інстанції - Хитров Б. В.Номер
провадження 22-ц/788/1188/14 Суддя-доповідач -
Гагін М. В. Категорія - 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Попруги С. В. , Ільченко О.
Ю.

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м.Суми від 29 травня 2014 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення, -

в с т а н
о в и л а:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з вказаним позовом,
мотивуючи вимоги тим, що відповідно до
укладеного договору про іпотечний
кредит № SUH2GІ від 06 березня 2008
року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі
75000 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15,00%
річних строком до 06 березня 2018 року.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором було укладено
договір іпотеки № SUH2GІ від 06
березня 2008 року, відповідно до якого
відповідачі надали в іпотеку нерухоме
майно, а саме: однокімнатну квартиру
зі всіма об'єктами функціонально
пов'язаними з цим нерухомим майном
загальною площею 16,10 кв.м, житловою
площею 16,00 кв.м., що ; знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить їм на
праві спільної сумісної власності.

Відповідач ОСОБА_3 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконує, у зв'язку з чим станом на 15
жовтня 2013 року має заборгованість у
розмірі 108887 грн. 72 коп.

Просило звернути стягнення, в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № SUH2GІ від 06 березня 2008
року в розмірі 108887 грн. 72 коп., на
предмет іпотеки - однокімнатну
квартиру зі всіма об'єктами
функціонально пов'язаними з цим
нерухомим майном загальною площею 16,10
кв.м, житловою площею 16,00 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ
КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою -
покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування. З
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки та стягнути судові витрати.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м.Суми від 29 травня 2014 року позов
ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено
частково.

Звернуто стягнення, в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № SUH2GІ від 06 березня 2008
року в розмірі 108887 грн. 72 коп., на
предмет іпотеки, а саме: однокімнатну
квартиру зі всіма об'єктами
функціонально пов'язаними з цим
нерухомим майном загальною площею 16,10
кв.м, житловою площею 16,00 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ
КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою -
покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки, у межах процедури виконавчого
провадження з початковою ціною продажу
предмета іпотеки за заставною вартістю
вказаною в договорі іпотеки - 100 000 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» 1088 грн. 88 коп. судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначене рішення
суду та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

При цьому доводить, що суд першої
інстанції не звернув увагу на те, що
вона є матір'ю двох малолітніх дітей
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти зареєстровані та
проживають разом з нею у квартирі
АДРЕСА_1. Статтею 12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
осіб безпритульних дітей»
передбачено, що держава охороняє і
захищає права та інтереси дітей під час
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна. Отже, суд ухвалюючи рішення про
продаж предмету іпотеки, суд у
перспективі залишив дітей
безпритульними та мав застосувати
спеціальну норму права відповідно до
положень Конвенції про права дитини
від 20 листопада 1989 року, Закону України
«Про охорону дитинства» щодо захисту
прав та інтересів дітей.

Крім того вказує, що надані позивачем
розрахунки заборгованості за
кредитним договором мають розбіжності
з оригіналами платіжних квитанцій
відповідача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_3, яка підтримала доводи
апеляційної скарги, представника
позивача Гакаль Р.В., який заперечував
проти доводів апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст.ст.207, 1054, 1055
ЦК України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Кредитний
договір укладається у письмовій формі.

Згідно з ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі
невиконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до договору про іпотечний
кредит № SUH2GІ від 06 березня 2008
року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі
75000 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15,00%
річних строком до 06 березня 2018 року.

Згідно умов зазначеного договору
позичальник ОСОБА_3 зобов'язалась
щомісячно до 6 числа кожного місяця,
починаючи з наступного після
укладання цього Договору, здійснювати
погашення кредиту та сплачувати
нараховані кредитором відсотки
ануїтетними платежами в сумі не менше
1219 грн. 60 коп. шляхом внесення готівки
до каси кредитора або шляхом
безготівкових перерахувань на рахунок
№2022 відкритий у кредитора.
Останню сплату ануїтетного платежу
здійснити не пізніше 06 березня 2018 року.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором було укладено
договір іпотеки № SUH2GІ від 06
березня 2008 року, відповідно до умов
якого ОСОБА_3 та ОСОБА_7 надали в іпотеку
нерухоме майно, а саме однокімнатну
квартиру зі всіма об'єктами
функціонально пов'язаними з цим
нерухомим майном загальною площею 16,10
кв.м, житловою площею 16,00 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності.

Майно належало іпотекодавцям на праві
спільної сумісної власності на
підставі свідоцтва про право
власності на житло виданого
виконавчим комітетом Сумської міської
ради 04 травня 2006 року, зареєстрованого
в КП «Сумське міське БТІ» 14 грудня 2006
року за р. №1865 обумовлена сторонами
договору іпотеки ціна предмету іпотеки
дорівнює 100000 грн. 00 коп.

ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним
договором належним чином не
виконувала, останній платіж у сумі 1285
грн. здійснила 12 листопада 2010 року і
станом на 15 жовтня 2013 року має
заборгованість у розмірі 108887 грн. 72
коп., що складається з 66794 грн. 12 коп. -
заборгованість за кредитом, 27291 грн. 37
коп. - заборгованість по процентам, 4903
грн. 35 грн. - пеня, 9898 грн. 88 коп. - штраф.
На час ухвалення рішення у справі сума
заборгованості не сплачена.

Крім того, відповідно до вимог ст.35
Закону України «Про іпотеку»,
кореспонденцією на замовлення 14
вересня 2013 року боржникам було
надіслано письмове повідомлення про
усунення порушень договору та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
вимоги. Проте, вимоги позивача не були
виконані боржниками.

Також судом встановлено, що ОСОБА_7
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Після її смерті ОСОБА_302 жовтня 2010 року
звернулась до державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщина за законом та 02 грудня 2010 року
отримала свідоцтво про право власності
за законом на 1/2 частини квартири за
адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 23 ЗУ «Про
іпотеку» у разі переходу права
власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності
на предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності на предмет
іпотеки переходить до спадкоємця
фізичної особи - іпотекодавця, такий
спадкоємець не несе відповідальність
перед іпотекодержателем за виконання
основного зобов'язання, але в разі його
порушення боржником він відповідає за
задоволення вимоги іпотекодержателя в
межах вартості предмета іпотеки.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо
звернення позивача в суд за межами
позовної давності, не надіслання
вимоги про погашення заборгованості,
невідповідності розрахунку
заборгованості не спростовують
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог письмових доказів та
висновків суду щодо оцінки цих доказів
в їх сукупності й взаємозв'язку.

На момент укладення договору іпотеки (06
березня 2008 року) малолітні діти
відповідача не мали як права власності,
так і права користування предметом
іпотеки (квартирою), а тому посилання в
апеляційний скарзі на положення Закону
України "Про основи соціального
захисту бездомних громадян та
безпритульних дітей" є
необґрунтованими.

В той же час, суд першої інстанції не
дав належної оцінки складовим
заборгованості відповідача за
кредитним договором, зокрема, розміру
штрафних санкцій за неналежне
виконання зобов'язання, наявності у
кредитора збитків у зв'язку з цим та
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Тому, доводи апеляційної скарги у цій
частині підлягають задоволенню, а
рішення суду у відповідності до вимог
пунктів 1, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України зміні.

Колегія суддів ураховує мотиви
конституційно-правового аналізу
правовідносин зі сплати пені, що
виникають між фізичними особами -
споживачами та банками у
правовідносинах споживчого
кредитування, викладені в п. 3 Рішення
Конституційного Суду України від 11
липня 2013 року №7-рп/2013, і зокрема, про те,
що наявність у кредитора можливості
стягувати із споживача надмірні
грошові суми як неустойку спотворює її
дійсне правове призначення, оскільки
із засобу розумного стимулювання
боржника виконувати основне грошове
зобов'язання неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_7,
яка є матір'ю ОСОБА_3 (а.с.74).

ОСОБА_3 має двох малолітніх дітей -
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.73).

Матеріали справи не містять належних і
допустимих доказів про розмір завданих
збитків кредитору неналежним
виконанням боржником зобов'язання за
кредитним договором.

З огляду на зазначені вище обставини та
у відповідності до вимог ч.3 ст.551 ЦК
України належна до стягнення неустойка
в сумі 14802 грн. 23 коп. підлягає зменшенню
до 4000 грн., а відтак підлягає і зміні
оскаржуване рішення у частині
визначення загальної суми
заборгованості за кредитним договором
у загальній сумі 98085 грн. 49 коп., а не 108887
грн. 72 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст.307, п.п.1, 3,
4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного
суду м.Суми від 29 травня 2014 року у даній
справі у частині визначення розміру
заборгованості за кредитним договором
змінити, зазначивши її розмір в сумі 98085
грн. 49 коп.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набрало законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -