РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

КОПІЯ

Справа № 401/2728/14-ц

2/401/1094/14

15 липня 2014 року Світловодський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі: головуючого - судді
Волошиної Н.Л., за участю секретаря
Коваленко О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Світловодську цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2014 року представник позивача
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
та просить стягнути з неї
заборгованість у розмірі 23677 грн. 68 коп.
за кредитним договором № б/н від 23
грудня 2005 року, що складається із заяви
позичальника, а також умов та правил
надання банківських послуг.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між
банком та відповідачем було укладено
договір про надання кредиту, умови
якого відповідачем не виконуються, в
результаті чого виникла
заборгованість, яку представник
позивача просить сягнути.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи без його участі, проти
заочного розгляду справи не
заперечував.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та пояснила,
що від ПАТ КБ "Приватбанк" отримала
кредитну картку, з якої нею було знято
кредитні кошти, проте боргу у неї немає,
кредит було погашено. Просить суд
застосувати строки позовної давності,
про що подала письмову заяву (а.с. 28, 29).

Вислухавши пояснення відповідача,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд встановив наступні обставини
справи та відповідні їм
правовідносини.

23 грудня 2005 року між ОСОБА_1 та закритим
акціонерним товариством комерційний
банк "Приватбанк", правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
комерційний банк "Приватбанк", було
укладено договір № б/н від 23 грудня 2005
року на відкриття карткового рахунку
та обслуговування платіжної картки
(а.с. 8-14).

Після розірвання шлюбу 11 серпня 2006 року
ОСОБА_1 було змінено шлюбне прізвище
ОСОБА_1 (а.с. 36).

Відповідно до умов вказаного договору,
на ім'я відповідача банк відкрив
картковий рахунок та здійснює його
обслуговування. Банк надав
відповідачеві кредитний ліміт на
загальну суму 5000 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитною
лінією у розмірі 3 % на місяць.

На підставі розрахунку заборгованості
судом встановлено, що ОСОБА_1 порушено
договірні зобов'язання, внаслідок чого
станом на 30 квітня 2014 року її
заборгованість по кредиту склала 23677
грн. 68 коп., а саме :

- заборгованість за кредитом - 3848 грн. 59
коп.;

- заборгованість по процентам за
користування кредитом - 18225 грн. 39 коп.;

- штраф (фіксована частина) - 500 грн.;

- штраф (процентна складова) - 1103 грн. 70
коп. (а.с. 5-7).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за Кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
"Позика" глави 71 "Позика. Кредит.
Банківський вклад." ЦК України, якщо
інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.
Статтею 536 ЦК України визначено, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Статтею 629 ЦК України
також передбачено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Разом з тим, істотними умовами
кредитного договору відповідно до
змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є
умови про мету, суму і строк кредиту,
умови і порядок його видачі і
погашення, розмір, порядок нарахування
та виплата процентів, відповідальність
сторін. В законодавстві визначаються
різні поняття як строк дії договору,
так і строк (термін) виконання
зобов'язання (ст. ст. 532, 631 ЦК
України). Якщо в зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню
у цей строк (термін).

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (частина 1
статті 252 ЦК України).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України). Статтею 258 ЦК України
передбачено, що для окремих видів вимог
законом встановлена спеціальна
позовна давність: скорочена або
більш тривала порівняно із загальною
позовною давністю.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок. За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

П. 9.12. договору встановлено він діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання, та, якщо протягом цього
строку жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий самий строк. При цьому
вказаний строк, є лише строком дії
договору, а не строком виконання
зобов'язань за ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України, при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 цього
Кодексу.

Правова позиція про те, що у разі
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу,
викладена в постанові Верховного
Суду України від 19 березня 2014 року
(справа № 6-14цс14).

Частиною 5 ст. 267 ЦК України встановлено,
що якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Із заявою про поновлення позовної
давності банк до суду першої інстанції
не звертався.

Відповідач, у своїй заяві від 08 липня
2014 року, просив застосувати наслідки
спливу позовної давності.

Сплив позовної давності про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 3.1. розділу ІІ умов та
правил надання банківських послуг,
строк дії картки вказаний на лицьовому
боці картки. Картка дійсна до
останнього календарного дня вказаного
строку.

Згідно копії кредитної картки наданої
відповідачем, строк її дії
закінчується в грудні 2008 року.

Таким чином, строк позовної
давності за даним позовом слід
відраховувати з 01 січня 2009 року, тобто
зі спливом останнього дня місяця дії
картки, а не закінченням строку дії
договору (а.с. 46).

Оскільки банк вправі був звернутись до
суду з позовом про стягнення
заборгованості у строк до 31 грудня 2012
року, а звернувся 16 червня 2014 року,
пропустивши встановлений законом
строк позовної давності, суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
вимог позивача в повному обсязі, у
зв"язку зі спливом строків позовної
давності.

Судові витрати у справі розподіляються
у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 213-215, 224 ЦПК
України, ст. ст. 257, 267, 526, 611, 1048, 1050, 1052, 1054
ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовити.

Судові витрати у справі віднести на
рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Світловодський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення, а особами, які
приймали участь у справі, але не були
присутні при оголошенні рішення -
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя ПІДПИС

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя Світловодського

міськрайонного суду
Н.Л.Волошина

15.07.2014