Єдиний унікальний номер: 448/372/14-ц
Провадження № 2/448/132/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03.04.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі Власюк М.Б.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Мостиська
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа Шевченківська РДА
Львівської міської ради про
встановлення часу та порядку
відвідування дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду із
зазначеним позовом, покликаючись на те,
що за час шлюбу з відповідачем ОСОБА_1 у
них народилась дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, яка проживає разом із
нею (позивачкою) у м.Львові. Стверджує,
що протягом спільного життя з
відповідачем, такий неодноразово щодо
неї вчиняв фізичне насильство.

Зазначає, що вона не заперечує проти
спілкування батька та відповідача
ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_3, однак
такий приходить на побачення з дитиною
без узгодження із нею та не враховує
інтереси дитини. Скандали та сварки,
які відповідач влаштовує в присутності
дитини негативно впливають на таку.

Покликається на те, що вона звернулась
у Шевченківську РДА Львівської міської
ради із заявою про встановлення часу
відвідування дитини з відповідачем
ОСОБА_1, однак незважаючи на
обгрунтування вказаної заяви орган
опіки та піклування Шевченківської РДА
Львівської міської ради прийняв
рішення про призначення часу побачень
з дитиною без присутності їх
представника, хоча вона (позивачка)
настоювала на цьому.

З огляду на наведене, просила суд
ухвалити рішення, яким призначити час
побачень ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 щосереди з 14.00 год до 15.00
год. в її (позивачки ОСОБА_2.)
присутності та присутності
представника Шевченківської РДА
Львівської міської ради.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилась, однак подала заяву в якій
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить суд справу слухати у
її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
проти позову заперечив та зазначив, що
з позивачкою ОСОБА_2 перебував у
зареєстрованому шлюбі. Від даного
шлюбу в них народилась дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачка ОСОБА_2
чинить йому перешкоди в побаченні з
дочкою ОСОБА_3, всіляко намагається
перешкодити в тому, щоб він бачився з
дочкою. Окрім цього ОСОБА_2 звернулась в
орган опіки і піклування
Шевченківської РДА Львівської міської
ради із заявою щодо встановлення днів
побачень йому з дочкою. Вказану заяву
було розглянуто та винесено
розпорядження, згідно якого він має
право на побачення з дочкою ОСОБА_3
кожної неділі місяця з 14.00 год. до 15.00
год у присутності ОСОБА_2 Вказане
розпорядження вважає законним та на
даний час чинне, а тому просить суд в
задоволенні даного позову відмовити.

Представник третьої особи
Шевченківська РДА Львівської міської
ради в судове засідання не з'явився,
однак просив суд справу слухати у їх
відсутності та прийняти рішення на
підставі наявних у справі доказів з
врахуванням інтересів дитини.

Заслухавши пояснення відповідача
ОСОБА_1, дослідивши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення проти позову, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити з огляду на
наступне.

Статтею 1 ЦПК України визначено, що
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.55 Конституції України
права і свободи людини громадянина
захищаються судом та відповідно до
вимог чинного цивільного
процесуального законодавства України
кожній особі гарантується право
звернення безпосередньо до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 є
батьками малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується
свідоцтвом про народження, виданим
26.02.2013 року міським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Львівського МУЮ, актовий запис № 803.

Із матеріалів справи відомо, що шлюб
між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем
ОСОБА_1 розірвано.

Як встановлено судом, на даний час
малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
проживає з матір'ю, позивачкою по
справі, ОСОБА_2 у м.Львові.

У відповідності до ст. 141 Сімейного
Кодексу України, мати, батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.153 СК України мати,
батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право
обмежене законом.

В силу ст.157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини. Батьки
мають право укласти договір щодо
здійснення батьківських прав та
виконання обов'язків тим з них, хто
проживає окремо від дитини. Договір
укладається у письмовій формі та
підлягає нотаріальному посвідченню.

Як відомо із змісту ст.158 СК України за
заявою матері, батька дитини орган
опіки та піклування визначає способи
участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків, хто
проживає окремо від неї. Рішення про це
орган опіки та піклування постановляє
на підставі вивчення умов життя
батьків, їхнього ставлення до дитини,
інших обставин, що мають істотне
значення. Рішення органу опіки та
піклування є обов'язковим до виконання.

З розпорядження Шевченківської
районної адміністрації Львівської
міської ради за № 74 від 14 лютого 2014 року
«Про встановлення днів побачень ОСОБА_1
із малолітньою донькою ОСОБА_3»
встановлено наступний порядок участі
батька ОСОБА_1 у вихованні дитини,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з
матір'ю ОСОБА_2 у м.Львові, АДРЕСА_1:
кожна неділя місяця з 14.00 год. до 15.00 год
у присутності матері дитини, при умові,
що побачення не будуть негативно
впливати на фізичний та психічний стан
дитини. Побачення повинні відбуватися
поза межами місця проживання обох
батьків. Крім цього, за домовленістю
між батьками дитини зустрічі можуть
відбуватись і в інші дні впродовж
тижня, не порушуючи режим харчування та
сні малолітньої ОСОБА_3 Матері дитини -
ОСОБА_2 не перешкоджати зустрічам та
спілкуванню батька - ОСОБА_1 з донькою
ОСОБА_3, дозволяти вільне спілкування з
дитиною.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про
охорону дитинства» дитина, яка
проживає окремо від батьків або одного
з них, має право на підтримання з ними
регулярних особистих стосунків і
прямих контактів. Батьки, які
проживають окремо від дитини,
зобов'язані брати участь у її вихованні
і мають право спілкуватися з нею, якщо
судом визнано, що таке спілкування не
перешкоджатиме нормальному вихованню
дитини. У разі коли батьки не можуть
дійти згоди щодо участі одного з
батьків, який проживає окремо, у
вихованні дитини, порядок такої участі
визначається органами опіки та
піклування за участю батьків виходячи
з інтересів дитини. Рішення органів
опіки та піклування з цих питань можуть
бути оскаржені до суду у порядку,
встановленому законом.

Частиною 2 ст.19 СК України передбачено,
що рішення органу опіки та піклування є
обов'язковим до виконання, якщо
протягом десяти днів від часу його
винесення заінтересована особа не
звернулась за захистом своїх прав або
інтересів до суду, крім випадку,
передбаченого частиною другою ст.170 СК
України.

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з
даним позовом 05.03.2014 року, тоді як
розпорядження Шевченківської РДА
Львівської міської ради було винесено
14.02.2014 року.

Таким чином, вказане розпорядження
Шевченківської РДА Львівської міської
ради на час розгляду даної справи не
було оскаржене в судовому порядку, є
чинне, а отже згідно вимог
законодавства обов'язкове до
виконання.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права
дитини в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст.9 Конвенції про права
дитини визначено, що держави-учасниці
забезпечують те, щоб дитина не
розлучалася з батьками всупереч їх
бажанню.

Згідно ст.18 Конвенції про права дитини,
батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази мають бути належними і
допустимими у відповідності до вимог
ст.ст.58-59 ЦПК України.

Своїми процесуальними правами сторони
розпорядились на власний розсуд.

Згідно зі ст.212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо дослідивши наявні у
справі докази, з'ясувавши обставини, на
які посилалася позивачка, як на
підставу своїх вимог, а відповідач як
на підставу своїх заперечень, оцінивши
докази в сукупності з урахуванням
інтересів дитини, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_2 є не
обґрунтованим та безпідставним і не
підлягає задоволенню, оскільки
позивачкою не надано суду жодних
доказів того, що відповідач ОСОБА_1
ухиляється від виконання
розпорядження органу опіки та
піклування Шевченківської РДА
Львівської міської ради, котре є чинним
та підлягає обов'язковому виконанню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 30, 57-60, 208-209, 212-215,
218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа Шевченківська РДА
Львівської міської ради про
встановлення часу та порядку
відвідування дитини - в і д м о в и т и.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Мостиський районний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ю.В.Кічак