Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року Ленінський районний
суд міста Луганська у складі:

Головуючого судді Золотарьова О.Ю.

при секретарі Красновській М.В., Середа
Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права
користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом, посилаючись на ту
обставину, що йому на праві приватної
власності належить житловий будинок,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Донька позивача ОСОБА_3 04.11.2006 року
зареєструвала шлюб із відповідачем
ОСОБА_2

На прохання своєї доньки позивач 19.03.2009
року зареєстрував місце проживання
відповідача у своєму будинку за
адресою: АДРЕСА_1.

Шлюб між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2
розірвано 24.11.2009 року, відповідач за
місцем реєстрації не проживав, не
сплачував плату за користування жилим
приміщенням і комунальні послуги, не
відшкодовував інших витрат по
утриманню будинку та з 24.11.2009 року не є
членом сім'ї.

На прохання позивача та його доньки
щодо зняття з реєстрації він не реагує.
На даний час місце перебування
відповідача невідоме.

Посилаючись на наведене, положення
Цивільного кодексу України, Житлового
кодексу України, Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», просив суд
позбавити права користування житловим
будинком за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2,
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 229, 40 грн.

В судове засідання позивач не з'явився,
надавши заяву про розгляд справи в його
відсутність (а.с. 28).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про місце та час розгляду
справи повідомлявся. Заперечень на
позов, заяв про розгляд справи у
відсутність відповідача, до суду не
надходило.

При таких обставинах, суд вважає за
можливе розглядати справу у
відсутність сторін на підставі наявних
у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, надані
докази в сукупності, суд дійшов
наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Приймаючи рішення по справі, що
розглядається, суд виходив з вимог
ст.ст. 60, 61 ЦПК України, які
регламентують, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог та заперечень, крім
випадків, коли мають місце підстави
звільнення від доказування.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Встановлено, що ОСОБА_1 на праві
власності належить житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
12-13).

У вказаному будинку є зареєстрованими:
з 01.04.2008 року ОСОБА_1 (позивач), з 19.03.2009
року ОСОБА_2 (а.с. 14-16).

ОСОБА_3 є донькою позивача (а.с. 10). 24.11.2009
року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 розірвано (а.с. 11).

Відповідно до акту про не проживання
від 05.12.2013 року ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1
не проживає з 2009 року, місце його
знаходження невідоме (а.с. 23).

Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени
сім'ї власника житлового будинку
(квартири), які проживають разом і ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником спірного будинку.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2
більше дванадцяти місяців за місцем
реєстрації не проживає без поважних
причин, житлом не цікавиться, оплату за
житло та комунальні послуги не
здійснює, її речей в спірній квартирі
немає.

Судом також встановлено, що
домовленості про збереження за
відповідачем права користування
вищезазначеною квартирою не було.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку. Оскільки з наданих
суду доказів вбачається відсутність
відповідача в спірному жилому
приміщенні понад встановлені законом
строки, та у зв'язку із визнанням позову
відповідачем, суд в цій частині
задовольняє позов.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання», реєстрація місця
проживання та місця перебування особи
здійснюється відповідним органом
спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації в Автономній
Республіці Крим, областях, містах,
районах, районах у містах, а також
містах Києві та Севастополі.

Частиною 1 ст. 7 зазначеного Закону
передбачено, що зняття з реєстрації
місця проживання здійснюється
протягом семи днів на підставі заяви
особи, запиту органу реєстрації за
новим місцем проживання особи,
остаточного рішення суду про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або право користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою,
свідоцтва про смерть.

Таким чином, рішення суду про усунення
перешкод у здійсненні права власності
є підставою для зняття його з
реєстрації за адресою: місто Луганськ,
вулиця Кольцова, будинок 36а.

Керуючись ст.ст. 16, 29, 391, 405 ЦК України,
ст. 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212,
214-215, 217 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Ленінський районний суд м. Луганська
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Головуючий: суддя
О.Ю.Золотарьов