Справа №250/3370/13-ц
Номер провадження2/250/101/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
м.Ясинувата

Ясинуватський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючої - судді Заріцької
О.О.

при секретарі Яворській А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Момот
М.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ясинуватій
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
філії «Домсервіс» ПП «ИРД» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до
філії «Домсервіс» ПП «ИРД» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, просила стягнути з
заборгованість по заробітній платі у
розмірі 13204 грн. 71 коп., компенсацію за
затримку розрахунку заробітної плати у
розмірі середньоденного заробітку по
день фактичного розрахунку у розмірі
11884 грн. 20 коп. та моральну шкоду у
розмірі 13000 грн. 00 коп., свої вимоги
мотивувала наступним.

З 19 вересня 2011 року по 23 серпня 2013 року
позивач працювала головним
бухгалтером в філії «Домсервіс» ПП
«ИРД». З березня 2013 року відповідач на
думку позивача необґрунтовано змінив
умови праці, а саме: зменшив розмір
заробітної плати з 3000 грн. 00 коп. до 1400
грн. 0 0коп., не повідомив про це
позивача. За період з 01 березня 2013 року
по 23 серпня 2013 року відповідач не
виплатив позивачу заборгованість по
заробітній платі у розмірі 13204 грн. 71
коп., що є порушенням чинного
законодавства. Також, позивач зазначає,
що відповідач відмовив позивачу у
видачі довідки про невиплачену
заробітну плату, тому, позивач вимушена
звернутись до суду з позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному об'ємі та
просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала та
просила відмовити в задоволенні
позову.

Заслухав осіб, які беруть участь у
справі, дослідив матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
працювала в філії «Домсервіс» ПП «ИРД»
на посаді головного бухгалтера з 19
вересня 2011 року по 23 серпня 2013 року,
звільнена із займаної посади за
власним бажанням згідно ст. 38 КЗпПУ, що
підтверджується копією трудової
книжки позивача та наказом № 41 л/с від 23
серпня 2013 року (а.с.6-7,8).

Як вбачається з відомості на виплату
грошей № ВЗП-100008 за березень 2013 року
позивачу виплачено 1372 грн. 58 коп.
(а.с.23-24).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачу не доплачено заробітну
плату у розмірі 1972 грн. 46 коп.

Згідно відомості виплати заробітної
плати за квітень 2013 року позивачу було
сплачено 2250 грн. 00 коп., але судом
встановлено, що ця відомість не
відповідає вимогам Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні тому суд
не приймає її до уваги (а.с.16).

Згідно Індивідуальної відомості про
застраховану особі позивачу було
нараховану заробітну плату за період з
березня 2013 року по серпень 2013 року у
розмірі 9905 грн. 28 коп.
((3345,04-1372,58)+1400,00+1400,00+1400,00+2275,05=9905,28 грн.) за
період з березня 2013 року по 23 серпня 2013
року (а.с. 45).

Таким чином, суд приходить до висновку
про наявність у відповідача перед
позивачем заборгованості з виплати
заробітної плати у розмірі 9905 грн. 28
коп. за період з березня 2013 року по 23
серпня 2013 року.

Відповідно до ст.ст. 116, 117 КЗпП України
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в ст. 116 КЗпПУ.

Відповідно до положень п. 20 Постанови
Пленуму ВСУ "Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці"
№13 від 24.12.1999 року, встановивши при
розгляді справи про стягнення
заробітної плати у зв'язку із затримкою
розрахунку при звільненні, що
працівникові не були виплачені належні
йому від підприємства, установи,
організації суми в день звільнення,
коли ж він у цей день не був на роботі, -
наступного дня після пред'явлення ним
роботодавцеві вимог про розрахунок,
суд, на підставі ст. 117 КЗпП, стягує на
користь працівника середній заробіток
за весь період затримки розрахунку, а
при непроведенні його до розгляду
справи - по день постановлення рішення,
якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини. Сама по
собі відсутність коштів у роботодавця
не виключає його відповідальності.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року
"Про затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати"
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні два календарні місяці роботи,
що передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Як вбачається з матеріалів справи
перед звільненням останніми повними
календарними місяцями, які
відпрацювала позивач, були липень та
серпень 2013 року. Згідно із
розрахунковими відомостями
відповідача в липні та серпні 2013 року
позивачу нарахована заробітна плата у
розмірі 2475 грн. 20 коп., середньоденна
заробітна плата складає 45 грн. 84 коп.
(а.с.49).

Відповідно до п. 8 вищезазначеного
Порядку обчислення середньої
заробітної плати нарахування виплат,
що обчислюються із середньої
заробітної плати за останні два місяці
роботи, провадяться шляхом множення
середньоденного заробітку на число
робочих днів. Середньоденна заробітна
плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі дні на число відпрацьованих
робочих днів.

Так, час затримки заробітної плати
складає 107 робочих днів, середньоденна
заробітна плата складає 45 грн. 84 коп., а
отже, середній заробіток за час
затримки виплати заробітної плати
складає 4904 грн. 88 коп. (45 грн. 84 коп. х 107
днів = 4904 грн. 88 коп.).

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України
рішення суду підлягає негайному
виконанню у справах про присудження
працівникові заробітної плати, але не
більше ніж за один місяць.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна
шкода,завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю,відшкодовується
особою, яка її завдала за наявності її
вини.

При визначені розміру відшкодування
моральної шкоди, суд враховує глибину
моральних страждань позивача з приводу
скрутного матеріального становища,
стан здоров'я позивача, характер,
тривалість, а тому суд вважає
необхідним стягнути з відповідача на
користь позивача моральну шкоду у
розмірі 1000 гривень.

На підставі викладеного, суд вважає, що
своїми діями відповідач порушивши
вимоги законодавства про працю, що, в
свою чергу, потягло порушення законних
прав позивача при звільненні.

Керуючись ст. ст. 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до філії «Домсервіс» ПП
«ИРД» про стягнення заборгованості по
заробітній платі - задовольнити
частково.

Стягнути з філії «Домсервіс» ПП «ИРД»
на користь ОСОБА_1 заборгованість по
заробітній платі за період з березня
2013 року по 23 серпня 2013 року у розмірі 9905
(дев'ять тисяч дев'ятсот п'ять) грн. 28
коп.

Стягнути з філії «Домсервіс» ПП «ИРД»
на користь ОСОБА_1 середній заробіток
за час затримки розрахунку за період з
24 серпня 2013 року по 28 січня 2014 року у
розмірі 4904 (чотири тисячі дев'ятсот
чотири) грн. 88 коп.

Стягнути з філії «Домсервіс» ПП «ИРД»
на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у
розмірі 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення заробітної плати за
один місяць.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Ясинуватський міськрайонний суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя: О. О. Заріцька