Провадження № 2/1522/3693/13
Заява № 2п/522/226/14
У Х В А Л А

Іменем України

« 05» серпня 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Погрібного
С.О.,

за секретаря судового засідання -
Мітяєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі заяву
відповідача про перегляд заочного
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від « 05» червня 2013 року в
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення завдатку, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від « 05» червня
2013 року, ухваленим у справі за вказаним
позовом, вимоги позивача задоволені
частково - стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 7993,0 (сім
тисяч дев'ятсот дев'яносто три ) гривні
та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 214,60 гривень.

Відповідач звернулася до суду із
заявою про перегляд ухваленого у
справі заочного рішення, посилаючись
на те, що при постановленні рішення
судом не дотримано вимог
процесуального та матеріального
закону.

Учасники судового процесу в судове
засідання не з'явилися, про час та дату
судового засідання повідомлялися
належним чином, їх неявка у
відповідності до ч.1 ст.231 ЦПК України не
є перешкодою для розгляду вказаної
заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява не підлягає
задоволенню з наступних причин.

Відповідно до правила ст. 228 ЦПК України
заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Таким чином підставою для скасування
заочного рішення є дві одночасно
наявні умови - поважність причин неявки
відповідача у судове засідання та
представлення доказів, що мають
істотне значення для правильного
вирішення справи. За змістом
наведеного правила ці докази повинні
мати таке істотне значення для
вирішення справи, аби їх врахування
мало б змінити рішення суду по суті.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач про дату, час та місце
судового засідання, повідомлялася
належним чином в установленому законом
порядку про що свідчать повідомлення
про вручення судової повістки (а.с. 41-45).
Відповідач стверджує, що не змогла
з'явитися до суду з поважних причин, так
як не отримала судової повістки. Однак
це твердження відповідача не
підтверджується жодними доказами, з
огляду на що, суд вважає, що явка
відбулась з неповажних причин.

Таким чином, відповідач не довів, що він
не являвся у судове засідання з
поважних причин, а відповідно, не довів,
що суд був зобов'язаний відкладати
розгляд справи.

Стосовно другої частини підстави для
перегляду заочного рішення, то суд
виходить з того, що позивачем не
наведено та не представлено жодного
доказу, що мають істотне значення для
правильного вирішення справи.

Пояснення, що надані відповідачем у
заяві про перегляд заочного рішення не
могли вплинути на ухвалене судом
рішення.

Отже, відповідачем не представлено
доказів, що могли бути істотними для
справи та не були відомі судові під час
розгляду справи та до постановлення
заочного рішення; у своїх аргументах
про скасування рішення відповідач
посилався на наявні в матеріалах
справи докази, яким судом вже була дана
оцінка та які стали підставою для
ухвалення заочного рішення.

Таким чином, у суду відсутні підстави
для задоволення заяви про перегляд
заочного рішення, оскільки відсутні
обидві підстави для задоволення такої
заяви, а саме судом не було встановлено,
що відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин та не надав
жодного нового доказу, що міг би
істотно вплинути на розгляд справи та
на рішення суду в цілому.

При цьому, слід зауважити, що
відсутність хоча б однієї з підстав для
скасування заочного рішення тягне за
собою безумовну відмову у задоволенні
такої заяви, оскільки, в іншому випадку,
суд порушуватиме вимоги ст. 232 ЦПК
України.

При цьому суд виходить з принципу
недопустимості скасування рішення
суду за відсутності достатніх та
законних підстав для того, а також з
формальних міркувань.

У відповідності із п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК
України у результаті розгляду заяви
про перегляд заочного рішення суд може
своєю ухвалою залишити заяву без
задоволення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 Цивільного
процесуального кодексу України, СУД -

У Х В А Л И В :

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення Приморського
районного суду м. Одеси від « 05» червня
2013 року в цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
завдатку - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Рішення суду від « 05» червня 2013 року,
постановлене у цій справі, може бути
оскаржене шляхом подання апеляційному
суду через суд першої інстанції
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

СУДДЯ
С.О. ПОГРІБНИЙ

05.08.2014