Справа №345/6935/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2014 року Калуський міськрайонний
суд Івано-Франківської області в
складі:

головуючої-судді
Кардаш О.І.

секретаря
Боднар Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Калуші справу
за позовом публічного акціонерного
товариства «Банк «Київська Русь» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юнімекс-К»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гранд Стілл», ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
по кредитному договору та зустрічними
позовами ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання
поруки такою, що припинена,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення суми боргу
посилаючись на те, що 19.08.2011 року між
Акціонерним Банком «Київська Русь»,
надалі ПАТ «Банком «Київська Русь» та
ТзОВ «Юнімекс-К» було укладено
кредитний договір № 15-11/1 на відкриття
відновлювальної кредитної лінії , на
підставі якого останній отримав
кредит в сумі 2 000 000,00 грн. строком по
17.08.2012 року із сплатою процентів за
користування кредитними коштами в
розмірі 20 % річних. 01.03.2012 року було
укладено договір про внесення змін і
доповнень №1 на відкриття
відновлювальної кредитної лінії , де
процентна ставка за користування
кредитом встановлено в розмірі 22 %
річних. Впродовж дії кредитного
договору відповідач постійно не
сплачував належну щомісячну суму
кредиту та відсотки по кредиту. Станом
на 19.03.2013 року заборгованість ТзОВ
«Юнімекс-К» по несплаченому кредиту
становить 1 190 000,00 грн.; по несплачених
відсотках за користування кредитними
коштами 239 854,38 грн. та пеня за
несвоєчасну оплату нарахованих
відсотків по кредиту 10 985,24 грн.
Загальна сума заборгованості ТзОВ
«Юнімекс - К» по даному кредитному
договору складає 1 440 839,62 грн. Також у
відповідності до Договорів поруки
№31-11/П, №30-11/П та №29-11/П від 19.08.2011 року
поручителями є ТзОВ «Гранд Стілл»,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які несуть солідарну
відповідальність за невиконання умов
договору тобто являються
відповідачами по справі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали
зустрічні позови про визнання поруки
припиненою, посилаючись на те, що ч.4 ст.
559 ЦК України визначено що порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У разі
якщо такий строк не встановлено, то
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. З укладених ними договорів
поруки від 19.08.2001 року вбачається, що
порука припиняється з моменту
погашення в повному обсязі боржником
та/або поручителем зобов'язань за
кредитним договором та якщо кредитор
протягом 36 місяців з дати, зазначеної в
п.2.2.4 цього Договору (17.08.2012 року), не
пред'явив позову до поручителя.
Позивачі вважають, що в договорах
поруки не встановлено строку, після
якого порука припиняється. Умова ж
Договору поруки про його дію до повного
виконання боржником своїх зобов'язань
перед банком не є встановленим
сторонами строком припинення дії
поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та
ч.1 ст. 252 ЦК України. А тому в цьому разі
підлягають застосування норми ч.4 ст. 559
ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. А тому,
оскільки кінцевий строк виконання
основного зобов'язання за кредитним
договором визначено 17.08.2012 року, а банк
пред'явив до них позов тільки 26.03.2013
року, тобто з пропуском встановленого
строку, то вважають, що порука є
припиненою.

Представник ПАТ «Банк «Київська Русь»
в судовому засіданні в порядку ст. 31 ч.2
ЦПК України збільшив позовні вимоги та
просив суд стягнути заборгованість по
кредитному договору на загальну суму 1
519 537,31 грн., зустрічні позови про
визнання поруки такою, що припинена не
визнав, з підстав викладених у
письмовому запереченні.

Представник ТзОВ «Юнімекс-К»
первинний позов не визнав пояснивши, що
представником позивача не
представлено оригіналів укладених
договорів. З поданої копії кредитного
договору вбачається, що позичальником
не підписано першу та другу сторінку
договору, на меморіальних ордерах, які
надані представником банку немає
підпису уповноваженої особи. Крім того,
кошти від банку поступали не на ті
рахунки, які зазначені в п.4.10.1.
кредитного договору. А тому вважає, що
відсутні належні докази, які
підтверджують отримання ТзОВ
«Юнімекс-К» кредитних коштів на суму 2
000 000 грн. Щодо поданих зустрічних
позовів про визнання поруки
припиненою, то не заперечував проти їх
задоволення.

Представник ТзОВ «Гранд Стілл» та
ОСОБА_3 в судовому засіданні первинний
позов про стягнення заборгованості за
кредитним договором не визнав,
пояснивши, що в забезпечення виконання
позичальником зобов'язань по
укладеному кредитному договору було
надано в заставу майно, яке б можна було
реалізувати та покрити суму
заборгованості. Однак, банк не вжив
заходів щодо збереження цього майна,
яке зникає, а тому вважає, що стягнення
заборгованості з поручителів є
безпідставне. Поданий зустрічний
позов ОСОБА_3 про визнання поруки такою,
що припинена представник підтримав в
повному обсязі та просив суд його
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
первинний позов про стягнення
заборгованості за кредитним договором
не визнав, пояснивши, що він як директор
ТзОВ «Юнімекс-К» дійсно укладав
кредитний договір на відкриття
відновлювальної кредитної лінії на
суму 2 000 000 грн., проте першу та другу
сторінку зазначеного договору не
підписував та вважає, що це могло дати
можливість банку в п.3 договору внести
як заставу майно яке не було визначено
сторонами договору. З кредитних коштів
800 000 грн. він погасив кредит в ПАТ
«Приватбанк», а щодо решти суми 1 200 000
грн. то не пам'ятає чи отримував,
оскільки усі документи товариства
викрадені. Також вказує, що в заявах
філії АБ «Київська Русь» від ТзОВ
«Юнімекс-К» про надання траншів в
рахунок відкритої кредитної лінії
стоїть не його підпис і про
перерахування коштів по зазначених
заявах йому нічого не відомо. А тому з
наведених підстав просить відмовити в
задоволенні первинного позову.
Поданий зустрічний позов про визнання
поруки такою, що припинена підтримав в
повному обсязі та просив суд його
задовольнити.

Суд, заслухавши думку сторін та
перевіривши матеріали справи, вважає,
що первинний позов підлягає до повного
задоволення, а в задоволенні
зустрічних позовів слід відмовити з
наступних підстав.

Встановлено, що між ПАТ «Банк
«Київська Русь» та ТзОВ «Юнімекс - К»
було укладено кредитний договір № 15-11/1
на відкриття відновлювальної
кредитної лінії, на підставі якого
останній отримав кредит в сумі 2 000 000,00
грн. строком по 17.08.2012 року із сплатою
процентів за користування кредитними
коштами в розмірі 20 % річних (а.с.5-10).
01.03.2012 року було укладено договір про
внесення змін і доповнень №1 на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії, де процентна ставка за
користування кредитом встановлено в
розмірі 22 % річних (а.с.11).

Згідно договорів поруки №31-11/П, №30-11/П
та №29-11/П від 19.08.2011 року майновими
поручителями ТзОВ «Юнімекс-К»
виступають ТзОВ «Гранд Стілл», ОСОБА_2
та ОСОБА_3 і несуть солідарний
обов'язок по виконанню зобов'язань за
кредитним договором (а.с.12-14, 15-17, 18-20).

Згідно розрахунку заборгованості по
кредиту, наданому ТзОВ «Юнімекс-К»
станом на 19.03.2013 року за ними рахується
заборгованість по несплаченому
кредиту 1 190 000,00 грн.; по несплачених
відсотках за користування кредитними
коштами 239 854,38 грн. та пеня за
несвоєчасну оплату нарахованих
відсотків по кредиту 10 985,24 грн.
Загальна сума заборгованості ТзОВ
«Юнімекс - К» по даному кредитному
договору складає 1 440 839,62 грн. (а.с.4).

З врахуванням ч.1 ст.554 ЦК України,
згідно якої, у разі укладення договорів
поруки на виконання одного і того
самого зобов'язання кожен із
поручителів відповідає перед
кредитором разом із боржником як
солідарні боржники. Тому по кожному
кредитному договору та договорах
поруки відповідачі повинні
відповідати солідарно, однак, окремо
від іншого поручителя.

У відповідності ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Крім того, у відповідності ст.1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові в
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Так, згідно п.4.1 кредитного договору,
повернення кредиту позичальником
здійснюється шляхом перерахунку
коштів зі свого поточного рахунку на
позичковий рахунок, а заборгованість
за кредитом повертається
позичальникові у відповідності до
графіка. Відповідно до п. 4.6 Кредитного
договору, сплата позичальником
процентів здійснюється щомісячно в
строк з 25-го числа по останній робочий
день поточного місяця на відповідний
рахунок із фактичної заборгованості за
кредитом.

Відповідно до п.81. Кредитного договору,
у випадку порушення строків
повернення кредиту та/або сплати
нарахованих процентів за користування
ним та /або винагород Банку,
позичальник, сплачує банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України , що діяла
в період прострочення, від невчасно
сплаченого платежу за кожний день
прострочення. А з п.8.2 кредитного
договору вбачається, що у випадку
порушення позичальником строків
повернення кредиту або процентів,
позичальник зобов'язується сплатити
суму заборгованості за кредитом,
нарахованими процентами та іншими
платежами згідно з кредитним
договором, з врахуванням встановленого
індексу інфляції, а також 30 % річних від
простроченої суми за весь час
прострочення.

Розрахунок заборгованості, що
залишилася по кредиту та інші подані
документи підтверджують, що відповідач
неналежно виконує взяті на себе по
кредитному договору зобов'язання,
внаслідок чого виникла зазначена вище
сума заборгованості по сплаті кредиту
процентів за його користування .

Тому, враховуючи наведене, суд вважає,
що позивачем правомірно нарахована
заборгованість за умовами кредитного
договору № 15-11/1 від 19.08.2011 року станом
на 24.03.2014 року (а.с.210), що становить: 964
103,71 грн. - заборгованість по кредиту, 536
183,60 грн. - заборгованість по відсотках
та 19250 грн. - пеня за несвоєчасне
погашення платежів по відсотках за
кредитом, а всього загальна сума
заборгованості 1 519 537,31 грн.

За таких обставин, суд приходить
висновку, що позовна вимога про
стягнення заборгованості за кредитним
договором підлягає до задоволення.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що
він не підписував заяви про надання
траншів в рахунок відкритої кредитної
лінії згідно укладеного кредитного
договору та йому нічого не відомо про
перераховані кредитні кошти є
надуманими та спростовуються
наступними доказами.

Так, в матеріалах справи містяться
копії заяв від ТзОВ «Юнімекс-К» від
19.08.2011 року, від 22.08.2011 року, від 30.08.2011
року, від 07.09.2011 року, від 12.09.2011 року та
від 14.09.2011 року про надання траншу на
визначені суми та наданими
реквізитами одержувача коштів та
призначенням платежів, а також додані
меморіальні ордери та платіжні
доручення про перерахування коштів
(а.с.2-13 т.2).

Факт отримання кредитних коштів
підтверджується також випискою по
особовому рахунку ТзОВ «Юнімекс-К»
(а.с.159-160).

Згідно протоколу зустрічі від 15.08.2012
року між працівниками відділення ПАТ
«Банк «Київська Русь» та ТзОВ
«Юнімекс-К» в особі ОСОБА_2 вбачається,
що сторони обговорювали шляхи та
терміни погашення заборгованості за
кредитним договором № 15-11/1 від 19.08.2011
року, яка на той час становила 1 613 031,05
грн. і в процесі переговорів досягнуто
домовленості про часткове погашення
заборгованості (а.с.153). Отже, зазначене
свідчить, що директором ТзОВ
«Юнімекс-К» визнавалась зазначена вище
сума заборгованості.

Крім того, згідно поданого розрахунку
заборгованості по кредитному видно, що
позичальником починаючи з 13.03.2012 року
вносилися платежі на погашення кредиту
на загальну сум 1 032 897, 29 грн., що знову ж
таки підтверджує визнання умов
укладеного кредитного договору та факт
отримання кредитних коштів ТзОВ
«Юнімекс-К» (а.с.210).

В судовому засіданні не встановлено
підстав для визнання недостовірності
поданих позивачем копій документів,
які належним чином завірені з
оригіналів.

При розгляді в судовому засіданні
зустрічних позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_2
судом враховується наступне.

Так, у відповідності до вимог ч.4 ст.559
ЦК України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі якщо такий
строк не встановлено, то порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Згідно п.4.2.2. Договорів поруки № 29-11/П
та № 30-11/П від 19.08.2011 року, укладених між
банком та поручителями ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, дія договору припиняється, якщо
кредитор протягом 36 місяців з дати
зазначеної в п.п.2.2.4 цього договору не
пред'явив позову до поручителя.

Відповідно до п.2.2.4 Договорів поруки №
29-11/П та № 30-11/П від 19.08.2011 року,
остаточне погашення кредиту, процентів
за його користування та інших платежів,
визначених кредитним договором,
здійснити не пізніше 17 серпня 2012 року.

Отже, відповідно до умов зазначених
договорів поруки банк повинен би
пред'явити позову до поручителів не
пізніше 17.08.2015 року, а позовна заява про
стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором
подана до суду 26.001.04.2013 року.

Таким чином, суд приходить висновку, що
позивачем було вчасно пред'явлено
позов до поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
а тому їх вимога про визнання поруки
такою, що припинена у зв'язку з
попущення 6-ти місячного строку від
настання виконання основного
зобов'язання є безпідставною, що дає
підстави для відмови у задоволенні
зустрічного позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК
судові витрати по справі стягнути з
відповідача.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 526,559,572,589,1054 ЦК України,
ст.ст.209,213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов публічного акціонерного
товариства «Банк «Київська Русь»
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юнімекс-К» та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гранд Стілл» в
солідарному порядку на користь
Публічного акціонерного Товариства
«Банк «Київська Русь» заборгованість
по кредитному договору в сумі 1 519 537,31
грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юнімекс-К» та ОСОБА_2
в солідарному порядку на користь
Публічного акціонерного Товариства
«Банк «Київська Русь» заборгованість
по кредитному договору в сумі 1 519 537,31
грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юнімекс-К» та ОСОБА_3
в солідарному порядку на користь
Публічного акціонерного Товариства
«Банк «Київська Русь» заборгованість
по кредитному договору в сумі 1 519 537,31
грн.

Відмовити в задоволенні
зустрічних позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_2
про визнання поруки такою, що
припинена.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юнімекс-К»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гранд Стілл», ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного Товариства «Банк
«Київська Русь» судові витрати по
справі з кожного по 913,50 грн.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Калуський міськрайонний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення , апеляційної
скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення в цей же
термін з дня отримання копії рішення.

ГОЛОВУЮЧА СУДДЯ :