АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1616/5216/2012
Номер провадження 22-ц/786/1410/14
Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р.І.
Доповідач Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області в складі:

головуючого судді:
Бондаревської С.М.

суддів: Дорош А.І.,
Триголова В.М.

при секретарі
Коваль А.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 30 жовтня
2013 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_1, Ленінської районної у м.
Полтаві ради, Управління Держкомзему
у м. Полтаві про захист прав
на земельну ділянку та усунення
перешкод у її користуванні.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2012 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду із вищезазначеним
позовом до відповідачів.

Свої позовні вимоги обгрунтовував тим,
що він є власником домоволодіння, яке
знаходиться по АДРЕСА_2. Рішенням
Ленінської районної в м. Полтаві ради
№398 від 27 липня 2010 року йому дозволено
виготовити технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
які посвідчують право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_2 загальною
площею: 1062 кв.м.

Власником суміжного домоволодіння по
АДРЕСА_1 є відповідачка у справі ОСОБА_3
З метою збільшення своєї земельної
ділянки, остання самовільно перенесла
межу між земельними ділянками в бік
ділянки по АДРЕСА_2, що призвело до
неправомірного зменшення його
земельної ділянки.

Крім того, землекористувач іншої
земельної ділянки - по АДРЕСА_3 -
відповідачка ОСОБА_1, шляхом
переміщення паркану, що знаходиться на
межі із належною йому земельною
ділянкою, в бік її зменшення на 1,6 м, теж
порушує його права, як
землекористувача.

Просив визнати за ним право
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_2 загальною площею 1062 кв.м.
Зобов»язати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 усунути
перешкоди в його користуванні
земельною ділянкою по АДРЕСА_2,
загальною площею 1062 кв.м.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Полтави від 30
жовтня 2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_1, Ленінської районної у м.
Полтаві ради, Управління Держкомзему
у м. Полтаві про захист прав
на земельну ділянку та усунення
перешкод у її користуванні -
задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_2
загальною площею 1062 кв.м.

Зобов"язано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 усунути
перешкоди в користуванні
ОСОБА_2 земельною ділянкою по АДРЕСА_2,
загальною площею 1062 кв.м., а
саме: - гр. ОСОБА_3 перенести власний
паркан, що проходить по межі із
земельною ділянкою по АДРЕСА_2 в
сторону домоволодіння по
АДРЕСА_1 на відстань, визначену
згідно висновку судово-технічної
експертизи; - гр. ОСОБА_1 перенести
паркан та межу із земельною ділянкою
ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 в бік земельної
ділянки по АДРЕСА_3 таким чином, щоб
приєднати частину земельної ділянки,
що знаходиться в користуванні
останнього домоволодільця та
позначена на кадастровому плані ТОВ
«Трансбуд-ПЛТ» як спірна
територія до земельної ділянки № 7 та
відновити межу між даними земельними
ділянками розміром 39,1 м. та межу між
ділянкою № 7 та земельною ділянкою
міської ради (болото) розміром 15,4 м.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Полтави від 20 березня 2014 року заяву
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
Ленінського районного суду м. Полтави
від 30 жовтня 2013 року
залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Ленінського
районного суду м. Полтави від 28 квітня
2014 року вирішено питання щодо судових
витрат.

З рішенням суду першої інстанції не
погодилася відповідачка ОСОБА_1,
оскарживши його в апеляційному
порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати оскаржуване нею
судове рішення та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

На апеляційну скаргу ОСОБА_1 своє
заперечення надав позивач ОСОБА_2,
в якому вказував на те, що
апеляційна скарга є необґрунтованою,
та такою, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням
норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується наявними у справі
доказами, що позивач ОСОБА_2 є
власником домоволодіння по АДРЕСА_2.

Рішенням Ленінської районної в м.
Полтаві ради №398 від 27 липня 2010 року
ОСОБА_2 дозволено виготовити технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, які посвідчують
право власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_2 загальною площею 1062 кв.м.

До ухвалення Ленінською районною в м.
Полтаві радою вказаного рішення №398,
дана земельна ділянка, в тому ж розмірі
- 1062 кв.м., знаходилась у користуванні
позивача на підставі рішення
виконкому Ленінської районної в м.
Полтаві ради №39 від 20
лютого 1968 року.

Крім того, рішення Ленінської районної
в м. Полтаві ради №398 від 27 липня 2010 року
також було затверджено рішенням
Ленінської районної в м. Полтаві ради 12
серпня 2010 року. Однак,
позивач не може виготовити відповідну
технічну документацію та отримати у
власність вказану земельну ділянку,
оскільки в нього із суміжними
користувачами виник спір щодо меж
даної ділянки.

Так, власник суміжного домоволодіння
по АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 отримала державний
акт на право власності на земельну
ділянку від 16 червня 2010 року, виданий
на підставі рішення Ленінської
районної в м. Полтаві ради №248 від 11
травня 2011 року. Затвердження технічної
документації та передача земельної
ділянки у власність здійснена за
спрощеною процедурою, згідно постанови
Кабінету Міністрів України №844 від 05
серпня 2009 року, без погодження меж з
суміжними землекористувачами. Під час
виготовлення даної технічної
документації, ОСОБА_3 відступила на
користь сусідки по АДРЕСА_4 близько
одного метра своєї земельної ділянки,
але з метою збереження площі власної
ділянки, перенесла межу з протилежної
сторони в бік ділянки по АДРЕСА_2. Це
призвело до неправомірного зменшення
переданої у користування ОСОБА_2
земельної ділянки внаслідок
перенесення межі та паркану з боку
домоволодіння АДРЕСА_1.

Крім того, судом встановлено, що
відповідачка ОСОБА_1, яка є
землекористувачем іншої земельної
ділянки - по АДРЕСА_3, шляхом
переміщення паркану, що знаходиться
на межі із належною позивачеві
земельною ділянкою в бік її зменшення
на 1,6 м , також порушує права позивача.

Порушення права ОСОБА_2 на земельну
ділянку з боку суміжних
землекористувачів - відповідачів у
справі, підтверджується кадастровим
планом земельних ділянок по АДРЕСА_1,
виготовленим ТОВ «Трансбуд-ПЛТ», а
також висновком №35-13 судової
земельно-технічної експертизи.

Встановивши вищенаведені обставини,
суд першої інстанції, з урахуванням
положень ст. ст. 123, 184, 198 Земельного
кодексу України, ст. 56 Закону України
«Про землеустрій», дійшов правильного
висновку щодо правомірності позовних
вимог позивача, обґрунтовано
задовольнивши його позов.

Посилання апелянта на невідповідність
розміру межі, зазначеного в рішенні
суду, як такого, що підлягає
відновленню, - площі, вказаній в
кадастровому плані, - не заслуговує
на увагу, оскільки 39,1 м - довжина межі,
яка за рішенням суду підлягає
відновленню між земельними ділянками
позивача та апелянта, а 30,49 кв. м -
площа спірної земельної ділянки,
зазначена в кадастровому плані, що не
є тотожним.

Також і інші доводи апеляційної скарги
не спростовують правильності
висновків місцевого суду, як і не
підтверджують належними доказами їх
неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням вимог матеріального та
процесуального права, тому правових
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Полтави від 30 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: