АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:
головуючого судді: Мазурик О.Ф.,
суддів: Прокопчук Н.О.,
при секретарі: Калініній Я.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації
на рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 19 червня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації, треті особи:
Публічне акціонерне товариство
«Холдингова компанія «Київміськбуд»,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, Київська міська державна
адміністрація, ОСОБА_3 про визнання
права користування житловим
В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
Солом'янського районного суду м.
Києва з позовом, уточненим в
подальшому, до Солом'янської районної у
м. Києві державної адміністрації про
визнання права користування житловим
Посилаючись на те, що відповідач не
визнає її право користування спірним
житловим приміщенням, наданим у
встановленому законом порядку, в
зв'язку з чим вона не має можливості
реалізувати право на приватизацію,
просила визнати за нею право
користування квартирою АДРЕСА_1,
загальною площею 51,6 кв.м., житловою
Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 19 червня 2014 року позов
задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій зазначив, що
рішення є незаконним та
необґрунтованим, ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права без повного з'ясування обставин,
що мають значення для справи та
належної правової оцінки зібраним по
справі доказам.

В обґрунтування апеляційних вимог
вказав, що висновки суду про
обґрунтованість позовних вимог є
помилковими, оскільки під час розгляду
справи позивачем не доведено, яким
чином Солом'янська районна у м. Києві
державна адміністрація чинить
перешкоди в приватизації житлового
приміщення.

Просив скасувати рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 19 червня 2014 року та ухвалити нове,
яким в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача - Деревицька
Н.В. в судовому засіданні апеляційну
скаргу підтримала, з підстав наведених
в ній та просила задовольнити.

Позивач та її представник ОСОБА_5 в
судовому засіданні просили відхилити
апеляційну скаргу, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Треті особи, належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явилися
причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
третіх осіб.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах апеляційного оскарження,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивачка на підставі ордеру, виданого
Виконавчим комітетом Залізничної
районної Ради народних депутатів 09.09.1985
ОСОБА_6 на сім'ю з трьох осіб, заселилася
в одну кімнату загальною житловою
площею 14 кв.м. у службовій квартирі
АДРЕСА_1.

Рішенням Виконавчого комітету
Залізничної районної Ради народних
депутатів м. Києва № 319 від 11
грудня 1989 року ОСОБА_6 передано
звільнену кімнату, загальною житловою
площею 14,6 кв.м. у службовій квартирі
АДРЕСА_1 та відкрито особовий рахунок
на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Розпорядженням Солом'янської районної
у м. Києві державної адміністрації від
27.12.2007 № 2424 «Про виключення із складу
службових житлових приміщень»
квартиру АДРЕСА_1, що була закріплена
як службова за ЖКК тресту
«Київміськбуд-3», виключено зі складу
службових приміщень.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЖК України під
службові жилі приміщення виділяються,
як правило, окремі квартири.

З матеріалів справи вбачається, що
квартира АДРЕСА_1, житловою площею 24,7
кв.м., загальною площею 51,6 кв.м.,
складається з тамбуру, площею 1,8 кв.м.,
коридору - 10,1 кв.м., туалету - 0,8 кв.м.,
кухні - 11,9 кв.м., ванної - 2,2 кв.м.,
житлових кімнат - 10,7 кв.м. та 14,0 кв.м.

Судом також встановлено, що за поточною
реєстрацією з приводу змін у 1969 році
спірна квартира уже складалася із двох
житлових кімнат, санвузла та кухні без
конкретної нумерації.

09 січня 2008 року Солом'янською районною
у м. Києві державною адміністрацією
видано ордер, відповідно до якого
ОСОБА_2 з сім'єю у складі трьох осіб
надано право вселення до жилого
приміщення, яке складається з двох
кімнат в ізольованій квартирі АДРЕСА_1.

Колегія судів вважає, що розглядаючи
спір, суд першої інстанції в межах
доводів позову повно і всебічно
дослідив обставини спору, дав належну
оцінку зібраним по справі доказам,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює, і у відповідності з вимогами
закону прийшов до правильного висновку
про те, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, про що ухвалив відповідне
рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної
інстанції підстави для спростування
указаних висновків суду, апеляційна
скарга, не містить, в ході апеляційного
розгляду представник відповідача
також не навів таких обставин.

Також не заслуговують на увагу судової
колегії і доводи апеляційної скарги, що
суд першої інстанції у своєму рішенні
не надав належної оцінки доказам,
наявним в матеріалах справи,
враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
повно з'ясував обставини справи та дав
належну оцінку всім доказам, наданим
сторонами згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК
України, а в рішенні навів переконливі
доводи на обґрунтування своїх
висновків, які послідовно викладені в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення (а.с. 147-150).

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст. 309 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишити рішення
суду першої інстанції без змін як таке,
що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-314, 316, 317, 319,
325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Солом'янської
районної у м. Києві державної
адміністрації - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 19 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 760/3305/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9646/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Кізюн Л.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.