Справа № 161/5817/14-ц
Провадження № 2/161/2181/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
У Х В А Л А

11 червня 2014 року Луцький міськрайонний
суд Волинської області в складі
головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Акайомовій Т.В.

з участю: представника позивача
Грушицького О.І.,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «УМПП-Центр» про
стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «Західінкомбанк» звернулося до
Луцького міськрайонного суду із
вищезазначеним позовом. Просив
стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_5, ОСОБА_6 в користь ПАТ
«Західінкомбанк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 23 677 969,58
грн. та в рахунок погашення
заборгованості звернути стягнення на
предмет іпотеки за договором іпотеки
від 17.10.2007 року № 4102 на
адміністративний будинок /А-6/
(приміщення третього поверху №№ 96-124
включно, загальною площею 685,5 кв.м.), що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу на прилюдних торгах за
початковою ціною на рівні згідно
оцінки, проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

В судовому засіданні представник
відповідача ТзОВ «УМПП-Центр» заявив
клопотання про закриття провадження в
частині позовних вимог до ТзОВ
«УМПП-Центр».

Клопотання обґрунтував тим, що 17.10.2007
року між ПАТ «Західінкомбанк» та ТзОВ
«УМПП-Центр» було укладено Договір
іпотеки, відповідно до якого ТзОВ
«УМПП-Центр» передав ПАТ
«Західінкомбанк» в іпотеку для
часткового забезпечення зобов'язання
ТзОВ «Млинівські макарони» приміщення
третього поверху адміністративного
будинку /А-6/, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Вважає, що між сторонами (ПАТ
«Західінкомбанк» як кредитор/іпотеко
держатель, ТзОВ «Млинівські макарони»
як боржник та ТзОВ «УМПП-Центр» як
іпотекодавець) виникли не цивільні, а
саме господарські правовідносини, які
не можуть бути предметом розгляду у
Луцькому міськрайонному суді, а
повинні розглядатися в порядку
визначеному ГПК України господарським
судом.

Крім того, вказує, що враховуючи
положення договорів поруки до договору
іпотеки, положень Цивільного кодексу
та Закону України «Про іпотеку», у
відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
відповідача ТзОВ «УМПП-Центр» різні за
своєю правовою природою права та
обов'язки.

Заслухавши думку учасників процесу,
суд прийшов до висновку, що клопотання
представника відповідача до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ЦПК України
позивач має право об'єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов'язаних
між собою.

Статтями 546 і 548 Цивільного кодексу
України встановлено, що виконання
зобов'язання може забезпечуватися, в
тому числі порукою, заставою; виконання
зобов'язання (основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2014 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» встановлено,
що оскільки у спорах, що виникають із
кредитних правовідносин, сторонами є
як юридичні, так і фізичні особи та з
урахуванням вимог статей 15- 16, частини
другої статті 118 Цивільного
процесуального кодексу України при
визначенні судової юрисдикції суди
мають виходити з того, що такі справи
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства у разі, якщо
однією зі сторін є фізична особа, а
вимоги взаємопов'язані між собою і
окремий їх розгляд неможливий. Зокрема,
це можуть бути позови банку (іншої
фінансової установи) до фізичної особи
- позичальника і до юридичної особи -
поручителя чи навпаки, які виникли з
одних і тих самих правовідносин -
отримання кредиту.

Договір поруки має додатковий
(акцесорний) до основного зобов'язання -
кредитного договору - характер і
укладається саме для забезпечення
виконання останнього, а поручитель
згідно з частиною першою статті 554 ЦК
відповідає перед кредитором, за
загальним правилом, солідарно із
позичальником, якщо договором поруки
не встановлено його додаткову
(субсидіарну) відповідальність.
Неможливість окремого розгляду цих
договорів може бути пов'язана, зокрема,
із визначенням суми заборгованості,
способу виконання зобов'язання та
іншими умовами договорів.

Разом із тим, оскільки пред'явлення
позову до солідарних боржників є
правом, а не обов'язком банку чи іншої
фінансової установи (частина перша
статті 543 ЦК), у разі пред'явлення позову
до кожного з них окремо суди мають
враховувати визначену ЦПК компетенцію
судів щодо розгляду цивільних справ.
Зокрема, позов банку (іншої фінансової
установи) до юридичної особи -
поручителя із залученням фізичної
особи - позичальника як третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, підлягає розгляду в
порядку господарського судочинства.

Щодо предмету спору згідно ст. 32 ЦПК
України, на що вказує представник
відповідача ТзОВ «УМПП-Центр», то п. 23
згаданої постанови Пленуму роз'яснено,
що при вирішенні спорів за участю
майнових поручителів суди мають
виходити з того, що відповідно до
статті 11 Закону України «Про заставу»,
статей 1, 11 Закону України «Про іпотеку»
майновий поручитель є заставодавцем
або іпотекодавцем. Відповідно до
статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука
є різними видами забезпечення, тому
норми, що регулюють поруку (статті 553- 559
ЦК) не застосовуються до правовідносин
кредитора з майновим поручителем,
оскільки він відповідає перед
заставо/іпотекодержателем за
виконання боржником основного
зобов'язання винятково в межах
вартості предмета застави/іпотеки. У
зв'язку із цим солідарна
відповідальність боржника та
майнового поручителя нормами ЦК не
передбачена.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в задоволенні клопотання
представника відповідача ТзОВ
«УМПП-Центр» про закриття провадження
в частині позовних вимог до ТзОВ
«УМПП-Центр» слід відмовити.

Керуючись ст. 205 ЦПК України, Постановою
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30.03.2014 року
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника
відповідача ТзОВ «УМПП-Центр» про
закриття провадження в частині
позовних вимог до ТзОВ «УМПП-Центр» в
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «УМПП-Центр» про
стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають
оскарженню окремо від рішення суду,
включаються до апеляційної скарги на
рішення суду. У разі подання
апеляційної скарги на ухвалу, що не
підлягає оскарженню окремо від рішення
суду, суд першої інстанції повертає її
заявнику, про що постановляє ухвалу,
яка не підлягає оскарженню

Суддя Луцького міськрайонного суду
В.П.
Пушкарчук