Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2014 Справа №607/7743/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого
Грицака Р.М.

за участю
секретаря Палашовської У.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, посилаючись на те, що
спільне життя з відповідачем у них не
склалося, у них різні характери та
погляди на життя, через що між ними
виникають непорозуміння, вони
втратили почуття взаємоповаги та
любові один до одного, їх шлюб носить
формальний характер, примирення між
ними не буде, а тому вважає, що подальше
збереження сім'ї неможливе.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, посилаючись
на мотиви, викладені в позовній заяві
та просить суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у
судовому засіданні позов визнав та
суду пояснив, що він не заперечує
відносно розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав:

Сторони зареєстрували шлюб
01.06.2008року, про що свідчить свідоцтво
про шлюб НОМЕР_1, видане Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Тернопільського міського управління
юстиції, актовий запис № 524.

Від даного шлюбу у сторін є
малолітня дитина - син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до вимог ст. 112 СК України
суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини та інші
обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

З роз'яснень, даних у п.10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" від 21 грудня
2007 року, вбачається, що проголошена
Конституцією України охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей. Із цією метою суди
повинні повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
брати до уваги інші обставини життя
подружжя.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони не змогли створити міцної
сім'ї, вони люди різних характерів та
поглядів на життя, вони втратили
почуття поваги та любові один до
одного. Примирення і збереження сім'ї
не можливе.

Проаналізувавши докази в їх
сукупності, суд вважає, що подальше
збереження сім'ї суперечитиме
інтересам сторін спору, а тому шлюб
необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 11 ч.1, 60, 215 ЦПК
України, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу
України,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 01.06.2008року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Тернопільського міського
управління юстиції, актовий запис № 524.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий:
Р.М.Грицак