Справа № 466/2803/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" червня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді
Єзерського Р.Б.

при секретарі
Пришляк З.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,-

в с т а
н о в и в :

05.05.2014 року ОСОБА_1, звернулася з
позовом, в якому просить суд винести
рішення про стягнення з ОСОБА_2, на її
користь аліментів на утримання доньки,
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття, а також стягнути з
відповідача аліментів за минулий час, а
саме 1 рік на утримання доньки ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 12000грн.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що 10
серпня 2010 року позивачка уклала шлюб з
відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований
відділом реєстрації актів
громадського стану Львівського
міського управління юстиції, про що
зроблений відповідний актовий запис
№1780 від 10 серпня 2010р. Від шлюбу в сторін
є донька: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після
розірвання шлюбу залишилась проживати
з позивачкою та перебуває на її
утриманні, що підтверджується довідкою
з місця проживання № 2219 від 30.04.2014р.
Відповідач ухиляється від обов'язку
щодо утримання доньки. Він не приймає
участі у вихованні дитини та
відмовляється добровільно надавати
матеріальну допомогу на їх утримання, а
саме: на придбання одягу, продуктів
харчування, тощо. Усі обов'язки щодо
виховання та утримання доньки
позивачка несе самостійно.
Неодноразові звернення до відповідача
в усній формі з проханням добровільно
сплачувати аліменти результатів не
дали. У зв'язку із наведеними
обставинами позивачка змушена
звернутися до суду із позовною заявою
про стягнення аліментів.

Позивачка в судовому засіданні позов
підтримала. Просила позов задовольнити
в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечив, вказав,
що з позовними вимогами не
погоджується та зазначив, що згідний з
виплатою грошових коштів в сумі 500 грн.
Просив суд в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши подані
докази, з'ясувавши дійсні обставини
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
що 10 серпня 2010 року позивачка уклала
шлюб з відповідачем ОСОБА_2,
зареєстрований відділом реєстрації
актів громадського стану Львівського
міського управління юстиції, про що
зроблений відповідний актовий запис
№1780 від 10 серпня 2010р. Від шлюбу в сторін
є донька: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після
розірвання шлюбу залишилась проживати
з позивачкою та перебуває на її
утриманні, що підтверджується довідкою
з місця проживання № 2219 від 30.04.2014р.
Відповідач ухиляється від обов'язку
щодо утримання доньки. Він не приймає
участі у вихованні дитини та
відмовляється добровільно надавати
матеріальну допомогу на утримання
доньки. Обов'язки щодо виховання та
утримання дитини позивачка несе
самостійно.

Статтею 51 Конституції України
визначено, що батьки зобов'язані
утримувати дітей до їх повноліття.
Разом з тим відповідно до ст.180 СК
України участь в утриманні дитини до
досягнення нею повноліття повинен
приймати кожен з батьків.

Згідно ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються в частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі. Аліменти на
дитину при цьому у відповідності до ч.
1 ст.191 СК України присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Крім цього відповідно до ст. 185 СК
України той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не
була подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). Розмір
участі одного з батьків у додаткових
витратах на дитину в разі спору
визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Відповідно до ст..191 СК України аліменти
за минулий час можуть бути присуджені,
якщо позивач подасть суду докази того,
що він вживав заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не міг їх
одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати.

Однак, у судовому засіданні позивач не
надав суду доказів того, що він
звертався до відповідача щодо
одержання аліментів, так і відповідач
щодо того, що сплачував кошти на
утримання неповнолітніх дітей
позивачу.

Відтак оцінивши зібрані по справі
докази в їх сукупності, при визначенні
розміру аліментів взявши до уваги
розмір прожиткового мінімуму громадян,
який встановлений станом на час
розгляду справи, матеріальне становище
сторін, відсутність у відповідача
аліментів на утримання непрацездатних
осіб, суд вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення.

Керуючись ст. 51 Конституції
України,ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 174, 208, 209, 212, 215,
367 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 199 СК
України, суд,-

В И Р І
Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1,
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700
грн. щомісяця з 05.05.2014 р. до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів за один
місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м.Львова
шляхом подання протягом десяти днів з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: Р. Б. Єзерський