СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Нежури В.А., Соколової В.В.,

при секретарі - Охневській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 10 лютого 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» про
відшкодування шкоди, завданої власнику
транспортного засобу внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до ОСОБА_2 та ПАТ «УКС
«Гарант-Авто» про солідарне стягнення
з відповідачів матеріального збитку у
розмірі 119 588,45 грн., завданого внаслідок
пошкодження належного йому автомобіля
«Lexus» р. н. НОМЕР_1 в ДТП, що сталась з
вини ОСОБА_2

Оскільки цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 застрахована
у ПАТ «УСК «Гарант-Авто», просив
стягнути з відповідачів солідарно
заподіяну шкоду, судові витрати у
розмірі 1 214,54 грн., витрати на
проведення експертизи - 1 500,00 грн., та
витрати на діагностику ходової частини
автомобіля - 357,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 10.02.2014 р. позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
відшкодування матеріальної шкоди 69 558,45
грн. та 695,58 грн. судового збору.

Стягнуто з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на
користь ОСОБА_1 страхове відшкодування
у розмірі 50 000,00 грн. та 500,00 грн. судового
збору.

Справа № 752/1391/14 № апеляційного
провадження:22-ц/796/4592/2014 р. Головуючий у
суді першої інстанції: Чередніченко
Н.П.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І.В апеляційній
скарзі представник ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» задовольнити частково, у
розмірі 31 831,22 грн.,посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи та
неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції при
визначенні розміру заподіяної
позивачеві шкоди покладався на
висновок ФОП ОСОБА_5, який не урахував
коефіцієнт фізичного зносу автомобіля,
що мав пошкодження не пов'язані з ДТП та
безпідставно не прийняв до уваги
висновок ТОВ «ЄвроАсистанс», в якому
ураховано коефіцієнт зносу автомобіля
з застосуванням якого розмір
матеріального збитку, заподіяного
власникові автомобіля Лексус р.н.
НОМЕР_1 становить 31 831,22 грн., а вартість
відновлювального ремонту 59 568,84 грн.

Крім того зазначав, що у висновку
№20/01-ТЗ, складеного ФОП ОСОБА_5
вартість нормогодин у розмірі 420,00 грн.
є значно завищеною, порівняно з
середньою вартістю, що становить 190,00
грн.

Також вказував на те, що з урахуванням
значних розбіжностей у висновках
спеціалістів суд безпідставно
відмовив у задоволенні його клопотання
про призначення у справі судової
автотоварознавчої експертизи.

В судовому засіданні представник ПАТ
«УСК «Гарант-Авто» просив задовольнити
апеляційну скаргу з наведених у ній
підстав.

Представник ОСОБА_6 просив апеляційну
скаргу відхилити, посилаючись на те, що
рішення суду є законним та
обґрунтованим, а доводи апеляційної
скарги безпідставними.

Представник ОСОБА_2 також просив
апеляційну скаргу відхилити. Зазначав,
що твердження представника ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» про неправильність
висновку суб'єкта оціночної діяльності
ОСОБА_5 №20/01-ТЗ є безпідставним,
оскільки розрахунки цього спеціаліста
ґрунтуються на реальній вартості
нормогодин, встановлених на
сертифікованій станції технічного
обслуговування «Лексус», а не на
середньоринкових цінах станцій
технічного обслуговування
автомобілів.

Також вказував на те, що висновок
складений ТОВ «ЄвроАсистанс» не
ураховує усіх пошкоджень, які були
виявлені на автомобілі «Lexus» р. н.
НОМЕР_1 під час додаткового огляду
цього автомобіля.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які приймали участь в судовому
засіданні, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, судова
колегія виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
14.01.2014 р. з вини ОСОБА_2 сталася ДТП з
участю автомобіля «Honda» р.н.  НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Lexus»
р.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 застрахованау ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» відповідно до полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності ЕЕ
№2094424, ліміт відповідальності
становить 50 000,00 грн.

Відповідно до висновку №20/01-тз
від 23.01.2014 р., складеного суб'єктом
оціночної діяльності ОСОБА_5, вартість
матеріального збитку завданого
позивачу пошкодженням його
транспортного засобу складає 119 588, 45
грн.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1 частково, суд першої інстанції
покладався на зазначений висновок
спеціаліста, а також виходив з
доведеності винних дій ОСОБА_2,
застрахованої цивільно-правова
відповідальність зазначеної особи та
недостатності ліміту відповідальності
страховика для повного відшкодування
потерпілому матеріального збитку.

Перевіряючи в суді апеляційної
інстанції доводи представника ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» про те, що суд першої
інстанції не урахував висновок
спеціаліста ТОВ «ЄвроАсистанс», а
надав перевагу висновку суб'єкта
оціночної діяльності ОСОБА_5 №20/01-ТЗ,
який при визначенні розміру заподіяної
позивачеві шкоди не застосував
коефіцієнт фізичного зносу автомобіля,
та на усунення суперечностей у
висновках спеціалістів не призначив
судову автотоварознавчу експертизу,
колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Представник ПАТ «УСК
«Гарант-Авто», як і представники ОСОБА_1
та ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції
відмовились від проведення судової
автотоварознавчої експертизи.

З таких обставин, колегія суддів
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду за
наявними у справі доказами.

Заперечуючи проти доводів
апеляційної скарги представники
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стверджували, що
висновок суб'єкта оціночної діяльності
ОСОБА_5 №20/01-ТЗ є правильним, оскільки
він ґрунтується на вартості
ремонтно-відновлювальних робіт та
складових, що підлягають заміні під час
ремонту, що діють на спеціалізованій
СТО де обслуговується автомобіль
позивача «Lexus». Крім того зазначали, що
у висновку спеціаліста ТОВ
«ЄвроАсистанс» не ураховані усі
пошкодження, що були виявлені на цьому
автомобілі під час його додаткового
огляду 22.01.2014 р.

Переконливих заперечень, які б
спростовували зазначені твердження,
представник ПАТ «УСК «Гарант-Авто» не
надав.

Відповідно до ст.29 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку встановленого законодавством.

При визначенні розміру
матеріального збитку, заподіяного
власнику автомобіля «Lexus» р. н. НОМЕР_1
суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5
не застосовувався коефіцієнт
фізичного зносу з огляду на те, що
автомобіль не мав пошкоджень не
пов'язаних з ДТП (зазначено, що
деформація задніх лівих дверей без
пошкодження лаково-фарбового покриття)
не відноситься до основної групи
пошкоджень і виникла після ДТП, що
підтверджується наданою представником
замовника інформацією.

У висновку спеціаліста ТОВ
«ЄвроАсистанс» коефіцієнт фізичного
зносу автомобіля застосовано з
урахуванням того, що автомобіль мав
пошкодження не пов'язані з ДТП (двері
задні ліві деформовані без пошкодження
ЛФП). Однак з акту огляду транспортного
засобу від 15.01.2014 р. неможливо зробити
висновок, що такі пошкодження були до
настання ДТП, оскільки представник
ОСОБА_1 зазначені обставини
категорично заперечував і переконливі
докази, які б спростовували зазначені
обставини відсутні.

За загальним правилом, визначеним ст.1192
ЦК України розмір збитків визначається
відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду
справи або виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Ураховуючи наведене, суд першої
інстанції правильно задовольнив
позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» в межах ліміту
відповідальності цього страховика, а
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховим відшкодуванням, що становить
69 558,45 грн. стягнув з винної особи ОСОБА_2

Зважаючи на викладене колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не підтверджені належними та
допустимими доказами, а тому підстав
для її задоволення не убачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто»
відхилити, а рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 10 лютого 2014
р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:
Судді: