Справа № 2-6881/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року Солом`янський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді- Лозинської М.І.,

за участі секретаря- Панченко М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк « Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Служба у
справах дітей Солом`янської районної у
місті Києві державної адміністрації
про звернення стягнення на предмет
іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ПАТ КБ « Приватбанк» в
листопаді 2013 року звернувся до суду із
позовом до відповідачів в якому просив
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором К2НСGА00000125 від
23.11.2007 року, в розмірі 196707,16 [Долар США] ,
що за курсом 7.94 відповідно до
службового розпорядження N від 07.11.2013
року складає 1571690.18 грн. звернути
стягнення на квартиру загальною площею
43.60 м2. житловою площею 26.80 м2,:що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки К2НСGА00000125
від 26.11.2007 р.) Публічним Акціонерним
Товариством Комерційний банк
«Приватбанк» з укладанням від імені
відповідачів договору купівлі продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме маймо, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«Приватбанк» всіх передбачених
нормативі правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

Крім того позивач просить
ухвалити рішення про виселення
відповідачів, які зареєстровані та або
проживають у квартирі , що є предметом
іпотеки за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивач
вказує , що відповідно до укладеного
договору № К2НСGА00000125 від 23.11.2007 року
ОСОБА_1 до 23.11.2027 року отримала кредит у
розмірі 91000.00 Долар США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 11,04% на рік на суму залишку
заборгованості кредитом з кінцевим
терміном повернення 23.11.2027 року.

Згідно умов зазначеного договору
погашення заборгованості повинно
здійснюватися щомісяця в період
сплати, позичальник повинен надавати
банку грошові кошти (шомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
Кредитом, яка складається із
заборгованості за Кредитом,
відсотками, комісієюю. а також інші
витрати.

У порушення умов договору відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав, що призвело
до збитків позивача, які мають вираз у
залученні позивачем вільних коштів до
страхового резерву, створенного в
забезпечення простроченної
заборгованності позичальника та нести
витрати по сплаті податків та інших
обов'язкових платежів з цих коштів.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом 07.11 .2013 року має
заборгованість - 196707,16 (Долар США ), яка
складається з наступного:

91004.26 Долар США - заборгованість за
кредитом;

37797.75 Долар США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

9582,30 Долар США - заборгованість по
комісії за користуванням кредитом:

48426.04 Долар СІІІА - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, а також штрафи відповідно
до Договору:

31.24 Долар США- штраф (фіксована частина).

9365.52 Долар США - штраф (процентна
складова).

В підтвердження наявності
заборгованості позивач послався на
наданий до позову розрахунок .

Позивач вказує, що в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором ПАТ КБ « ПриватБанк» та
відповідачі 26.11.2007 року уклали договір
іпотеки №№ К2НСGА00000125 згідно з яким
надали в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 43.60 м2.
житловою площею 26.80 м2. яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1, яка належить їм на
праві власності на підставі Свідоцтва
про право власності. Обумовлена
сторонами договору іпотеки ціна
предмету іпотеки, дорівнює 731088 грн. 50
коп.

Договором іпотеки, укладеним між
відповідачем та позивачем, передбачене
право іпотекодавця на реєстрацію у
предметі іпотеки інших осіб лише при
умові отримання від іпотекодержателя
письмової згоди на такі дії. Враховуючи
той факт, що іпотекодержатель не
надавав своєї згоди на відповідну
реєстрацію осіб за адресою предмету
іпотеки, позивач вважає , що реєстрація
осіб у предметі іпотеки з порушенням
умов цивільно-правового договору та
статті 629 ЦК України і зняття таких осіб
з реєстраційного обліку є захистом
прав іпотекодержателя та повинне
відбуватись на підставі рішення суду.

Позивач посилається на те, що згідно з
ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку»
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки, суд за
заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ
«Про іпотеку» та с. 109 ЖК України
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок ти житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, а тому позивач вважає,
що відповідачі підлягають виселенню з
житла, яке є предметом іпотеки
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В ході розгляду справи
представник позивача позов підтримав
та просив його задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні проти позову
заперечував, пославшись на те, що
відповідно до рішення Солом`янського
районного суду м. Києва від 11 жовтня 2011
року з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2
солідарно стягнуто на корить ПАТ КБ «
Приватбанк» заборгованість по
укладеному кредитному договору у
розмірі 108 677,22 доларів США, що по курсу
НБУ становить 866157,45 грн. На підставі
даного рішення Солом`янським районним
судом м. Києва 01.08.2012 року виданий
виконавчий лист та в подальшому
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Солом`янського районного управління
юстиції у м. Києві виданий виконавчий
лист та прийнято постанову про
відкриття виконавчого провадження та
постанову про арешт майна боржника.
Представник відповідача вважає , що
наявність рішення суду про стягнення
заборгованості та наявність
виконавчого провадження виключає
можливість звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Крім того послався на те, що в
спірній квартирі АДРЕСА_1 постійно
проживає та зареєстрована малолітня
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому звернення
стягнення на дану квартиру порушить ії
права.

При цьому також вказав на те, що з
07 червня 2014 року набрав чинності Закон
України « Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», тому вимоги про звернення
стягнення на предмет іпотеки прямо
суперечать нормам даного Закону.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_4в судове засідання , будучи
повідомленими належним чином про
місце, день та час судового розгляду, в
судове засідання не з`явились, у зв`язку
із чим судом ухвалено про розгляд
справи у їх відсутність.

Представник третьої особи- Служби
у справах дітей Солом`янської районної
у місті Києві державної адміністрації,
залученої до участі у справу за
клопотанням представника відповідача,
проти позову заперечувала, пославшись
на те, що внаслідок задоволення позову,
будуть порушені права малолітньої
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вислухавши пояснення
представника позивача, представника
відповідача та третьої особи,
дослідивши матеріали справи, суд
виходить із наступного.

Встановлено , що 23.11.20007 року між
ПАТ КБ « ПриватБанк» та відповідачкою
ОСОБА_1 укладений Кредитний договір №
К2НСGА00000125 відповідно до якого остання
отримала кредит у розмірі 91000.00 Долар
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 11,04% на
рік на суму залишку заборгованості
кредитом з кінцевим терміном
повернення 23.11.2027 року.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором ПАТ
КБ «ПриватБанк» та відповідачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 26.11.2007 року
уклали договір іпотеки № К2НСGА00000125
згідно з яким надали в іпотеку нерухоме
майно, а саме: квартиру загальною
площею 43.60 м2. житловою площею 26.80 м2. яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить їм на праві власності на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло, виданого Відділом
приватизації державного житла від
19.02.2003 року, зареєстрованого КП «
Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації прав
власності на об»єкти нерухомого майна
18.03.2003 року.

Обумовлена сторонами договору іпотеки
ціна предмету іпотеки, дорівнює 731088
грн. 50 коп.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач ОСОБА_1 станом 07.11 .2013 року
має заборгованість - 196707,16 (Долар США ),
яка складається з наступного:

91004.26 Долар США - заборгованість за
кредитом;

37797.75 Долар США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

9582,30 Долар США - заборгованість по
комісії за користуванням кредитом:

48426.04 Долар СІІІА - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, а також штрафи відповідно
до Договору:

31.24 Долар США- штраф (фіксована частина).

9365.52 Долар США - штраф (процентна
складова), що підтверджується
розрахунком заборгованості.

Для забезпечення погашення
заборгованості, що утворилась перед
банком, позивач звернуся до суду із
позовом у якому просить звернути
стягнення на належну відповідачам
квартиру та виселити останніх із
займаного жилого приміщення.

З матеріалів справи вбачається,
що 01.03.2013 року позивачем на адресу
відповідачів надсилалась досудове
вимога у якій попереджалось
відповідачів про необхідність
виконання взятих зобов`язань та
подальшого звернення на предмет
іпотеки.

Відповідно до довідки форми № 3
виданої 26 лютого 2014 року Центром
обслуговування споживачів № 2 КП
Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду» в
квартирі АДРЕСА_1 є зареєстрованими
відповідачі , а також малолітня
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1.

07.06.2014 року набрав чинності Закон
України « Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» відповідно до якого не може
бути примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України "Про
заставу" та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України "Про
іпотеку", якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно.

Отже, зважаючи на те, що квартира
відповідачами передана в забезпечення
виконання зобов»язань ОСОБА_1 по
поверненню отриманого кредиту від
позивача в іноземній валюті, беручи до
уваги , що договір по якому отримані
кредитні кошти є споживчім, враховуючи,
що позивачем не доведено наявність у
власності відповідачів іншого
нерухомого майна, суд вважає, що дія
даного Закону поширюється на
правовідносини, що виникли між
сторонами.

Відповідно до ст.5 ЦК України акт
цивільного законодавства не має
зворотної дії у часі , крім випадків,
коли він пом`якшує або скасовує
цивільну відповідальність.

Отже, зважаючи ,що Закон України «
Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» в даному випадку скасовує
відповідальність відповідачів, суд
вважає, що до даних правовідносин його
норми повинні бути застосовані.

Таким чином зважаючи на дію
мораторію щодо звернення стягнення на
майно, що є забезпеченням кредитних
зобов»язань у іноземній валюті, суд
вважає, що у позові слід відмовити.

При цьому щодо вимог відповідачів
про виселення одночасно із зверненням
стягнення на майно,то суд виходить з
того, що на час розгляду вимог про
звернення стягнення на предмет іпотеки
відсутні виконання
імперативно-диспозитивних приписів,
встановлених частиною 2 статті 40 Закону
України « Про іпотеку» та частиною 3
статті 109 ЖК України щодо примусового
виселення за рішенням суду мешканців
із житлового будинку або житлового
приміщення, на які здійснюється
звернення як на предмет іпотеки, тому
такі позовні вимоги на цій стадії не
можуть бути задоволені, оскільки
відсутні порушення, невизнання або
оспорювання прав та свобод іпотеко
держателя в розумінні вимог статті 3
ЦПК України щодо права особи для
звернення до суду за захистом.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.4,5 ,15,16 ЦК України,ст.109 ЖК України,
Законом України « Про іпотеку», Законом
України « Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», ст.ст.3,10,60,209,212-215,294 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа: Служба у справах дітей
Солом`янської районної у місті Києві
державної адміністрації про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: