для надання
присадибних земельних ділянок сім'ям
службовців та інших громадян, які
проживають на території колгоспу.

Радгоспи надають присадибні земельні
ділянки або городи на основі рішення
адміністрації радгоспу в порядку та в
розмірах встановлених ст. ст. 77, 78 ЗК
УРСР 1970 року.

При цьому відведення присадибної
земельної ділянки в натурі на
місцевості здійснювалося на підставі
Положення про порядок відведення
земельних ділянок під забудову
сільських населених пунктів
Української РСР, затвердженого
постановою Ради Міністрів УРСР № 765 від
28 травня 1947 року в частині, що не
суперечило ЗК УРСР 1970 року.

Відповідно до положень п. 33 Положення
про порядок відведення земельних
ділянок під забудову сільських
населених пунктів Української РСР,
затвердженого постановою Ради
Міністрів Української РСР № 765 від 28
травня 1947 року, оформлення відведення
земельних ділянок провадять районні
відділи сільського та колгоспного
будівництва, актом за формою, згідно з
додатком № 2.

Як вбачається із примітки до Акту про
відведення земельної ділянки в межах
села за зразком згідно Додатку № 2 до п.
33 Положення про порядок відведення
земельних ділянок під забудову
сільських населених пунктів
Української РСР, затвердженого
постановою Ради Міністрів Української
РСР № 765 від 28 травня 1947 року, даний Акт
складається в трьох примірниках: для
забудовника, сільської Ради депутатів
трудящих і районного відділу
сільського та колгоспного будівництва.

Згідно п. 44 Правил забудови сільських
населених пунктів Української РСР,
затверджених постановою Ради
Міністрів УРСР № 212 від 16 квітня 1970
року, відведення в межах населених
пунктів земельних ділянок для
будівництва і винесення червоних ліній
(встановлення на місцевості знаків
межі земельної ділянки, виготовлення
необхідної документації)
здійснювалося на підставі відповідних
рішень районним архітекторами.

Таким чином, третій примірник Акту про
відведення земельної ділянки в межах
села має зберігатись в архіві відділу
містобудування та архітектури
Комінтернівської районної державної
адміністрації Одеської області.

Зі зміста листа відділу містобудування
та архітектури Комінтернівської
районної державної адміністрації
Одеської області від 27 червня 2012 року №
577 судом вбачається, що документація за
1972 - 1974 роки у архіві відділу відсутня,
що також підтверджено представником
відділу в судовому засіданні.

Зі зміста листа Одеської регіональної
філії Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру» від 08
жовтня 2013 року № М-83-07/81 судом
вбачається, що до повноважень Одеської
регіональної філії Центру ДЗК не
входить зберігання документів
першовідводу та генпланів.

Зі зміста листа Новодофінівської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області від 10 вересня
2012 року № 02-18/610 судом вбачається, що
плани первинного відводу земельних
ділянок в Новодофінівській сільській
раді Комінтернівського району
Одеської області відсутні.

Зі зміста листа архівного відділу
Комінтернівської районної державної
адміністрації Одеської області судом
вбачається, що акти первинного
відведення земельних ділянок по селі
Вапнярка Комінтернівського району
Одеської області за 1970-ті роки були
пошкоджені і не збереглися.

Згідно п. 7 Положення про паспорт
(свідоцтво) на забудову садиби в
сільських населених пунктах
Української РСР, затвердженого
Постановою Ради Міністрів УРСР № 765 від
28 травня 1947 року паспорт на забудову є
документом, що засвідчує право
особистої власності власника паспорта
(свідоцтва) на будівлі.

Складовою частиною паспорта
(свідоцтва) на забудову садиби в
сільських населених пунктах
Української РСР є план забудови
земельної ділянки, складений у
відповідному масштабі із зазначенням
лінійних розмірів зовнішніх меж
земельної ділянки та запроектованих
будівель і споруд, який затверджений
підписами та печатками відповідальних
осіб Держпожежнагляду, Санлікарем,
головою виконкому Ради депутатів
трудящих та районним архітектором.

Межами земельної ділянки є графічно
визначені на папері та винесені в
натуру на місцевість лінії, що
утворюють контур по периметру у
вигляді замкнутої геометрично
правильної фігури (форми).

Така конфігурація меж первинно
відведеної земельної ділянки
розташованої по АДРЕСА_1, вбачається із
планів виносу в натуру на місцевість
будівель і споруд ОСОБА_3 згідно
будівельного паспорту від 1986 (Т. 1 а.с. 9 -
10), плану виносу в натуру на місцевість
будівель і споруд ОСОБА_5 згідно
будівельного паспорту від 1990 року, а
також свідоцтвами на забудову в
сільських населених пунктах
Української РСР виданих на ім'я
суміжних землекористувачів, а саме
ОСОБА_12 забудовника земельної ділянки
по вулиці АДРЕСА_2, ОСОБА_14, забудовника
земельної ділянки по вулиці АДРЕСА_4,
ОСОБА_15, забудовника по вулиці АДРЕСА_3.

Прямокутна конфігурація зовнішніх меж
земельної ділянки по АДРЕСА_1
вбачається також і з схематичного
плану земельної ділянки, складеного
згідно первинної інвентаризації
Комінтернівським районним бюро
технічної інвентаризації від 31 травня
1984 року.

Зміна конфігурації первинно
відведених меж земельних ділянок
розташованих по АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2
відбулася в 1989 році, судом вбачається
із будівельного паспорту виданого на
ім'я ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 54).

Крім того, зміна конфігурації первинно
відведеної межі земельних ділянок
розташованих по АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2
відбулася в 1990 році, що вбачається із
будівельного паспорту, виданого на ім'я
ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 12 - 13), та в 1991 році, що
вбачається із будівельного паспорту,
виданого на ім'я ОСОБА_3 (т. 1 аа.с. 16 - 18).

Порівнюючи паспорти забудовника
видані на ім'я ОСОБА_5 в 1987 та в 1991 році
вбачається, що суміжна межа, яка
розмежовує земельні ділянки по АДРЕСА_1
і АДРЕСА_2 була зміщена щонайменше на 1 м
вглиб земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Фонтанської сільської Ради народних
депутатів Комінтернівського району
Одеської області № 58 від 27 серпня 1986
року, ОСОБА_3 надано дозвіл на добудову
веранди, та попереджено про
необхідність одержання технічної
документації в відділі районної
архітектури (т. 2 а.с. 225).

09 жовтня 1986 року на ім'я ОСОБА_3 було
складено будівельний паспорт, акт
розбивки будівель в натурі та схема
виносу в натурі господарських
будівель, що були погоджені та
посвідчені підписом та печаткою
районного архітектора.

Згідно цієї схеми відстань від кута
житлового будинку літ. «А» по АДРЕСА_1
до суміжної межі із земельною ділянкою
по вулиці АДРЕСА_2 складає 4 метри, при
цьому відстань від веранди до суміжної
межі - 1 метр (т. 2 аа.с. 220 - 224).

Конфігурація зовнішніх меж земельної
ділянки зображена у вигляді
прямокутника правильної форми.

По завершенні будівництва веранди спір
щодо суміжної межі вирішено не було, і з
будівельних паспортів виданих на ім'я
співвласників домоволодіння по
АДРЕСА_1 в подальші роки вбачається, що
спірна межа була суміщена вглиб
земельної ділянки по АДРЕСА_1 і
зображена впритул до збудованої
веранди.

На підставі рішення виконавчого
комітету Новодофінівської сільської
ради Комінтернівського району
Одеської області від 30 вересня 2010 року
№ 156, ОСОБА_1 одержала дозвіл на
реконструкцію будинку, однак не змогла
приступити до фактичного виконання
будівельних робіт через вимоги
відповідача ОСОБА_2 про припинення цих
робіт та знесення веранди житлового
будинку, побудованої, як на думку
ОСОБА_2, із порушенням ДБН.

У відповідності до п. 17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
12.06.2009 року № АДРЕСА_4 «Про застосування
норм цивільного процесуального
законодавства, що регулюють
провадження у справі до судового
розгляду» увагу судів звернуто на те,
що при вирішенні питання про
призначення експертизи суди повинні
керуватися статтями 143- 150 ЦПК, Законом
України від 25 лютого 1994 року № 4038-XII
„Про судову експертизу", Інструкцією
про призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 8 жовтня 1998 року №
53/АДРЕСА_4 (у редакції наказу
Міністерства юстиції України від 30
грудня 2004 року № 144/АДРЕСА_4), та
враховувати роз'яснення, дані в
постанові Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 1997 року № 8 «Про
судову експертизу в кримінальних і
цивільних справах" (зі змінами,
внесеними постановою від 25 травня 1998
року № 15), з урахуванням особливостей
правового регулювання захисту
конкретних суб'єктивних прав.

Висновок експертизи може бути доказом
у справі лише в тому разі, коли
експертиза була проведена на підставі
ухвали суду відповідними
судово-експертними установами.

Як експерт може залучатися особа, яка
відповідає вимогам, установленим
Законом України "Про судову
експертизу", і внесена до Державного
реєстру атестованих судових експертів.

У разі коли висновок експертизи
наданий стороною як додаток до
позовної заяви, тобто проведений
відповідною експертною установою за її
клопотанням чи клопотанням її
представника, то такий висновок може
розцінюватися лише як письмовий доказ,
який підлягає дослідженню в судовому
засіданні та відповідній оцінці.

Якщо стосовно цього письмового доказу
в судовому засіданні виникнуть
сумніви, то, виходячи з характеру
матеріально-правового спору та залежно
від того, яке значення має наявність у
справі такої експертизи, суд повинен
роз'яснити особам, які беруть участь у
справі, про їх право заявити клопотання
про її призначення.

Таким чином, за наявності
категоричних заперечень протилежної
сторони справи щодо поданого іншою
стороною експертного висновку, що був
наданий як додаток до позовної заяви, і
за наявності клопотання про
призначення експертизи в судовому
порядку, суд зобов'язаний призначити
експертизу, а попередньо наданий
експертний висновок має бути оцінений
і досліджений судом в судовому
засіданні як письмовий доказ.

Згідно висновку № 6792 додаткової
судової земельно-технічної експертизи
від 15 квітня 2013 року встановлено, що
земельна ділянка, яка перебуває у
фактичному користуванні ОСОБА_2, на 312
кв.м. (912 кв.м. - 600 кв.м. = 312 кв.м.) більше,
ніж земельна ділянка, що закріплена за
домоволодінням по АДРЕСА_2 згідно
документам первинного відводу (Т. 4 а.с.
АДРЕСА_4, 7).

Окрім цього, з експертного висновку
вбачається, що межі земельної ділянки
розташованої по вулиці АДРЕСА_2, яка
перебуває у користуванні відповідача
ОСОБА_2, не узгоджуються із межами
земельної ділянки вказаної в плані
забудови цієї земельної ділянки, та не
узгоджується із даними технічної
інвентаризації цього домоволодіння
здійсненої в подальшому, при цьому
зміна довжини меж земельної ділянки
поступово відбувалася в бік збільшення
(т. 4 а.с. 4 - АДРЕСА_4).

Внаслідок зміни довжини меж земельної
ділянки по АДРЕСА_2 на 312 кв.м.
збільшилася загальна площа цієї
земельної ділянки та змінилася
конфігурація її зовнішніх меж.

Згідно висновку № 6792 додаткової
судової земельно-технічної експертизи
від 15 квітня 2013 року, конфігурація
зовнішніх меж первинно відведених
земельних ділянок по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2,
АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 мали форму
правильного прямокутника, тобто
поворотні точки кутів зовнішніх меж
усіх цих чотирьох суміжних земельних
ділянок первинно складали 90 градусів.

Отже, суміжна межа, що відмежовувала
північний бік земельних ділянок,
розташованих по АДРЕСА_1 і АДРЕСА_3,
первинно утворювала суцільну пряму
лінію, яка перетинала східну суміжну
межу, що відмежовувала земельні
ділянки по АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 від
земельних ділянок по вулиці АДРЕСА_3 і
АДРЕСА_4, під кутом 90 градусів.

Під час проведення даного експертного
дослідження встановлено, що ліва
бокова (південна) межа земельної
ділянки по вулиці АДРЕСА_4 (В - Г), яка є
суміжною із земельною ділянкою ОСОБА_15,
власника земельної ділянки по вулиці
АДРЕСА_3, проходить по ломаній лінії з
довжиною відрізків - 6,0 м + 16,21 м + 8,80 м.

Аналогічно встановлено, що права
бокова (північна) межа земельної
ділянки по вулиці АДРЕСА_3 (А - Г), яка є
суміжною із земельною ділянкою ОСОБА_14,
власника земельної ділянки по вулиці
АДРЕСА_4, проходить по ломаній лінії з
довжиною відрізків - 6,0 м + 16,21 м + 8,80 м.

Експерт дійшов до висновку, що
відновлення межі можливо здійснити по
прямій лінії, проведеній через дві
кутові точки південної сторони гаража,
розташованого на земельній ділянці по
вулиці АДРЕСА_4, вздовж лівої бокової
(південної) межі цієї земельної
ділянки.

Згідно даним технічної
інвентаризаційної справи
домоволодіння по вулиці АДРЕСА_4, гараж
літ. «Б» було збудовано в 1975 році.

Розташування гаража 1975 року побудови
на межі земельних ділянок по вулиці
АДРЕСА_4 і АДРЕСА_3 підтверджується
даним первинної та подальшої технічної
інвентаризації домоволодіння АДРЕСА_4
(Т. 3 аа.с. 202 - 226), технічною
документацією із землеустрою (Т. 3 аа.с.
129 - 155), згодою власника домоволодіння
АДРЕСА_3 ОСОБА_15 на розташування гаража
на межі земельних ділянок по вулиці
АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 (Т. 3 а.с. 215) та
правовстановлюючими документами (Т. 3
а.с. 128).

Ці обставини свідчать про незмінність
розташування капітально збудованої
будівлі гаража літ. «Б», 1975 року
побудови, а від так й про незмінність
лівої бокової (південної) межі в
частині розташування будівлі гаража,
отже про достовірність одержаних
результатів відновлення межі
здійсненого в такій спосіб.

Відновлення межі по прямій лінії
відповідає викопіюванням із
генерального плану села Вапнярка
Комінтернівського району Одеської
області 1990 року (т. 3 а.с. 177) та архівним
даним по земельній ділянці
розташованій по вулиці АДРЕСА_4, що
підтверджується висновком № 6792
додаткової судової земельно-технічної
експертизи від 15 квітня 2013 року.

Внаслідок відбудови вищевказаної межі
по прямій лінії, експертним
дослідженням було встановлено, що її
довжина від місця примикання фасадних
меж земельних АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 до
місця примикання задніх меж земельних
АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 та земельних ділянок
АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 складає 30,93 м.

Далі від місця примикання задніх меж
земельних АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 та
земельних ділянок АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 до
місця примикання фасадних меж
земельних ділянок АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 її
довжина складає 35,87 м.

Точка перетину суміжних задніх меж
земельних АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 і
земельних ділянок АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2,
зміщена відносно фактичного
розташування на 2,37 метра в бік
земельної ділянки АДРЕСА_4 і земельної
ділянки АДРЕСА_2.

Точка примикання фасадних меж
земельних ділянок АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2,
зміщена відносно фактичного
розташування на АДРЕСА_4,35 метра в бік
земельної ділянки АДРЕСА_2.

Загальна площа земельної ділянки, що
утворюється внаслідок зміщення
сумісної межі, яка відмежовує земельні
ділянки АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2, від місця
фактичного розташування до місця
відновлюваного розташування, складає
142 кв.м.

Графічно проходження вказаної
відновленої межі зображено в Додатку
АДРЕСА_1 до висновку №6792 додаткової
судової земельно-технічної експертизи
від 15 квітня 2013 року (т. 4 а.с. 6 - 7, 10, 98).

Допитаний в судовому засіданні експерт
Степанкевич С.С. повністю підтримав
наданий ним висновок,

В судовому засіданні ОСОБА_2 був
наданий висновок земельно - технічної
експертизи, по встановленню фактичних
меж земельної ділянки, розташованої за
адресою: АДРЕСА_2, який був здійснений
станом на 24.07.2013 року Одеським
відділенням НПЦ «Екобуд» за
замовленням ОСОБА_2, згідно висновків
якого, межі та координати земельної
ділянки АДРЕСА_2 визначені в
технічному звіті про встановлення меж
земельної ділянки ОСОБА_2, фактично
відповідають межам та координатам
визначених у вказаному звіті та в
представлених державних актах на
суміжні земельні ділянки, розташовані
за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_3, та
АДРЕСА_4.

З урахуванням того, що експертом
проводилося обстеження не тільки
спірної ділянки, зокрема, проводилося
обстеження земельних ділянок, що
знаходяться в користуванні та
власності суміжних землекористувачів,
вивчалися матеріали цивільної справи,
що не була предметом розгляду
спеціалістів Одеського відділення НПЦ
«Екобуд», експертом вивчалася
законодавча база, експерт був
попереджений судом про кримінальну
відповідальність за надання завідомо
неправдивого висновку, суд надає
перевагу висновку експерта.

Судом встановлено, що за експертним
висновком розмір земельної ділянки,
розташованої по вулиці АДРЕСА_2, яка
перебуває у користуванні відповідача
ОСОБА_2, не узгоджується із розміром
земельної ділянки первинно відведеної
під забудову і передану у користування
первинному забудовнику в порядку,
передбаченому ст. ст. 77, 78 ЗК УРСР 1970 р.

Суд приходить до висновку, що
теперішній та попередній
землекористувачі земельною ділянкою
АДРЕСА_2 ОСОБА_2 і ОСОБА_13, порушили
суміжну межу землекористування із
земельною ділянкою АДРЕСА_1, яка
підлягає відновленню у вказаний вище
спосіб.

Порушення суміжної межі
землекористування призвело до
самовільного захоплення частини
земельної ділянки АДРЕСА_1 загальною
площею 142 кв.м., належної, в різний час,
землекористувачам ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_5, та ОСОБА_1

Як вказано у п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004
року «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» , згідно зі ст. 158 ЗК
суди розглядають справи за спорами про
межі земельних ділянок, що перебувають
у власності чи користуванні громадян-
заявників, які не погоджуються з
рішенням органу місцевого
самоврядування чи органу виконавчої
влади з питань земельних відносин.
Зазначені спори підлягають розгляду
місцевими судами незалежно від того,
розглядались вони попередньо органом
місцевого самоврядування або органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів чи ні. Рішення цих органів
щодо такого спору не може бути
підставою для відмови в прийнятті
заяви чи для закриття провадження в
порушеній справі.

Враховуючи наведені обставини та у
зв'язку з тим, що первинні Акти про
відведення земельних ділянок в межах
села за 1973 рік по АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 були
знищені і не збереглися внаслідок
об'єктивних причин незалежних від волі
сторін, вирішуючи спірні
правовідносини суд виходить із
наявності інших письмових доказів
витребуваних судом та висновків
судових експертиз проведених під час
розгляду цієї справи.

Згідно ч. 3 ст. 107 ЗК України 2001 року у
випадках, коли визначення меж, у спосіб,
передбачений ч. 1 і ч. 2 ст. 107 ЗК України
2001 року не узгоджується з виявленими
обставинами, зокрема, із встановленими
розмірами земельних ділянок, то межі
визначаються із урахуванням цих
обставин.

Відповідно до положень п. г) ч. 1 ст. 96 ЗК
України 2001 р. до кола обов'язків
землекористувачів входить, зокрема,
обов'язок не порушувати прав власників
суміжних земельних ділянок та
землекористувачів.

Згідно ст. 25 ЗК УРСР 1970 р., ст. 44 ЗК
України 1990 р., ст. 90 ЗК України 2001 р.
порушені права власників і
землекористувачів підлягають
відновленню.

Відповідно до положень ст. 168 ЗК УРСР 1970
р., ч. 3 ст. 107 ЗК України 1990 р., ч. 2 ст. 158 ЗК
України 2001 р. земельні спори між
громадянами, в тому числі з приводу
володіння, користування (суміжного
землекористування) і розпоряджання
вирішуються виключно судом.

Згідно ч. 1 ст. 106 ЗК України 2001 р. власник
земельної ділянки має право вимагати
від власника сусідньої земельної
ділянки сприяння відновленню межових
знаків у випадках, коли вони зникли,
перемістились або стали невиразними.

Згідно п. б) ч. 3 ст. 152 ЗК України 2001 р.
захист права громадянина на земельну
ділянку може бути здійснене шляхом
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобіганню вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав.

Згідно ч. 3 ст. 212 ЗК України 2001 р.
повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Суд вважає обґрунтованими вимоги
позивача про повернення їй самовільно
зайнятої частини земельної ділянки
загальною площею 142 кв.м., з
вищенаведених підстав.

Внаслідок повернення позивачу частини
земельної ділянки загальною площею 142
кв.м., в користуванні ОСОБА_2
залишається земельна ділянка
загальною площею 912 кв.м. - 142 кв.м. = 770
кв.м., з яких 600 кв.м. складають площу
первинно відведеної земельної ділянки
по АДРЕСА_2, а решта 170 кв.м. - землі
Новодофінівської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області самовільно зайняті ОСОБА_2

Таким чином, відновлення суміжної межі
між земельними ділянками АДРЕСА_1 і
АДРЕСА_2, не порушує права ОСОБА_2 на
користування земельною ділянкою
загальною площею 600 кв.м.

Щодо застосування строків позовної
давності, що усно заявлені ОСОБА_2 під
час судових дебатів, суд виходить з
наступного:

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу
України (надалі - ЦК України) перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач дізналася про порушення свого
права на відновлення сумісної межі
земельних ділянок АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 в
2010 році, після одержання рішення
виконавчого комітету Новодофінівської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області № 156 від 30
вересня 2010 року про надання дозволу на
реконструкцію житлового будинку в
АДРЕСА_1, і неможливості його
реалізації через перешкоди, які
чинилися з боку відповідача, у зв'язку
із чим і звернулася із зазначеним
позовом в лютому 2011 року.

Таким чином, позивач дотрималась
загального трирічного строку позовної
давності, встановленого ст. 257 ЦК
України.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, суд вважає за
необхідне відмовити, оскільки
матеріалами справи повністю доведено,
що надлишок розміром 142 кв.м, який в
межах земельної ділянки, яка в
теперішній час знаходиться у володінні
ОСОБА_2, утворився за рахунок земельної
ділянки позивача за первісним позовом,
тобто в наявності факт порушення прав
суміжного землекористувача - ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 257, 261 ч. 1 ЦК України, ст. ст. 25, 58, 77,
78, 106, 106-1, 168 Земельного Кодексу УРСР (в
редакції 1970 р.), ст. ст. 30, 44, 59, 65, 107 ч. 3
Земельного Кодексу України (в редакції
1990 р.), ст. ст. 90, 96 ч. 1 п. г, 106 ч. 1, 107 ч. 3, 152
ч. 3 п. б, 158 ч. 2, 212 Земельного Кодексу
України (в редакції 2001 р.), п. 33 Положення
про порядок відведення земельних
ділянок під забудову сільських
населених пунктів Української РСР,
затвердженого постановою Ради
Міністрів Української РСР № 765 від 28
травня 1947 року, п. 7 Положення про
паспорт (свідоцтво) на забудову садиби
в сільських населених пунктах
Української РСР, затвердженого
Постановою Ради Міністрів УРСР № 765 від
28 травня 1947 року, пп. 34, 44 Правил
забудови сільських населених пунктів
Української РСР, затверджених
постановою Ради Міністрів УРСР № 212 від
16 квітня 1970 року, Постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» від 16. 04. 2004 р. № 7, зі змінами
внесеними згідно Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 19. 03. 2010 р. №
2, ст. ст. 10, 11, 15, 57-61, 64, 88, 208, 212, 215, 218, 223, 293,
294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Відновити межу суміжного
землекористування між земельними
ділянками розташованими по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2, що існувала станом на момент
первинного відведення земельної
ділянки по АДРЕСА_1, та була
підтверджена державним актом на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
номер 667980 від 29 жовтня 2007 року, шляхом
демонтажу існуючої огорожі між
земельними ділянки по АДРЕСА_1 та
вулиці АДРЕСА_2 та перенесення її вглиб
земельної ділянки по вулиці АДРЕСА_2 на
відстань 2,37 м від існуючої точки
перетину суміжних меж земельних
ділянок, розташованих по АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, з поворотом в
напрямку західної межі земельної
ділянки по вулиці АДРЕСА_2 під кутом 90
градусів продовжену по прямій лінії на
відстань 35,87 м до фасадної частини
земельної ділянки по вулиці АДРЕСА_2, з
поворотом під кутом 90 градусів
продовжену по прямій лінії на відстань
5,35 м в бік існуючої межі земельної
ділянки по АДРЕСА_1.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні власністю - земельною
ділянкою загальною площею 0,1374 га
розташованої по АДРЕСА_1, що належить їй
на підставі державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку серії ЯЕ номер 667980 від 29 жовтня
2007 року, шляхом зобов'язання ОСОБА_2 не
чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_1
земельною ділянкою та розташованим на
ній житловим будинком з господарськими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 звільнити земельну
ділянку загальною площею 142 кв.м., яка
утворюється внаслідок відновлення
первинної межі розподілу земельних
ділянок розташованих по АДРЕСА_1 і
АДРЕСА_2 від належного йому рухомого та
нерухомого майна, розташованого на цій
частині земельної ділянки загальною
площею 142 кв.м.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області протягом десяти днів
з часу його проголошення через
Комінтернівський районний суд
Одеської області.

Суддя

В.К. Барвенко