АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/38/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1511/14
Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А.
Доповідач Акопян В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого: Акопян В. І.

Суддів: Лобова О.А., Одринської Т.В.

при секретарі Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м .Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 20 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5,
Друга Лубенська державна нотаріальна
контора про визнання відмови від
прийняття спадщини недійсною, визнання
свідоцтва про право на спадщину
недійсним, визнання договору
купівлі-продажу недійсним, визначення
додаткового строку на прийнятя
спадщини, -

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, - Акопян В.І.

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 20 березня 2014 року
у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Друга
Лубенська державна нотаріальна
контора про визнання відмови від
прийняття спадщини недійсною, визнання
свідоцтва про право на спадщину
недійсним, визнання договору
купівлі-продажу недійсним, визначення
додаткового строку на прийняття
спадщини - відмовлено.

З рішенням суду не погодилася
позивачка, в інтересах якої, апеляційну
скаргу подав ОСОБА_2 в якій просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі,
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення
,ухвалене на основі повно і всебічного
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно
встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_8, батько позивачки. Після
його смерті відкрилася спадщина за
законом на належне йому майно, а саме на
квартиру АДРЕСА_1

У встановлений законом строк для
прийняття спадщини спадкоємець першої
черги померлого ОСОБА_8 - його дочка
ОСОБА_1 до другої Лубенської ДНК
25.09.2012р. подала заяву про відмову від
спадщини на користь іншого спадкоємця
за законом іншої черги, онука померлого
- ОСОБА_3

При подачі заяви ОСОБА_1, нотаріусом
було роз'яснено, що відмова від
прийняття спадщини є безумовною та
беззастережною, але може бути
відкликана протягом строку,
встановленого для прийняття спадщини,
а також зміст ст. ст. 225, 229-231, 233, 1241, 1273,
1274, 1275 ЦК України. У заяві ОСОБА_1, також
зазначалося, що розуміє обставини, що
мають для неї істотне значення, діє без
впливу насильства за своєю волею.
Остання стверджувала, що в
дієздатності не обмежена, під опікою,
піклуванням, а також не знаходиться у
алкогольному, токсичному, наркотичному
стані.

Пленум Верховного Суду України в п.24
постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» роз'яснив, що вирішуючи
питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно ґрунтуватися на тому, що
поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій.

Згідно статті 1270 ЦК України строки для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини. Якщо
виникнення у особи права на
спадкування залежить від неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
іншими спадкоємцями, строк для
прийняття нею спадщини встановлюється
у три місяці з моменту неприйняття
іншими спадкоємцями спадщини або
відмови від її прийняття. Якщо строк, що
залишився, менший як три місяці, він
продовжується до трьох місяців.

Статтею 1273 ЦК України передбачено що
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

Відмова від прийняття спадщини є
безумовною і беззастережною.

Відмова від прийняття спадщини може
бути відкликана протягом строку,
встановленого для її прийняття.

Відповідно до ст. 1274 ЦКУкраїни відмова
від прийняття спадщини може бути
визнана судом недійсною з підстав,
встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього
Кодексу.

Позивачкою не надано належних і
допустимих доказів того, що до
підписання відмови від спадщини,
відповідач вводив її в оману.

Розписка, на яку посилається позивачка
та відповідь відповідача на лист
ОСОБА_5, вказують на правовідносини між
ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а не на
правовідносини позивачки і
відповідача. Крім того, розписка була
написана пізніше, після оформлення
відмови. ОСОБА_1 не надала доказів того,
що між нею і відповідачем була
домовленість про укладення іншого
правочину, ніж того, що було укладено.
Позивачка в заяві, що була надана
нотаріусу 25.09.2012 року зазначила, що вона
розуміє наслідки відмови від спадщини,
що угода укладена не під впливом обману
або помилки, не під впливом тяжкої
обставини.

Суд першої інстанції обргунтовано не
знайшов правових підстав для визнання
недійсною відмови позивачки від
спадщини на користь ОСОБА_3, оскільки
позивач та ОСОБА_3 ні в яких
правовідносинах з приводу даної
відмови, не перебували.

Своїм правом, згідно ч.6 ст. 1273 ЦК
України, щодо відкликання відмови від
спадщини ОСОБА_1 не скористалася.

В позовній заяві ОСОБА_1 просила
визнати відмову від спадщини недійсною
за ч. 1 ст. 229 ЦК України та ч. 1 ст. 230 ЦК
України. Розглядаючи спір районний суд
не звернув уваги, що підстави вказані
позивачкою є самостійними підставами
визнання правочину недійсним і не
запропонував позивачці та її
представнику визначитись із
підставами пред'явлення позову.

В апеляційній скарзі позивачка та її
представник, також, посилаються на
вимоги ст.ст. 229, 230 ЦК України, як на
підстави визнання відмови від спадщини
недійсною.

Оскільки, відсутні підстави для
визнання недійсною відмови позивачки
від спадщини на користь ОСОБА_3, то і
підстав для задоволення вимог про
визнання свідоцтва про право на
спадщину недійсним, визнання договору
купівлі-продажу недійсним, а також
визначення додаткового строку на
прийняття спадщини не має, оскільки
вони є похідними.

Судом першої інстанції детально
перевірено доводи позивачки, як
вчинення правочину внаслідок помилки і
вчинення правочину внаслідок
навмисного введення другої сторони в
оману і підставно відмовлено в
задоволенні позову, колегія суддів
вважає, що це є формальним порушенням і
не тягне за собою скасування рішення
суду.

Доводи апеляційної скарги, висновків
суду не спростовують і не дають підстав
для скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 303 , 307, 308,315 ЦПК України
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 20 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає
в законну силу з моменту її
проголошення, на неї може бути подана
касаційна скарга безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з часу набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду .

Головуючий
В.І. Акопян

/підписи/

Судді:
Т.В.Одринська

О.А.Лобов

копія

вірно:___________________________________________