САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.
Справа № 206/949/14-ц
Провадження № 2/206/404/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р.

Самарськийрайонний суд
містаДніпропетровськаускладі:

головуючогосудді -
Поштаренко О.В.,

при секретарі -
Антонюк А.П.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_3,

відповідача -
ОСОБА_8

представника відповідача -
ОСОБА_5,

третьої особи -
Гаджиєвої Е.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа -
Самарський відділ державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
зменшення розміру аліментів та за
зустрічною позовною заявою ОСОБА_8 до
ОСОБА_7 про стягнення пені, -

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2014 року ОСОБА_7 звернувся до
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_8,
третя особа - Самарський відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про зменшення
розміру аліментів. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що рішенням
Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 10.03.2009 року по
цивільній справі № 2-828/2009 року,
стягнуто з позивача на ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_8 на утримання дитини -
доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ?
частини від усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи стягнення
з 16 лютого 2009 року щомісячно. Оскільки з
моменту ухвалення рішення матеріальне
становище позивача значно змінилося. А
саме раніше ОСОБА_7, отримував
заробітну плату у розмірі 2700 грн., а на
даний час отримує заробітну плату у
розмірі 1500 грн. Просить зменшити розмір
аліментів. Що стягується з позивача
ОСОБА_7, на користь відповідача ОСОБА_8,
на підставі рішення Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
10 березня 2009 року по цивільній справі №
2-828/2009 року на утримання дитини доньки
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ? частини від усіх
видів заробітку щомісячно, але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до 1/6 усіх
видів заробітку щомісячно, але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку починаючи з
набранням рішення суду законної сили.
Частково звільнити позивача ОСОБА_7 від
сплати заборгованості зі сплати
аліментів, та зменшити розмір
заборгованості.

24.02.2014 року ОСОБА_8 звернулася до
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська із зустрічною
позовною заявою до ОСОБА_7 про
стягнення пені від суми несплачених
аліментів. В обґрунтування позовних
вимог зазначила, що згідно виконавчого
листа від 23.09.2009 року, виданого на
виконання рішення Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
10.03.2009 року винесеного по цивільній
справі № 2828/09. Згідно з довідкою
виданою державним виконавцем
Самарського ВДВС ДМУЮ заборгованість
по сплаті аліментів станом на 01.08.2014
року складає 53013 грн. 50коп. Враховуючу
значну суму неустойки (пені) від суми
несплачених аліментів, а саме 425909 грн. 90
коп. позивач зменшив її розмір та
просив стягнути 25000 грн. та судові
витрати.

Представник позивача в судовому
засіданні свої позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив їх
задовольнити з підстав викладених в
позовній заяві. Стосовно зустрічної
позовної вимоги зазначив, що позовні
вимоги визнає частково, а саме просить
розраховувати суму пені з розрахунку 30%
з прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
набрання рішенням суду законної сили.

Відповідач та представник відповідача
заперечували проти задоволення
первісного позову та наполягали на
задоволенні зустрічних позовних вимог.
Вивчивши та дослідивши матеріали
справи в їх сукупності, суд дійшов
наступного. Судом
встановлено, рішенням Самарського
районного суду м.Дніпропетровська від
10.03.2009 року по цивільній справі № 2-828/2009
року, стягнуто з позивача на ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_8 на утримання дитини -
доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ?
частини від усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи стягнення
з 16 лютого 2009 року щомісячно (а.с.11).
Відповідно до свідоцтва про
зміну імені ОСОБА_8 змінила своє
прізвище на ОСОБА_8 (а.с. 21).

Відповідно до повторного свідоцтва про
народження прізвище дитини ОСОБА_9
змінено на ОСОБА_9 (а.с. 30).

Згідно з довідкою наданою ТОВ ВКф
«Роткепс» «ЛТД» загальна сума доходу
за період з 17 серпня 2013 року по січень
2014 року становить 8142,86 грн. (а.с. 6).
У зв'язку з тим, що ОСОБА_7 не
виконував належним чином покладені на
нього обов'язки із сплати аліментів
згідно довідки наданої державним
виконавцем Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції станом на 01.01.2014
року за ОСОБА_7 утворилась
заборгованість по аліментам у розмірі
52972 грн. 24 коп. (а.с.55).

Сума заборгованості визначена у
вказаній довідці не заперечується
сторонами. Частиною 1 ст. 192 СК
України передбачено, що розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них, та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.
Крім того,
позивачем надано довідку про доходи,
відповідно до якої середньомісячний
заробіток позивача становить 1500 грн. на
місяць (а.с.6).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН
про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована постановою
Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27
лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини. За
змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України
розмір аліментів визначається у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст. ст.
183, 184 СК України. Згідно з п. 23
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» розмір аліментів,
визначений судовим рішенням або за
домовленістю між батьками, суд може
змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них. Як вбачається з
матеріалів справи матеріальний стан
позивача змінився, а саме зменшився
його розмір заробітної плати.

Таким чином, суд вважає що вимоги
позивача щодо зменшення розміру
аліментів є частково обґрунтованими та
підлягають зменшенню до ? усіх видів
заробітку щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму
дитини відповідного віку.

Стосовно часткового звільнення
позивача ОСОБА_7 від сплати
заборгованості зі сплати аліментів, та
зменшення суми заборгованості суд
вважає їх необґрунтованими та
недоведеними, окрім того позивачем не
зазначено в якій саме частині він
просить звільнити його від сплати
аліментів.
Щодо зустрічних позовних
вимог суд вважає їх обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.
Неустойка не сплачується, якщо платник
аліментів є неповнолітнім.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснено, що
передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Оскільки зобов'язання зі сплати
аліментів носить періодичний характер
і повинно виконуватися щомісяця, суд
повинен з'ясувати розмір несплачених
аліментів по кожному з цих періодичних
платежів, встановити строк, до якого
кожне із цих зобов'язань мало бути
виконано, та з урахуванням
встановленого обчислити розмір пені,
виходячи із суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником аліментів свого
обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення, підсумувавши
розміри нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши її
загальну суму.
Проводячи
оцінку поданих сторонами доказів, суд
вважає, що у відповідача обов'язок
сплачувати аліменти виник з моменту
набуття рішенням про стягнення
аліментів законної сили, відповідач
був обізнаний про свій обов'язок
сплачувати аліменти та сплачував
аліменти не регулярно та в неповному
обсязі, державним виконавцем визначено
розмір заборгованості по сплаті
аліментів, підтвердженням відсутності
вини можуть бути лише такі обставини,
за яких заборгованість утворилася з
незалежних від платника аліментів
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками.

Таким чином, відповідачу було
достовірно відомо про ухвалення
рішення про стягнення аліментів, а тому
суд не приймає до уваги доводів
відповідача за зустрічним позовом про
те, що заборгованість по аліментах
виникла не з його вини. З 2009 року по 2013
рік позивач за первісним позовом не
звертався з позовом про зменшення
розміру аліментів.

Виходячи із положень ст. ст. 7, 196 СК
України оскільки сума заборгованості
по аліментам становить 52972 грн. 24 коп.
заявлена сума пеніу розмірі 25000 грн., є
співрозмірною до суми заборгованості.

Таким чином зустрічна позовна заява є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 180, 181, 182, 183, 184, 185, 192, 196,
197 СК України, 10, 11, 27, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_7 - задовольнити
частково.

Зменшити розмір аліментів, визначений
рішенням Самарського районного суду
міста Дніпропетровська від 10 березня
2009 року та стягнути з ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою:
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_8 яка проживає
за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на
утримання доньки - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 ?
частини всіх видів заробітку (доходу),
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 13
лютого 2014 року та до досягнення дитиною
повноліття, з урахуванням індексації.

В решті позовних вимог - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про
стягнення пені - задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
проживає за адресою: АДРЕСА_2, на
користь ОСОБА_8 яка проживає за адресою:
АДРЕСА_1 пеню від суми несплачених
аліментів у розмірі 25000 грн.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
проживає за адресою: АДРЕСА_2, на
користь ОСОБА_8 яка проживає за адресою:
АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 250 грн.

Рішення може бути оскарженим до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Самарський районний суд
міста Дніпропетровська протягом 10
днів після проголошення, а особами, які
не були присутніми при проголошені
рішення, в той же строк з дня отримання
копії рішення.

Суддя
О.В. Поштаренко