АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5105/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Сухоруков А. О. Доповідач -
Городнича В.С. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів -
Лаченкової О.В., Григорченка Е.І.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 15 квітня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Дніпропетровської міської ради, треті
особи: Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання права власності на
самочинно побудоване нерухоме майно, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року позивач з урахуванням
уточнених вимог звернулася до суду з
позовом до відповідача, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що їй на підставі
свідоцтва про права на спадщину за
заповітом на праві приватної власності
належить 41/100 частина житлового будинку
АДРЕСА_1. У 1975 році позивачем було
самовільно побудований сарай - літ. Н
загальною площею 4,3 кв.м., а у 2008 році
прибудову - літ. АІІІІ-1 загальною
площею 17,4 кв.м. Земельна ділянка, на
якій знаходяться самовільні
побудовані споруди, належить позивачу
на підставі державного акта на право
власності на земельну ділянку. Звітом
про проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта встановлено готовність
самовільних побудованих споруд до
експлуатації та за результатами
технічного обстеження частини
домоволодіння недоліків та пошкоджень
не виявлено. Технічним висновком ТОВ
«Технологія» встановлено, що технічний
стан конструкції побудови прибудови
оцінюється як задовільний, відповідає
будівельним нормам та придатне до
подальшої експлуатації.

Враховуючи вищезазначене, позивач
просила визнати за нею право власності
на самочинно побудовані приміщення:
прибудову літ.АІІІІ-1 (поз. 2-1, 2-2)
загальною площею 17,4 кв. м, сарай літ. Н
загальною площею 4,3 кв. м, що
розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 15 квітня 2014 року
у задоволені позовних вимог позивача
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду та
постановити нове рішення, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої
інстанції керувався положеннями п. 2 ч. 2
ст. 331 ЦК України, ст. 375-376 ЦК України, ст.
18 ЗУ «Про містобудування», ст. 301 ЗУ «Про
планування і забудову територій», а
також виходив з наступного.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, позивачу ОСОБА_2 належить
41/100 частини житлового будинку з
відповідними господарчими побудовами
та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1,
розташованих на земельній ділянці
розміром 2765 кв.м. (а.с. 11).

Відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю серії ЯИ
№ 096232, виданого на підставі рішення
Дніпропетровської міської ради № 205/49
від 16.09.2009 року, ОСОБА_2 було передано у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,1000 га, що розташована по
АДРЕСА_1. Земельну ділянку було
передано для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд (а.с. 12).

У відповідності до технічного висновку
по обстеженню будівельних конструкцій
будівель прибудови літ.АІІІІ-1, сараю
літ. Н, що розташовані за адресою
АДРЕСА_1, проведеним ТОВ «Технологія»,
споруди знаходяться в задовільному
стані та придатні для подальшої
експлуатації (а.с. 25-35).

Відповідно до звіту про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж
об'єкта, складеним експертом з оцінки
технічного стану ОСОБА_5 11 жовтня 2013
року, житлова прибудова А4-1 у складі
домоволодіння садибного типу за
адресою: АДРЕСА_1, відповідає вимогам
надійності і безпечної експлуатації і
можливістю її безпечної експлуатації
(а.с. 19-21).

Судом також встановлено, що згідно
технічного паспорту на садибний
індивідуальний будинок, виготовленого
станом на 27.10.2010 р. за реєстровим № 446-21
та виданого ОСОБА_2 на житловий будинок
АДРЕСА_1, вбачається, що в дійсності за
зазначеною адресою було самовільно
збудоване нерухоме майно: А4-1
-прибудову, сарай - Н (а.с.а.с. 5-10).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, позивач виходив з того, що
самочинно збудовані споруди по АДРЕСА_1
не введені у встановленому законом
порядку до експлуатації, а також те що
позивач до компетентних органів
місцевого самоврядування із заявою про
надання дозволу щодо новозбудованих
споруд не зверталась.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами

Апелянт в своїй скарзі посилається на
те, що позивачем не порушені права і
інтереси сусідів, що підтверджується
матеріалами справи, оскільки відсутні
жодні заперечення з боку сусідів та
співвласників будинку ОСОБА_3 та
ОСОБА_4; будівництво здійснювалося
позивачем на власній земельній
ділянці, яка оформлена належним чином
(акт про право власності на земельну
ділянку наявний в матеріалах справи;
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області також не
надала жодних заперечень з приводу
заявлених позовних вимог; технічним
висновком про стан будівельних
конструкцій самовільних прибудов
встановлено, що технічний стан
конструкції побудови прибудови
оцінюється як задовільний, відповідає
будівельним нормам та придбане до
подальшої експлуатації. Отже, апелянт
вважає, що ним були надані докази, які
підтверджували, що під час самочинного
будівництва права інших осіб не
порушувались, що дії при будівництві не
суперечили закону, не погіршили
екологічну ситуацію та природні якості
землі, та відповідали вимогам ст. 319 ЦК
України.

Проте, з такими доводами апелянта
погодитися не можна.

Так, згідно ст. 376 ЦК України «житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього. Право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови
надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.Якщо власник
(користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок. На
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб…»

Крім того, відповідно до п. 6.1.
«Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно» оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна провадиться з
видачею свідоцтва про право власності
органами місцевого самоврядування,
фізичним особам та юридичним особам на
новозбудовані, перебудовані або
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна за наявності акта про право
власності на землю або рішення про
відведення земельної ділянки для цієї
мети за наявності акта комісії про
прийняття об'єкта і введення його в
експлуатацію.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, позивачка до Дніпропетровської
міської ради з проханням оформити
право власності та про видачу
свідоцтва про право власності на
побудовані споруди не зверталася.

Також, ОСОБА_2 не надала суду доказів
добровільного, встановленого законом
введення в експлуатацію самочинно
збудованих прибудов та порушення її
прав як позивача, за захистом яких вона
звернулася до суду з позовом.

В матеріалах справи міститься
заперечення третьої особи - ОСОБА_3,
згідно яких встановлено, що згоди на
здійснення прибудов та забудов вона не
давала, що суперечить ст. 5 ЗУ «Про
основи містобудування». Цю обставину
ОСОБА_3 та її представник підтвердили в
суді апеляційної інстанції.

Також, як вбачається з відповіді на
запит, сертифікат відповідності на
будинок за адресою: АДРЕСА_1, інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
не видавався.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтованими та безпідставними.
Крім того, зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці та особистого тлумачення
апелянтом норм матеріального та
процесуального права.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 15 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: