№ 336/2382/14-ц
пр. № 2/336/1512/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Дацюк О.І.

при секретарі Прохорові Р.С.

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору:
районна адміністрація Запорізької
міської ради по Шевченківському
району, про передання малолітньої
дитини матері, припинення опіки та
звільнення від обов'язків опікуна,
припинення стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2,
вказавши, що є матір'ю неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько якого
ОСОБА_4 позбавлений батьківських прав
щодо дитини. У зв'язку з засудженням
позивача вироком суду до покарання у
вигляді позбавлення волі бабусі дитини
ОСОБА_2 була призначено опікуном
ОСОБА_3, а також з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього
ОСОБА_3 стягнуто аліменти. Оскільки
позивач на цей час звільнилась з місць
позбавлення волі, встала на путь
виправлення, займається вихованням
дитини, влаштувалась на роботу, просить
передати їй сина ОСОБА_3, припинити
опіку та звільнити ОСОБА_2 від
обов'язків опікуна, припинити
стягнення аліментів з позивача.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, пояснивши, що після
звільнення з місць позбавлення волі
встала на путь виправлення,
влаштувалась на роботу, займається
вихованням дитини, з сином у неї добрі
стосунки, тож вона має намір в
подальшому виховувати дитину та
просить звільнити ОСОБА_2 від
обов'язків опікуна та припинити
стягнення аліментів.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнала повністю,
указавши, що після звільнення з місць
позбавлення волі її донька ОСОБА_1 веде
нормальний спосіб життя, з сином у неї
добрі стосунки, вона влаштувалась на
роботу, тож на цей час здатна
самостійно виховувати сина та
піклуватися про нього.

Третя особа без самостійних вимог
Районна адміністрація Запорізької
міської ради по Шевченківському району
в судове засідання представника не
направили, направили до суду заяву,
вказавши, що позовні вимоги
підтримують та вважають за доцільне
повернути дитину матері та звільнити
відповідача від обов'язків опікуна.

При дослідженні матеріалів справи
встановлено, що батьками
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
ОСОБА_4 та ОСОБА_1, що підтверджено
свідоцтвом про народження. Після
розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4
позивачка змінила прізвище на
«ОСОБА_1», що підтверджено свідоцтвом
про розірвання шлюбу.

Вироком Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 21.09.2009 року ОСОБА_1
була визнана винною у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, та
засуджена з застосуванням ст. 71 КК
України до п'яти років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією ?
частки належного їй майна.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 29.03.2011 року
частково задоволено позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_1, позбавлено ОСОБА_4
батьківських прав щодо ОСОБА_3,
призначено ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
утримання ОСОБА_3 аліменти в сумі 300
гривень щомісячно.

Розпорядженням заступника голови
Шевченківської районної адміністрації
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус
дитини, позбавленої батьківського
піклування, на час перебування матері у
місцях позбавлення волі.

Як вбачається з довідки про звільнення
ОСОБА_1 06.03.2014 року була звільнена
умовно-достроково на 8 місяців 4 дні.

Відповідно до трудової книжки, довідок
та характеристики ТОВ «МіК» ОСОБА_1
працює на ТОВ «МіК» швачкою, роботу
виконує добросовісно, дисципліну не
порушує.

Згідно із довідкою Запорізької
загальноосвітньої школи I-III ступенів №
12 Запорізької міської ради від 23.05.2014
року ОСОБА_1 приймає участь у вихованні
сина ОСОБА_3, відвідує школу та
цікавиться досягненнями дитини.

Районною адміністрацією Запорізької
міської ради по Шевченківському району
22.04.2014 року дано висновок про
доцільність припинення опіки над
малолітнім ОСОБА_3, звільнення ОСОБА_2
від виконання обов'язків опікуна,
переданням дитини матері ОСОБА_1, з
якого вбачається, що в ході обстеження
встановлено, що матір'ю ОСОБА_3 ОСОБА_1
створені відповідні умови для
проживання, виховання та розвитку
дитини.

При вирішенні спору суд виходить з
такого

Згідно ст. 150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Як вказують стаття 151 ч. 1, стаття 163 ч. 1
СК України батьки мають переважне
право перед іншими особами на особисте
виховання дитини та на те, щоб
малолітня дитина проживала з ними.

Стаття 3 Конвенції про права дитини від
20.11.1989 року, ратифікованої Постановою
Верховної ради України № 789 від 27.02.1991
року, вказує, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Статтею 27 Конвенції визнається право
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батьки або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до ст. 170 ч. 3 СК України якщо
відпадуть причини, які перешкоджали
належному вихованню дитини її
батьками, суд за заявою батьків може
постановити рішення про повернення їм
дитини.

Статті 250, 251 СК України вказують, що
опіка, піклування над дитиною
припиняється у випадках, встановлених
Цивільним кодексом України. Особа може
бути звільнена від обов'язків опікуна
або піклувальника дитини у випадках,
передбачених Цивільним кодексом
України, а також тоді, коли між
опікуном, піклувальником та дитиною
склалися стосунки, які перешкоджають
здійсненню ними опіки, піклування.

Стаття 76 ч. 1 ЦК України визначає, що
опіка припиняється у разі передачі
малолітньої особи батькам
(усиновлювачам).

Зважаючи на вищевикладене, суд вбачає
підстави для задоволення позову,
передання ОСОБА_1 її малолітнього сина
ОСОБА_3, припинення опіки на ОСОБА_3
ОСОБА_2

Враховуючи припинення опіки ОСОБА_2 над
ОСОБА_3 та передання дитини його матері
ОСОБА_1, суд також вбачає підстави для
припинення стягнення з ОСОБА_1
аліментів на користь ОСОБА_2 на
утримання ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору:
районна адміністрація Запорізької
міської ради по Шевченківському
району, про передання малолітньої
дитини матері, припинення опіки та
звільнення від обов'язків опікуна,
припинення стягнення аліментів
задовольнити.

Припинити опіку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
щодо малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, його
матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів
на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з дня набрання рішенням
суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення через
Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк

06.06.2014