У х в а л а

іменем україни

05 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В., Касьяна О.П., Коротуна
В.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Приватного
нотаріуса Херсонського нотаріального
округу ОСОБА_8, треті особи - Орган опіки
та піклування Мелітопольської міської
ради, Приватного нотаріуса
мелітопольського нотаріального округу
ОСОБА_9, Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПриватБанк»,
Комунальне підприємство
«Мелітопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації», про
визнання правочину недійсним,
витребування майна та визнання права
власності на майно та за зустрічним
позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_5,
Комунального підприємства
«Мелітопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації», Приватного
нотаріуса Херсонського нотаріального
округу ОСОБА_8 про стягнення грошової
суми, відшкодування моральної шкоди
завданої неправомірними діями, за
касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 на
рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 19 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 25 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2009 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, Приватного нотаріуса
Херсонського нотаріального округу
ОСОБА_8, треті особи - Орган опіки та
піклування Мелітопольської міської
ради, Приватного нотаріуса
мелітопольського нотаріального округу
ОСОБА_9, Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПриватБанк»,
Комунальне підприємство
«Мелітопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації», про
визнання правочину недійсним,
витребування майна та визнання права
власності на майно.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_5,
Комунального підприємства
«Мелітопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації», Приватного
нотаріуса Херсонського нотаріального
округу ОСОБА_8 про стягнення грошової
суми, відшкодування моральної шкоди
завданої неправомірними діями.

19 листопада 2013 року рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 25 березня 2014
року, позов ОСОБА_4 задоволено, визнано
недійсною довіреність від 3 квітня 2008
року, посвідчену приватним нотаріусом
Херсонського нотаріального округу
ОСОБА_8 за реєстровим № 381.

Витребувано з чужого незаконного
володіння ОСОБА_6, ОСОБА_7
квартиру АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_4
право власності на цю квартиру.

Позов ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено
частково та стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_6 460 986 грн 98 коп. на
відшкодування завданої шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7
просять скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
і ухвалити нове рішення, яким відмовити
у задоволенні позову ОСОБА_4, а їх позов
залишити без розгляду, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
рішення суду першої інстанції та
ухвала апеляційного суду ухвалені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів,
обґрунтовано викладених у
мотивувальних частинах оскаржуваних
судових рішень.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно відхилити, а рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 19 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 25 березня
2014 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7
відхилити, рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 19 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 25 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
М.В.
Дем'яносов

О.П. Касьян

В.М. Коротун