пр.№ 2/464/222/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2014 Сихівський районний суд
м.Львова в складі:

головуючого - судді Борачка М.В.

при секретарі Гарасимович
Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який
діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - орган
опіки та піклування Сихівської
районної адміністрації, прокуратура
Сихівського району м. Львова про
усунення перешкод у користуванні
житлом,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в
інтересах малолітньої ОСОБА_2 в якому
просить зобов'язати відповідачів
усунути перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1, у якій проживала
малолітня дитина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
до надання статусу дитини позбавленої
батьківського піклування та
встановлення опіки, зобов'язати
відповідачів надати ключі від вхідних
дверей квартири, не змінювати замки від
вхідних дверей без відома опікуна, не
закривати на замки житлові кімнати у
спірній квартирі, не чинити перешкоди у
користуванні кухнею, ванною, туалетом.
В обґрунтування позову посилається на
те, що відповідно до розпорядження
Сихівської районної адміністрації він
призначений опікуном над малолітньою
ОСОБА_2, 2006 р.н., відтак є опікуном над
житлом та майном малолітньої.
Малолітня ОСОБА_2 зареєстрована за
адресою АДРЕСА_1, тому має право на
користування житлом у якому вона
зареєстрована та проживала до
встановлення опіки. Однак відповідачі
постійно чинять перешкоди у
користуванні спірною квартирою, так як
міняють замки у вхідних дверях до
квартири, що підтверджується актами
обстеження житлово-побутових умов
проживання та відвідування спірного
помешкання. Відтак для захисту прав
малолітньої ОСОБА_2 він змушений
звернутися до суду.

В судовому засіданні представники
позивача позов підтримали з підстав,
викладених у заяві, просили позов
задоволити в повному обсязі. Додатково
представник позивача ОСОБА_5 надала
суду пояснення про те, що вона є
дружиною позивача і 27.02.2014 р. та в кінці
березня 2014 р. особисто відвідувала
спірну квартиру. Зазначила, що
відповідачі не чинили їй перешкод,
кімнати в квартирі були відчинені,
однак вважає, що дана обставина
зумовлена лише тим, що в провадженні
суду знаходиться зазначений спір.

В судовому засіданні представник
відповідачів позов не визнав та
пояснив, що відповідачі не заперечують
право малолітньої ОСОБА_2 на
користування спірним житлом, відтак не
чинять жодних перешкод у користуванні
квартирою та розміщеними у ній
приміщеннями. Крім цього, 30.12.2013 р.
позивачу було передано ключі від
спірної квартири, які до того
неодноразово вже передавалися
позивачу, відтак посилання позивача на
відсутність доступу до квартири та
вчинення перешкод у користуванні
такою, вважає безпідставними та
необґрунтованими, а також такими, що не
підтверджуються жодними доказами.

Представник третьої особи органу опіки
та піклування Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
позов підтримала, крім позовної вимоги
про передачу ключів, оскільки такі вже
передано позивачу.

Прокурор прокуратури Сихівського
району м. Львова позовні вимоги
підтримав, просить позов задоволити.

Заслухавши пояснення сторін,
представника третьої особи, дослідивши
та перевіривши докази у їх сукупності,
суд прийшов до висновку про
необхідність відмови у задоволенні
позову з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 71 ЖК жиле
приміщення зберігається за тимчасово
відсутнім наймачем або членами його
сім'ї понад шість місяців у випадку
влаштування дитини (дітей) на виховання
до родичів, опікуна чи піклувальника, у
прийомну сім'ю, дитячий будинок
сімейного типу, заклад для дітей-сиріт
та дітей позбавлених батьківського
піклування, - протягом усього часу їх
перебування у родичів, опікуна чи
піклувальника, прийомній сім'ї,
дитячому будинку сімейного типу,
закладі для дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування.

Судом встановлено, що відповідно до
розпорядження Сихівської районної
адміністрації № 401 від 16.07.2010 р. дитині
ОСОБА_2, 2006 р.н., надано статус дитини,
позбавленої батьківського піклування,
та ОСОБА_1 встановлено опікуном над
нею та над її житлом і майном за
адресою: АДРЕСА_1

Із довідки ЛКП «Під Зуброю» № 214 від
21.02.2012 р. вбачається, що квартира
АДРЕСА_1 не приватизована та належить
міській раді, складається із трьох
кімнат житловою площею 37,77 кв.м.,
загальною площею 69,8 кв.м. У вказаній
квартирі зареєстровано: основний
квартиронаймач - ОСОБА_3 (дата
реєстрації -29.09.1989 р.), син - ОСОБА_4 (дата
реєстрації 08.05.2007 р.), внук - ОСОБА_6 (дата
реєстрації 10.05.2011 р.), а також ОСОБА_2
(дата реєстрації 03.10.2006 р.), яка не
проживає у вказаній квартирі з травня
2010 р.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Сихівського районного суду
м.Львова від 27.07.2012 р., що набрало
законної сили, встановлено, що
неповнолітня ОСОБА_2 правомірно після
свого народження була зареєстрована та
поселилася за місцем поживання своєї
матері ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено і
зазначене не заперечують сторони, що
малолітня ОСОБА_2 з 2010 р. і по даний час
проживає разом із сім'єю опікуна за
адресою: АДРЕСА_2

Зазначене вказує на те, що малолітня
ОСОБА_2 з народження проживала та була
зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1,
однак у зв'язку із встановленням їй
опікуна, який проживає за іншою
адресою, та віку дитини, ОСОБА_2 на даний
час проживає у сім'ї опікуна.

Відповідно до ч. 6 ст. 167 СК України,
дитина, яка була передана родичам,
мачусі, вітчиму, органові опіки та
піклування, зберігає право на
проживання у житловому приміщенні, в
якому вона проживала, і може у
будь-який час повернутися до нього.

Також згідно із п. 3 ч. 1 ст. 247 СК України,
дитина, над якою встановлено опіку або
піклування має, право на збереження
права користування житлом, у якому
вона проживала до встановлення опіки
або піклування.

Позивач просить усунути перешкоди у
користуванні спірним житлом, а саме
зобов'язавши відповідачів надати
ключі від вхідних дверей до квартири,
не змінювати замки від вхідних дверей
без відома опікуна, не закривати на
замки житлові кімнати, що знаходяться у
спірній квартирі, не вчиняти перешкоди
у користуванні кухнею, ванною,
туалетом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Як доказ порушення права
неповнолітньої ОСОБА_2 на користування
спірним житлом позивач посилається на
акти обстеження житлово-побутових умов
проживання та акти про відвідування
помешкання.

Із акту про обстеження
житлово-побутових умов проживання від
07.02.2012 р. складеного за участю
представників органу опіки та
піклування Сихівської районної
адміністрації вбачається, що комісії
було забезпечено вільний доступ до
квартири АДРЕСА_1 та комісією виявлено,
що більша кімната у якій проживає
ОСОБА_4 зачинена, у меншій кімнаті
проживає ОСОБА_7 (мати неповнолітньої
ОСОБА_2.), у кухні проводяться ремонтні
роботи.

З пояснень представників сторін в
судовому засіданні вбачається, що
«більша кімната», зазначена в даному
акті, - це кімната площею 19,7 кв.м.

Разом з тим, суд звертає увагу на
наступне. Рішенням Сихівського
районного суду м. Львова від 27.07.2012 р.,
яке залишене без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 29.07.2013 р., відмовлено в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
кімнатою та зобов'язання вчинити дії.
Предметом даного спору було саме
усунення перешкод в користуванні
кімнатою площею 19,7 кв.м. Під час
розгляду даної справи судом не
встановлено факту чинення перешкод
малолітній ОСОБА_2 в користуванні
спірним житлом.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що акт обстеження
житлово-побутових умов проживання від
07.02.2012 р. в якому встановлено, що більша
кімната у якій проживає ОСОБА_4
зачинена, не може братись судом до
уваги як доказ чинення позивачу
перешкод в користуванні житлом,
оскільки рішенням суду, яке винесено
більш як через п'ять місяців з дня
складення цього акту, встановлено що
малолітній ОСОБА_2 не чиняться
перешкоди в користуванні спірним
житлом.

В акті про відвідування помешкання від
05.06.2013 р., складеного за участю
представника органу опіки та
піклування, працівника міліції та
майстра ЛКП «Під Зуброю», зазначено, що
вхідні двері до спірної квартири
ОСОБА_7, ОСОБА_1 відчинити не змогли і на
момент присутності комісії двері ніхто
не відчинив.

Згідно до акту обстеження
житлово-побутових умов проживання від
20.06.2013 р., складеного за участю
представників органу опіки та
піклування, майстра ЛКП «Під Зуброю»,
вбачається, що ОСОБА_7 не змогла
відчинити двері наявним у неї ключем,
однак постукавши, двері відчинив
ОСОБА_4 і пропустив комісію у квартиру.
В ході обстеження було виявлено, що в
одній із кімнат наявні речі ОСОБА_7,
однак в даній кімнаті безлад та
неприємний запах через тривале не
провітрювання вказаного приміщення.
Також в присутності комісії відповідач
ОСОБА_4 підтвердив, що у квітні 2013 р.
поміняв замок у вхідних дверях до
квартири, оскільки попередній
зламався, за новим ключем до нього
ніхто не звертався, тому в присутності
комісії ОСОБА_4, передав ОСОБА_7
дублікат ключа від квартири.

В судовому засіданні представник
органу опіки та піклування Дрозда Г.М.,
яка була членом комісії під час
складання акту від 20.06.2013 р.,
підтвердила факт передачі ОСОБА_4
ключів від спірної квартири ОСОБА_7

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 22.10.2013 р. задоволено позов
ОСОБА_3 та виселено ОСОБА_7 з квартири
АДРЕСА_1

З акту про відвідування помешкання від
28.11.2013 р., складеного за участю
представників Сихівської районної
адміністрації, представника органу
опіки та піклування Сихівської
районної адміністрації, працівників
ЛКП «Під Зуброю», вбачається, що
вхідні двері до спірної квартири
ОСОБА_5 (дружина опікуна ОСОБА_1) своїм
ключем відчинити не змогли і на момент
присутності комісії двері ніхто не
відчинив.

З пояснень представника відповідачів в
судовому засіданні вбачається, що в
жовтні 2013 р. ОСОБА_4 змінив замок у
вхідних дверях до спірної квартири,
оскільки рішенням апеляційного суду
Львівської області від 22.10.2013 р. було
виселено ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1

Відповідно до акту від 30.12.2013 р. про
передачу ключів, ОСОБА_4 передав
ОСОБА_1 ключі від спірної квартири.

Судом встановлено та не заперечується
представниками позивача, що останній
має ключі від спірної квартири.

Як вбачається з акту про відвідування
помешкання за адресою: АДРЕСА_1 від
27.02.2014 р., складеного представником
позивача ОСОБА_5 та майстром ЛКП «Під
Зуброю» ОСОБА_10., під час перебування в
спірному житлі, двері у квартиру і в
кімнати були відчинені, на час
відвідування, у кімнаті, де до взяття
дитини під опіку проживала ОСОБА_2
знаходяться меблі її бабусі ОСОБА_11
(померла у 2009 р.) та речі завезені
ОСОБА_4, у другій кімнаті мешкає ОСОБА_3,
у третій кімнаті знаходяться речі
ОСОБА_7

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому
засіданні підтвердила відвідування
спірної квартири 27.02.2014 р. та в кінці
березня 2014 р. Зазначила, що відповідачі
не чинили їй перешкод, кімнати в
квартирі були відчинені.

Надаючи оцінку актам від 05.06.2013 р., 20.06.2013
р., 28.11.2013 р. суд приходить до висновку,
що неможливість доступу в квартиру
була зумовлена саме об'єктивними
причинами - заміною ключа від вхідних
дверей в зв'язку з його поломкою та
намаганням відповідачів заборонити
доступ до спірної квартири особі
(ОСОБА_7), яка відповідно до рішення суду
була виселена з даної квартири, а тому
дані обставини не свідчать про чинення
перешкод відповідачами. Крім цього,
відповідач ОСОБА_4 під час обстеження
житлово-побутових умов проживання
спірної квартири 20.06.2013 р. відчинив
двері та пропустив комісію у квартиру
та передав ОСОБА_7 дублікат ключа від
квартири, а після цього - 30.12.2013 р. на
вимогу позивача, добровільно надав
дублікат від вхідних дверей квартири,
яку в подальшому представник позивача
безперешкодно відвідувала.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

За наведених обставин, позивачем не
надано допустимих та належних доказів
того, що малолітній ОСОБА_2
відповідачами чиняться перешкоди в
користуванні спірним житлом та
приміщеннями, які розміщені у ньому, і
даний факт не знайшов свого
підтвердження під час розгляду справи
в суді, а відтак, позовні вимоги є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 15
ЦК України, ст. 71 ЖК України, ст.ст. 167, 247
СК України та на підставі ст.ст. 10, 59, 60,
88,208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1, який діє в
інтересах малолітньої ОСОБА_2, до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - Орган
опіки та піклування Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради, прокуратура Сихівського
району м. Львова про усунення перешкод
у користуванні житлом - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою , у
відсутності якої таке було
постановлено, - протягом того ж строку з
дня отримання його копії.

Головуючий
Борачок М.В.