Справа № 567/259/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Бондарчук О.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Острог справу
за позовом ОСОБА_4 в інтересах якого як
представник діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
часткове стягнення безпідставно
отриманого майна,

встановив:

в Острозький районний суду Рівненської
області з позовом до ОСОБА_2 про
часткове стягнення безпідставно
отриманого майна звернувся ОСОБА_4

Позовну заяву представник позивача
аргументує тим, що 30 листопада 2012 року
позивач передав ОСОБА_2 суму в розмірі
30000 доларів США, про що було складено
розписку. Оскільки у нього та ОСОБА_2 є
спільна дитина, кошти ним передавалися
без визначення конкретної дати їх
повернення. Зазначає, що оскільки у
нього виникло скрутне матеріальне
становище, він змушений був звернутися
до ОСОБА_2 24 жовтня 2013 року із заявою про
повернення таких коштів, які розглядав
як суму передану у борг, проте
відповідач дані кошти не повернула.

Вказує, що позивач звернувся до суду з
позовом про часткове стягнення боргу, у
зв'язку з чим було відкрите провадження
у справі №567/1670/13-ц. Не оспорюючи факту
отримання коштів, відповідач вказала
на те, що такі кошти бралися нею не у
борг, у зв'язку з чим позов було
залишено без розгляду з метою зміни
правової позиції, про що винесена
ухвала у справі № 567/1670/13-ц.

Посилаючись на ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України та
на Постанову судових палат у цивільних
та господарських справах Верховного
Суду України від 2 жовтня 2013 року
зазначає, що безпідставно набутим
майном є майно, набуте особою або
збережене нею у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави.

Вказуючи, що оскільки відповідач
отримала від позивача значну суму
грошових коштів, про що написала
розписку, такі кошти є майном,
отриманими нею без достатніх правових
підстав просить стягнути з ОСОБА_2, на
користь позивача безпідставно
отримані грошові кошти в сумі 24360 грн.,
що еквівалентно 2559,39 доларам США та
судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.
Просить позов задовольнити в повному
обсязі та стягнути з ОСОБА_2, на користь
позивача безпідставно отримані
грошові кошти в сумі 24360 грн., що
еквівалентно 2559,39 доларам США та судові
витрати по справі.

Явка позивача в судове засідання була
визнана обов'язковою, однак він подав
суду заяву і просив справу розглядати
без його участі.

Відповідач та представник відповідача
в судовому засіданні позов не визнали.
Відповідач подала заперечення проти
позову в якому вказала, що позовні
вимоги вважає безпідставними,
незаконними та необґрунтованими.
Зазначає, що у своїй позовній заяві
позивач не пояснює обставини, що
зумовили передачу ним грошових коштів
у сумі 30 000 доларів США

Зазначає, що існування та природа
розписки, на яку посилається ОСОБА_4
пояснюється тим, що у 2012 році у ОСОБА_4
із нею та їхньою спільною донькою -
ОСОБА_5 склались неприязні відносини, в
зв'язку з чим від імені ОСОБА_4 було
пред'явлено позов до неї про усунення
перешкод у користуванні квартирою
шляхом виселення (цивільна справа №
1713/1083/12), який в подальшому було
залишено без розгляду, а далі такий же
позов було пред'явлено від імені сина
ОСОБА_4 - ОСОБА_6 (цивільна справа №
1713/1434/12), який також був залишений без
розгляду. Вказує, що у зв'язку з
вказаними позовами між нею та ОСОБА_4
було досягнуто домовленості про те, що
вона добровільно виселяється з їхньою
спільною дочкою з квартири АДРЕСА_1, а
взамін ОСОБА_4 прийме участь у купівлі
та облаштуванні житла у якому вона буде
мати можливість проживати разом з
їхньою донькою. Зазначає, що оскільки
на час купівлі частини будинку ОСОБА_4
перебував за межами України, тому
грошові кошти він передав через свого
сина - ОСОБА_6, який на підтвердження
того, що він дійсно передав кошти
отримав розписку.

Вказує, що під час розгляду Острозьким
районним судом Рівненської області
цивільної справи № 567/944/13-ц за її
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів, представником відповідача
ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_1 було
зазначено, що відповідач повинен
повертати борги, які виникли у зв'язку з
передачею ним для позивачки грошових
коштів в розмірі 30000 доларів США для
придбання житла - тобто при розгляді
іншої цивільної справи було достовірно
встановлено за ініціативою саме зі
сторони ОСОБА_4 що грошові кошти він
передав для придбання житла.

Посилаючись на постанову Верховного
Суду України від 02.10.2013 року по справі №
6-88цс13' зазначає, що грошові кошти
отримані нею від ОСОБА_4 не можуть
визнаватись майном отриманим без
достатньої правової підстави як це у
своїй заяві зазначає позивач, а тому,
враховуючи все викладене у запереченні
просить у позові ОСОБА_4 відмовити
повністю.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні
пояснив, що він разом із своєю дружиною
ОСОБА_8 продавали будинок, який виявила
бажання купити ОСОБА_2 Після оформлення
належним чином договору
купівлі-продажу він разом із ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 відправився до відділення
банку, у якому останній перерахував
грошові кошти у сумі 30000 доларів США на
його рахунок. Вказав, що ОСОБА_2
написала розписку про те, що вона
отримала від ОСОБА_4 кошти на придбання
житлового будинку в сумі 30000 доларів
США.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
пояснив, що вона разом із своїм
чоловіком продавали будинок, який
виявила бажання купити ОСОБА_2 Після
оформлення належним чином договору
купівлі-продажу, її чоловік разом із
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відправився до
відділення банку у якому останній
перерахував грошові кошти у сумі 30000
доларів США на рахунок чоловіка.
Вказала, що вона була свідком того як
ОСОБА_2 написала розписку про отримання
від ОСОБА_4 коштів на придбання
житлового будинку в сумі 30000 доларів
США, що вона підтвердила власноручно
поставленим підписом під вказаною
розпискою.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні
пояснив, що він отримав від свого
батька - ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 30000
доларів США для передачі ОСОБА_2 на
придбання будинку. Вказав, що після
оформлення належним чином договору
купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_7
він відправився до відділення банку у
якому перерахував грошові кошти у сумі
30000 доларів США на рахунок ОСОБА_7
Зазначає, що попрохав ОСОБА_2 написати
розписку про те, що вона отримала від
ОСОБА_4 кошти на придбання житлового
будинку в сумі 30000 доларів США, що та і
зробила.

З письмових доказів, досліджених в
судовому засіданні встановлено
наступне.

Відповідно до розписки ОСОБА_2 у
присутності ОСОБА_8 отримала від
ОСОБА_4 кошти на придбання житлового
будинку в сумі 30000 доларів США. (а.с.4)

Згідно із позовною заявою, від імені
ОСОБА_4 було пред'явлено позов до ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
квартирою шляхом виселення,
провадження по якому було відкрито 16
серпня 2012 року. (цивільна справа №
1713/1083/12). (а.с.20-21)

Відповідно до позовної заяви, імені
ОСОБА_6 було пред'явлено позов до ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
квартирою шляхом виселення та
вселення, провадження по якому було
відкрито 31 жовтня 2012 року. (цивільна
справа № 1713/1434/12). (а.с.22-23)

Згідно із рішенням Острозького
районного суду Рівненської області від
20 серпня 2013 року суд вирішив стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 750 грн. З вищезазначеного
рішення також встановлено, що ОСОБА_4
підтвердив факт передачі ОСОБА_2
грошових коштів у розмірі 30000 доларів
США для придбання житла. (а.с.24-25)

Суд, заслухавши представника позивача,
відповідача та його представника,
свідків, вивчивши матеріали справи
вважає, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
часткове стягнення безпідставно
отриманого майна задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до розписки ОСОБА_2 у
присутності ОСОБА_8 отримала від
ОСОБА_4 кошти на придбання житлового
будинку в сумі 30000 доларів США інших
відомостей , як і того, що це є борг чи що
ці кошти мають бути повернуті за
якихось умов, чи використані на інші
цілі немає. Позивач при цьому вказує, що
це безпідставно отримане майно.
Загальні підстави для
виникнення зобов'язання у зв'язку з
набуттям, збереженням майна без
достатньої правової підстави
визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки
набуття майна або його збереження без
достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту
безпідставного отримання чи
збереження майна є відносини, які
виникають у зв'язку з безпідставним
отриманням чи збереженням майна і які
не врегульовані спеціальними
інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття,
збереження майна виникають за
наявності трьох умов: а) набуття або
збереження майна, б) набуття або
збереження за рахунок іншої особи, в)
відсутність правової підстави для
набуття або збереження майна
(відсутність положень закону,
адміністративного акта, правочинну або
інших підстав, передбачених статтею 11
ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення
зобов'язань із набуття, збереження
майна без достатньої правової підстави
виступають:

1) набуття або збереження майна однією
особою (набувачем) за рахунок іншої
(потерпілого);

2) шкода у вигляді зменшення або
незбільшення майна у іншої особи
(потерпілого);

3) обумовленість збільшення або
збереження майна на стороні набувача
шляхом зменшення або відсутності
збільшення на стороні потерпілого; 4)
відсутність правової підстави для
вказаної зміни майнового стану цих
осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК
України безпідставно набутим майном є
майно, набуте особою або збережене нею
у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1
частини другої статті 11, частин першої
та другої статті 509 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. До підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
належать договори та інші правочини.
Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК
України об'єктами цивільних прав є,
зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказівці закону,
або суперечить меті правовідношення і
його юридичному змісту. Тобто
відсутність правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України
встановлено, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно із частинами першою та другою
статті 205 ЦК України правочин може
вичинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом.

Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК
України передбачено, що правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Системний аналіз положень частини
першої, пункту 1 частини другої статті
11, частини першої статті 177, частини
першої статті 202, частин першої та
другої статті 205, частини першої статті
207, частини першої статті 1212 ЦК України
дає можливість дійти висновку про те,
що чинний договір чи інший правочин є
достатньою та належною правовою
підставою набуття майна (отримання
грошей).

Майно не може вважатися набутим чи
збереженим без достатніх правових
підстав, якщо це відбулося в не
заборонений цивільним законодавством
спосіб з метою забезпечення породження
учасниками відповідних правовідносин
у майбутньому певних цивільних прав та
обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи
інших юридичних фактів, правомірних
дій, які прямо передбачені частиною
другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті
1212 ЦК України звужує застосування
інституту безпідставного збагачення у
зобов'язальних (договірних) відносинах,
або отримане однією зі сторін у
зобов'язанні підлягає поверненню іншій
стороні на підставі статті 1212 ЦК
України тільки за наявності ознаки
безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з
підстав, передбачених статтями 600, 601, 604
- 607, 609 ЦК України, до моменту його
виконання, таке виконання має правові
підстави (підстави, за яких виникло це
зобов'язання). Набуття однією зі сторін
зобов'язання майна за рахунок іншої
сторони в порядку виконання
договірного зобов'язання не є
безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача,
потерпілого, інших осіб або подія
утворюють правову підставу для набуття
(збереження) майна Стаття 1212 ЦК України
може бути застосована тільки після
того, як така правова підстава в
установленому порядку скасована,
визнана недійсною, змінена, припинена
або була відсутня взагалі.

З пояснень відповідача та свідків
ОСОБА_8, ОСОБА_6 було встановлено, що
позивач за їх попередніми
домовленостями передав кошти через
свого сина ОСОБА_6 відповідачу для
придбання будинку для їх спільної
доньки.

Як свідчить аналіз матеріалів справи,
відповідач набув майно за існування
достатніх правових підстав, у спосіб,
що не суперечить цивільному
законодавству, з метою його зберігання
та передачі для придбання будинку.

Крім того, грошові кошти не
передавались у власність чи
користування, їх було отримано не як
позику чи оплату за надані послуги
згідно з договором, а лише як предмет
договору.

За таких обставин, ураховуючи, що
доказів визнання укладеного правочину
недійсним або його розірвання не
надано, суд дійшов висновку про
безпідставність посилань позивача на
те, що оспорювана сума вважається
отриманою відповідачем безпідставно в
розумінні статті 1212 ЦК України.

Отже, правовідносини сторін
регулюються нормами зобов'язального
права, які застосовуються до окремих
видів угод, а не статтею 1212 ЦК України,
на яку посилався позивач як на підставу
позовних вимог. Таким чином, у разі
виникнення спору стосовно набуття
майна або його збереження без
достатніх правових підстав договірний
характер правовідносин виключає
можливість застосування до них судом
положень частини першої статті 1212 ІІК
України, у тому числі й щодо
зобов'язання повернути майно
потерпілому.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Позивач для дачі особистих пояснень не
з'явився, ті обставини на які він
посилався в позовній заяві не довів.

На підставі ст. 600, 601, 604 - 607, 609, 1212 ЦК
України, керуючись ст.60, 212-215 ЦПК
України, суд,-

вирішив:

в позові ОСОБА_4 в інтересах якого як
представник діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
часткове стягнення безпідставно
отриманого майна відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Острозького районного
судуВенгерчук А.О.