Номер провадження: 22-ц/785/5500/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Оверіна О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого Оверіної О.В.

Суддів Мартинової К.П., Журавльова О.Г.

при секретарі Счастлівцевої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Одеси на рішення Київського раойнного
суду м. Одеси від 08 квітня 2014 року по
справі за позовом
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Одеси до ОСОБА_2 ,яка діє в своїх
інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 , Військової академії м. Одеси
третя особа орган опіки та піклування
Київської раойнної адміністрації
Одеської міської ради про визнання
ордера на житлове приміщення недійсним
та виселення,-

В С Т А
Н О В И Л А

05.12.13 року Квартирно-експлуатаційний
відділ м.Одеси звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_2, яка діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітніх
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, Військової академії
м. Одеси, третя особа орган опіки та
піклування Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
про визнання ордера на житлове
приміщення недійсним та виселення.
Позивач просить визнати недійсним
ордер №13 від 24.10.2005 року, виданий
Одеським інститутом Сухопутних військ
на ім'я підполковника ОСОБА_6 на житлову
площу- кімнату АДРЕСА_1 в м.Одесі,
виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 із
житлового приміщення- кімнати АДРЕСА_1

Позовні вимоги мотивовані тим, що
будівлі військового містечка № 217,
зокрема і гуртожиток АДРЕСА_1 ум.Одесі є
військовим майном, яке обліковувалось
у Військовому інституті Сухопутних
військ (правонаступник - військовий
інститут ОНПУ, на теперішній час
Військова академія м. Одеси).

У вересні 2009р. згідно вимог чинного
законодавства України за актом
прийому-передачі передано на баланс
КЕВ м. Одеси. Згідно ордеру № 13 від
24.10.2005 року, виданого Одеським
інститутом Сухопутних військ
підполковнику ОСОБА_6 на житлове
приміщення кімнату АДРЕСА_1 в м. Одесі -
відповідач ОСОБА_2 вселилася в спірне
житлове приміщення, як сестра дружини
п/п-ка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_3 Разом із ними в даному
приміщенні проживала мати
військовослужбовця ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_4

Підполковник ОСОБА_6 разом із членами
своєї родини виїхали із зазначеного
житлового приміщення в гуртожитку, а
відповідач ОСОБА_2 залишилась
проживати в даному житловому
приміщенні. ОСОБА_2 не проходить дійсну
військову службу у ЗСУ, не перебуває на
обліку військових пенсіонерів
Одеського гарнізону, не перебуває на
обліку осіб, потребуючих поліпшення
житлових умов, тобто як вважає позивач,
не має правових підстав для проживання
у гуртожитку МОУ за адресою: АДРЕСА_1.
Крім того, Одеським інститутом
Сухопутних військ видано ордер № 13 від
24.10.2005 р. на житлову площу у гуртожитку
МОУ за адресою: АДРЕСА_1, що стало
причиною для звернення до суду з
відповідним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача Єрємєєва К.С., діюча на
підставі довіреності, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила
позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнала, вважає
позов безпідставним та
необгрунтованим, підтримуючі надані
суду заперечення проти позову, просила
у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача Військової
академії м.Одеси в судове засідання не
з'явився.

Представник Київської районної
адміністрації Одеської міської ради як
органу опіки та піклування, Чорнобай
O.A., діюча на підставі довіреності,
позов не визнала в повному обсязі,
просила в позові відмовити.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 08 квітня 2014 року відмовлено у
задоволенні позовних вимог .

В апеляційній скарзі представник
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Одеси просить рішення суду скасувати ,
ухвалити нове рішення яким
задовольнити їх позовні вимоги у
повному обсязі, посилаючись на те , що
судом порушені вимоги матеріального і
процесуального права, не з`ясував всіх
обставин справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача,
перевіривши доводи скарги, судова
колегія вважає, що скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ст..303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу суд повно та
всебічно з'ясував всі обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
обґрунтовано керувався нормами ЦПК
України.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
будівлі військового містечка АДРЕСА_1
ум.Одесі є військовим майном, яке
обліковувалось у Військовому
інституті Сухопутних військ
(правонаступник - військовий інститут
ОНПУ, на теперішній час Військова
академія м. Одеси). У вересні 2009р. згідно
вимог чинного законодавства України за
актом прийому-передачі передано на
баланс КЕВ м. Одеси. КЕВ м. Одеси веде
облік казармено-житлового фонду, в
порядку, визначеному Статутом
гарнізонної та вартової служб Збройних
Сил України, наказом МОУ від 21.04.2011р. №
215 «Про затвердження Положення про
організацію квартирно-
експлуатаційного забезпечення
Збройних Сил України» та Положенням
про КЕВ м. Одеси, а також здійснює
контроль за використанням жилого фонду
Міністерства оборони України в порядку
ст. 29, 30 ЖК України.

Згідно ордеру № 13 від 24.10.2005 року,
виданого Одеським інститутом
Сухопутних військ підполковнику
ОСОБА_6 на житлове приміщення кімнату
АДРЕСА_1 в м. Одесі - відповідач ОСОБА_2
вселилася в спірне житлове приміщення,
як член сім`ї п/п-ка ОСОБА_6 В даному
приміщенні проживала мати
військовослужбовця.

Підполковник ОСОБА_6 разом із членами
своєї родини виїхали із зазначеного
житлового приміщення в гуртожитку, а
відповідач ОСОБА_2 залишилась
проживати в даному житловому
приміщенні. Як вбачається з довідки про
склад родини та реєстрацію ( а.с.5) у
кімнаті АДРЕСА_1 зареєстрована
відповідачка-ОСОБА_2. та її діти ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_6.

Так само в довідці зазначено, що
відповідачка має статус основного
квартиронаймача. Ордер № 13 від 24.жовтня
2005 року виданий ОСОБА_6 з правом на
вселення до житлового приміщення
складом сім'ї до якої входили дружина
ОСОБА_9, мати ОСОБА_10 та сестра дружини
ОСОБА_2 ( а.с.7)

На підставі рішення про надання жилої
площі в гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер
(додаток), який є єдиною підставою для
вселення на надану жилу площу.

Відповідно до ст.128 ЖК України,
Примірного положення про гуртожитки,
жила площа в гуртожитку надається за
спільним рішенням адміністрації
підприємства, установи,організації
чи органу кооперативної або іншої
громадської організації та
відповідного профспілкового комітету
і комітету комсомолу.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЖК України ордер
на жиле приміщення може бути визнано
недійсним у судовому порядку у
випадках подання громадянами не
відповідаючих дійсності відомостей
про потребу в поліпшенні житлових умов,
порушення прав інших громадян або
організацій на зазначене в ордері жиле
приміщення, неправомірних дій
службових осіб при вирішенні питання
про надання жилого приміщення, а також
в інших випадках порушення порядку і
умов надання жилих приміщень. Вимогу
про визнання ордеру недійсним може
бути заявлено протягом трьох років з
дня його видачі.

Ордер №13 на право займання кімнати 2
площею. 34 кв.м в гуртожитку у блоці
АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_6 24.10.2005 року за
підписом начальника Одеського
інституту Сухопутних військ генерал-
лейтенанту A.C. Торцем та Головою
житлової комісії ОІСВ полковника A.B.
Кучера.

Відповідно до статті 109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом.

Суд обгрунтовано відмовив у
задоволенні позову КЕВ у зв`язку з його
безпідставністю та відсутність з боку
відповідачів порушення закону.

Рішення відповідає вимогам ст.ст.. 214 ,215
ЦПК України і підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
обгрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60. ч. З ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Разом з цим судова колегія вважає, не
обхідним виключити з мотивувальної
частини рішення посилання на строк
позовної давності, а саме на ч.4 ст.267 ЦК
України (а.с. 41).

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону

Керуючись ст. ст. 209, 303. 307 ч.І п.1, 308. 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А
Л И Л А

Апеляційну скаргу представника
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Одеси - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 08 квітня 2014 року - залишити
без змін, виключивши з мотивувальної
частини рішення посилання на строк
позовної давності, а саме на ч.4 ст.267 ЦК
України

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення , однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
О.В. Оверіна

Судді

О.Г.Журавльов

К.П.
Мартинова