Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2135/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Белінська І. М.
УХВАЛА

31.07.2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Карпенка О .Л.,

Суржика М. М.,

при секретареві - Гончар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді апеляційну
скаргу відділу примусового виконання
рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області на ухвалу Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 27
червня 2014 року в цивільній справі за
поданням старшого держаного виконавця
про примусове проникнення до житла
боржника- фізичної особи,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року старший
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області звернувся до
суду з поданням про примусове
проникнення до житла. Зазначав, що на
виконанні у ВПВР УДВС ГУЮ у
Кіровоградській області знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання судового наказу №2-н-598/2007 р.
від 01.11.2007 р. Ленінського районного суду
м. Кіровограда про стягнення солідарно
із ОСОБА_5 на користь кредитної спілки
«Шанс» заборгованості за кредитним
договором в розмірі 32888,39 грн. та
судових витрат в розмірі 179,44 грн.
Оскільки на неодноразові виклики
боржник не з'являється, під час
неодноразових виїздів за місцем
проживання боржника неможливо
здійснити опис та арешт нерухомого
майна та перевірити майновий стан, що є
перешкодою у виконанні рішення суду в
повному обсязі та порушує права
стягувача на отримання коштів згідно
рішення суду - державний виконавець
просив постановити ухвалу про
примусове проникнення до житла ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 27 червня 2014 року
у задоволенні подання державного
виконавця відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ДВС просить скасувати ухвалу через
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що суд не дав
належної оцінки доказам, оскільки
постанова про прийняття до виконання
виконавчого провадження та листи,
якими зобов'язано боржника знаходитися
за місцем проживання для проведення
виконавчих дій, які направлялися на
адресу боржника рекомендованим листом
з повідомленням про вручення,
повернулися у зв'язку із закінчення
терміну зберігання, копії цих
документів долучалися до подання.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення державного виконавця
Борисенко Л. П., дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню, а ухвала
суду першої інстанції - скасуванню з
таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні
подання, суд першої інстанції вказав,що
державним виконавцем не дотримано
вимог Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №74/5 від
15.12.1999 р., зокрема в матеріалах
виконавчого провадження відсутні
відомості про отримання боржником
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження та відсутні
докази невиконання даної постанови в
добровільному порядку.

З вказаним висновком суду
погодитись не можна, з огляду на
наступне.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим законом заходів
примусового виконання рішень, у зв'язку
з чим та зокрема має право
безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища,
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку.

Згідно положень п.9 ч.3 ст.5
вказаного Закону, державний виконавець
при здійсненні виконавчого
провадження має право звертатися до
суду з поданням про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної особи або
іншої особи, у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб.

Судом встановлено та
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що на виконанні у ВПВР
УДВС ГУЮ знаходиться виконавче
провадження №36279386 від 31.01.2013 р.,
відкрите постановою державного
виконавця Кіровського ВДВС
Кіровоградського МУЮ, з примусового
виконання судового наказу №2-н-598/2007 р.
від 01.11.2007 р. Ленінського районного суду
м. Кіровограда про стягнення солідарно
із ОСОБА_5 на користь КС «Шанс»
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 32888,39 грн. та судових витрат в
розмірі 179,44 грн. та надано строк для
виконання рішення суду у добровільному
порядку (а.с.7).

Боржником добровільно рішення не
виконане.

06.06.2013 р. та 14.08.2013 р. державним
виконавцем було здійснено вихід за
адресою боржника, а саме: АДРЕСА_1 з
метою виконання зазначеного
виконавчого провадження, однак двері
помешкання ніхто не відчинив, про що
було складені відповідні акти.

Постановою начальника ДВС ГУЮ у
Кіровоградській області від 05.02.2014 р.
матеріали виконавчого провадження
переданого до ВПВР УДВС ГУЮ в
Кіровоградській області (а. с. 11), а
постановою Головного державного
виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у
Кіровоградській області від 08.02.2014
прийнято до виконання дане виконавче
провадження (а. с. 14).

На адресу боржника направлялися
повідомлення про проведення
виконавчих дій, зокрема на 24.02.2014 р. та
28.02.2014 р. (а. с. 15, 21). 24.02.2014 р. та 06.05.2014 р.
головним державним виконавцем
здійснено вихід за адресою боржника,
якої не було вдома (а. с. 20, 32), також було
винесено постанову про примусовий
привід боржника від 06.03.2014 р. (а. с. 28), на
яку отримано відповідь, що боржника
вдома не було, зі слів чоловіка вона
перебуває на лікуванні в м. Києві (а. с.
31).

Державним виконавцем було
встановлено, що іншого нерухомого та
рухомого майна, крім квартири за
адресою АДРЕСА_1 боржник не має.

Отже, з наявних у справі
матеріалів вбачається, що дії
(бездіяльність) боржника призводять до
тривалого невиконання виконавчого
документа (рішення суду), що тягне за
собою порушення строків виконання, а
також порушує вимоги чинного
законодавства щодо обов'язковості
судових рішень.

Колегія суддів приходить до висновку,
що з метою належного виконання
виконавчого документа про стягнення з
боржника боргу та недопущення
порушення прав стягувача, є всі правові
підстави для надання державному
виконавцю дозволу на примусове
проникнення до житла боржника з метою
з»ясування майнового стану боржника.

Разом з цим, слід зазначити, що у
відповідності до ст. 30 Конституції
України, кожному гарантується
недоторканість житла. Не допускається
проникнення до житла чи іншого
володіння особи, проведення в них
огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія
недоторканності житла не поширюється
на випадки, коли суспільні інтереси
вимагають правомірного обмеження прав
людини, зокрема, для захисту прав і
законних інтересів інших членів
суспільства. Обмеження права особи на
недоторканність житла, яке визначено в
Конституції України й
міжнародно-правових актах, визнається
легітимним втручанням держави в права
людини з метою забезпечення загального
блага.

Отже, державний виконавець, у
порядку визначеному законом звернувся
до суду з поданням про примусове
проникнення до житла боржника,
оскільки, в даному випадку, єдиним
можливим засобом виконання судового
рішення є примусове проникнення до
житла боржника для виявлення майна, на
яке може бути звернено стягнення з
метою погашення заборгованості.

Таким чином, оскаржувана ухвала, у
зв'язку з невідповідністю висновків
суду обставинам справи та порушенням
норм матеріального і процесуального
права, підлягає скасуванню з
постановленням нової ухвали про
задоволення подання.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 307, 312- 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 27 червня 2014 року
скасувати.

Подання старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області Борисенко Л.П. про примусове
проникнення до житла задовольнити.

Надати до 1.09.2014 року дозвіл
старшому державному виконавцю
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Борисенко Л. П.
на примусове проникнення до квартири
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_5, для проведення
відповідних виконавчих дій.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та в
касаційному порядку оскарженню не
підлягає.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: