Справа № 524/1225/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.05.2014 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в
складі:

Головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу, встановлення порядку
користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського
районного суду м. Кременчука з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу, встановлення порядку
користування квартирою.

Свої вимоги мотивувала тим, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на житло, виданого
Житлово-комунальним відділом
Кременчуцького автомобільного заводу
22.07.1996 року та технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1, складеного
Комунальним підприємством
«Кременчуцьке міжміське бюро
технічної інвентаризації» станом на
04.07.1996 року, їй, ОСОБА_2, ОСОБА_3 належить
на праві спільної часткової власності
квартира АДРЕСА_1. В свідоцтві про право
власності на житло та технічному
паспорті її імя зазначено «ОСОБА_1»,
замість «ОСОБА_1», що перешкоджає
здійсненню права володіння,
користування та розпорядження майном,
тому вона змушенаі звертатися до суду з
вимогою про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу. Одночасно позивач ставить
вимогу про встановлення порядку
користування квартирою АДРЕСА_1 з
урахуванням розподілу часток у
спільній сумісній власності, оскільки
в неї з відповідачами виникли
неприязні стосунки і вони в
добровільному порядку не бажають
встановити порядок користування
спільним майном.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просила суд встановити факт
належності їй свідоцтва про право
власності на житло, - квартиру АДРЕСА_1,
виданого Житлово-комунальним відділом
Кременчуцького автомобільного заводу
22.07.1996 року та технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1, складеного
Комунальним підприємством
«Кременчуцьке міжміське бюро
технічної інвентаризації» станом на
04.07.1996 року. Встановити наступний
порядок користування квартирою
АДРЕСА_1 виділити їй в користування на
1/3 частину квартири житлову кімнату « 4»
площею 11,9 кв.м., балкон площею 1,2 кв.м.,
які на схематичному плані додатку № 1
до висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
5-14 від 22.01.2014 року визначені синім
кольором; виділити в користування
ОСОБА_2 на 1/3 частину квартири житлову
кімнату « 7» площею 11,9 кв.м., кладову « 8»,
площею 0,5 кв.м., які на схематичному
плані додатку № 1 до висновку
експертного будівельно-технічного
дослідження № 5-14 від 22.01.2014 року
визначені жовтим кольором; виділити в
користування ОСОБА_3 на 1/3 частину
квартири житлову кімнату « 9» площею 17
кв.м., балкон площею 1,2 кв.м, які на
схематичному плані додатку № 1 до
висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
5-14 від 22.01.2014 року визначені зеленим
кольором; залишити в спільному
користуванні співвласників: коридор «
1», кухню « 2», кладову « 3», вбиральню «5»
та ванну кімнату «6» загальною площею
23,3 кв.м. , які на схематичному плані
додатку № 1 до висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
5-14 від 22.01.2014 року визначені червоним
кольором.

Позивач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просив задовольнити з підстав,
викладених в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином. Від відповідача ОСОБА_2
на адресу суду надійшла заява про
визнання позову.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача та
її представника, дослідивши матеріали
справи, оцінивши надані суду докази у
їх сукупності, приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
визначено, що суд розглядає справи про
встановлення факту належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям,
по-батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеними у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», при розгляді справи про
встановлення факту належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і
час народження якої, зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, вказаними у
свідоцтві про народження або в
паспорті, у тому числі, факту
належності правовстановлюючого
документа, в якому допущені помилки у
прізвищі, імені, по батькові або
замість імені чи по батькові зазначені
ініціали суд повинен запропонувати
заявникові подати докази про те, що
правовстановлюючий документ належить
йому і що організація, яка видала
документ, не має можливості внести до
нього відповідні виправлення.

Так, судом встановлено, що 22.07.1996 року
Житлово-комунальним відділом
Кременчуцького автомобільного заводу
на підставі розпорядження № 670 від
22.07.1996 року ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 було
видане свідоцтво про право власності
на житло - квартиру АДРЕСА_1, відповідно
до якого кожному із співвласників
належить по 1/3 частині квартири.

Станом на 04.07.1996 року Комунальним
підприємством «Кременчуцьке міжміське
бюро технічної інвентаризації» було
складено технічний паспорт на квартиру
АДРЕСА_1, відповідно до якого ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 належить на праві
власності по 1/3 частині даної квартири.

У вищевказаних документах ім'я
позивача зазначено «ОСОБА_1», замість
«ОСОБА_1».

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1, яке видане
Автозаводським районним відділом ЗАГС
18.02.1985 року, за актовим записом № 306.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 18.01.2011 року
розірвано шлюб, зареєстрований 05.11.2005
року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1

Згідно паспорта громадянина України,
серії НОМЕР_2, виданого Автозаводським
РВ КМУ УМВС України в Полтавській
області 15.12.2005 року, прізвище, ім'я, по
батькові позивача - ОСОБА_1.

Проаналізувавши і співставивши надані
суду докази, суд приходить до висновку,
що факт належності позивачеві
свідоцтва про право власності на житло
та технічного паспорту знайшов своє
підтвердження в судовому засіданні.

З огляду на встановлені судом
обставини та надані позивачем докази,
суд враховуючи факт неподання
відповідачами належних та допустимих
доказів на спростування обставин
викладених в даній заяві, вважає що
позовні вимоги в частині встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу обґрунтовані та такі, що
підлягають задоволенню.

При вирішення позовних вимог про
встановлення порядку користування
житлом суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України,
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Як визначено ч.1 ст.317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено,
що власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 355 ЦК України,
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

Статтею 358 ЦК України визначено, що
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спіль

Як встановлено в судовому засіданні у
позивача виникають проблеми при
розпорядженні належною їй на праві
власності 1/3 частиною квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено, що
згоди між співвласниками про порядок
володіння та користування спірною
квартирою не досягнуто.

За таких обстав порушене (невизнане)
право позивача підлягає судовому
захисту.

Згідно висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
5-14 від 22.01.2014 року, експертом Маківським
М.В. запропоновано визначити порядок
користування приміщеннями квартири
АДРЕСА_1 наступним чином: виділити в
користування першому співвласнику на
1/3 частину квартири - житлову кімнату «
4» площею 11,9 кв.м., балкон площею 1,2 кв.м.,
які на схематичному плані додатку № 1
до висновку визначені синім кольором;
виділити в користування другому
співвласнику на 1/3 частину квартири -
житлову кімнату « 7» площею 11,9 кв.м.,
кладову « 8», площею 0,5 кв.м., які на
схематичному плані додатку № 1 до
висновку визначені жовтим кольором;
виділити в користування третьому
співвласникові на 1/3 частину квартири -
житлову кімнату « 9» площею 17 кв.м.,
балкон площею 1,2 кв.м, які на
схематичному плані додатку № 1 до
висновку визначені зеленим кольором;
коридор « 1», кухню « 2», кладову « 3»,
вбиральню « 5» та ванну кімнату « 6»
загальною площею 23,3 кв.м. , які на
схематичному плані додатку № 1 до
висновку визначені червоним кольором -
залишити в спільному користуванні
співвласників.

Оскільки запропонований експертом
порядок користування приміщенням
квартири АДРЕСА_1 не порушує права
відповідачів, суд вважає за можливе
встановити порядок користування
квартирою, визначений у висновку
експертного будівельно-технічного
дослідження № 5-14 від 22.01.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення
порядку користування спірною
квартирою є законними, обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,59, 60,212,213,214, 215, 224-226,
256, 259 ЦПК України, ст.ст.319, 358, 360 ЦК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,
встановлення порядку користування
квартирою - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1
свідоцтва про право власності на житло,
на квартиру АДРЕСА_1, виданого
Житлово-комунальним відділом
Кременчуцького автомобільного заводу
22.07.1996 року та технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1, складеного
Комунальним підприємством
«Кременчуцьке міжміське бюро
технічної інвентаризації» станом на
04.07.1996 року.

Встановити наступний порядок
користування квартирою АДРЕСА_1

Виділити в користування ОСОБА_1 на 1/3
частину квартири житлову кімнату « 4»
площею 11,9 кв.м., балкон площею 1,2 кв.м.,
які на схематичному плані додатку № 1
до висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
5-14 від 22.01.2014 року визначені синім
кольором.

Виділити в користування ОСОБА_2 на 1/3
частину квартири житлову кімнату « 7»
площею 11,9 кв.м., кладову « 8», площею 0,5
кв.м., які на схематичному плані додатку
№ 1 до висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
5-14 від 22.01.2014 року визначені жовтим
кольором.

Виділити в користування ОСОБА_3 на 1/3
частину квартири житлову кімнату « 9»
площею 17 кв.м., балкон площею 1,2 кв.м, які
на схематичному плані додатку № 1 до
висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
5-14 від 22.01.2014 року визначені зеленим
кольором.

Залишити в спільному користуванні
співвласників: коридор « 1», кухню « 2»,
кладову « 3», вбиральню « 5» та ванну
кімнату « 6» загальною площею 23,3 кв.м. ,
які на схематичному плані додатку № 1
до висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
5-14 від 22.01.2014 року визначені червоним
кольором.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору в сумі 182,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору в сумі 182,70 грн.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, який його ухвалив за
письмовою заявою відповідача, заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: