Справа № 594/569/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року

Борщівський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

з участю заявника- боржника - ОСОБА_1

представника заявника -
ОСОБА_2

стягувача - ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про
скасування судового наказу, -

в с т а н о в и в :

26 травня 2014 року Борщівським
районним судом Тернопільської області
за заявою ОСОБА_3 видано судовий наказ
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
останньої аліментів на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно, до
досягнення ним повноліття, починаючи з
19 травня 2014 року, та на утримання дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно, до
досягнення нею повноліття, починаючи з
19 травня 2014 року.

Боржник - ОСОБА_1 у поданій
до суду заяві просить скасувати
виданий судовий наказ, посилаючись на
те, що перебуває у шлюбі з стягувачкою,
утримувати дітей не відмовляється.
Проте, невзмозі сплачувати аліменти на
утримання дітей у сумі визначеній
судовим наказом, так як їх розмір в
сукупності складатиме 755,4 грн., що є
значною частиною його заробітку, який
складає приблизно 1000 грн. на місяць.
Крім того, навчається, навчання платне -
становить 5200 грн. на рік, інших доходів
не має.

В судовому засіданні ОСОБА_1,
його представник, подану до суду заяву
про скасування судового наказу
підтримали. При цьому, боржник ОСОБА_1
суду пояснив, що за час спільного
проживання і протягом останніх трьох
місяців між сторонами фактично не було
спору щодо його участі в утриманні
дітей, з такими зустрічався, надав
продукти харчування.

Стягувач ОСОБА_3 щодо задоволення
заяви заперечила, суду пояснила, що
сторони вже протягом трьох місяців
разом не проживають, і діти фактично
знаходиться на її утриманні, оскільки
батько матеріально їх не утримує. За
цей час кілька разів надавав для дітей
продукти харчування. Твердження
боржника вважає безпідставними,
оскільки останній навчання закінчив,
крім заробітної плати має і інші доходи
- донедавна був дяком при церкві, має у
користуванні автомобіль, на утримання
якого витрачає власні кошти. А тому,
зважаючи на те, що він є здоровою та
працездатною особою, вважає, що може
сплачувати аліменти на утримання дітей
в мінімальному розмірі.

Заслухавши боржника та
стягувача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 180, 182
Сімейного Кодексу України батьки
зобов»язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Наведені боржником ОСОБА_1
обставини щодо скасування судового
наказу суд не знаходить підставними.
Доводи останнього про те, що він
невзмозі сплачувати мінімальний
розмір аліментів, оскільки навчається,
має недостатній заробіток, суд оцінює
критично, виходячи з наступного.

Із наявних у справі документів
вбачається, що станом на 02.06.2014р. ОСОБА_1
є студентом 5 курсу педагогічного
факультету заочної форми навчання,
вартість навчання складає 5200 грн. В
ході судового розгляду боржник не
заперечив той факт, що навчання на
даний час закінчив - здав державні
екзамени, проте, має намір таке
продовжити - поступити в магістратуру.
Крім того, пояснив, що кошти на навчання
має з інших джерел - отримав кредит,
крім того, матеріально допомагали
батьки. При цьому, доказів, які б
стверджували ті обставини, що ОСОБА_1
має кредитні зобов»язання, пов»язані з
навчанням, ним суду надано не було.

З довідки Мельнице-Подільської
селищної від 30.05.2014 р. слідує, що ОСОБА_1
працює на посаді художнього керівника
Мельнице-Подільського будинку
культури і його сукупний дохід в період
січня травня 2014р. склав 6180,69 грн., з яких
отримано 5896,39 грн.

Наведені боржником обставини не
перешкоджають працювати на будь-якій
іншій роботі. Зазначені ним обставини
не звільняють його від обов"язку
утримувати неповнолітніх дітей.

Посилання ОСОБА_1 на незадовільний
майновий стан, суд не вважає, такими, що
є підставою для скасування судового
наказу, оскільки розмір аліментів, що
підлягають стягненню, судом визначено
у мінімальному розмірі, і саме в такому
розмірі стягувач просила стягувати
аліменти.

Виходячи з вищенаведеного,
керуючись ст. 105-1 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про скасування
судового наказу - залишити без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Тернопільської
області протягом 5 діб з моменту
проголошення.

Головуюча : підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Борщівського районного суду
О.А.Губіш