Справа № 527/860/14-ц
номер провадження 2/527/274/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 червня 2014 року

Глобинський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого судді - Свістєльнік Ю.М.,

при секретарі - Недосіці О.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Глобине
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа Кринківська
сільська рада Глобинського району
Полтавської області про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою. Свої вимоги мотивувала тим,
що вона є власником домоволодіння
АДРЕСА_1, та земельної ділянки розміром
0.12 га.

Вказала, що по АДРЕСА_2 проживає сусід
ОСОБА_4, який шляхом самозахвату на
землі позивача побудував літню баню та
шиферний паркан, чим створює
незручності для позивача.

Також вказала, що для врегулювання
спору вона неодноразово зверталися до
відповідача, голови сільради та
Держземінспекції у Глобинському
районі по охороні і використанню
земель, але її звернення позитивних
результатів не дали.

А тому, на підставі викладеного,
позивач прохала зобов'язати
відповідача ОСОБА_4 усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою за
адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення
(перенесення) самочинно збудованої
прибудови - літньої бані та паркану.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив їх
задовольнити, вказуючи на обставини,
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні
вимоги не визнав у повному обсязі,
прохав відмовити в їх задоволенні та
вказав, що позивачем не надано суду
доказів щодо самочинної побудови
відповідачем бані та паркану, та не
надано доказів про самозахват
відповідачем земельної ділянки
позивача. Також зазначив, що заявлені
позовні вимоги не випливають зі змісту
позовної заяви, оскільки у змісті
позову позивач посилається на статті
Земельного Кодексу України, що
регулюють відносини порушення меж
земельних ділянок, а в прохальній
частині просить зобов'язати
відповідача знести самочинно
побудовані літній душ та паркан.

Позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 у
судове засідання не з'явилися, належним
чином повідомлені про час та місце
судового розгляду справи, надали
повноваження для представництва своїх
інтересів представникам за дорученням.

Представник третьої особи -
Кринківської сільської ради
Глобинського району Полтавської
області у судове засідання не з'явився,
належним чином повідомлений про час та
місце судового розгляду справи, надав
заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, вислухавши доводи сторін, вивчивши
та проаналізувавши матеріали справи і
давши їм належну оцінку, приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, згідно державного
акту на право приватної власності на
землю, позивач ОСОБА_3 є власником
земельної ділянки розміром 0.12 га., яка
розташована в АДРЕСА_1 та передана для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель /а.с.9/.

Відповідно до довідки виконкому
Кринківської сільської ради
Глобинського району Полтавської
області №234/02-33 від 18.03.2014 року, ОСОБА_3
належить житловий будинок з
господарськими будівлями, який
побудований у 1975 році та розташований
за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.16/.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть учать у справі.

Таким чином, суд розглядає цивільну
справу в межах заявлених позовних
вимог.

Згідно з вимогами ч.3 ст.10 та ч.3 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень та
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Зі змісту ст.ст.213, 214 ЦПК України слідує,
що рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, позивачем в
наданому позові зазначено, що
відповідач ОСОБА_4 шляхом самозахвату
землі позивача побудував літню баню та
шиферний паркан, при цьому керуючись
вимогами ст.103 ЗК України, якою
передбачено, що власник та
землекористувачі земельних ділянок
повинні обирати такі способи
використання земельних ділянок
відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей (затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове забруднення
тощо). Власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані не
використовувати земельні ділянки
способами, які не дозволяють власникам,
землекористувача сусідніх земельних
ділянок використовувати їх за цільовим
призначенням (неприпустимий вплив).

Разом з цим, ані в наданому позові
позивачем, ані в судовому засіданні
представником позивача достеменно не
вказано та не підтверджено в чому саме
полягає порушення прав позивача та
яким саме чином відповідачем
здійснюються перешкоди у здійсненні
права користування земельною ділянкою
позивача.

Також з матеріалів справи вбачається,
що за результатами акту обстеження
суміжного землекористування від 13.03.2013
року комісією проведено обстеження
суміжної межі між домоволодіннями
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 і
АДРЕСА_1, та виявлено, що зі сторони
АДРЕСА_1 межа земельної ділянки ОСОБА_3
зміщена на земельну ділянку ОСОБА_4 в
розмірі близько 10 см. По межі
закінчення господарських дворів
виявлено зміщення земельної ділянки
ОСОБА_3 в бік земельної ділянки ОСОБА_4 в
розмірі близько 30 см. Будівля літньої
бані ОСОБА_4 заходить на межу земельної
ділянки ОСОБА_3 в розмірі близько 20 см.
Громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було
запропоновано користуватися
земельними ділянками по межі, яка
історично складена, від даної
пропозиції ОСОБА_3 відмовилася /а.с.11/.

Разом з цим, в судовому засіданні
представник позивача пояснив, що
відповідно до акту відновлення межі
земельної ділянки від 06.09.2012 року та
додатках до нього зазначено, що
відповідач порушив межі земельної
ділянки позивача шляхом накладки.
Однак із досліджених в судовому
засіданні акту відновлення межі
земельної ділянки та додатків до нього,
а саме на додатку №1 зазначено «схема
порушення межі між земельними
ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 площа
накладки = 0.0015 га.», у той час, у вище
наданих документах взагалі не
зазначено, що саме зі сторони
відповідача ОСОБА_4 порушено межі
земельної ділянки ОСОБА_3 /а.с.5-8/.

Крім того, звертаючись до суду з
позовом про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою
позивач ОСОБА_3 у прохальній частині
позову прохала суд зобов'язати ОСОБА_4
усунути перешкоди в користуванні
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1
шляхом знесення (перенесення)
самочинно збудованої прибудови -
літньої бані та паркану.

Відповідно до вимог ст.376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. А, відповідно до ч.7 ст.376
ЦК України у разі істотного відхилення
від проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво провести відповідну
перебудову.

Таким чином на підставі зазначеної
норми законодавець надає право
звернення до суду з позовом
відповідному органу державної влади
або органу місцевого самоврядування.

Окрім того, при ухваленні рішення, суд
бере до уваги роз'яснень, наведені у
Постанові Пленуму ВСУ «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» від 16 квітня 2004 року №7 із
змінами, внесеними згідно з Постановою
ВСУ від 19 березня 2010 року №2, з приводу
того, що суд не може вирішувати питання,
віднесені законом до компетенції
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевикладене, позивачеві
слід відмовити у заявлених вимогах
щодо усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, оскільки позивачем
не доведено яким саме чином споруди
порушують його право на користування
земельною ділянкою, та загалом
зазначені вимоги позивача у прохальній
частині позову про зобов'язання
відповідача знести самочинно
збудовану прибудову літньої бані та
паркану є прерогативою на звернення до
суду з позовом відповідного органу
держаної влади або органу місцевого
самоврядування.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа Кринківська сільська рада
Глобинського району Полтавської
області про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

СУДДЯ ГЛОБИНСЬКОГО

РАЙОНОГО СУДУ
Ю. М. Свістєльнік