Справа № 152/2354/13-ц Провадження №
22-ц/772/1530/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Строгий І. Л.Категорія:
27Доповідач: Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Вінницької області у
складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів: Луценка В.В.., Денишенко
Т.О.,

при
секретарі: Торбасюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на рішення
Шаргородського районного суду
Вінницької області від 26.02.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за
договором позики та 3% річних, -

ВСТАНОВИЛА:

В суд звернувся ОСОБА_4 з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
боргу за договором позики та 3% річних.

Позовні вимоги мотивував тим, що 15.08.2012
року ОСОБА_3 позичив у позивача кошти в
сумі 200 000 доларів США, що за

офіційним курсом НБУ становить 1 598 600
грн. із зобов'язанням повернення позики
до 15.08.2013 року. Проте, станом на день
звернення до суду ОСОБА_3 свої
зобов'язання не виконав, у зв'язку із
чим, зобов'язаний, окрім повернення
суми позики, сплатити позивачу 3% річних
від суми боргу.

Окрім того, позивач зазначає, що ОСОБА_5
є дружиною ОСОБА_3, а ОСОБА_6 є
поручителем останнього, а тому
зазначені особи несуть солідарне
зобов'язання перед позивачем щодо
повернення суми позики та сплати 3%
річних від суми боргу.

Просить стягнути солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 борг за договором
позики в сумі 1 598 600 грн. та 3 відсотки
річних від суми боргу в розмірі 10 511 грн.
34 коп.

Рішенням Шаргородського районного
суду Вінницької області від 26.02.2014року,
позов задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_4 борг за договором позики в сумі 1
598 600 гривень та 3 відсотки річних від
суми боргу в розмірі 10 511, 34 гривень. У
решті позову відмовлено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_4 3 441 гривню судового збору.

На рішення суду відповідач ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність рішення суду
обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає, що
вона не підлягає задоволенню виходячи
з наступного.

За змістом ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України
передбачає, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно розписки від 15.08.2012 року, ОСОБА_3
одержав у ОСОБА_4 позику в сумі 200 000
доларів США із зобов'язанням
повернення коштів до 15 серпня 2013 року.

Станом на день розгляду даної справи,
ОСОБА_3 своїх зобов'язань не виконав,
оскільки не повернув позивачу суму
позики.

Окрім того, із розписки ОСОБА_3 від
15.08.2012 року вбачається, що поручителем
виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань
виступив ОСОБА_6, про що останній
власноручно зазначив у розписці .

Згідно офіційного курсу національного
банку України, станом на 3.11.2013 року
офіційний курс долара США становив 799,3
гривень за 100 доларів США, відтак, 200 000
доларів США дорівнює 1 598 600 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику та сплатити
відсотки за її користуванням у строки
та порядку, що встановлені договором.

Також, суд першої інстанції
обґрунтовано стягнув з відповідачів на
користь позивача 3% річних, оскільки
такий обов'язок передбачено ст. 625 ЦК
України.

Колегія суддів вважає, що оскільки
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не повернули позивачу
одержану суму позики, то з них на
користь позивача слід солідарно
стягнути 3% річних від суми боргу, тобто
10 511,34 грн.

Доводи апеляційної скарги про
незаконність рішення, не спростовують
висновків суду першої інстанції та не
можуть бути підставою для скасування
рішення.

Розглядаючи спір, судова колегія
прийшла до висновку, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шаргородського районного суду
Вінницької області від 26.02.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за
договором позики та 3% річних - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
А.Ю. Зайцев

Судді:
Т.О. Денишенко

В.В. Луценко

З оригіналом вірно: