Справа № 307/1586/13-ц
Провадження № 2/307/38/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в складі
головуючого Чопик В.В. при секретарі
Олексій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тячів цивільну
справу за первинним позовом ОСОБА_1 до
Нижньоапшанської сільської ради де
третя особа ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
скасування рішення та за зустрічним
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
Нижньоапшанської сільської ради про
скасування рішення Нижньоапшанської
сільської ради.

В С Т А Н О В И В:

Позивач за первинним позовом звернувся
в суд до Нижньоапшанської сільської
ради де третя особа ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про скасування рішення,
посилаючись на те, що на підставі
рішення Нижньоапшанської сільської
ради №15 від 18 жовтня 2012 року йому
надано дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою на земельну ділянку площею
0,50 га для ведення особистого
селянського господарства в АДРЕСА_1 .
Вказану земельну ділянку використовує
до сьогоднішнього дня. Весною 2013 року
він почав збір документів на
виготовлення державного акту і йому
стало відомо, що рішенням сесії
Нижньоапшанської сільської ради № 7
від 18 жовтня 2012 року вирішено надати
дозвіл на виготовлення технічної
документації на право власності на
земельну ділянку площею по 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, мешканкам АДРЕСА_3 Стверджує, що
вказане рішення винесене з порушенням
діючого законодавства та підлягає
скасуванню. Відповідно до ст.121 ЗК
України громадяни України мають право
на безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності в таких
розмірах: г) для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у селах - не більше
0,25 гектара, в селищах - не більше 0.15
гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.
Крім того, ст.ст. 141,142 ЗК України
визначено чіткі випадки припинення
права користування або права власності
на земельну ділянку. Жодного з цих
випадків сільською радою встановлено
не було Земельну ділянку в нього не
вилучалося, письмової згоди на
вилучення ділянки він не надавав,
рішення про вилучення земельної
ділянки в судовому порядку не
приймалося, як і не приймалося рішення
сільської ради про вилучення земельної
ділянки. Таким чином рішення органу
місцевого самоврядування
Нижньоапшанської сільської ради
Тячівського району не відповідає
діючому законодавству та підлягає
скасуванню. Тому просить суд рішення
сесії Нижньоапшанської сільської ради
про надання дозволу на виготовлення
технічної документації на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_2
та ОСОБА_3 площею по 0,25 га кожному для
будівництва та обслуговування
житлового будинку в АДРЕСА_1

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1,
Нижньоапшанської сільської ради про
скасування рішення Нижньоапшанської
сільської ради, посилаючись на те, що у
відповідності до рішення 15-ої сесії 6-го
скликання Нижньоапшанської сільської
ради №7 від 18.10.2012р. надано дозвіл
ОСОБА_2 на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку площею 0,25 га,
розташовану по АДРЕСА_1 для будівництва
і обслуговування житлового будинку, та
надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
площею 0,25 га, розташовану по АДРЕСА_1
для будівництва і обслуговування
житлового будинку. Разом з цим, рішення
15-ої сесії 6-го скликання
Нижньоапшанської сільської ради №15
від 18.10.2012р. надано дозвіл ОСОБА_1 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 0,50
га, розташованої по АДРЕСА_1 для ведення
особистого селянського господарства.
Вважають, що рішення 15-ої сесії 6-го
скликання Нижньоапшанської сільської
ради №15 від 18.10.2012р. є незаконним і
підлягає скасуванню, виходячи з
наступних підстав: земельні ділянки
площею по 0,25 га, розташовані по АДРЕСА_1
перебувають у їх користуванні з 2000
року, що стверджується довідками
Нижньоапшанської сільської ради №964
від 24.12.2012р.та №965 від 24.12.2012 р.
Відповідач ОСОБА_1 земельної ділянкою
площею 0,50 га по АДРЕСА_1 не
користувався, а тому його доводи, що
земельну ділянку в нього не вилучалося
є безпідставними, оскільки не було
жодної правової потреби у вилученні
земельної ділянки, оскільки ОСОБА_1 нею
не користувався, а земельна ділянка з
2000 року перебуває у їх користуванні.
Згідно статті 141 Земельного Кодексу
України підставами припинення права
користування земельною ділянкою є:
добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою;
вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим кодексом;
припинення діяльності державних чи
комунальних підприємств, установ та
організацій; використання земельної
ділянки способами, які суперечать
екологічним вимогам; використання
земельної ділянки не за цільовим
призначенням; систематична несплата
земельного податку. Заяв про
добровільну відмову від прав на
виділені їм земельні ділянки площею по
0,25 га по АДРЕСА_1 у порядку,
передбаченому ст.142 ЗК України ними не
подавалося. Інші, передбачені ст. 141 ЗК
України підстави припинення їх прав на
користування зазначених земельних
ділянок відсутні. Примусове припинення
прав на земельні ділянки, в силу вимог
ст. 143 ЗК України, може бути здійснене
лише у судовому порядку. До суду з
позовом про припинення їх прав на
земельні ділянки з підстав,
передбачених ст.143 ЗК України орган
державної влади чи орган місцевого
самоврядування не зверталися.
Відповідно до ч.5 ст. 116 ЗК України
надання у користування земельної
ділянки, що перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення(викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.
Перелічених вимог земельного
законодавства при прийнятті рішення
15-ої сесії 6-го скликання
Нижньоапшанської сільської ради №15
від 18.10.2012р. не дотримано. За змістом
абз. 1 п. 8 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» №7 від 16.04.2004р., вирішуючи спори
про припинення права власності на
земельну ділянку чи права користування
нею, суди повинні враховувати, що орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування має право прийняти
рішення про це лише в порядку, з підстав
і за умов, передбачених статтями 140-149
ЗК. У випадках, визначених цими нормами,
припинення права власності на землю чи
права землекористування провадиться
за позовом відповідного органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування в судовому порядку,
недодержання якого є підставою для
визнання рішення цього органу та
виданих державних актів недійсними. А
згідно п. 11 зазначеної Постанови,
розглядаючи позови про захист прав
власників земельних ділянок і
землекористувачів (про усунення
перешкод у користуванні ними тощо), суд
має перевіряти законність рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про передачу
земельної ділянки іншій особі без
вилучення (викупу) її в позивача в
установленому порядку і за наявності
для цього підстав ухвалювати рішення
про його незаконність. Крім цього,
рішення 15-ої сесії 6-го скликання
Нижньоапшанської сільської ради №15
від 18.10.2012р. про надання ОСОБА_1 дозволу
на розробку проекту землеустрою
земельної ділянки площею 0,50 га,
приймалося радою після того, як тією ж
радою було прийнято рішення №7 від
18.10.2012р. про надання ОСОБА_2 та ОСОБА_3
дозволу на розроблення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельні ділянки площею по 0,25
га, а тому рішення №15 від 18.10.2012р.
повинно було прийматися з врахуванням
раніше встановленого розміру
земельної ділянки площею 0,25 га за
земельної ділянки площею 0,25 га по
АДРЕСА_1 та раніше прийнятого рішення №
7. Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними у судовому порядку. Та
згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі
видання органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування акта,
яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним. Тому просять суд визнати
незаконним та скасувати рішення 15-ої
сесії 6-го скликання Нижньоапшанської
сільської ради № 15 від 18.10.2012 р. про
надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,50 га,
розташованої по АДРЕСА_1 Тячівського
району для ведення особистого
селянського господарства, а у
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Нижньоапшанської сільської ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування рішення
15-ої сесії 6-го скликання
Нижньоапшанської сільської ради №7 від
18.10.2012р. - відмовити.

Позивач ОСОБА_1 за первинним позовом, що
є відповідачем за зустрічним позовом
та його представники ОСОБА_1, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6. в судовому засіданні позовні
вимоги за первинним позовом підтримали
та просять їх задовольнити, а в
задоволенні позовних вимог за
зустрічним позовом заперечили та
просять в задоволенні їх відмовити
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві за первинним позовом.
Крім цього зазначили, що раніше спірна
земельна ділянка була в користуванні
кооперативу «Думбреица» і її цільове
призначення: ведення підсобного
сільського господарства. Рішенням
Господарського суду Закарпатської
області від 14.04 2004 року ліквідовано
кооператив «Думбреіца», однак цільове
призначення земельної ділянки
рішенням Нижньоапшанської сілької
ради не змінено, а тому стверджують, що
і з цих підстав рішення сесії
Нижньоапшанської сільської ради про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_2
та ОСОБА_3 площею по 0,25 га кожному для
будівництва та обслуговування
житлового будинку в АДРЕСА_1 слід
скасувати.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2,
що є третьою особою за первинним
позовом та її представник ОСОБА_7. та
ОСОБА_8, який є також представником
позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги за зустрічним позовом
підтримали та просять їх задовольнити,
а в задоволенні позовних вимог за
первинним позовом заперечили та
просять в задоволенні їх відмовити
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві за зустрічним позовом.
Разом з цим ствердили, що земельні
ділянки площею 0,25 га та 0,25 га
розташовані по АДРЕСА_1, знаходяться у
межах населеного пункту., а тому надані
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у відповідності до
вимог ст.. 38 ЗК України. Крім цього
стверджують , що відповідно до ч.1
статті 20 ЗК України прийнято рішення
Нижньоапшанської сільської ради №7 від
18.10.2012р. про надання дозволу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельні ділянки площею 0,25 га,
та 0,25 га, розташовані по АДРЕСА_1
Тячівського району для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
Нижньоапшанською сільською радою чим
підтверджено віднесення цих земельних
ділянок до категорії земель житлової і
громадської забудови. Також
стверджують, що відповідно до ст. 39 ЗК
України та ст.1 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
використання земель житлової та
громадської забудови може
здійснюватися у відсутності
генерального плану населеного пункту
у разі наявності іншої містобудівної
документації. В даному випадку такою
документацією є детальний план
забудови земельних ділянок
розроблений ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
відповідності до рішенням 19-ої сесії
6-го скликання Нижньоапшанської
сільської ради від 03.09.2013р. №18.
Рішенням 21-ої сесії 6-го скликання
Нижньоапшанської сільської ради від
12.12.2013р. затверджено ОСОБА_3 та ОСОБА_2
проект детального планування
території для будівництва і
обслуговування житлових будинків за
адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1. Таким
чином стверджують, що земельні ділянки
відносяться до земель житлової і
громадської забудови, а тому надані для
будівництва і обслуговування
житлового будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_2
правомірно. Крім цього посилаючись на
п. «і» ч.2 ст.25, ст.. 56 Закону України «Про
землеустрій» та на наявність у
матеріалах справи письмові документів
про факт користування ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
спірними земельними ділянками чим
стверджують, що Нижньоапшанською
сільською радою рішення про надання
дозволу на розроблення технічної
документації із землеустрою було
прийнято у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Представник Нижньоапшанської
сільської ради ОСОБА_9 в судовому
засіданні пояснив, що на 15-ій сесії 6-го
скликання Нижнепшанської сілької ради
розглядались заяви як ОСОБА_1 про
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою на земельну
ділянку площею 50 га для ведення
особисто селянського господарства в
АДРЕСА_1, так і ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
дання дозволу на виготовлення
технічної документації площею по 0,25 га
кожному для будівництва та
обслуговування житлового будинку в
АДРЕСА_1. В той час не було відомо, що
вказані земельні ділянки як ОСОБА_1, так
і ОСОБА_2 та ОСОБА_3 накладаються одна на
одну, а тому оскаржувані рішення на
сесії були прийняті. Земельні питання
на сесію готує землевпорядник
сільської ради, він же приймає
документи від громадян, а тому йому не
відомо чому в матеріалах сесії
відсутні заява ОСОБА_1 та ситуаційний
план на виділену йому земельну ділянку.
Разом с цим пояснив, що спірні земельні
ділянки знаходяться в межах несеного
пункту де територія землі як
сільськогосподарського призначення,
так і житлової та громадської забудови.
Стверджує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
використовували спірну земельну
ділянку ще до ліквідації кооперативу
«Дубреіца». А також пояснив, що після
ліквідації кооперативу «Думбреіца»
рішення сількою радою про зміну
цільового призначення земель, що
знаходились в його користуванні не
приймались.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснив, що в 2012 році він працював
землевпорядником Нижньоапшанської
сільської ради і саме він готував
документи на розгляд сесії сільської
ради по земельним питанням. Від ОСОБА_11
також він особисто приймав заяву про
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою на земельну
ділянку та необхідні до неї документи,
а також він приймав заяви ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про дання дозволу на
виготовлення технічної документації
площею по 0,25 га кожному для будівництва
та обслуговування житлового будинку в
АДРЕСА_1. В той час йому не було відомо,
що вказані земельні ділянки як ОСОБА_1,
так і ОСОБА_2 та ОСОБА_3 накладаються
одна на одну, оскільки в тому місці де
знаходяться ці ділянки було більше не
зайнятих земель, а для встановлення
точного місця він на місце знаходження
земельних ділянок не виїжджав. Крім
цього пояснив, що на той час були
випадки, що спочатку громадяни
подавали заяви про бажання отримати
земельну ділянку, а потім
виготовлялись необхідні документи.
Стверджує, що заяви як ОСОБА_1, так і
ОСОБА_2 та ОСОБА_12 були предметом
розгляду на 15-ій сесії 6-го скликання
Нижнепшанської сілької ради. Також
пояснив, що спірні земельні ділянки
знаходяться в межах несеного пункту де
територія землі як
сільськогосподарського призначення,
так і житлової та громадської забудови.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
пояснив, що він є депутатом
Нижньоапшанської сільської ради і був
присутній на 15-ій сесії 6-го скликання
Нижнепшанської сілької ради та
пам'ятає, що розглядалась заяви ОСОБА_1
про надання йому земельної ділянки, але
не пам'ятає, що розглядались заяви про
дання земельних ділянок ОСОБА_2 та
ОСОБА_12 Також пояснив, що на сесії не
обговорювалось місце розташування
земельних ділянок.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу та дослідивши
матеріали справи суд дійшов до
наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням 15-ої сесії 6-го скликання
Нижньоапшанської сілької ради від 18
жовтня 2012 року ОСОБА_1 надано дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою на
земельну ділянку площею 0,50 га для
ведення особистого селянського
господарства в АДРЕСА_1.

Рішенням цієї ж сесії надано дозвіл
ОСОБА_2 на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку площею 0,25 га,
розташовану по АДРЕСА_1 для будівництва
і обслуговування житлового будинку, та
надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
площею 0,25 га, розташовану по АДРЕСА_1
для будівництва і обслуговування
житлового будинку.

Вказані земельні ділянки знаходились у
користуванні кооперативу «Дубреіца»
і накладаються одна на одну. Так
земельні ділянки площею 0,25 га, на які
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
ОСОБА_2 та ОСОБА_12, накладаються на
земельну площею 50 га, на яку надано
дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту
землеустрою на земельну ділянку.

Дані обставини визнані у судовому
засіданні сторонами, а також
підтверджуються держаним актом на
право користування землею
кооперативом «Думбраеіца» В № 088678, 1992
року (Т-1, а.с 141-143), експлікацією (Т-1, а.с.
218), проектом із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність ОСОБА_1.( Т-1, а.с. 4-14), технічною
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку ОСОБА_2 та ОСОБА_12 ( Т-1,
а.с 42-111) та актом перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від 25
.02.2014 року Державної інспекції
сільського господарства (Т2 ).

Із держаного акту на право
користування землею кооперативом
«Думбреіца» В № 088678, 1992 року (Т-1, а.с
141-143) вбачається, що землі надані в
користування кооперативу для
створення виробн6ичої бази по
виготовленню будівельних матеріалів
та ведення підсобного сільського
господарства. Кооператив «Думреіца»
ліквідовано 14.04.2004 рішенням
Господарського суду Закарпатської
області (Т.1, а.с. 195-196), а тому землі, що
надані були йому в користування за
основним своїм цільовим призначенням
у відповідності до ст.2 ЗК України в
редакції 1991 року та ст.. 19 ЗК України є
землі промисловості та
сільськогосподарського призначення.

Після ліквідації кооперативу
«Думбреіца» земельні ділянки, що
знаходились його користуванні
повернулись у комунальну власність
територіальної громади с. Нижня Апша,
при цьому цільове призначення земель
залишилось не змінне.

Повноваження територіально громади с.
Нижня Апша у відповідності п. б ст. 80 ЗК
України та ч. 1, 5 ст. 60 ЗК України « Про
місцеве самоврядування в Україні»
реалізовує Нижньоапшинська сільська
рада.

Суд вважає, що в цьому випадку рішення
органу місцевого самоврядування про
вилучення земельної ділянки у порядку
ст.. 149 ЗК України не потрібне, однак
потрібне рішення органу місцевого
самоврядування у разі зміни цільового
призначення землі, навіть якщо
земельна ділянка знаходиться у межах
населеного пункту, оскільки категорія
її призначення уже визначена
попереднім власником і це не є землі
житлової та громадської забудови . Тому
суд до уваги не бере твердження
позивача та представників за
зустрічним позовом щодо надання
спірної земельної ділянки ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у відповідності до ст. 38 ЗК
України, тобто із земель житлової та
громадської забудови.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 20 ЗК
України, віднесення земель до тієї чи
іншої категорії здійснюється на
підставі рішень органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноваження.

А у відповідності до ч.2 ст. 20 ЗК України,
зміна цільового призначення земель
проводиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу
цих земель у власність або надання у
користування , вилучення (викуп) земель
і затверджують або приймають рішення
про створення об'єктів
природоохоронного та
історико-культурного призначення.

Вказаної нормою Закону стверджено, що
орган виконавчої влади та орган
місцевого самоврядування мають право
змінювати цільове призначення
земельних ділянок у випадку
затвердження проекту землеустрою або
прийняття рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.

Згідно ст. 21, п.а) ЗК України порушення
порядку встановлення та зміни
цільового призначення земель є
підставою для визнання недійсним
рішень органів державної влади та
органів місцевого самоврядування про
надання ( передачу ) земельних ділянок
громадянам та юридичним особам.

Рішенням 15 сесії 6-го скликання
Нижньоапшанської сільської ради від
18.10.2012 року надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
на право власності на земельну ділянку
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 площею по 0,25 га
кожному для будівництва та
обслуговування житлового будинку в
АДРЕСА_1.

Суд вважає, що вище вказаним рішенням
Нижньоапшинська сільська рада змінила
цільове призначення вказаної
земельної ділянки з порушення порядку
встановлення та зміни цільового
призначення земель, оскільки надала
дозвіл на виготовлення технічної
документації на право власності на
земельну ділянку, а не затвердила
проект землеустрою щодо виділення
земельної ділянки у власність, як це
передбачено ч.2 ст. 20 ЗК України, а тому
суд вважає, що дане рішення в частинні
надання дозволу на виготовлення
технічної документації на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_2,
ОСОБА_3 площею по 0,25 га кожному для
будівництва та обслуговування
житлового будинку в АДРЕСА_1 підлягає
скасуванню..

Підлягає скасуванню в цій частині це
рішення із тих підстав, що ні в ОСОБА_2, а
ні в ОСОБА_3 ці спірні земельні ділянки
в користуванні з 2000 року не
знаходились.

Так суд не бере до уваги, як доказ,
довідки Нижньоапшанської сілької ради
№№ 964, 965 від 24.12.20012 року, якими нібито
стверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
користуються вказаними спірними
земельними ділянками з 2000 року,
оскільки на цей час до 14.04.2000 року діяв
кооператив «Думбреіца» в користуванні
якого ця земля знаходилась, що
стверджується актом на право
користування землею кооперативом
«Думбраеіца» В № 088678, 1992 року (Т-1, а.с
141-143) та рішенням Господарського суду
Закарпатської області14.04.2004 (Т.1, а.с.
195-196)., Суд вважає, що не здача звітності
кооперативом до Податкової інспекції
не стверджує припинення його
діяльності.

Крім цього судом встановлено, що
відповідно до протоколу №1 від 25.11.1989
року засновниками кооперативу
«Думбраеіца» були ОСОБА_15- чоловік
позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2
та ОСОБА_16, ОСОБА_17- батьки позивача за
первинним позовом ОСОБА_16 А позивачка
ОСОБА_3 є близькою людиною сім'ї
позивачки ОСОБА_2 і про цей факт остання
та її представники не заперечили. Тому
суд вважає, що як ОСОБА_2 та ОСОБА_3, так і
ОСОБА_16 могли приймати участь у
користуванні спірної земельної
ділянки допомагаючи засновникам
кооперативу, як члени сім'ї та близькі
люди, і у такий спосіб і даний час
приймають участь у користуванні
вказаної земельної ділянки, а фактично
у користуванні і наданий час є ця земля
у засновників кооперативу.

Таким чином суд вважає, що після
ліквідації кооперативу «Думбраеіца»
його засновники продовжуючи
користування землями, що були у його
користуванні мали право у
відповідності до ч.1,2 ст.118 ЗК України на
її приватизацію, без зміни цільового
призначення, на підставі технічних
матеріалів.

Тому суд вважає, що рішення 15 сесії 6-го
скликання Нижньоапшанської сільської
ради від 18.10.2012 року в частині надання
дозволу на виготовлення технічної
документації на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_2, ОСОБА_3 площею
по 0,25 га кожному для будівництва та
обслуговування житлового будинку в
АДРЕСА_1 прийняті також в порушення
вимог ч.2 ст. 118 ЗК України, а тому із цих
підстав підлягає скасуванню.

Отже виходячи з вище наведеного, суд
вважає, що первинний позов ОСОБА_1 слід
задовольнити.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 то суд вважає, що в задоволенні
його слід відмовити, оскільки, як уже
вище наведено потреб у вилученні
спірної земельної ділянки у ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не було, так як вони не були її
користувачами, а також належними
доказами стверджено, що заява ОСОБА_16
про надання йому дозволу на
виготовлення проекту землеустрою на
земельну ділянку та необхідні до неї
документи до Нижнеапшанської сілької
ради надавались, а саме це
зареєстровано в журналі реєстрації
заяв громадян, які мають бажання
придбати земельну ділянку під № 616,
03.08.2012 року, а також це підтвердив
свідок ОСОБА_10, який в судовому
засіданні ствердив, що від ОСОБА_11 він
особисто приймав заяву про надання
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою на земельну ділянку та
необхідні до неї документи. Крім цього,
як представник сільської ради, так і
свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_13 в судовому
засіданні ствердили, що заява ОСОБА_16
про надання йому дозволу на
виготовлення проекту землеустрою на
земельну ділянку площею 0,50 га,
розташовану по АДРЕСА_1, була предметом
розгляду на 15 сесії 6-го скликання
Нижньоапшанської сільської ради від
18.10.2012 року.

Таким чино відсутність в
Нижнеапшанській сількій раді заяви
ОСОБА_16 про надання йому дозволу на
виготовлення проекту землеустрою на
земельну ділянку та необхідних до неї
документів не стверджує той факт, що
такі не подавались і не були предметом
розгляду на 15 сесії 6-го скликання
Нижньоапшанської сільської ради від
18.10.2012 року, а тому твердження позивачів
за зустрічним позовом та їх
представників щодо цього суд до уваги
не бере, а також не бере до у ваги, як
доказ, в цій части акт перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 25.02.2014 року
Державної інспекції сільського
господарства.

Як встановлено судом ОСОБА_16 надано
дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,50 га, розташованої по
АДРЕСА_1 для ведення особистого
селянського господарства у
відповідності до вимог ч.ч. 6.7. ст.118 ЗК
України

Отже виходячи з вище наведеного суд
вважає,що в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 слід відмовити.

Судові витрати за покласти позивачів.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 169, 209-215 ЦПК
України, ст.2 ЗК України в редакції 1991
року , ст.. 19, ч.1,2 ст.20, п.а) ст.21, ч. 1, 5 ст. 60,
п. б ст. 80, 149, ч.ч.1,2, 6.7. ст.118 ЗК України «
Про місцеве самоврядування в Україні»,
суд,

В И Р І Ш И В:

Первинний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення 15 сесії 6-го скликання
Нижньоапшанської сільської ради від
18.10.2012 року в частині надання дозволу на
виготовлення технічної документації
на право власності на земельну ділянку
ОСОБА_2, ОСОБА_3 площею по 0,25 га кожному
для будівництва та обслуговування
житлового будинку в АДРЕСА_1 -
скасувати.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
Нижньоапшанської сільської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення 15 сесії 6-го скликання
Нижньоапшанської сільської ради № 15
від 18.10.2012 року про надання дозволу
ОСОБА_1 на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,50 га, розташованої по
АДРЕСА_1 для ведення особистого
селянського господарства - відмовити.

Заходи забезпечення позову
накладені ухвалою Тячівського
районного суду від 27.08.2013 року про
заборону реєстрації права власності на
земельну ділянку, що знаходиться в
АДРЕСА_1, на яку надано дозвіл рішенням
Нижньоапшанської сільської ради на
виготовлення технічної документації
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - скасувати.

Заходи забезпечення позову накладені
ухвалою Тячівського районного суду від
11.09.2013 року про заборону оформлення,
погодження та затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,50 га, розташованої по
АДРЕСА_1 для ведення особистого
селянського господарства на ім'я
ОСОБА_1, мешканця АДРЕСА_2 та заборонити
реєстрацію права власності на земельну
ділянку площею 0,50 га, розташовану по
АДРЕСА_1 для ведення особистого
селянського господарства відповідачу
на ім'я ОСОБА_1, мешканця АДРЕСА_2 -
скасувати.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
В.В. Чопик