АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1638/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19 Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
Бондаренко С. І. УХВАЛА
19 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоБондаренко С. І.
суддівВініченко Б. Б. , Храпко В. Д. при
секретаріРибасюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства «Страхова Група «ТАС» на
рішення Соснівського районного суду
м.Черкаси від 23 квітня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_6 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Група «ТАС» про стягнення страхової
виплати, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Група «ТАС» про стягнення страхової
виплати, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що між сторонами 11 жовтня 2012 року був
укладений договір обов'язкового
особистого страхування від нещасних
випадків. Під час дії договору, а саме 22
липня 2013 року з позивачем стався
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом, від вибуху колеса,
позивач отримав тілесні ушкодження, в
зв'язку з чим він перебував на
лікуванні 110 днів. Позивач повідомив
відповідача про настання страхового
випадку та надав йому документи,
необхідні для здійснення страхової
виплати, але 6.03.2014 року отримав від
відповідача лист про відмову у виплаті
страхової суми з тих мотивів, що згідно
поданого акту про розслідування
нещасного випадку на виробництві, було
встановлено, що нещасний випадок на
виробництві стався внаслідок
порушення позивачем Правил охорони
праці на автомобільному транспорті.
Позивач вважає таку відмову
незаконною, оскільки такі підстави
відмови не передбачені Законом України
«Про страхування», ЦК України та
полісом.

Тому на підставі зазначених
обставин, просив суд стягнути з
відповідача на користь позивача 22440
гривень.

Рішенням Соснівського районного
суду м.Черкаси від 23 квітня 2014 року
позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Група «ТАС» на користь ОСОБА_6 22440
гривень страхової виплати та понесені
судові витрати в сумі 243.6 гривень, а
всього 22683.6 гривень.

Не погоджуючись з ухваленим
рішенням Приватне акціонерне
товариство «Страхова Група «ТАС»,
подало апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів, приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, правомірно виходив з
того, що нормами закону не передбачена
така підстава для відмови у виплаті
страхової суми як неправомірні дії
застрахованої особи, Положення про
обов'язкове особисте страхування від
нещасних випадків на транспорті,
затверджене Постановою Кабінету
Міністрів України від 14 серпня 1996 року
№959, в силу підзаконного характеру, не
може містити інші підстави для відмови
у здійсненні страхової виплати ніж ті,
що встановлені законами.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
11 жовтня 2012 року між ПАТ «Страхова
група «ТАС» (страховик) та ПП ОСОБА_6
(страхувальник) був укладений договір
обов'язкового особистого страхування
від нещасних випадків на транспорті.
Строк дії полісу з 12.10.2012 року по 11.10.2013
року.

22 липня 2013 року з ОСОБА_8 стався
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом, а саме під час виконання
договору та надання автопослуг,
позивач, підійшов до машини та побачив
здуття (гулю) на правому задньому
колесі, провівши підготовчі роботи
ОСОБА_6 приступив до демонтажу колеса.
Лише торкнувшись до гайки на шпильці
стався вибух колеса, внаслідок якого
ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

За висновком комісії проведення
розслідування нещасного випадку від 14
жовтня 2013 року, нещасний випадок з ФОП
ОСОБА_6 визнано таким, що пов'язаний з
виробництвом. ФОП ОСОБА_6 - порушив
Правила охорони праці на
автомобільному транспорті,
затверджені наказом МНС України від
09.07.2012 року №964 (НПАОП 0.00-1.62-12)

Згідно пункту 13.1 укладеного договору
тимчасова втрата Застрахованою особою
працездатності внаслідок нещасного
випадку на транспорті є страховим
випадком.

ОСОБА_6 повідомив відповідача про
настання страхового випадку та надав
документи, необхідні для здійснення
страхової виплати.

Листом від 27.02.2014 року, відповідач
відмовив у виплаті страхового
відшкодування, з тих мотивів, що дії
Страхувальника є навмисними,
спрямованими на настання страхового
випадку та є неправомірними.

Така відмова є незаконною, оскільки
згідно частинами 1,2 ст.991 ЦК України
встановлено, що страховик має право
відмовитися від здійснення страхової
виплати у разі: навмисних дій
страхувальника або особи, на користь
якої укладено договір страхування,
якщо вони були спрямовані на настання
страхового випадку, крім дій,
пов'язаних із виконанням ними
громадянського чи службового
обов'язку, вчинених у стані необхідної
оборони (без перевищення її меж), або
щодо захисту майна, життя, здоров'я,
честі, гідності та ділової репутації;
вчинення страхувальником або особою,
на користь якої укладено договір
страхування, умисного злочину, що
призвів до страхового випадку; подання
страхувальником завідомо неправдивих
відомостей про об'єкт страхування або
про факт настання страхового випадку;
одержання страхувальником повного
відшкодування збитків за договором
майнового страхування від особи, яка їх
завдала; несвоєчасного повідомлення
страхувальником без поважних на те
причин про настання страхового випадку
або створення страховикові перешкод у
визначенні обставин, характеру та
розміру збитків; наявності інших
підстав, встановлених законом.
Договором страхування можуть бути
передбачені також інші підстави для
відмови здійснити страхову виплату,
якщо це не суперечить закону.

Статтею 26 Закону України «Про
страхування» встановлено, що підставою
для відмови страховика у здійсненні
страхових виплат або страхового
відшкодування є: навмисні дії
страхувальника або особи, на користь
якої укладено договір страхування,
спрямовані на настання страхового
випадку. Зазначена норма не
поширюється на дії, пов'язані з
виконанням ними громадянського чи
службового обов'язку, в стані
необхідної оборони (без перевищення її
меж) або захисту майна, життя, здоров'я,
честі, гідності та ділової репутації.
Кваліфікація дій страхувальника або
особи, на користь якої укладено договір
страхування, встановлюється
відповідно до чинного законодавства
України; вчинення страхувальником -
фізичною особою або іншою особою, на
користь якої укладено договір
страхування, умисного злочину, що
призвів до страхового випадку; подання
страхувальником свідомо неправдивих
відомостей про предмет договору
страхування або про факт настання
страхового випадку; отримання
страхувальником повного відшкодування
збитків за майновим страхуванням від
особи, винної у їх заподіянні;
несвоєчасне повідомлення
страхувальником про настання
страхового випадку без поважних на це
причин або створення страховикові
перешкод у визначенні обставин,
характеру та розміру збитків; інші
випадки, передбачені законом. Умовами
договору страхування можуть бути
передбачені інші підстави для відмови
у здійсненні страхових виплат, якщо це
не суперечить закону.

Із зазначених норм законів слідує, що
підстави для відмови страховика у
здійсненні страхових виплат або
страхового відшкодування
встановлюються законами, а також
договором і лише в тому випадку коли
така умова договору не суперечить
закону.

В укладеному договорі , причини відмови
у страховій виплаті зазначені в п.п.15.1,
15.1.1,15.1.2,15.1.3,15.1.4, 15.1.5

Такої причини як неправомірні дії
застрахованого, як підстава для
відмови в виплаті страхового
відшкодування/виплати, ні договором, ні
вище вказаними законами не
встановлено, а Постанова Кабінету
Міністрів України від 14.08.1996 року №959, в
частині, що розширює підстави для
відмови у виплаті страхової суми не
відповідає вимогам вище вказаних
законів, а тому підлягає застосуванню
закон.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Посилання апелянта на те, що в п.15.1.1,
укладеного договору, передбачено така
підстава для відмови страховика у
виплаті страхових сум як неправомірні
дії застрахованого, не відповідає
фактичним обставинам справи, а умисних
дій страхувальника спрямованих на
настання страхового випадку, не
доведено відповідачем, а також не
вбачається з обставин справи за яких
наступив нещасний випадок.

За таких обставин, колегія суддів, не
вбачає підстав для зміни чи скасування
рішення суду.

Керуючись ст..ст.303,307,308,313,314,315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Група «ТАС» - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 23 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до суду касаційної інстанції
протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :