Справа № 369/1383/14-ц Головуючий у І
інстанції Пінкевич Н.С.Провадження №
22-ц/780/2482/14 Доповідач у 2
інстанції КашперськаКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

15 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кашперської
Т.Ц.,

суддів Фінагєєва
В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» на ухвалу
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21 лютого 2014 року
у справі за заявою Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» про зміну способу
виконання рішення суду по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2
про визнання кредитного договору та
договору іпотеки недійсними,

заслухавши доповідь судді, перевіривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 11
травня 2010 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 08 грудня 2010 року,
задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ
«Комерційний банк «ПриватБанк», третя
особа ОСОБА_2 про визнання недійсним
кредитного договору та договору
іпотеки.

В лютому 2014 року відповідач ПАТ
«Комерційний банк «ПриватБанк»
звернувся із заявою про зміну способу
виконання рішення суду, посилаючись на
те, що 16 листопада 2012 року відкрито
виконавче провадження в частині
зобов'язання ОСОБА_1 повернути ПАТ КБ
«ПриватБанк» кредит в сумі 1060500 грн.,
отриманий за кредитним договором від 06
березня 2007 року. 06 вересня 2013 року в
зв'язку з невиконанням рішення
боржником в порядку примусового
виконання до боржника були застосовані
штрафні санкції, направлено подання до
правоохоронних органів про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності. Оскільки подальше
виконання судового рішення неможливе,
просив змінити спосіб виконання
рішення суду, а саме замість
зобов'язання ОСОБА_1 повернути ПАТ КБ
«ПриватБанк» кредит в сумі 1060500 грн.,
стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» кредит в сумі 1060500 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 21
лютого 2014 року в задоволенні заяви про
зміну способу виконання рішення
відмовлено.

Заявник ПАТ КБ «ПриватБанк», не
погоджуючись із ухвалою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати ухвалу
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21 лютого 2014 року
та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіряючи законність
та обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Із матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 11 травня 2010 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Київської області
від 08 грудня 2010 року, задоволено позов
ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк
«ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2 про
визнання недійсним кредитного
договору та договору іпотеки. Визнано
недійсними кредитний договір №
K2V4GA00260045 та договір іпотеки від 06
березня 2007 року, укладені між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1, зобов'язано
ОСОБА_1 повернути ПАТ КБ «ПриватБанк»
кредит у сумі 1060500 грн., отриманий за
кредитним договором від 06 березня 2007
року № K2V4GA00260045. Зобов'язано ПАТ КБ
«ПриватБанк» повернути ОСОБА_3
сплачені останнім платежі за кредитним
договором від 06 березня 2007 року №
K2V4GA00260045 у сумі 483699,34 грн. та покладено
на відповідача судові витрати.

Постановою старшого державного
виконавця ВДВС Києво-Святошинського
районного управління юстиції від 16
листопада 2012 року ВП № 35251787 відкрито
виконавче провадження за виконавчим
листом № 2-474, виданим 12 вересня 2012 року
про зобов'язання ОСОБА_1 повернути ПАТ
КБ «ПриватБанк» кредит в сумі 1060500 грн.,
отриманий за кредитним договором від 06
березня 2007 року.

Постановою державного виконавця ВДВС
Києво-Святошинського районного
управління юстиції від 06 вересня 2013
року ВП № 35251787 закінчено виконавче
провадження за даним виконавчим листом
та встановлено, що рішення суду
боржником не виконане. В порядку
примусового виконання, встановленого
ст. 75 Закону України «Про виконавче
провадження», до боржника були
застосовані штрафні санкції,
передбачені ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження», та направлено
подання до правоохоронних органів про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до Закону.
Подальше примусове виконання судового
рішення без участі боржника не можливе.

Вказані обставини підтверджуються
наявними в справі доказами.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження», за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим законом.

Ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» визначає підстави
закінчення виконавчого провадження.

Таким чином неможливість примусового
виконання судового рішення без участі
боржника, що встановлена постановою
державного виконавця і підтверджена
матеріалами виконавчого провадження,
дійсно може вважатися обставиною, яка
утруднює виконання рішення суду.

Однак, суд першої інстанції залишив
поза увагою дані обставини та дійшов
висновку про відсутність доказів щодо
неможливості виконання рішення без
належного з'ясування обставин справи
та дослідження матеріалів виконавчого
провадження, в порушення вимог ст. 373
ЦПК України не з'ясував наявності
обставин, що утруднюють виконання
рішення, їх винятковості та
відповідності нового способу
виконання рішення його суті.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а ухвала суду
скасуванню з передачею питання на
новий розгляд до суду першої інстанції
відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України із належним з'ясуванням
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення, їх винятковості та
відповідності нового способу
виконання рішення його суті, оскільки
постановлена з порушенням порядку,
встановленого для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 21 лютого 2014
року скасувати та передати питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Кашперська Т.Ц.

Судді:
Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.