РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

07.05.2014 року. Франківський районний суд
м. Львова, в складі :

головуючого судді
Дячишин В.Ф.
при секретарі
Довба
Ю.І. з
участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_4 яким просять
визнати останнього таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням, а саме: квартирою, що
розташована за адресою:
АДРЕСА_1. В обґрунтування заявлених
вимог, покликаються на те, що у 2000 році
ОСОБА_4 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5,
після чого переїхав на постійне місце
проживання у с. Сапіжанка,
Камянка-Бузького р-ну Львівської
області, забравши свої особисті речі.
Від даного шлюбу має двоє дітей: ОСОБА_6
та ОСОБА_7, які постійно проживають
разом із батьками за вище вказаною
адресою. Реєстрація відповідача, який
фактично не проживає у спірній
квартирі понад 12 років створює ряд
перешкод позивачам у користуванні та
розпорядженні своїм нерухомим майном,
зокрема: останні змушені нести
додаткові витрати на
житлово-комунальні послуги та
обслуговування квартири.

Представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в
судовому засіданні заявлені позовні
вимоги підтримав повністю, з підстав,
викладених у позові та додатково
пояснив, що ОСОБА_4 не являється рідним
сином основного квартиронаймача, він є
сином позивачки ОСОБА_3 від іншого
шлюбу. Після смерті основного
квартиронаймача, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3
накопичився значний борг по оплаті
комунальних послуг. Станом на 2009 рік
загальна сума заборгованості
становила понад 10 000 гривень.
Відповідач відмовився надавати кошти
на утримання житла, а тому позивачі
погасили усю суму заборгованість
самостійно. Відповідач з 2000 року не
бере жодної участі щодо утримання
житла, у квартирі не проживає, речей
його у квартирі немає, просить позов
задовольнити.

Позивачі у судове засідання не
з'явилися, надали суду заяви про
розгляд справи у їх відсутності,
позовні вимоги підтримали у повному
обсязі, проти ухвалення заочного
рішення не заперечили.

Відповідач у судове засідання
не з'явився, хоча належним
чином повідомлявся про день, час та
місце розгляду справи, причини неявки
суду не відомі, заяви про розгляд
справи у його відсутності від нього не
надходило, відповідно до повідомлення
поштового відділення від
06.05.2014рокуОСОБА_4 відмовлявся отримати
поштову кореспонденцію із
Франківського районного суду м.Львова.
Тому, згідно ст.ст.169, 224-226 ЦПК України,
суд вважає, за можливе розглядати
справу у відсутності відповідача, на
підставі наявних у справі доказів, з
постановленням заочного рішення, проти
чого не заперечили і позивачі.
Дослідивши
матеріали справи у їх сукупності,
перевіривши їх доказами, суд приходить
до переконання, що позов підставний та
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як встановлено судом, основним
користувачем спірної квартири був
ОСОБА_3, що стверджується ордером № 1064
від 02.08.1978 року, виданим виконавчим
комітетом Радянської районної ради
депутатів трудящих м. Львова помер
ІНФОРМАЦІЯ_4. У квартирі зареєстровані
та проживають позивачі по справі.

Як вбачається із довідки № 2896 від 27.11.2012
року, виданої ЛКП «Сокільницьке», окрім
позивачів, у спірній квартирі
зареєстрований відповідач ОСОБА_4,
однак, згідно актів, складених комісією
ЛКП «Сокільнецьке» від 21.08.2012 року,
19.11.2012 року та 26.02.2013 року, ОСОБА_4
фактично у ній не проживає, на час
огляду комісією квартири, його
особистих речей у квартирі не виявлено.

Згідно положень статтей 71, 72 ЖК України,
наймач або члени його сім"ї можуть бути
визнані судом такими, що втратили право
користування жилим приміщенням,
зокрема, коли вони не проживають у
цьому приміщенні без поважних причин
понад шість місяців.
Ст. 3 Сімейного кодексу України
передбачено, що сім'ю складають особи,
які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки. Сім'я
створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.
Згідно п.10 постанови № 2 Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня 1985
року "Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування Житлового
кодексу України", у справах про
визнання наймача або члена його сім'ї
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням (ст. 71 Житлового
кодексу України), необхідно з'ясовувати
причини відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо) суд може
продовжити пропущений строк.

В ході судового
розгляду встановлено, що відповідач з
невідомих причин не проживає у
спірній квартирі з 2000 року, доказів, які
б свідчили про поважність відсутності
відповідача на спірній житловій площі
протягом тривалого часу судом не
знайдено.
Враховуючи те, що відповідач
протягом тривалого часу без поважних
причин не проживає у спірній квартирі,
не несе витрат по утриманню такої, чим
створює незручності позивачам у
користуванні та розпорядженні своїм
помешканням, суд приходить до
висновку про підставність позову, а
тому, такий слід задоволити та визнати
ОСОБА_4 такими, що втратив право на
користування житловим приміщенням, що
за адресою: АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 57-61,169,
208-210, 212- 215,224-226 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт
серії НОМЕР_1 таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням -
квартирою, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів, з дня отримання його копії.

Суддя
В. Ф.
Дячишин