Справа № 401/4049/13-ц;
Провадження № 2/401/22/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2014 року Світловодський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі:

головуючий
суддя - Андріянов О.В.

При секретарі
- Суботніцькій О.А.

З участю:
представника позивача -
ОСОБА_1;

представника відповідача -
Ладік Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в Світловодському
міськрайонному суді Кіровоградської
області цивільну справу за позовом:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка: с.
Кононча Канівського району Черкаської
області; мешкає: АДРЕСА_1; ід. номер:
НОМЕР_1,

до:

Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Кіровоградської обласної дирекції ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»; 25006, м.
Кіровоград, вул. Декабристів, б. 2/14, та Світловодського
відділення ПАТ«Райффайзен Банк Аваль»,
27500, м. Світловодськ, Кіровоградської
області, вул. В. Бойко, 2 - «в»,

про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із
позовом про визнання кредитного
договору недійсним. Просить суд
визнати кредитний договір, укладений
між нею та відповідачем 24.04.2008 р., № 014 -
09.5 - 082714 - недійсним, в зв'язку з тим, що
вона цей договір не укладала, підпис в
договорі їй не належить та коштів вона
за цим договором не отримувала. Судові
витрати просить покласти на
відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що підпис в договорі
виконаний не її довірителем, а іншою
особою. Можливо, що кредит оформлювався
сестрою позивачки, ОСОБА_5, але
доручення на укладання від імені
позивача договору кредитування
остання своїй сестрі не видавала. Про
наявність кредитного договору
позивачка дізналася в липні 2011 року,
після того, як з сестрою в неї
погіршилися стосунки. Намагаючись
врегулювати таким чином спір,
позивачка була вимушена підписати
додаткові угоди до спірного правочину,
але так як спір між ними не був
врегульований, позивачка може
захистити свої права лише визнанням
спірного договору недійсним. Коштів за
цим договором вона не отримувала, також
позивачка не була присутня під час
укладання договору купівлі-продажу
квартири, копію якого вона отримала у
відповідача в липні 2011 р.

Представник відповідача проти
позову заперечив, вважає, що так як
згодом були до спірного договору
укладені додаткові угоди, тому спірний
договір є обов'язковим для позивачки.
Представником відповідача не
заперечуються висновки судової
експертизи щодо неналежності позивачу
підпису в спірному договорі та йому не
відомо, яким чином та ким були отримані
кошти за цим договором.

В судовому засіданні були
досліджені докази: кредитний договір
від 24.04.2008 р., № 014 - 09.5 - 082714; виписки з
рахунку; копія договору купівлі -
продажу квартири; висновок судової -
почеркознавчої експертизи; копії
додаткових угод до спірного правочину;
копія договору іпотеки.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи
дотримуючись принципів
диспозитивності та змагальності
сторін. Суд розглядає справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до висновку
судово-почеркознавчої експертизи,
підписи в договорі від 24.04.2008 р., № 014 - 09.5
- 082714, були здійсненні не позивачем, а
іншою особою.

Як було встановлено у судовому
засіданні та не було спростоване
відповідачем, про наявність спірного
договору позивачка дізналася в липні
2011 р., що обумовило підписання нею із
банком додаткових угод до цього
договору.

В судовому засіданні було
встановлено, що позивачка не видавала
нікому доручень на укладання
правочинів з кредитування, що виключає
наслідки, передбачені ст. ст. 239 - 241 ЦК
України.

Відповідно до ст. ст. 203, 205, 207 ЦК
України правочин має вчинятися у формі,
встановленої законом та волевиявлення
його учасників має бути вільним.
Правочин вважається вчиненим у
письмовій формі, якщо він був
підписаний його сторонами.

Як було з достовірністю
встановлено у судовому засіданні та
підтверджено належними і допустимим
доказами, позивач кредитного договору
не підписував, що відповідно до ст. 215 ЦК
України, є підставою для визнання його
недійсним.

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю, а тому безпідставним є
посилання представника відповідача
щодо дійсності оспорюваного правочину
в зв'язку із укладанням позивачем
додаткових угод до нього.

В судовому засіданні не було
встановленого того, що позивачкою
отримувалися грошові кошти за спірним
договором кредитування.

Враховуючи викладені обставини, у
відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України,
позовні вимоги підлягають задоволенню,
а цивільне право позивача - захисту.

Судові витрати по справі, у
вигляді судового збору, сплаченого під
час звернення до суду та вартості
судової експертизи, повинні бути
покладені на відповідача.

Судові витрати з позовних вимог,
що залишилися без розгляду, відповідно
до ухвали судового засідання, за заявою
представника позивача, повинні бути
покладені на позивача.

Керуючись: ст. ст.: 3, 10, 11, 57-60, 79, 88,
208-209, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати кредитний договір № 014 -
09.5 - 082714, від 24.04.2008 р., укладений між
ОСОБА_3 та публічним акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль» -
недійсним.

Стягнути з публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» на користь ОСОБА_3 судові
витрати, в сумі: одну тисячу шістсот
п'ятдесят шість гривень 94 коп.

Судові витрати з позовних вимог,
що залишилися без розгляду, - покласти
на позивача.

На рішення суду протягом 10 днів
може бути подана апеляційна скарга.

Суддя Світловодського міськрайонного
суду

Кіровоградської області
О.В.
Андріянов