Справа № 456/687/14
Головуючий у 1 інстанції: Сас
Провадження № 22-ц/783/3548/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шумської Н.Л., Монастирецького
Д.І.

при секретарі: Бадівській О.О.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 21 березня
2014 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на
бездіяльність відділу Державної
виконавчої служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду із
скаргою на бездіяльність відділу ДВС
Стрийського МУЮ Львівської області в
якій просить визнати неправомірною
бездіяльність відділу ВДВС
Стрийського МУЮ Львівської області в
частині відмови звернення стягнення на
майно боржника ОСОБА_4 за № 09-20-14/17255 від
12 грудня 2013 року та зобов'язати відділ
ДВС виконати дії по відшкодуванню
заподіяної їй шкоди в розмірі 76 971 грн. 75
коп. В обґрунтування вимог
покликається на те, що 07.04.1984 року
ОСОБА_4 скоїв ДТП під час якої заявниця
та її чоловік ОСОБА_5 отримали важкі
травми, що призвели до їх інвалідності.
Її чоловік ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Рішенням Стрийського
міськрайонного суду від 12.10.2010 року із
ОСОБА_4 в користь заявниці стягнуто 60 667
грн. 72 коп. боргу відшкодування в
зв'язку з каліцтвом спадкодавця та 165
грн. витрат на правову допомогу, а
всього 60 842 грн. 72 коп. Крім цього за
ОСОБА_4 рахується невідшкодований борг
в її користь у зв'язку з каліцтвом
отриманим при ДТП в розмірі 16 129 грн. 03
коп. Таким чином загальна сума
невідшкодованої шкоди у зв'язку з
каліцтвом становить 76 971 грн. 75 коп.
Боржник ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року
не відшкодувавши зазначену суму боргу.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла дружина
ОСОБА_4 - ОСОБА_7, не оформивши на себе
спадщину після померлого чоловіка.
Померлому ОСОБА_4 належав на праві
власності житловий будинок
розташований по АДРЕСА_1, на який
накладено арешт. В Стрийській
державній нотаріальній конторі за
заявою внучки ОСОБА_7 - ОСОБА_8 відкрито
спадкову справу, яка свідоцтво про
право на спадщину не отримувала.
Спадковий будинок знаходиться під
арештом накладеним ВДВС Стрийського
МУЮ. Проте заявниця не може пред'явити
свої вимоги про відшкодування шкоди до
ОСОБА_8, оскільки така вимога
заявляється лише до спадкоємця, який
прийняв спадщину. Вважає, що відділ ДВС
мав би звернути стягнення шляхом
реалізації арештованого майна -
житлового будинку, належного померлому
боржнику і відшкодувати заявниці
заподіяну шкоду в розмірі 76 971, 75 грн.
Проте відділ ДВС Стрийського МУЮ
Львівської області від виконання цих
обов'язків ухиляється, мотивуючи свою
відмову безпідставною протиправною
позицією.

Ухвалою Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 21 березня 2014 року в
задоволені скарги відмовлено.

Дану ухвалу оскаржила ОСОБА_2
подавши апеляційну скаргу, у якій
зазначає, що ухвала не відповідає
вимогам ст. 209, 210 ЦПК України. Окрім
того, вважає відмову незаконною з тих
підстав, що оскільки боржник являється
власником житлового будинку і
прибудинкової земельної ділянки,
розташованих по АДРЕСА_1, тому
стягнення боргу в її користь слід було
проводити за рахунок звернення
стягнення на його майно. Також суд не
прийняв до уваги тієї обставини, що
звернення стягнення на майно ОСОБА_9
повинно було здійснене ще при його
житті, але безпідставно не було
виконано і по даний час спадщина ніким
не прийнята. Вважає, що ВДВС мав
підстави звернути стягнення на
спадкове майно ОСОБА_9, але безпричинно
цього не виконав.

Просить скасувати ухвалу Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 21 березня 2014 року та
постановити нову ухвалу про визнання
бездіяльності відділу ВДВС
Стрийського управління юстиції в
часині відмови їй у зверненні
стягнення заборгованості в розмірі 76
971, 75 грн. на майно боржника ОСОБА_9 і
зобов'язати ВДВС виконати дії по
відшкодуванню заподіяної їй шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу слід відхилити.

Матеріалами справи встановлено, що
згідно копії постанови державного
виконавця ОСОБА_3 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 23.03.2012 року
накладено арешт на нерухоме майно, а
саме земельну ділянку по АДРЕСА_1
площею 0,0637 га для обслуговування
житлового будинку та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить ОСОБА_4 (а.с. 12).

Як вбачається з копії свідоцтва про
смерть, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року
про що в книзі реєстрації смертей
зроблено відповідний актовий запис № 46
(а.с. 13).

Постановою державного виконавця ВДВС
Стрийського МУЮ від 18.05.2012 року
виконавче провадження ВП №31166851 з
примусового виконання виконавчого
листа №2-2447 виданого 08.02.2011р. Стрийським
міськрайонним судом Львівської
області зупинено у зв'язку із смертю
боржника ОСОБА_4 (а.с. 46).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього кодексу, порушено
їх права чи свободи.

У відповідності до ч.1,3 ст. 5 Закону
України «Про виконавче провадження»
вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України. Невиконання законних вимог
державного виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.1 ч.1 ст. 37 даного Закону
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у разі: смерті,
оголошення померлим чи визнання
безвісно відсутнім стягувача або
боржника, або припинення юридичної
особи, якщо встановлені судом
правовідносини допускають
правонаступництво.

Відповідно ч.2 ст. 39 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження зупиняється у випадках,
передбачених: пунктами 1 і 2 частини
першої статті 37 цього Закону, - до
визначення правонаступників боржника
або призначення опікуна недієздатному
боржникові.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 07.02.2014р. «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» передбачено, що при розгляді
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби суди повинні враховувати, що
Законом про виконавче провадження
передбачено заборону на зловживання
процесуальними правами під час
здійснення виконавчого провадження.
Так, державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачені Законом про
виконавче провадження заходи
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (частина
перша статті 11), а особи, які беруть
участь у виконавчому провадженні,
зобов'язані сумлінно користуватися
усіма наданими їм правами з метою
забезпечення своєчасного та в повному
обсязі вчинення виконавчих дій
(частина сьома статті 12).

Відмовляючи в задоволенні скарги
ОСОБА_2 районний суд виходив з того, що
дії державного виконавця ВДВС
Стрийського МУЮ у Львівській області
були вчинені відповідно до ЗУ «Про
виконавче провадження» та в межах
повноважень державного виконавця.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком районного суду,
оскільки такий грунтується на вимогах
закону та матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення колегія суддів не
вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що у суду першої
інстанції було достатньо
обґрунтованих підстав для відмови в
задоволенні скарги, а тому приходить до
висновку, що ухвала постановлена з
дотриманням норм закону, підстави для
її скасування відсутні, а відтак,
апеляційну скаргу слід відхилити,
залишивши ухвалу Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 21 березня 2014 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст.307, ст. ст. 312, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 21 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
Струс Л.Б.

Судді
Шумська Н.Л.

Монастирецький Д.І.