Справа № 738/399/14-ц
№ провадження 2/738/132/2014
У Х В А Л А

про призначення експертизи

05 серпня 2014 року
м. Мена

Менський районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого судді Волошиної Н.В.

з участю секретаря Костюка І.А.

позивача ОСОБА_1, його представників
ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4, його представника
ОСОБА_5

представника відповідача -
Феськівської сільської ради Менського

району Чернігівської області - Козел
С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мена справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання заповіту
недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання
недійсним заповіту, посвідченого 08
червня 2012 року секретарем Феськівської
сільської ради Менського району
Чернігівської області та
зареєстрованого в реєстрі за № 95.

В судовому засіданні позивач та його
представники підтримали позовні
вимоги, посилаючись на обставини
викладені у позові, представник
позивача ОСОБА_2 заявив клопотання про
призначення у даній справі посмертної
комплексної психолого-психіатричної
експертизи для визначення психічного
стану ОСОБА_7 на час складання заповіту
від 08 червня 2012 року, проведення якої
просив доручити фахівцям Київської
психіатричної лікарні ім. Павлова та
запропонував на вирішення експертів
поставити наступне питання:

« 1) Чи міг інвалід першої групи ОСОБА_7
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними на момент підписання ним
письмового заповіту, посвідченого
секретарем Феськівської сільської
ради 08 червня 2012 року?»

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_3 підтримали заявлене клопотання.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
пояснив, що батько не усвідомлював
значення своїх дій та не міг керувати
ними під час складання заповіту,
оскільки переніс два інсульти, не міг
самостійно пересуватися, часто
вередував, у нього з'являлися дитячі
примхи, і він ніколи не говорив, що хоче
скласти заповіт, разом з тим, позивач
пояснив, що під час останньої зустрічі
з батьком у липні 2013 року розмовляли з
ним про життя, батько цікавився його
сімейним життям, розповідав про те, що
він прочитав.

Відповідач ОСОБА_4, його представник
ОСОБА_5 та представник Феськівської
сільської ради - Козел С.В. в судовому
засіданні не визнали позовних вимог,
посилаючись на те, що заповіт було
посвідчено з дотриманням вимог чинного
законодавства, а саме Закону України
«Про нотаріат» та Порядку вчинення
нотаріальних дій посадовими особами
органів місцевого самоврядування,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 11.11.2011 N 3306/5, не
заперечували проти призначення у
справі посмертної
судово-психіатричної експертизи,
проте, не погодились із клопотанням у
частині призначення комплексної
психолого-психіатричної експертизи,
разом з тим, представник позивача
ОСОБА_5 просив проведення
судово-психіатричної експертизи
доручити Чернігівській обласній
психоневрологічній лікарні.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснив, що у покійного ОСОБА_7 була
паралізована ліва сторона, при цьому,
його поведінка не викликала будь-яких
сумнівів щодо його адекватності,
останній користувався мобільним
телефоном, дивився телевізор,
виписував газети, багато читав,
розгадував кросворди, завжди цікавився
життям села і саме на прохання ОСОБА_7
відвозив його до сільської ради, де
останній склав заповіт на його ім'я, про
що повідомив йому вже по дорозі додому.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснила, що вона є колишньою невісткою
доньки покійного ОСОБА_7, з яким вперше
познайомилася у 2009 році, коли він
проживав у м. Бахмачі, з ним треба було
говорили голосно, бо він недочував,
рухався лише за допомогою інших осіб,
читав газети.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснив, що він знає покійного ОСОБА_7 з
1978 року, тобто з того часу як він
приїхав у село працювати агрономом, а
ОСОБА_7 працював в той час у колгоспі. З
1982 року працює сільським головою, а
тому дуже добре знає і його покійних
дружину та доньку, сина ОСОБА_10. Коли ж
дізнався в кінці травня 2012 року про те,
що ОСОБА_7 повернувся проживати в село,
то він, як сільський голова, вирішив
його відвідати. Під час спілкування з
покійним ОСОБА_7 останній, навіть,
згадував той час, як він (свідок)
приїхав у село, розповідав, що
задоволений умовами проживання та
доглядом, які йому забезпечувала сім'я
ОСОБА_4, показував, що у нього є
мобільний телефон, телевізор,
розповідав про те, що спілкується із
сусідами, листоношею, запрошував
частіше до нього заходити, скаржився
лише на те, що за станом здоров'я не
може себе обслуговувати. За весь час
проживання ОСОБА_7 у с. Феськівка з 2012
року провідував останнього декілька
разів і вважає, що ОСОБА_7 був
адекватною людиною, цікавився
життєдіяльністю села, багато читав,
дивився телевізор, перепитував за
кожного жителя села. Коли ж він
запитував у покійного ОСОБА_7 про сина
ОСОБА_10, то останній лише махнув рукою
і нічого не відповів.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
пояснив, що знав померлого ОСОБА_7 з
дитинства, а тому коли останній
повернувся в 2012 році проживати в с.
Феськівку Менського району
Чернігівської області, то вони з ним
часто спілкувалися, згадували як росли
разом, як займалися бджолярством,
ОСОБА_7 йому повідомив, що знаходився у
будинку для престарілих, де умови
проживання, харчування були погані, а
повернувшись назад у село як заново
народився, сім'я ОСОБА_4 здійснювала за
ним догляд, забезпечувала йому
трьохразове харчування, в будинку було
прибрано, тепло, на вулицю не виходив,
бо боявся впасти, а лише за допомогою
інших осіб, скаржився лише на хвору
руку та ногу, говорив про те, що якби не
рука та нога, то робив би все сам.
Вважає, що під час спілкування з ОСОБА_7,
останній був адекватним, і «з головою в
нього був повний порядок», він читав
книжки, газети, а на запитання про сина
нічого не відповів, а лише махнув рукою.
Також під час розмови ОСОБА_7
повідомляв йому, що склав заповіт на
землю на користь ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
пояснила, що вона знала померлого
ОСОБА_7 більше року, оскільки працює
листоношею, то щомісяця приносила
йому пенсію, яку він отримував
особисто, ставив підпис у відомостях
про отримання пенсії, виписував багато
газет та гумористичних журналів,
завжди цікавився, які новини в селі.

З'ясувавши думку учасників судового
процесу щодо питання, яке
запропоновано на вирішення експерта,
та щодо установи, якій представник
позивача просить доручити проведення
даної експертизи, а також, дослідивши
матеріали справи, суд, сприяючи
всебічному та повному з'ясуванню
обставин справи, приходить до
висновку, що клопотання представника
позивача про проведення посмертної
комплексної психолого-психіатричної
експертизи підлягає задоволенню,
оскільки позивач та його представники
наполягали на призначенні саме такої
експертизи, на вирішення якої
поставили зазначене вище питання.

Відповідно до приписів п.2 ч.1статті 145
ЦПК України, призначення експертизи є
обов'язковим за клопотанням хоча б
однієї із сторін, якщо у справі
необхідно встановити психічний стан
особи.

Вирішуючи питання про кількість і
зміст питань, за якими має бути
проведена експертиза, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст.143 ЦПК України для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і потребують спеціальних
знань у галузі науки, техніки, ремесла
тощо, суд призначає експертизу за
заявою осіб, які беруть участь у справі.
У ч. 3 ст. 143 ЦПК України передбачено, що
особи, які беруть участь у справі, мають
право подати суду питання, на які
потрібна відповідь експерта, кількість
і зміст питань, за якими має бути
проведена експертиза визначається
судом.

Оскільки для проведення
експертизи потрібен значний проміжок
часу, суд приходить до висновку, що на
час її проведення провадження у справі
необхідно зупинити.

Керуючись ст.ст. 53, 60, 143-147, 202, 203, 293 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про призначення
посмертної комплексної
психолого-психіатричної експертизи -
задовольнити.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_4 про визнання заповіту
недійсним посмертну комплексну
психолого-психіатричну експертизу для
визначення психічного стану ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, під час складання
заповіту 08 червня 2012 року, проведення
якої доручити Київському міському
центру судово-психіатричних експертиз
/м. Київ, вул. Фрунзе, 103-а/.

На вирішення експертизи поставити
наступні запитання:

1. Чи страждав ОСОБА_7 психічним
захворюванням станом на 08 червня 2012
року? Якщо так, то яким?

2. Чи усвідомлював ОСОБА_7 за своїм
станом здоров'я значення своїх дій та
чи міг керувати ними під час складання
заповіту 08 червня 2012 року?

Оплату витрат по проведенню експертизи
покласти на позивача ОСОБА_1,
проживаючого по АДРЕСА_1.

Роз'яснити ОСОБА_1, що в разі ухилення
від оплати вартості експертизи, ухвалу
про призначення експертизи буде
повернуто без виконання, а справу
розглянуто на підставі наявних в ній
доказів.

Експертизу здійснити в можливо стислі
строки.

Попередити експерта про кримінальну
відповідальність, передбачену ст.ст. 384,
385 КК України за завідомо неправдивий
висновок та за відмову без поважних
причин від виконання покладених на
нього обов'язків.

Направити у розпорядження експерта:

1) матеріали цивільної справи №
738/399/14-ц (№ провадження 2/738/132/2014;

2) оригінал медичної картки
амбулаторного хворого № 0108 ОСОБА_7
КЗОЗ «Менська центральна районна
лікарня»;

3) оригінал медичної карти
стаціонарного хворого №24 ОСОБА_7,
Рубанської дільничої лікарні;

4) оригінал медичної карти
стаціонарного хворого №110 ОСОБА_7
Рубанської дільничої лікарні;

5) оригінал медичної карти
стаціонарного хворого №220 ОСОБА_7
Рубанської дільничої лікарні;

6) оригінал медичної карти
стаціонарного хворого №191 ОСОБА_7
Рубанської дільничої лікарні;

7) оригінал медичної карти
стаціонарного хворого №249 ОСОБА_7
Рубанської дільничої лікарні.

Провадження у справі зупинити на час
проведення експертизи.

Ухвала суду в частині зупинення
провадження у справі може бути
оскаржена до апеляційного суду
Чернігівської області через суд першої
інстанції шляхом подання апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали.

Суддя
Н.В. Волошина