Ухвала

іменем україни

4 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про реальний розподіл
будинковолодіння та визначення
порядку користування земельною
ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення апеляційного суду
Херсонської області від 28 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що він є власником
103/200 частин будинку з відповідною
частиною надвірних будівель і споруд,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Іншими співвласниками спірного
будинку є ОСОБА_5, якому на праві
спільної часткової власності належить
39/200 частин будинку, а також ОСОБА_6, якій
на праві власності належить 29/100 частин
будинку. Спірний будинок розташований
на земельній ділянці площею 531 кв.м,
відведеної на підставі рішення
виконкому Дніпровської районної Ради
народних депутатів від 27
грудня 1985 року № 549/36. ОСОБА_4 зазначає,
що на даний час виникла необхідність
поділити будинок між співвласниками
відповідно до їх часток у праві
спільної часткової власності на
будинок. Ураховуючи викладене, ОСОБА_4
просив задовольнити його позовні
вимоги і поділити будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, між
співвласниками відповідно до їх часток
у будинку та визначити порядок
користування земельною ділянкою за
вказаною адресою.

У процесі розгляду справи ОСОБА_4
уточнив свої позовні вимоги і просив
провести реальний поділ домоволодіння
та визначити порядок користування
земельною ділянкою у відповідності до
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 18 березня 2011 року із
зазначенням часток згідно з
правовстановлюючими документами без
переоцінки споруд.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 5 липня 2011 року
позов задоволено. Проведено розподіл
будинковолодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, виділивши: у
власність ОСОБА_6 в житловому будинку
під літ. «А» приміщення: № 1-4 (житлова)
площею 15,3 кв.м, № 1-5 (житлова) площею 12,5
кв.м; в прибудові: під літ. «а»
приміщення: № VI (сіни) площею
14,6 кв.м, № VIІ (сіни) площею 3,4 кв.м; гараж
під літ. «Д»; мостіння № І, ворота № 1 -
загального користування для всіх
співвласників, що становить 29/100 частин
від усього домоволодіння; у власність
ОСОБА_4 житлову прибудову під літ. «А1»,
у тому числі приміщення: № 2-1 (житлова)
площею 13,0 кв.м, № 2-2 (житлова) площею 13,0
кв.м, № 2-3 (житлова) площею 55,8 кв.м; в
прибудові під літ. «а2» приміщення: № І
(сіни) площею 20,2 кв.м, № ІІ (сіни) площею
3,3 кв.м, № VІ (сіни) площею 4,4 кв.м; в
літній кухні під літ. «а1» приміщення: №
ІІІ (сіни) площею 13,1 кв.м, погріб під літ.
«А1»; літня кухня під літ. «Б», підвал
під літньою кухнею під літ. «Б»; а
мостіння №І, ворота № 1 - загального
користування для всіх співвласників;
водопровід № 2 - загального
користування для ОСОБА_4 і
ОСОБА_5, що становить 103/200 частин від
усього домоволодіння; у власність
ОСОБА_5 в житловому будинку під літ. «А»
приміщення: № 2-4 (житлове)
площею 19,1 кв.м; в прибудові під літ. «а1»
приміщення №V (сіни) площею 8,0 кв.м, а
мостіння № І, ворота № 1 - загального
користування для всіх співвласників;
водопровід № 2 - загального
користування для власників другої та
третьої частин, що становить 39/200 частин
від усього домоволодіння. Визначено
порядок користування земельною
ділянкою загальною площею 531,0 кв.м, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, згідно
з висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 02/100
від 18 березня 2011 року: виділено ОСОБА_6 у
користування земельну ділянку, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, та має
площу 125,0 кв.м, з спільним
виходом на АДРЕСА_1; виділено у сумісне
користування ОСОБА_4 і ОСОБА_5
земельну ділянку площею 306,0 кв.м разом з
будівлями з спільним виходом на
АДРЕСА_1. Земельну ділянку площею 100,0
кв.м залишено в загальному
користуванні для всіх співвласників.

Ухвалою Придніпровського районного
суду м. Херсона від 22 серпня 2011 року
вирішено вважати правильним в тексті
рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 5 липня 2011 року частку
співвласника «IV (сіни) площею 4,4 кв.м.»

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 28 січня
2014 року рішення Дніпровського
районного суду м. Херсона від 5 липня 2011
року в частині поділу домоволодіння
між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 змінено. Проведено
реальний поділ будинковолодіння
відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 2
грудня 2013 року. Виділено у власність
ОСОБА_5 в житловому будинку під літ. «А»
приміщення: № 2-4 (житлове) площею 19,1
кв.м; прибудову під літ. «а1», приміщення
№ ІІІ (сіни) площею 13,1 кв.м, приміщення
№ V (сіни) площею 8,0 кв.м, прибудову під
літ. «а2», приміщення № ІV (сіни) площею
4,4 кв.м, загальною площею 44,6 кв.м,
вартістю 70 995 грн. Виділено у власність
ОСОБА_4 в житловому будинку під літ. «А1»
приміщення: № 2-1 (житлова) площею 13,0
кв.м, № 2-2 (житлова) площею 13,0 кв.м, № 2-3
(житлова) площею 55,8 кв.м, загальною
площею 81,8 кв.м вартістю
138 026 грн.; в прибудові під літ. «а2»
приміщення: № І (сіни) площею
20,2 кв.м, № ІІ (сіни) площею 3,3 кв.м,
вартістю 55 182 грн., загальною площею 105,3
кв.м вартістю 193 208 грн., підвал під літ.
«А1» вартістю 2 874 грн., літню
кухню під літ. «Б» вартістю 40 796 грн.,
підвал під літ. «Б» вартістю 5 331 грн.,
загальною вартістю домоволодіння 243 209
грн. В решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, залишивши в силі рішення
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи у
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено, що на підставі договору
дарування від 2 грудня 1998 року ОСОБА_6 є
власником 29/100 частин будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який
позначений на плані під літ. «А» і має
житлову площу 123,3 кв.м, а також гараж під
літ. «Д», літня кухня під літ. «Б»,
ворота № 1, водопровід № 2, мостіння 1.

ОСОБА_4 на праві власності належить 32/100
частин будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
договором дарування від 9 жовтня 1995
року.

Згідно зі свідоцтвом про право на
спадщину за законом від 13 лютого 2009
року ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є власниками 39/100
частин будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, яка належала
спадкодавцю ОСОБА_7

Відповідно до частини першої статті 319
ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації
(стаття 358 ЦК України).

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції в частині виділення у
власність ОСОБА_6 частини будинку та
скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині поділу будинку між
співвласниками ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 і ухвалюючи в цій частині
рішення про проведення реального
поділу будинку між ними, суд
апеляційної інстанції обґрунтовано
виходив з того, що виділені у власність
ОСОБА_6 приміщення відповідають
розміру її частки в праві спільної
часткової власності, що відповідає
вимогам закону. Розподіл будинку між
співвласниками ОСОБА_4 і ОСОБА_5 слід
провести на підставі висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 2
грудня 2013 року, згідно з яким
співвласникам виділяються приміщення,
якими вони фактично користуються.

Згідно зі статтею 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при
розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а рішення суду апеляційної
інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 28 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів :

Кафідова О.В. Колодійчук В.М.
Фаловська І.М.