УХВАЛА

іменем україни

16 квітня 2014 року м.
Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Хопти С.Ф.,

суддів: Гулька Б.І.,
Закропивного О.В.,

Червинської М.Є.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Лан» про
розірвання договору оренди земельної
ділянки за заявою ОСОБА_3, поданою
представниками: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
перегляд рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 1 березня 2007 року між нею та
сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю «Лан» (далі
- СТОВ «Лан») було укладено договір
оренди земельної ділянки площею 1,9382 га,
що знаходиться на території Пиківської
сільської ради Калинівського району
Вінницької області. Оскільки СТОВ
«Лан» не здійснює господарську
діяльність та не використовує спірну
земельну ділянку, а належна їй земельна
ділянка використовується іншим
сільськогосподарським товариством
позивач просила договір оренди землі,
укладений 1 березня 2007 року між нею та
СТОВ «Лан», розірвати і зобов'язати
відповідача повернути їй спірну
земельну ділянку.

Рішенням Калинівського районного суду
Вінницької області від 28
лютого 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 25 квітня 2013 року, позов
ОСОБА_3 задоволено. Договір оренди
землі, укладений 1 березня 2007 року між
ОСОБА_3 та СТОВ «Лан», розірвано.
Зобов'язано СТОВ «Лан» повернути
орендовану земельну ділянку площею 1,9382
га ОСОБА_3

Рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 жовтня 2013 року
рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 28 лютого 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 25 квітня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову у позові.

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із заявою про перегляд рішення
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами,
посилаючись на істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2
ст. 361 ЦПК України). Як на підставу для
перегляду судового рішення заявник
посилається на прийняття 12 лютого 2014
року Верховним Судом України постанови
№ № 6-161цс13, 6-166цс13, якими усунуті
розбіжності у застосуванні судом
касаційної інстанції ст. ст. 24, 25 Закону
України «Про оренду землі» у справі з
аналогічних предмета та підстави
позову, змісту позовних вимог.

Розглянувши заяву ОСОБА_3 та
перевіривши наведені в заяві доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України
підставою для перегляду рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

У п. 3 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»,
роз'яснено, що нововиявлені обставини -
це юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК
України).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених
пп. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони
існували на час розгляду справи; ці
обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

При цьому у п. 5 цієї постанови
зазначено, що процесуальні недоліки
розгляду справи (зокрема, неналежне
повідомлення заявника про час і місце
розгляду справи, неповне встановлення
фактичних обставин справи, порушення
порядку дослідження доказів) не
вважаються нововиявленими
обставинами, проте можуть бути
підставою для перегляду судового
рішення в апеляційному або касаційному
порядку.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник
обґрунтовує її зміст неоднаковим
застосуванням норм матеріального
права, посилається на постанову
Верховного Суду України в аналогічній
справі, яка згідно зі ст. 360-7
ЦПК України є обов'язковою для всіх
судів України.

Проте за змістом зі ст. 361 ЦПК України
постанова Верховного Суду України, на
відміну від рішення Конституційного
Суду України, не є підставою для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Таке роз'яснення надане судам і в п. 6
вищенаведеної постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, де зазначено, що при вирішенні
питання про перегляд судового рішення
у зв'язку з нововиявленими обставинами
суд має виходити з визначених ч.2 ст. 361
ЦПК України підстав, перелік яких є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає.

Судове рішення не може переглядатись у
зв'язку з нововиявленими обставинами у
разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст.
361 ЦПК України, відсутні, а є підстави
для перегляду судового рішення в
апеляційному чи касаційному порядку
або Верховним Судом України, а також
якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК
України, були або могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи.

Отже, наведені у заяві ОСОБА_3 доводи є
підставою для перегляду судового
рішення в порядку глави 3 розділу V ЦПК
України, а не у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Оскільки викладені в заяві ОСОБА_3
обставини не відносяться до
нововиявлених у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361
ЦПК України, то в задоволенні заяви про
перегляд рішення суду слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 361, 363, 365 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви ОСОБА_3, поданої
представниками - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
перегляд рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року у
зв'язку з нововиявленими обставинами
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.Ф. Хопта

Судді:
Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

М.Є. Червинська

В.А. Черненко