________________________________________________________________________
____________________________________________________________Справа
№ 520/5117/14-ц
Провадження № 2/520/4263/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2014 року Київський
районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви
С.В.,

при секретарі
Бродецькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Комунального підприємства
«Домоуправління № 18», за участю
третьої особи Одеської міської ради,
про визнання права користування
житловим приміщенням та зобов'язання
вчинити певні дії, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з
вказаним позовом, в якому просить суд
визнати за нею та її неповнолітнім
сином право користування житловим
приміщенням, а саме АДРЕСА_1, а також
зобов'язати КП «Домоуправління № 18»
укласти з нею договір найму житлового
приміщення.

Позові вимоги обґрунтовані тим,
що в АДРЕСА_1 вона проживає з 1999 року, в
яку вселилася на підставі дозволу її
дідуся ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_4, в якій
проживає й на теперішній час.

За весь час проживання в цій
квартирі ОСОБА_2 разом з дідусем та
бабусею вела спільне господарство, був
спільний бюджет, а також разом
здійснювали ремонт та обслуговування
вказаної квартири.

На підставі рішення суду від 03
жовтня 2005 року між КП «Домоуправління
№ 18» та дідусем ОСОБА_3 було укладено
договір найму житлового приміщення.

У 2006 році померла бабуся ОСОБА_4, а
у 2007 році помер дідусь ОСОБА_3, після їх
смерті ОСОБА_2 продовжила проживати у
вищевказаній квартирі, підтримувати її
у належному стані та сплачувати всі
комунальні послуги. Разом з нею
проживає її неповнолітній син - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та користується
державними пільгами.

12 березня 2014 року ОСОБА_2
звернулася до КП «Домоуправління № 18»
із заявою про переоформлення особового
рахунку та укладення з нею договору
найму житлового приміщення, як члена
сім'ї наймача стосовно АДРЕСА_1, але КП
«Домоуправління № 18» відмовило ОСОБА_2
у задоволені заяви.

Однак, ОСОБА_2 вважає, що КП
«Домоуправління № 18» незаконно
відмовило їй у задоволені заяви, у
зв'язку з чим звернулася до суду із
відповідним позовом.

Під час розгляду справи
представник Одеської міської ради
надав суду письмові заперечення проти
позову, в яких посилається на те, що в
матеріалах справи відсутні докази про
спільне проживання і ведення спільного
господарства між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 й
ОСОБА_4, а матеріалами справи лише
підтверджується факт самовільного
зайняття ОСОБА_2 житлового приміщення,
тому просить суд відмовити у
задоволені позову у повному обсязі.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 позов
підтримали та просили суд визнати за
ОСОБА_2 та її неповнолітнім сином право
користування житловим приміщенням, а
саме АДРЕСА_1, та зобов'язати КП
«Домоуправління № 18» укласти з ОСОБА_2
договір найму житлового приміщення, з
підстав, викладених у позові.

Представник відповідача КП
«Домоуправління № 18» - Найденко К.Р. у
судовому засіданні пред'явлені позовні
вимоги не визнав, просив суд у їх
задоволені відмовити за
безпідставністю.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
на надані докази, з урахуванням
письмових пояснень представника
Одеської міської ради, суд вважає, що у
задоволені позовних вимог слід
відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_3 й ОСОБА_4 є рідними дідом та
бабкою позивачці ОСОБА_2, що
підтверджується матеріалами справи.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом
в кв. АДРЕСА_1, що підтверджується
відповідною довідкою, яка видана
управлінням ЖКГ.

Рішенням Київського районного
суду м. Одеси від 03 жовтня 2005 року по
справі № 2-4469/05 зобов'язано КП
«Домоуправління № 18» укласти з ОСОБА_3
договір найму житлового приміщення, а
саме АДРЕСА_1 та прийняти від ОСОБА_3
документи для проведення його
реєстрації за місцем проживанням.

Ні підставі вказаного рішення, КП
«Домоуправління № 18» було відкрито
особливий рахунок № НОМЕР_1 на ім'я
ОСОБА_3 стосовно АДРЕСА_1.

06 жовтня 2006 року померла ОСОБА_4,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_2, а у 2007 році помер
ОСОБА_3.

Положеннями ч. 1 ст. 64 ЖК України
передбачено, що члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються
нарівні з наймачем усіма правами і
несуть усі обов'язки, що випливають з
договору найму жилого приміщення.
Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство (ч. 2 ст. 64 ЖК України).

За приписами ч. 1 ст. 65 ЖК України
визначено, що наймач вправі в
установленому порядку за письмовою
згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей зазначеної згоди
не потрібно.

Пунктом 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» (із змінами та доповненнями
від 25 травня 1998 року) роз'яснено, що
вирішуючи спори про право користування
жилим приміщенням осіб, які вселилися
до наймача, суд повинен з'ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при їх
вселенні, зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача,
чи приписані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи вели
вони з наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх проживання, чи не
обумовлювався угодою між цими особами,
наймачем і членами сім'ї, що проживають
з ним, певний порядок користування
жилим приміщенням.

З матеріалів справи вбачається, а
саме з паспорту громадянки України
ОСОБА_2 серії НОМЕР_3, виданого 05 квітня
1999 року Роздільнянським РВ УМВС
України в Одеській області, що з 27
вересня 1999 року по 02 червня 2004 року
ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_3, з 01 вересня 2005 року по 25
вересня 2012 року за адресою: АДРЕСА_4, а з
31 жовтня 2012 року і по теперішній час за
адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, суд дійшов до
висновку, що ОСОБА_2 має місце
постійного проживання, за яким
остається зареєстрованою й по
теперішній час, а якщо вона і проживала
в кв. АДРЕСА_1, то вона не набула права
користування цією квартирою.

Також в матеріалах справи
відсутні докази про ведення спільного
господарства між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який
був наймачем житлового приміщення.

Оцінивши всі докази у їх
сукупності, суд дійшов до висновку, що
відсутні підстави для визнання за
ОСОБА_2 та її сином права користування
житловим приміщенням, а саме
АДРЕСА_1, оскільки матеріалами справи
підтверджується лише факт
самовільного зайняття цього житлового
приміщення.

В такому разі й відсутні підстави
для укладення між ОСОБА_2 та КП
«Домоуправління № 18» договору найму
житлового приміщення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Під час розгляду справи ні
позивачка ОСОБА_2., ні її представник не
довели суду ті обставини, на які вони
посилались як на підставу своїх
позивних вимог.

Отже, з урахуванням
вищевикладеного, оцінивши всі
обставини у їх сукупності, суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є
необґрунтованими, у задоволені яких
слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10-11, 60, 88, 209, 212-215
ЦПК України, на підставі ст.ст. 16, 29 ЦК
України, ст.ст. 9-10, 61-62, 64-65 ЖК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволені
позовних вимог до Комунального
підприємства «Домоуправління № 18, за
участю третьої особи Одеської міської
ради, про визнання права користування
житловим приміщенням та зобов'язання
вчинити певні дії за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду міста Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів.

Суддя
Рева С. В.