УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Юровська Г.В.,
розглянувши касаційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Микитівському
районі м. Горлівки Донецької області на
рішення Микитівського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 18
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 15 квітня

2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Микитівському
районі м. Горлівки Донецької області
про відшкодування моральної шкоди,
спричиненої умовами виробництва,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Микитівському
районі м. Горлівки Донецької області
(далі - ВВД ФССНВВПЗ України у
Микитівському районі м. Горлівки
Донецької області), посилаючись на те,
що він працював у вугільній
промисловості з 30 грудня 1983 року по 21
лютого 2002 року. Працюючи в підземних
умовах підземним машиністом
електровозу, гірноробочим очисного
забою, забійником, піддався впливу на
організм пилу, загазованості, вібрації
із-за небезпечних і шкідливих умов
праці, був травмований, отримав
професійне захворювання ? вібраційна
хвороба, пневмоконіоз. 19 квітня 1999 року
висновком МСЕК йому вперше встановлено
5 % втрати працездатності, за трудовим
каліцтвом. 18 лютого 2002 року висновком
МСЕК йому було встановлено 35 % втрати
працездатності, з яких: 5 % ? трудове
каліцтво; 30 % ? вібраційна хвороба.

07 квітня 2003 року висновком МСЕК було
встановлено 55 % втрати працездатності,
з яких: 5% ? трудове каліцтво; 25 % ?
вібраційна хвороба;

25 % ? пневмоконіоз. Відповідно до
виписки з акту огляду МСЕК

від 26 квітня 2004 року ОСОБА_2 безстроково
встановлено 55 % стійкої втрати
професійної працездатності, з яких: 5 % ?
трудове каліцтво у

1998 році ; 25 % ? вібраційна хвороба; 25% ?
пневмоконіоз.

Також ОСОБА_2 зазначив, що внаслідок
втрати професійної працездатності
йому заподіяна моральна шкода, яка
полягає у фізичних болях, необхідністю
проходити курси лікування в умовах
стаціонару; позбавлення можливості в
повному обсязі реалізувати своє право
на труд; душевних стражданням,
пов'язаних з незворотною втратою
здоров'я. Зазначені обставини привели
до погіршення звичного укладу його
життя, вимагають додаткових зусиль для
організації життєдіяльності. Моральні
страждання пов'язані напряму з
фізичним станом та полягають у
постійному душевному хвилюванні,
оскільки він переживає за стан свого
здоров'я, яке є для нього значною
цінністю, психологічному хвилюванні,
оскільки його не полишає відчуття
провини перед дружиною, яка є інвалідом
і потребує постійної уваги та допомоги,
та дітьми, яким він не має змоги надати
допомогу. На підставі наведеного,
ОСОБА_2 просив суд стягнути з

ВВД ФССНВВПЗ України у Микитівському
районі м. Горлівки Донецької області
моральну шкоду у розмірі 55 тис. грн.

Рішенням Микитівського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
18 березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 15 квітня 2014 року, позов
ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ВВД ФССНВВПЗ України у
Микитівському районі

м. Горлівки Донецької області користь
ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану стійкою
втратою працездатності, у вигляді
одноразового відшкодування у розмірі 15
тис. грн.

У касаційній скарзі ВВД ФССНВВПЗ
України у Микитівському районі м.
Горлівки Донецької області просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити,
обґрунтовуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У відкритті касаційного провадження
у справі слід відмовити з таких
підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4
статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судами норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Відділенню виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Микитівському
районі м. Горлівки Донецької області у
відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Микитівському
районі м. Горлівки Донецької області
про відшкодування моральної шкоди,
спричиненої умовами виробництва, за
касаційною скаргою на рішення
Микитівського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 18
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 15 квітня 2014
року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська

3

№ 6-19493ск14