інстанції Шовкопляс О.П.Провадження №
22-ц/780/2662/14 Доповідач у 2 інстанції
СержанюкКатегорія 26
РІШЕННЯ

Іменем України

04 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого судді - Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Гуль В.В.,
Журби С.О., із участю секретаря Химинець
Н.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 27 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення трьох процентів річних,
індексу інфляції та процентів від
позики,

В С Т А Н О В И Л А :

10 грудня 2013 року ОСОБА_2 року звернувся
до суду із позовом про стягнення з
ОСОБА_3 трьох процентів річних, індексу
інфляції та процентів від позики за
порушення грошового зобов'язання на
загальну суму 46 230,32 грн. та витрат по
сплаті судового збору - 463 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 01
липня 2009 року позичив відповідачу 9 000
доларів США., які той зобов'язався
повернути до 01 вересня 2009 року.

У зазначений термін кошти відповідач
не повернув.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 07 листопада 2012 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду
Київської області від 07 лютого 2013 року,
стягнуто з відповідача на його користь
суму боргу за договором позики у
розмірі 71 820 грн.

З 02 вересня 2009 року до 30 листопада 2013
року 3% річних від простроченої суми
складає 9 155,57 грн., інфляційні збитки - 24
578,07 грн., відсотки на рівні облікової
ставки НБУ від простроченої суми - 24 578,07
грн.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 27 лютого 2014 року відмовлено у
задоволенні позову.

На обґрунтування ухваленого рішення
суд першої інстанції зазначив, що
позивачем пропущений строк позовної
давності про застосування якого просив
відповідач.

ОСОБА_2, не погоджуючись із ухваленим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість, неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального права при його
ухваленні.

Просить скасувати рішення і ухвалити
нове про задоволення позову.

Суд, закінчивши з'ясування обставин і
перевірку їх доказами у межах доводів
апеляційних скарг та вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вислухавши
учасників процесу у судових дебатах,
вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, керуючись
наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
01 липня 2009 року між сторонами укладено
договір позики, згідно умов якого
ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 9 000 доларів
США, які той зобов'язався повернути до
01 вересня 2009 року ( а.с. 5 ).

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 07 листопада 2012 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду
Київської області від 07 лютого 2013 року,
стягнуто з відповідача на користь
ОСОБА_2 суму боргу за договором позики у
розмірі 71 820 грн. ( а.с. 6 ).

Зазначене судове рішення не виконано і
обов'язок ОСОБА_3 нести
цивільно-правову відповідальність за
правочином не скасовано та не
припинено в установленому законом
порядку.

Із врахуванням положень ст. 257 ЦК
України та заяви відповідача про
застосування строку позовної давності
на підставі ст. 267 ЦК України,
відповідач має сплатити ОСОБА_2 три
проценти річних, індекс інфляції у
відповідності до вимог ст. 625 ЦК України
та проценти від позики - згідно ст. 1048 ЦК
України, починаючи з 10 грудня 2010 року,
тобто, за три роки до подачі позовної
заяви - 10 грудня 2013 року ( а.с. 1-3 ).

Таким чином, три проценти річних,
починаючи з 10 грудня 2010 року по 30
листопада 2013 року, як заявив позивач та
з дотриманням положень ст. 11 ЦПК
України, становитиме 8 447,21 ( 71 820 х 3 х 1 087 :
365 ) грн., індекс інфляції - 3 116,99 ( 71 820 х
105,17 ) грн., проценти від позики - 13 552,04
грн.

При цьому, при рівні облікової ставки
НБУ в 7,75%, розмір процентів від позики з
10 грудня 2010 року по 22 березня 2012 року
становитиме 4 710,32 ( 71 820 х 7,75 х 469 : 365 )
грн., в 7,5% - з 23 березня 2012 року по 09
червня 2013 року - 6 567,10 ( 71 820 х 7,5 х 444 : 365 )
грн. , в 7,0% - з 10 червня 2013 року по 12
серпня 2013 року - 867,74 ( 71 820 х 7,9 х 64 : 365 )
грн., в 6,5% - з 13 серпня 2013 року по 30
листопада 2013 року - 1 406,88 ( 71 820 х 6,5 х
110 : 365 ) грн.

Загальний розмір трьох процентів
річних, індексу інфляції та процентів
від позики складає 25 116,24 ( 8 447,21 + 3 116,99 +13
552,04 ) грн.

Таким чином, суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, зробив висновки,
які не відповідають обставинам справи,
внаслідок чого ухвалив рішення без
додержання зазначених норм
матеріального права.

Не надав суд першої інстанції і
належної оцінки, усупереч вимогам ст. 212
ЦПК України, зазначеним письмовим
доказам по справі, які свідчать про
обґрунтованість заявлених вимог до
відповідача по справі у встановленій
судом апеляційної інстанції частині.

Відтак, доводи апелянта про
незаконність та необґрунтованість
рішення, неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального при його
ухваленні, зокрема, ст.ст. 257, 267, 625, 1048 ЦК
України, на думку апеляційного суду,
знайшли своє підтвердження при
розгляді справи, а тому апеляція ОСОБА_2
підлягає частковому задоволенню.

У даному випадку, необхідно
оскаржуване рішення скасувати і
ухвалити нове про часткове задоволення
заявлених вимог за їх обґрунтованістю,
встановленою судом другої інстанції.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч.
3 ст. 309 ЦПК України порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо порушення призвело до
неправильного вирішення справи, що
судом було виявлено.

У відповідності до положень ст. 4 Закону
України, ст. 88 ЦПК України, апеляційний
суд вважає за необхідне стягнути із
відповідача на користь апелянта
судовий збір у розмірі 376,74 ( 25 116,24 х 1 : 100
+ 25 116,24 х 1 : 100 х 50 : 100 ) грн.

Доводи відповідача та його
представника про необґрунтованість
вимог ОСОБА_2 у зазначеній частині, на
переконання апеляційного суду, не є
правовою підставою, у силу викладеного,
для відмови у заявлених ним вимогах.

Що ж до решти позовних вимог, то вони, на
переконання апеляційного суду, не
підлягають до задоволення, оскільки
заявлені безпідставно і не ґрунтуються
на положеннях матеріального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
304, 307, 308, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково. Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 27 лютого 2014 року скасувати та
ухвалити по справі нове.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
трьох процентів річних, індексу
інфляції та процентів від позики
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
три проценти річних, індекс інфляції і
проценти від позики у розмірі 26 116,24 грн.
та судовий збір - 376,74 грн.

У решті позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді:
В.В. Гуль

С.О. Журба