У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 10
квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного
суду Запорізької області від 21 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Запорізької міської
ради, районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Шевченківському району, ОСОБА_2, яка діє
у своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6, третя особа -
відділ приватизації житла районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Шевченківському району, про
визнання приватизації та свідоцтва про
право власності недійсним,

в с т а н о в и в :

У вересні 2013 року позивачі звернулися
до Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя з позовом до Запорізької
міської ради, районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Шевченківському району, ОСОБА_2 про
визнання приватизації та свідоцтва про
право власності недійсним, у якому
просили суд визнати недійсним та
скасувати розпорядження голови
Шевченківської районної адміністрації
Запорізької міської Ради № 966 від 21
вересня 2010 року про передачу в спільну
часткову власність в рівних долях
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 по 1/2 частини квартири
кожному, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1; визнати недійсним та
скасувати свідоцтво про право
власності на житло № 23753 від 21 вересня
2010 року, видане відділом приватизації
житла Шевченківської районної
адміністрації Запорізької міської
Ради ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Запорізької області
від 21 травня 2014 року, позов задоволено
частково.

Визнано недійсним та скасовано
розпорядження голови Шевченківської
районної адміністрації Запорізької
міської Ради № 966 від 21 вересня 2010 року
про передачу в спільну часткову
власність в рівних долях ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 по 1/2 частини спірної квартири
кожному. Визнано недійсним та
скасовано свідоцтво про право
власності на житло № 23753 від 21 вересня
2010 року.

Відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
приватизації та свідоцтва про право
власності недійсними, а також у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про
визнання приватизації та свідоцтва про
право власності недійсними.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування вищезазначених
судових рішень в частині задоволення
позову ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та ухвалення у
цій частині нового рішення, яким
відмовити позивачам у позові,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд першої інстанції,
з висновками якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
заочне рішення суду, на підставі якого
позивачі були визнані такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням, скасовано і провадження у
справі закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205
ЦПК України, а тому у ОСОБА_2 та ОСОБА_6
не виникло право на одержання у
власність шляхом приватизації лише на
своє ім'я.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Запорізької міської ради, районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Шевченківському району, ОСОБА_2,
яка діє у своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, третя
особа - відділ приватизації житла
районної адміністрації Запорізької
міської ради по Шевченківському
району, про визнання приватизації та
свідоцтва про право власності
недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова