справа № 208/8402/13-ц
№ провадження 2/208/484/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

26 травня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області в складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку, передбаченому ч.2
ст.197 ЦПК України, цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» до
ОСОБА_1 «Про стягнення збитків», -

в с т а н о в и
в:

Позивач звернувся до суду із
вищезазначеним позовом, у якому
просить суд стягнути з відповідача на
свою користь завдані йому відповідачем
збитки у розмірі 6826,98 грн., та понесені
ним судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що,
10.04.2012 року під час планової перевірки
стану електричних приладів обліку та
електроустановок на об'єкті
відповідача за адресою: АДРЕСА_1,
позивачем було виявлено самовільне
підключення відповідачем до
електричної мережі після відключення,
прилад обліку відсутній, що є
порушенням п.48 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1999р. № 1357
(далі - ПКЕЕн), та яке спричинило збитки
позивачу на суму 6826,98 грн.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду
письмову заяву, у якій зазначив, що
підтримує позов повністю, просить
провести розгляд справи за його
відсутності, та, не заперечує проти
заочного розгляду справи у разі
відсутності відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку,
причину неявки в судове засідання не
повідомив, що дозволило суду визнати
його неявку в судове засідання з
неповажних причин та, за письмовою
згодою представника позивача,
відповідно до ст.224 ЦПК України,
провести заочний розгляд справи у його
відсутності, на підставі наявних у
справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду, з урахуванням
наданих суду доказів, було встановлено,
що, згідно Протоколу №905/ Д 015730 від
04.05.2012р. засідання комісії
Дніпродзержинського РЕМ по розгляду
актів про порушення споживачем ОСОБА_1
ПКЕЕн, розглянувши Акт № Д 015730 від
10.04.2012р., вказана комісія встановила,
що, вищевказаний Акт № Д 015730 від 10.04.2012р.
складено правомірно, а також,
відповідно до Методики обчислення
розміру відшкодування збитків,
завданих енергопостачальнику
внаслідок порушення споживачем ПКЕЕн,
вказана комісія здійснила розрахунок
недорахованої електроенергії, яка
складає 21025 кВт/г та відповідає сумі
6826,98 грн.

Як зазначено в Акті № Д 015730 від 10.04.2012р.
про порушення, складеного працівниками
позивача, останні, за участю ОСОБА_1
встановили самовільне підключення до
електричної мережі після відключення,
прилад обліку відсутній, за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно Розрахунку розміру
відшкодування збитків по Акту № Д 015730
від 10.04.2012р., внаслідок порушення
споживачем ОСОБА_1 електроенергії за
адресою АДРЕСА_1, позивачу завдано
збитків на суму 6826,98 грн.

Посилаючись на ст.ст.1166, 1192 ЦК України,
позивач просить суд стягнути з
відповідача завдані йому збитки у сумі
6826,98 грн.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх позовних вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не можуть ґрунтуватися на
припущеннях.

При цьому, згідно роз'яснень, наданих у
п.11 Постанови Верховного Суду України
«Про судове рішення у цивільній
справі» N 14 від 18.12.2009р., оскільки правом
на звернення до суду за захистом
наділена особа в разі порушення,
невизнання або оспорювання саме її
прав, свобод чи інтересів, а також у
разі звернення до суду органів та осіб,
яким надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб або
державні та суспільні інтереси
(частини перша та друга статті 3 ЦПК), то
суд повинен встановити, чи були
порушені, невизнані або оспорені права,
свободи чи інтереси цих осіб, а якщо
були, то вказати, чи є залучений у
справі відповідач відповідальним за
це.

Згідно ст.26 Закону України «Про
електроенергетику» N 575/97-ВР від 16.10.1997р.,
споживання енергії можливе лише на
підставі договору з
енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватися
вимог нормативно-технічних документів
та договору про постачання енергії.
Безпечну експлуатацію енергетичних
установок споживача та їх належний
технічний стан забезпечує сам
споживач. Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України. Споживач енергії несе
відповідальність за шкоду, заподіяну
енергопостачальнику внаслідок
невідповідності технічного стану
електроустановок споживача та/або
схеми живлення споживача вимогам
нормативно-технічних документів,
згідно з умовами договору.

Згідно ст.3 ЗУ «Про житлово-комунальні
послуги» N 1875-IV від 24.06.2004р., предметом
регулювання цього Закону є
правовідносини, що виникають між
виробниками, виконавцями, споживачами
у процесі створення, надання та
споживання житлово-комунальних послуг.
Суб'єктами цього Закону є органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, власники, виробники,
виконавці та споживачі
житлово-комунальних послуг.

Згідно ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні
послуги» N 1875-IV від 24.06.2004р., споживач -
фізична чи юридична особа, яка отримує
або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

Згідно ч.3 ст.20 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» N 1875-IV від
24.06.2004р., споживач, між іншим,
зобов'язаний:

1) укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору;

3) забезпечувати цілісність засобів
обліку комунальних послуг та не
втручатися в їх роботу.

Згідно п.3 ч.2 ст.21 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» N 1875-IV від
24.06.2004р. виконавець зобов'язаний
підготувати та укласти із споживачем
договір на надання житлово-комунальних
послуг з визначенням відповідальності
за дотримання умов його виконання
згідно з типовим договором.

З вищенаведених норм діючого
законодавства суд вбачає, що, саме
споживач - особа, яка отримує
житлово-комунальну послугу, відповідно
до умов договору про надання
житлово-комунальних послуг несе
відповідальність за шкоду, заподіяну
позивачу.

При цьому, підставою для
притягнення особи до цивільно-правової
відповідальності на підставі ст.1166 ЦК
України є склад цивільного
правопорушення, який складається з:
протиправної поведінки (дії чи
бездіяльності) особи; шкоди, завданої
такою поведінкою; причинного зв'язку
між протиправною поведінкою і шкодою;
вини особи, яка заподіяла шкоду, у
вигляді умислу або необережності.

Як вбачається з матеріалів справи,
договору між позивачем та відповідачем
ОСОБА_1 про надання позивачем
останньому житлово-комунальних послуг
- матеріали справи не містять.

Згідно відповіді, наданої 10.01.2014р.
Обласним комунальним підприємством
«Дніпродзержинське БТІ», на час
перевірки позивачем 10.04.2012 року
об'єкту нерухомого майна за адресою:
АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_1 власником
вказаного об'єкту нерухомого майна не
являвся.

Згідно довідки, наданої суду
адресно-довідковим підрозділом ГУДМС
України в Дніпропетровській області,
відповідач ОСОБА_1 зареєстрованим за
адресою, де позивачем 10.04.2012 року було
виявлено порушення п.48 ПКЕЕн - не
значиться.

Таким чином, дослідивши докази, наявні
в матеріалах справи, суд встановив, що,
матеріали справи не містять доказів,
підтверджуючих той факт, що, саме
відповідач ОСОБА_1 являвся споживачем
електричної енергії під час планової
перевірки позивачем 10.04.2012 року об'єкту
нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевикладене, та,
приймаючи до уваги, що, в ході розгляду
справи позивачем не доведено той факт,
що, залучений у справі відповідач є
відповідальним за завдані позивачу
збитки, суд приходить до висновку, що,
позовні вимоги позивача є
необгрунтованими, та такими, що
задоволенню не підлягають у повному
обсязі.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 3-5, 10, 15, 60, 110, 208, 209, 213-215
ЦПК України, ст.ст.22, 1166 ЦК України, суд,
-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
«Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 «Про
стягнення збитків» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі до Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Заводським районним судом м.
Дніпродзержинська за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя
Нельга Д. В.