АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретаря Сташевського М.Р.

за участю: представників ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про виділ частки із спільного
майна шляхом стягнення грошової
компенсації, за апеляційною скаргою
ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на
рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 27 травня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про
виділ частки із спільного майна шляхом
стягнення грошової компенсації.

Вказувала на те, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом є власником ? частини квартири
АДРЕСА_1.

Інша ? частина квартири належить
відповідачці ОСОБА_4

Посилаючись на те, що відповідачка з
чоловіком проживають у вказаній
квартирі, яка складається з однієї
кімнати, а спільне володіння і
користування квартирою є неможливим,
просила стягнути з відповідачки
вартість її частки в спільній квартирі,
що становить 111000 грн, а квартиру
залишити у власності відповідачки.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 27 травня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------

22ц - 999/14
головуючий у 1-й інстанції Літвінова
О.Г.

категорія 57
суддя-доповідач Міцней В.Ф.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представники
ОСОБА_1 підтримали вимоги апеляційної
скарги.

Представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу
не визнав, вважає, що рішення суду є
законним, обґрунтованим і підстав для
його скасування немає.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду - скасуванню з ухваленням нового
рішення про задоволення позову з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачка не надала згоду на
придбання у позивачки її частки у
квартирі, а примушування відповідачки
до цього призведе до порушення її прав,
оскільки законодавством не
передбачено можливості набуття права
власності у примусовому порядку.

Проте з такими висновками суду не можна
повністю погодитися.

Як встановлено судом, сторони є
співвласниками однокімнатної квартири
АДРЕСА_1.

Згідно з висновком № 230 експертного
будівельно-технічного дослідження від
27 квітня 2012 року ринкова вартість
вказаної квартири становить 222000 грн
(а.с. 7-9).

В силу положень ст.ст.21, 24, 41 Конституції
України та ст.ст.319, 358 ЦК України всі
громадяни є рівними у своїх правах,
усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення цих прав, в тому числі
щодо захисту права спільної часткової
власності.

За змістом ст.358 ЦК України володіння,
користування і розпорядження спільною
частковою власністю здійснюється за
згодою всіх співвласників. Кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України
кожен із співвласників спільної
часткової власності має право на виділ
у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності. Якщо
виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (частина друга
статті 183 цього Кодексу), співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути
надана лише за його згодою.

З огляду на викладене та враховуючи
положення ст.ст.21, 24, 41 Конституції
України, ст.ст.316, 317, 319, 358, 361 ЦК України
право співвласника на виділ частки зі
спільного майна шляхом отримання
грошової компенсації вартості частки в
майні не може бути обмежене іншими
співвласниками і такому праву
співвласника, що виділяється,
кореспондується обов'язок інших
співвласників сплатити грошову
компенсацію частки, розмір якої
визначається з дійсної вартості майна
на час розгляду судом справи.

При цьому ч.2 ст.364 ЦК України
передбачено, що обов'язковою умовою
призначення грошової компенсації є
лише згода співвласника, який заявив
вимоги про виділ частки, і не
передбачається обов'язковість згоди
інших співвласників на такий виділ та
не ставиться право співвласника на
виділ у залежність до згоди інших
співвласників і мотивів, з яких власник
має намір реалізувати своє право на
виділ.

У постанові Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 19
лютого 2014 року, яка є обов'язковою для
застосування, викладено правову
позицію, згідно якої судам при
вирішенні справ про стягнення грошової
компенсації за належну частку в праві
спільної власності на квартиру слід
враховувати загальні засади
цивільного законодавства (стаття 3 ЦК
України) щодо справедливості,
добросовісності та розумності,
правовий режим спільної часткової
власності має враховувати інтереси
всіх її учасників і забороняє
обмеження прав одних учасників за
рахунок інших.

Судовою колегією встановлено, що
спірною квартирою фактично
користуються відповідачка та її
чоловік, поділити цю квартиру в натурі
технічно неможливо, спільне володіння
і користування квартирою також
неможливе, відповідачка працює лікарем
психіатром в Герцаївській ЦРЛ і має
можливості сплатити позивачці
компенсацію вартості частки квартири.

За таких обставин позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції у відповідності до п.п.1, 4 ч.1
ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Згідно зі ст.88 ЦПК України з
відповідачки ОСОБА_4 слід стягнути на
користь позивачки ОСОБА_1 1665 грн
судового збору за подання позову та
апеляційної скарги (1110+555=1665).

Керуючись ст.ст. 88, 307, 309, 314 ЦПК України ,
колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах
якої діє ОСОБА_2, задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 27 травня 2014 року
скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виділ частки
із спільного майна шляхом стягнення
грошової компенсації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
грошову компенсацію в розмірі 111000 грн
за ? частину квартири АДРЕСА_1 та
судовий збір в розмірі 1665 грн.

Припинити право ОСОБА_1 на ? частину
квартири АДРЕСА_1 з дня отримання нею
грошової компенсації в розмірі 111000 грн
за частку в цій квартирі.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: