Справа № 651/260/13-ц
Провадження № 2/651/10/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.06.2014 року

смт.Верхній Рогачик

Херсонської області

Верхньорогачицький
районний суд

Херсонської
області

в складі:
головуючого - судді
СИДОРЯКІНОЇ А.Я.

при секретарі -
БЕДЮХ А.В.

за участю прокурора
- CІЛЬЧИК Ю.В.

представника
відповідача

Верхньорогачицької
державної адміністрації

Херсонської
області - ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

судового
розпорядника -
КРИШТАЛЬ Д.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні Верхньорогачицького
районного суду Херсонської області у
залі суду цивільну справу за позовом
Великолепетиського міжрайонного
прокурора до Верхньорогачицької
районної державної адміністрації
Херсонської області та ОСОБА_3 про
визнання незаконним (недійсним)
розпорядження та визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки,

В С
Т А Н О В И В:

15.07.2013 року до суду надійшла
вищевказана позовна заява прокурора в
якій зазначено, що 14.02.2011 року ОСОБА_3
подала заяву до Верхньорогачицької
районної державної адміністрації про
надання їй в оренду земельної ділянки
для ведення фермерського господарства
орієнтованою площею 75 га із земель
резервного фонду Верхньорогачицької
селищної ради.

Відповідно розпоряджень
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації № 108 від 02.03.2011 року,
ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду,
орієнтовною загальною площею 75 га із
земель резервного фонду, розташованих
за межами населених пунктів
Верхньорогачицької селищної ради в
кварталах № 084, № 085 для ведення
фермерського господарства і за
розпорядженням № 257 від 21.05.2012 року,
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
загальною площею 64,1082 га в оренду
ОСОБА_3 для ведення фермерського
господарства, яку надано їй в оренду на
49 років.

На підставі вказаних вище
розпоряджень 21.05.2012 року між
Верхньорогачицькою районною
адміністрацією та ОСОБА_3 укладено
договір оренди вказаної земельної
ділянки терміном на 49 років, що
зареєстрований 06.08.2012 року № 00518,
00519.

Просить суд визнати незаконним
розпорядження Верхньорогачииької
районної державної адміністрації №108
від 02.03.2011 року, яким надано дозвіл
ОСОБА_3 на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду орієнтовною загальною
площею 75 га, із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради в кварталах № 084, №085 для ведення
фермерського господарства та
розпорядження №257 від 21.05.2012 року, яким
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
загальною площею 64,1082 га в оренду
ОСОБА_3 для ведення фермерського
господарства терміном 49 років.

Визнати недійсним договір оренди
зазначеної земельної ділянки між
ОСОБА_3. та Верхньорогачицькою
державною адміністрацією площею 64,1082
га від 21.05.2012 року, що зареєстрований
06.08.2012 року № 00518, 00519 та
зобов'язати ОСОБА_3 повернути зазначену
земельну ділянку площею 64,1082 га до
земель резервного фонду
Верхньорогачицької селищної ради
Херсонської області.

Третім особам по справі, які не
заявляють самостійних вимог, а саме:
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
та ОСОБА_11 до суду не направлені судові
повістки разом із копією позовної
заяви, які ними отримані, про що в
справі є поштові повідомлення, але в
судові засідання вони не з'явилися (Т №1
а.с.а.с. 168, 170, 179, 181, 188, 190, 192, 213, 215, 216, 219, 227,
228, Т №2 а.с. 25, 26). Тому суд, на підставі ч.3
ст. 36 ЦПК України, вважає можливим
розглянути дану справу без участі
вищевказаних третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог.

Прокурор в суді посилалася на
порушення чинного законодавства при
винесенні зазначених розпоряджень
райдержадміністрацією про відведення
земельної ділянки в оренду ОСОБА_3, бо в
її заяві до райдержадміністрації про
надання їй в оренду земельної ділянки
не зазначено кількість членів
фермерського господарства та
наявність у них права на безплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обгрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства, до заяви не долучено
висновку професійної комісії,
створеної райрадою про достатній
досвід роботи у неї у сільському
господарстві, або необхідної
сільськогосподарської кваліфікації та
документів, підтверджуючих дану
обставину на час винесення другого
розпорядження. Зазначена її заява
розглянута на засіданні районної
комісії райдержадміністрації з питань
регулювання земельних відносин, склад
якої сформовано і затверджено головою
адміністрації, на підставі рішення
якої заява ОСОБА_3 була задоволена та
прийняті вище зазначенні
розпорядження головою адміністрації в
порушення ст. 6 і 7 Закону України «Про
фермерське господарство» в редакції,
яка діяла на час прийняття цих
розпоряджень.

Представник Верхньорогачицької
районної державної адміністрації
позов не визнала повністю, просить
відмовити в задоволені позову, бо на
підставі рішення обласної ради, в
райдержадміністрації створена комісія
з питання регулювання земельних
відносин, яка відповідно Положення про
неї мала повноваження вирішувати
питання відносно надання в
користування чи у власність земельних
ділянок за межами населених пунктів.
Тому на засіданні комісії
райдержадміністрації при розгляді
заяви ОСОБА_3 і вирішувалось питання
про достатній досвід роботи її у
сільському господарстві, хоч в
протоколі №3 від 15.02.2011 року цієї
комісії про це та обставин, які не
зазначені в заяві відносно кількості
членів фермерського господарства та
наявності у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обгрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства, не зазначено чи вони
обговорювались, бо він виготовлений з
порушеннями і дані обставини
підтвердили члени комісії і ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не
визнали в повному обсязі, просять
відмовити в його задоволенні та
заявили що, земельна ділянка в оренду
ОСОБА_3 надавалася для ведення
фермерського господарства, яка його
створила і веде до цього часу, податки
сплачує фермерське господарство і
земельна ділянка на даний час,
знаходиться в користуванні
фермерського господарства, що
підтверджено документами відповідних
органів. Крім того, і прокурор не
заперечила, що вини ОСОБА_3 у видачі
незаконних розпоряджень
адміністрацією немає і у ОСОБА_3 були
законні підстави для отримання
земельної ділянки в оренду для
створення і ведення фермерського
господарства на час розгляду її заяви
та видачі розпоряджень. І прокурор в
позові не зазначив з яких підстав
необхідно визнати договір оренди
недійсним і повернути земельну
ділянку.

В суді встановлено, що в заяві від
14.02.2011 року до райдержадміністрації,
ОСОБА_3 просить надати їй в оренду
терміном на 50 років земельну ділянку
орієнтованою площею 75 га, розташовану в
кварталах № 084,085 земель резервного
фонду Верхньорогачицької селищної
ради для створення фермерського
господарства, що має достатній досвід
роботи в сільському господарстві та
необхідну техніку (а.с.8). Але в заяві, як
і зазначив прокурор, не вказано що до
неї долучається висновок Професійної
комісії з питань створення фермерських
господарств, сформованої і
затвердженої районною радою щодо
наявності у ОСОБА_3 достатнього досвіду
роботи в сільському господарстві або
необхідної сільськогосподарської
кваліфікації, а також про кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обгрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства, чим порушені вимоги ст.6
і ч.2 ст.7 Закону Україні «Про фермерське
господарство» в редакції на час подачі
заяви.

Не долучення до заяви висновку
професійної комісії сторонами не
заперечується і дана обставина визнана
судом такою, що не підлягає
доказування, що визнана усіма
сторонами по справі. Також судом
визнані обставини як такими, що не
потребують доказуванню на підставі
ст.61 ЦПК України, з урахуванням думки
учасників процесу які визнали їх, що 1
сесією Верхньорогачицької районної
ради У1 скликання від 16.11.2010 року за
рішення № 9 «Про делегування
повноважень районної ради районній
державній адміністрації» делеговано
райдержадміністрації питання з
«забезпечення збалансованого
економічного і соціального розвитку
території району, ефективного
використання природних, трудових та
фінансових ресурсів» і що за рішенням
№7 сесії райради від 16.11.2010 року
утворена постійна комісія з питань
агропромислового комплексу, земельних
відносин, природних ресурсів і
екології, яка відповідно положення про
постійні комісії районної ради та її
плану роботи в 2010 і 2011 роках не
вирішувала питання про створення при
раді Професійної комісії з питань
створення фермерських господарств чи
передачі її повноважень
райдержадміністрації, оскільки рада
не мала права змінити рішення
вищестоящих органів.

Діюча комісія з питань регулювання
земельних відносин адміністрації яка
створена на підставі розпорядження
голови адміністрації від 22.04.2005 року №
456 «Про обласну комісію з питань
регулювання земельних відносин» (Т №1
а.с. 40), вирішувала питання надання
земельних ділянок у власність і в
оренду, в тому числі і для створення
фермерського господарства.

Розпорядженням Верхньорогачицької
районної державної адміністрації № 108
від 02.03.2011 року, надано дозвіл ОСОБА_3 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
орієнтовною загальною площею 75,0 га, із
земель резервного фонду, розташованих
за межами населених пунктів
Верхньорогачицької селищної ради в
кварталах № 084, № 085 для ведення
фермерського господарства (Т №1 а.с. 15),
а за розпорядженням № 257 від 21.05.2012 року
затверджено проект землеустрою щодо
відведення зазначеної земельної
ділянки в оренду ОСОБА_3 загальною
площею 64,1082 га для ведення фермерського
господарства і надання її в оренду
терміном 49 років (Т №1 а.с 17). На підставі
вказаних розпоряджень, 25.05.2012 року між
Верхньорогачицькою районною державною
адміністрацією та ОСОБА_3 укладено
договір оренди вказаної вище
земельної ділянки, що зареєстрований
06.08.2012 року № 00518, 00519 (Т №1
а.с. 12-13).

Зазначені розпорядження, які
просить визнати незаконними прокурор,
як встановлено в суді, прийняті на
підставі рішення районної комісії з
питань регулювання земельних відносин
райдержадміністрації № 3 від 15.02.2011
року (Т №1 а.с. 31-32), яка і вирішила,
враховуючу достатній досвід роботи,
наявність сільськогосподарської
техніки, на підставі заяви ОСОБА_3
рекомендувати голові
райдержадміністрації надати дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_3
для створення фермерського
господарства, що є порушенням ст.ст. 6, 7
Закону України «Про фермерське
господарство» та п.2.2 Положення про
порядок проведення професійного
відбору з питань створення фермерських
господарств, бо з урахуванням вище
зазначених вимог законодавства
професійний відбір осіб проводить
професійна комісія створена і
затверджена райрадою, яка і зобов'язана
надати висновок про достатній досвід
роботи чи наявність відповідної
кваліфікації у ОСОБА_3. А
райдержадміністрація при підготовці
розпоряджень перевірити зазначення
обставин в заяві відносно членів
фермерського господарства та їх права
на отримання земельної частки (пай),
обгрунтування розмірів земельної
ділянки з урахуванням перспектив
діяльності фермерського господарства,
враховуючи вимоги ч.2 ст. 7 Закону
України «Про фермерське господарство»,
ст. 41 Закону України «Про місцеві
державні адміністрації» та регламент
роботи державної адміністрації (Т №1
а.с. 245). Проекти розпоряджень
райдержадміністрації, відповідно
регламенту роботи, готують структурні
підрозділи адміністрації та інші
центральні органи виконавчої влади.
Головний розробник проекту
розпорядження організовує, спрямовує і
координує роботу з розроблення
проекту, готує довідку про погодження.
В пояснювальній записці розробник
проекту зазначає обгрунтування
розпорядження до якого можуть бути
додані інформаційні довідкові
матеріали. За поясненнями ОСОБА_2,
ОСОБА_13 і ОСОБА_14 ніяких документів до
проектів цих розпоряджень не
долучалось.

На підставі оскаржуваних
прокурором розпоряджень фермерське
господарство ОСОБА_3 «Лідія-77»
створене і зареєстроване в
установленому законом порядку 15.11.2012
року у головному управлінню
регіональної статистики Херсонської
області (Т №1 а.с. 122), що встановлено в
суді по витягах і виписках державного
реєстратора Верхньорогачицького
районного управління юстиції
Херсонської області та Статуту
фермерського господарства (Т №1 а.с.а.с.
111-121). На даний час з часу створення
фермерське господарство користується
спірною земельною ділянкою (Т №1 а.с. 110),
сплачує податки (Т №1 а.с. 108). З цього
виходить що оскільки земельна ділянка
надана для ведення фермерського
господарства, вона була у користування
ОСОБА_3 до моменту створення
фермерського господарства і часу його
реєстрації як і зазначено в статуті та
пояснення ОСОБА_3, що підтверджено
також і довідкою Держземагенства (Т №1
а.с. 110). Відповідно Статуту
фермерського господарства «Лідія - 77»,
його членами є: ОСОБА_15, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_16 та
ОСОБА_11, які залучені до участі в справі
в якості третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог (Т №1 а.с. 156)

Як заявив в суді ОСОБА_14, заступник
голови райдержадміністрації і голова
комісії з питань регулювання земельних
відносин, на засіданні комісії, він не
роз'ясняв вимоги законодавства
відносно надання землі в оренду та
наслідки його не дотримання членам
комісії і ОСОБА_3, вважав що комісія
мала право давати висновок відносно
достатнього досвіду роботи осіб, які
бажали створити фермерське
господарство, не перевіряли по
документах наявність підстав про
надання в оренду землі ОСОБА_3 для
ведення фермерського господарства.
Зазначені обставини, як вважає суд, є
причинами не вирішення комісією заяви
ОСОБА_3 відповідно вимог закону і
причинами порушення законодавства при
видачі розпоряджень
райдержадміністрацією відносно
надання землі в оренду ОСОБА_3, що є
наслідком подання даного позову та
порушення прав Держави в зв'язку з
порушення закону і прав ОСОБА_3
відносно розгляду її заяви про надання
в оренду земельної ділянки відповідно
вимог законодавства з урахуванням
гарантій держави по захисту прав
людини (ст.2 Конституції України).
Зазначені ОСОБА_14 обставини
підтверджені в суді свідками ОСОБА_17,
ОСОБА_13, ОСОБА_2, ОСОБА_18, ОСОБА_19.

Крім того за ч.2 ст.7 Закону України
«Про фермерське господарство», на час
винесення розпорядження №257 від 21.05.2012
року, передбачено необхідність надання
громадянином до заяви на отримання у
власність або в оренду земельної
ділянки державної власності для
ведення фермерського господарства
документів, що підтверджують достатній
досвід роботи у сільському
господарстві або наявність освіти,
здобутої в аграрному навчальному
закладі. Оскільки ОСОБА_3 висновку
Професійної комісії до заяви не
додавала подаючи заяву до
адміністрації, а підготовку проекту
розпорядження №257 від 21.05.2012 року
проводив начальник відділу
Держкомзему у Верхньорогачицькому
районі ОСОБА_13, який в суді заявив, що
при виготовленні проекту
розпорядження він не перевіряв
наявність підстав у ОСОБА_3 на видачу їй
в оренду земельної ділянки для ведення
фермерського господарства, хоч на
нього як начальника відділу
Держкомзему покладенні обов'язки по
забезпеченню державної політики в
сфері земельних відносин та контролю
по дотриманню земельного
законодавства, що є його упущенням.
Крім того ним не дотримано вимог
регламенту райдержадміністрації про
підготовку проекту розпорядження і він
знав про відсутність висновку
професійної комісії ради про достатній
досвід роботи у сільському
господарстві ОСОБА_3, але йому відомо,
що вона працювала в колгоспі і отримала
земельну частку (пай), яку обробляла
самостійно на час подачі заяви. Дане
питання розглядалось на комісії
адміністрації з питань регулювання
земельних відносин на якій і говорили,
що в неї достатній досвід роботи. Але за
поясненнями ОСОБА_2 і ОСОБА_14 в
адміністрації ніяких документів в
папці комісії та папці по підготовці
проектів розпоряджень відносно ОСОБА_3
з даного питання не збереглося. Сама
ОСОБА_3 пояснила, що в неї були на
комісії документи підтверджуючий її
достатній досвід роботи у сільському
господарстві, але в неї ніхто не просив
їх надати. Тому суд вважає, що
працівники райдержадміністрації, як
встановлено в суді, в порушення Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації», при підготовці проекту
розпоряджень і їх видачі не виконали
вимог закону та регламенту роботи
адміністрації, не перевірили по
документах наявність достатнього
досвіду роботи у сільському
господарстві, з урахуванням
відсутності висновку професійної
комісії та підстав відповідно вимог ч.2
ст. 7 Закону України «Про фермерське
господарство», що підтвердили в суді
ОСОБА_14, ОСОБА_17, ОСОБА_13, ОСОБА_2.

Тобто судом встановлено, що
оспорюванні прокурором розпорядження
видані з порушенням законодавства
України, які суд має право на підставі
ч.1 ст.21 ЦК України, визнати незаконними,
бо дані розпорядження суперечить актам
цивільного законодавства і порушують
цивільні права та інтереси Держави і
ОСОБА_3, бо райдержадміністрація
повинна вирішувати питання по
забезпеченню законності, охорони прав,
свобод і законних інтересів громадян,
здійснюють контроль по використанню
земель (ст.ст. 13,16 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації») і
заступник голови адміністрації який
був і головою комісії адміністрації з
питань регулювання земельних відносин
відповідно його функцій і повноважень,
регламенту роботи адміністрації, він
координує і контролює підготовку
проекту розпоряджень по використанню
землі в районі відповідно вимог
законодавства (Т №1 а.с.а.с. 44, 240-242). А за
посадовою інструкцією ОСОБА_2
зобов'язана перевіряти відповідність
вимогам чинного законодавства
проектів розпоряджень (Т №1 а.с. 243-244),
чого не було зроблено.

Тому причинами і умовами що сприяли
порушенню закону при видачі вище
зазначених розпоряджень, як
встановлено в суді, є відсутність
належного контролю адміністрацією за
використанням землі, бо не створено в
Верхньорогачицькій районній раді
Професійна комісія з питань створення
фермерських господарств, не надано
кваліфікованої допомоги ОСОБА_3
працівниками адміністрації при
написанні заяви, її подачі та розгляду
на комісії з питань регулювання
земельних відносин, голова якої ОСОБА_14
не надав необхідної інформації членам
комісії і ОСОБА_3 відносно обставин по
заяві ОСОБА_3 та вимог чинного
законодавства з питання надання в
оренду земельних ділянок для ведення
фермерського господарства, не
проконтролював підготовку проекту
вище зазначених розпоряджень. А ОСОБА_2
не перевірила відповідність вимогам
чинного законодавства проектів
розпоряджень, чим порушені права
ОСОБА_3 на розгляд її заяви відповідно
вимог закону.

Такі висновки зроблені судом на
підставі ст.ст.2,3,17,21 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації»,
що місцеві державні адміністрації
зобов'язані виконувати закони України
і принципами її діяльності є
верховенство права і законності, що
місцева адміністрація розпоряджається
землями державної власності і за ст.ст.
41, 43 цього Закону України, голова
адміністрації видає розпорядження
одноособово, які можуть бути оскаржені
до органів виконавчої влади вищого
рівня або до суду. Крім того за ч.2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачаються Конституцією України
та законами України.

Вини ОСОБА_3 в ненаданні Висновку
професійної комісії та дотримання
інших вимог закону при подачі заяви на
видачу їй в оренду земельної ділянки
для ведення фермерського господарства
і в видачі незаконних розпоряджень при
розгляді зазначеної її заяви, судом не
встановлено і з цим згодився прокурор.

Виходячи з вище зазначеного, суд
вважає можливим визнати розпорядження
№ 108 від 02.03.2011 року про надання дозволу
громадянці ОСОБА_3 на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду
орієнтованою загальною площею 75,0 га із
земель резервного фонду, розташованих
за межами населених пунктів
Верхньорогачицької селищної ради в
кварталах №084, № 085 для ведення
фермерського господарства і
розпорядження № 257 від 21.05.2012 року про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення зазначеної земельної
ділянки в оренду ОСОБА_3 для ведення
фермерського господарства загальною
площею 64,1082 га та надання в оренду цієї
земельної ділянки ОСОБА_3 терміном на 49
років визнати незаконними,
задовольнивши ці вимоги прокурора.

Цей висновок судом зроблено
виходячи і з того, що на час винесення
розпорядження №257 від 21.05.2012 року
внесені зміни в Закон України «Про
фермерське господарство» 16.06.2011 року,
які набрали чинності 17.07.2011 року,
відповідно яких ст. 6 з зазначеного
закону виключена, а за ст.7 зазначеного
закону адміністрації надаються
документи, підтверджуючі достатній
досвід роботи у сільському
господарстві або необхідної
сільськогосподарської кваліфікації
оскільки, як встановлено в суді, до
заяви ОСОБА_7 не надавала Висновок
професійної комісії ради про достатній
досвід її роботи та не перевірені
обставини відповідно ч.2 ст. 7 Закону
України «Про фермерське господарство».

Тобто судом встановлено, що вище
зазначені порушення законодавства при
видачі цих розпоряджень є наслідком
неналежного виконання законів України,
своїх функцій і повноважень ОСОБА_14 і
посадової інструкції ОСОБА_2,
відповідно яких заступник голови
адміністрації і голова комісії
райдержадміністрації при розгляді
заяви ОСОБА_3 про надання їй в оренду
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства, не
повідомляли ОСОБА_3 про
невідповідність змісту її заяви
вимогам ч.2 ст. 7 Закону «Про фермерське
господарство» та відсутності висновку
Професійної комісії ради про достатній
досвід її роботи у сільському
господарстві чи відповідної
кваліфікації, тобто не надали їй
належної правової допомоги, порушивши
принцип рівності всіх перед законом і
принцип обов'язкового додержання
законності при набутті права
користування землею їй, що визначено
ст.ст. 13, 19 Конституції України та ст.ст.
4,5, 123 ЗК України, в яких закріплено
право і рівність громадян на землю,
невтручання держави в здійснення ними
своїх прав щодо володіння,
користування і розпорядження землею,
бо держава ці права реалізує через
відповідні державні органи які повинні
зазначені права на землю громадян
вирішувати лише відповідно закону.

Крім того, відповідно ст. 15 ЦПК
України та п.3 Пленуму Верховного суду
України від 16.04.2004 року №7 «Про практику
застосування земельного законодавства
при розгляді цивільних справ» з
змінами і доповненнями від 19.03.2010 року
№2 та п.7 Постанови Вищого
спеціалізованого суду України від
01.03.2013 року №3 «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» даний позов розглядається в
порядку цивільного судочинства і
виходячи з ст.ст.1, 2 ЦК України, ст.ст. 2,5
ЗК України, що цивільне законодавство
регулює майнові і немайнові відносини,
учасниками яких є фізичні особи і
держава. Об'єктом цих відносин є земля
на території України, а саме: на
території Верхньорогачицького району,
Херсонської області. Захист судом прав
на землю у даних відносинах
здійснюється способами, визначеними
ст. 152 ЗК України, в тому числі шляхом
визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади. Судом враховано і те,
що на час подачі заяви ОСОБА_3 до
адміністрації та видачі вище
зазначених розпоряджень, відповідно її
пояснень і пояснень всіх свідків по
справі, у ОСОБА_3 був достатній досвід
роботи у сільському господарстві з
урахуванням її трудового стажу у
сільському господарстві і думки
свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17, які суд
приймає до уваги враховуючи їх досвід
роботи у сільському господарстві
багато років і вважає встановленим в
суді, що у ОСОБА_3 на час подачі заяви і
видачі розпоряджень був достатній
досвід роботи у сільському
господарстві і в неї були документи, що
підтверджують дану обставину. Так за
записами в трудовій книзі ОСОБА_7
працювала в колгоспі «Росія» з 1996 року
по 2002 рік (Т №1 а.с.а.с. 124-126). В
підтвердження вірності висновку суду
про достатній досвід роботи у ОСОБА_3
відповідають і відомості довідок
Держкомагенства і податкової
інспекції про відсутність зауважень до
фермерського господарства «Лідія - 77»
на протязі його діяльності (Т №1 а.с. 237).
Отже, як встановлено в судовому
засіданні, з чим погодився і позивач,
ОСОБА_7 мала право на отримання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства на час
розгляду її заяви та видачі
розпоряджень.

Висновок суду про достатній досвід
роботи у ОСОБА_3 на час подачі заяви, суд
зробив враховуючі і Перелік
документів, зазначених в проекті
постанови Кабінету міністрів України,
яка оприлюднена 27.11.2013 року, що
підтвердження досвіду роботи у
сільському господарстві може бути і
записи в трудовій книжці громадянина
України. Крім того з 2003 року на підставі
Державного акта на право приватної
власності на землю за її поясненнями
вона обробляла земельну частку (пай),
яка належить їй на праві приватної
власності. Тобто у ОСОБА_7 на час
винесення розпоряджень були всі
підстави для отримання в оренду
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства.

Як зазначив далі прокурор, суд за
ст.215 ЦК України може визнати недійсним
договір оренди земельної ділянки
розміром 64,1082 га між
Верхньорогачицькою державною
адміністрацією і ОСОБА_3, яка надана для
ведення фермерського господарства, але
в позові не зазначив з яких підстав.

До ч.4 ст. 59, ст. 124 ЗК України (на час
виникнення спірних правовідносин)
громадянам та юридичним особам
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування із земель
резервного фонду можуть передаватися
на умовах оренди земельної ділянки на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або місцевого
самоврядування, шляхом укладання
договору оренди. Тобто за ст. 6 Закону
України „Про оренду землі" і за
договором оренди землі ОСОБА_3, як
орендар набула право на земельну
ділянку для ведення фермерського
господарства відповідно до ст. 125 ЗК
України, ч.2 ст. 20 Закону України «Про
оренду землі» з моменту реєстрації
договору оренди землі, тобто з 06.08.2012
року. На даний час, земельна ділянка
площею 64,1082 га, яка передана ОСОБА_3 в
оренду, знаходиться в користуванні у
фермерського господарства «Лідія - 77»,
що підтверджується довідками
Держземагенства від 14.10.2013 року № 1476,
від 10.04.2014 року № 731 та довідками
податкової інспекції, тобто
користується земельною ділянкою
юридична особа, яка сплачує всі податки
державі (Т №1 а.с.а.с. 110, 236, 246), а не
фізична особа, тобто не ОСОБА_3.

Оскільки, яке передбачено ст. 638 ЦК
України, договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору а саме:
про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди та укладений в формі,
встановленій законом, підписаний і
зареєстрований в установленому
законом порядку. Як і передбачено ч.1 ст.
15 Закону «Про оренду землі»
встановлені істотні умови, які
зазначені в договорі. Крім того,
відповідно п.8 Постанови Кабінету
Міністрів України від 09.09.2009 року № 1021
«Про затвердження порядків ведення
Поземельної книги і Книги записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі» та довідки Держземагенства №731
від 10.04.2014 року зроблено запис про
реєстрацію цього договору у Книзі
записів про державну реєстрацію актів
на право власності на земельну ділянку
та на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі. З цього виходить, оскільки
предметом договору відповідно розділу
1 є передача земельної ділянки в
строкове користування для ведення
фермерського господарства, то
фермерське господарство користується
землею на законних підставах. Підстави
для його розірвання зазначені в ст.ст.
651-653 ЦК України. А прокурор в позові не
зазначив з яких підстав визнати
недійсним договір і судом такі
підстави не встановлені. Зазначення
прокурором при розгляді справи по
суті, що обставиною визнання договору
оренди недійсним є визнання
незаконними розпоряджень
адміністрації суд оцінює критично,
оскільки обставини позову можуть
доповнюватись чи змінюватись до
розгляду справи по суті (ст.31 ЦПК
України).

Хоч договір оренди і укладений на
підставі незаконних рішень органу
влади, але ОСОБА_3 мала право на
отримання земельної ділянки для
ведення фермерського господарства, що
встановлено в суді. І в позові
прокуратурою не зазначено з яких же
підстав необхідно повернути земельну
ділянку до земель резервного фонду
Верхньорогачицької селищної ради
Херсонської області.

Прокурором не доведено, а судом не
встановлено, що ОСОБА_3 та члени
фермерського господарства «Лідія - 77»
бажали набути право користування
земельною ділянкою незаконним шляхом,
на що вони мають право, як громадяни
України і вони не допустила жодного
порушення закону. За обставинами, які
встановлені в суді відповідно ст.ст. 152,
153 ЗК України законне право ОСОБА_3 та
членів фермерського господарства на
користування землею гарантується і
захищається державою і чітко
встановлює підстави припинення права
користування за ст. 141 ЗК України.

Крім того, враховуючи що порядок
припинення прав на землю регулюється
главою 22 ЗК України, суд вважає
необхідним врахувати ту підставу, що
перелік підстав припинення права
користування земельною ділянкою
визначений ст. 141 ЗК України і який є
вичерпним. Такої підстави припинення
права користування земельною ділянкою,
як скасування рішення органу влади, на
підставі якого було укладено договір
оренди земельної ділянки, цією статтею
не передбачено. Така позиція судової
практики в України підтверджується
постановою судової палати у цивільних
справах Верховного суду України від
12.09.2012 року (Вісник Верховного суду
України № 9 2013 рік). Крім того на час
розгляду даного позову немає рішення
суду, яке вступило в законну силу про
визнання розпорядження не законними.

І за ч.2 ст. 14 Конституції України
права громадянина набувається і
реалізується виключно до закону. А
оскільки за ч. 2 ст. 3 Конституції
України права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і
спрямованість нашої держави і
утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави і держава відповідає перед
людиною за свою діяльність. З цього
виходить що права людини не повинні
бути порушені в зв'язку з незаконними
рішеннями представників держави і
вини особи не встановлено.

В зв'язку з цим в задоволенні вимог
прокурора у визнанні недійсним
договір оренди земельної ділянки між
ОСОБА_3 та Верхньорогачицькою
державною адміністрацією, площею 64,1082
га із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради Херсонської області для ведення
фермерського господарства від 25.05.2012
року, що зареєстрований 06.08.2012 року №
00518, № 00518 - відмовити.

Крім того на підставі ч.1 ст. 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» від 23.02.2006 року
№3477-1У, суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права з огляду на приписи ч.1 ст.
9 Конституції України.

В зв'язку з вимогою прокурора про
скасування договору оренди, суд вважає
необхідним застосувати норми
Конвенції, а саме: принцип
правомірності позбавлення права
користування земельною ділянкою,
оскільки судом встановлено, що
розпорядження видані
райдержадміністрацією з порушенням
вимог законів України і позбавлення
права користування відповідає
суспільному інтересу. Але вирішуючи
питання про забезпечення справедливої
рівноваги між інтересами суспільства і
відповідачем та третіми особами з вище
встановленого в суді виходить, що їх
вини в порушенні закону судом не
встановлено, а порушення допущені
працівниками адміністрації, тобто
представниками держави. Хоч визнання
договору оренди недійсним передбачено
законодавством України, але визнання
його недійсним порушить права ОСОБА_3 і
третіх осіб. Подані відповідачем
докази про вихід з фермерського
господарства його членів, суд не
приймає до уваги, оскільки як пояснив
державний реєстратор, заяви про вихід з
фермерського господарства «Лідія - 77»
їй надала ОСОБА_3, а не члени особисто, а
їх підписи на цих заявах нотаріально не
засвідчені.

Виходячи з встановленого в суді, суд
вважає що ОСОБА_3 і треті особи не знали,
що діє якась юридична перепона в
користуванні даною земельною ділянкою,
отриманні доходів планування ведення
фермерського господарства на протязі
всієї дії договору. Враховуючи припис
ч.1 ст. 9 Конституції України, ст. 10 ЦК
України і такі очікуванні можна
вважати, правом на захист прав людини і
юридичної особи, як складова частина
захисту права на користування
земельною ділянкою. Суд вважає, що при
винесенні даного рішення необхідно
дотримати балансу між інтересами
суспільства та відповідачем і третіми
особами, бо при видачі розпоряджень і
укладанню договору оренди не стояло
питання, що дії органу влади були
спрямовані проти інтересів
суспільства чи що порушувались
інтереси якоїсь особи, чи
розпорядження і договір укладені в
супереч законів України. Сама
райдержадміністрація, як встановлено в
суді, вважала що розпорядження і
договір оренди відповідають вимогам
законів України і на підставі них
наступлять наслідки, які передбачені
законом. Тобто, цими рішеннями
адміністрації ОСОБА_3 гарантовано
право на отримання даної земельної
ділянки в оренду для ведення
фермерського господарства на протязі 49
років для забезпечення його
діяльності. Тобто ОСОБА_3 вправі
очікувати захисту своїх прав і прав
фермерського господарства в зв'язку з
порушенням закону з сторони
адміністрації при наданні їй в оренду
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства. Тому суд
враховуючи справедливу рівновагу між
сторонами перевагу необхідно надати
ОСОБА_3 і фермерському господарству
«Лідія - 77».

Виходячи із встановленого в суді,
дотримуючись справедливої і розумної
рівноваги між інтересами держави,
ОСОБА_3 і фермерського господарства,
оскільки порушення закону допущене з
вини представників держави, які
недотримались процедури її розгляду,
що в цілому не вплинуло на
правомірність надання ОСОБА_3
земельної ділянки для створення
фермерського господарства чи
заподіяння матеріальної шкоди державі
в зв'язку з діяльністю фермерського
господарства (крім видачі незаконних
рішень). Крім того, в разі розірвання
договору оренди від 25.05.2012 року до
бюджету не надійде 21121,67 грн. та беручи
до уваги, що з моменту подачі заяви до
моменту отримання землі пройшло більше
року, то у разі вилучення землі у
фермерського господарства, до бюджету
не надійде 71109,14 грн. (Т №1 а.с. 246).

В вимозі прокурора про зобов'язання
ОСОБА_3 в поверненні земельної ділянки,
площею 64,1082 га до резервного фонду
Верхньорогачицької селищної ради
відмовити з урахуванням, що земельна
ділянка знаходиться у користуванні у
фермерського господарства «Лідія - 77»,
що вини ОСОБА_3 у видачі незаконних
розпоряджень не встановлено і
враховуючи справедливий баланс між
інтересами суспільства та фермерським
господарством з урахуванням
застосованими заходами і метою
забезпечення діяльності фермерського
господарства - відмовити. Крім того в
позові прокурор не зазначив з яких
підстав він просить зобов'язати
повернути землю ОСОБА_3.

Суд вважає, що визнання договору
оренди землі недійсним і зобов'язання
ОСОБА_3 повернути земельну ділянку до
резервного фонду є безпідставним і
такими що не знайшли свого
підтвердження в суді, прокурором не
доказані і обставини в позові не
зазначені.

Лист Верхньорогачицької
районної ради від №01 - 18/123 від 07.06.2013
року про передачу повноважень суд не
приймає до уваги, оскільки відповідно
п.2ч.1 ст.43 і ст. ст.44 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
(який діяв на той час) сесією районної
рада вирішуються питання про утворення
комісій ради та делегування
повноважень райдержадміністрації і
повноваження відносно земельних
відносин районною радою делегувались,
що визнано сторонами в суді.

Суд критично оцінює пояснення
ОСОБА_14. і ОСОБА_2, що комісія
адміністрації з питання регулювання
земельних відносин мала право надавати
висновок про наявність у громадянина
достатнього досвіду роботи у
сільському господарстві або
необхідної сільськогосподарської
кваліфікації, бо її Положенням, що
затверджено головою адміністрації (Т
№1 а.с. 44) не передбачено надання такого
висновку і районна рада такі
повноваження їй не делегувала, як
встановлено судом, враховуючи
Положення про порядок проведення
Професійного відбору з питань
створення фермерських господарств
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики України №452/335 від
17.12.2003, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 28.01.2004 за №118/8717.

Критично суд оцінює і заперечення
представника відповідача, що позов
прокурора поданий з порушенням
строків, бо як встановлено в суді,
прокуратурі адміністрація направляє
саме розпорядження без пакета
документів, на підставі яких воно
видано, що не дало можливості прокурору
у встановлений законом термін
встановити порушення законодавства
райдержадміністрацією при видачі
зазначених розпоряджень.

В зв'язку з вищевикладеним, суд
вважає необхідним позовну заяву
Великолепетиської міжрайонної
прокуратури до Верхньорогачицької
районної державної адміністрації
Херсонської області та ОСОБА_3 про
визнання незаконним (недійсним)
розпорядження та визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки -
задовольнити частково, визнавши не
законними розпорядження
Верхньорогачииької районної державної
адміністрації №108 від 02.03.2011 року, яким
надано дозвіл громадянці ОСОБА_3 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
орієнтовною загальною площею 75,0 га, з
них ріллі - 75,0 га, із земель резервного
фонду, розташованих за межами
населених пунктів Верхньорогачицької
селищної ради в кварталах №084, № 085 для
ведення фермерського господарства і
розпорядження №257 від 21.05.2012 року, яким
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
громадянці ОСОБА_3 для ведення
фермерського господарства загальною
площею 64,1082 га, з них ріллі - 64,1082 га із
земель резервного фонду, розташованих
за межами населених пунктів
Верхньорогачицької селищної ради в
кварталах № 084, № 085 для ведення
фермерського господарства терміном на
49 років.

В задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

Керуючись: ст.ст. 213, 215, ч.1 ст.292, ч.1
ст.294 ЦПК України, суд

В
И Р І Ш И В :

Позовну заяву Великолепетиського
міжрайонного прокурора до
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації Херсонської області та
ОСОБА_3 про визнання незаконним
(недійсним) розпорядження та визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки - задовольнити частково.

Визнати незаконними розпорядження
Верхньорогачииької районної державної
адміністрації №108 від 02.03.2011 року, яким
надано дозвіл громадянці ОСОБА_3 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
орієнтовною загальною площею 75 га, з
них ріллі - 75 га, із земель резервного
фонду, розташованих за межами
населених пунктів Верхньорогачицької
селищної ради в кварталах № 084, № 085 для
ведення фермерського господарства та
розпорядження №257 від 21.05.2012 року, яким
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
громадянці ОСОБА_3 для ведення
фермерського господарства загальною
площею 64,1082 га, з них ріллі - 64,1082 га із
земель резервного фонду, розташованих
за межами населених пунктів
Верхньорогачицької селищної ради в
кварталах № 084, № 085 для ведення
фермерського господарств терміном на 49
років.

В задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

На рішення може бути подана
апеляція до апеляційного суду
Херсонської області через
Верхньорогачицький районний суд
Херсонської області, протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
особами які не були присутні в судовому
засіданні, в той же строк з моменту
отримання копії рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
А.Я. Сидорякіна