Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0608/2-165/12
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Коломієць
О.С.

суддів: Зарицької
Г.В., Якухно О.М.,

при секретарі

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди,

за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на рішення Житомирського
районного суду Житомирської області
від 02 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
з нього 2629,29 грн. матеріальної шкоди,
20000,00 грн. - моральної шкоди та 5000,00 грн.
витрат на оплату правової допомоги.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 24.04.2009 р. о 12 год. 30 хв. у дворі будинку
№ 25 по вулиці Чкалова в с. Сонячне,
Житомирського району ОСОБА_3 під час
сварки навмисно наніс йому удари
руками в обличчя, а після падіння
продовжив наносити удари ногами в
різні частини тулубу, внаслідок чого
позивачу були спричинені легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я. Внаслідок нанесення легких
тілесних ушкоджень позивач зазначає,
що поніс матеріальні витрати на
купівлю медикаментів та предметів
догляду за хворим на загальну суму -
2639,29 грн. та моральну шкоду, яка полягає
у значному погіршенні психологічного
та фізичного стану та оцінюється
позивачем у розмірі - 20000,00 грн. Крім
того, ОСОБА_2 поніс витрати в сумі 5000,00
грн. на оплату правової допомоги.

Рішенням Житомирського районного суду
Житомирської області від 02 жовтня 2013
року позов ОСОБА_2 задоволено частково:
стягнуто з ОСОБА_3 на його користь 1024,21
грн. матеріальної шкоди, 5000,00 грн.
моральної шкоди та 5000,00 грн. витрат на
правову допомогу.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, просить рішення
Житомирського районного суду від 02.10.2013
р. в частині розміру стягнення
моральної шкоди змінити, стягнувши з
відповідача 20000,00 грн. Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції, надаючи правову
оцінку доказам по справі не повністю
врахував ступінь моральних страждань
позивача, які він отримав внаслідок
побиття, а тому прийняв необґрунтоване
рішення в частині розміру моральної
шкоди.

Відповідач ОСОБА_3 в апеляційній скарзі
просить рішення суду першої інстанції
змінити, задовольнивши позов ОСОБА_2
частково, а саме: зобов'язати
відповідача відшкодувати позивачу 500,00
грн. моральної шкоди та 400,00 грн.
понесених витрат на правову допомогу.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення, не застосував принципи
розумності та справедливості та
визначив суму відшкодування моральної
та матеріальної шкоди, пославшись на
недоведені обставини та покази свідка,
яка є зацікавленою особою зі сторони
позивача.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає
до задоволення, а апеляційна скарга
ОСОБА_3 підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
07.06.2011 р. Житомирським районним судом
Житомирської області було ухвалено
вирок в кримінальній справі відносно
обвинуваченого ОСОБА_3, яким останнього
визнано винним у вчинені злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та
призначено покарання у вигляді 200 годин
громадських робіт, а також стягнуто на
користь потерпілого - ОСОБА_2 5000,00 грн.
на відшкодування моральної шкоди та
500,00 грн. на правову допомогу.

Ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 11.08.2011 р.
засудженого ОСОБА_3 на підставі ст. 1 п.
«в» ст. 6 Закону України «Про амністію»
звільнено від кримінальної
відповідальності за ч. 2 ст.125 КК
України, вирок Житомирського районного
суду Житомирської області від 07.06.2011 р.
скасовано. З вказаної постанови
вбачається, що 24.04.2009 р. о 12-30 год. у дворі
будинку № 25 по вул. Чкалова в с. Сонячне,
Житомирського району ОСОБА_3 на ґрунті
раптово виниклих неприязних стосунків,
під час сварки, навмисно наніс ОСОБА_2
удари руками в обличчя, а після падіння
останнього продовжував наносити удари
ногами в різні частини тулубу.
Внаслідок чого ОСОБА_2, відповідно до
висновків судово-медичних експертиз №
69 від 08.07.2010 року та № 149 від 24.12.2010 року,
були спричинені легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я у вигляді : синця на лівій руці
в області ліктьового суглобу, синця в
навколо орбітальній ділянці справа,
крововиливу під кон'юнктиву правого
ока, струсу головного мозку.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Внаслідок неправомірного спричинення
легких тілесних ушкоджень, які позивач
отримав з вини відповідача, він
змушений був лікуватися в КУ
«Центральна районна лікарня»
Житомирської районної ради та на
протязі значного терміну часу
звертатись до інших установ за
медичною допомогою, у зв'язку з чим,
витратив на придбання ліків суму у
розмірі 1024,21 грн.

Позивач надав суду оригінали чеків на
придбання лікарських засобів для
лікування та знеболюючих медикаментів
після отриманих травм, відповідно до
лікарських призначень.

Суд першої інстанції ретельно
перевірив надані докази і прийшов до
обґрунтованого висновку, що в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
підлягає стягненню сума на придбання
ліків в розмірі 1024,21 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача
в частині невідповідності переліку
призначених та придбаних позивачем
медичних препаратів тим, які
використовуються при лікуванні
вищевказаних травм є безпідставними.
Відповідно до висновків
судово-медичних експертиз № 69 від
08.07.2010 року та № 149 від 24.12.2010 року після
отриманих тілесних ушкоджень у
позивача розвинулося загострення
хребетного стовпа - остеохондроз, з
розвитком нестабільності 5-6 шийного
сегменту та утворенням грижі між
хребцевого диску на цьому рівні, яка
потребує оперативного лікування.
Загострення вказаного захворювання
спричинило довготривале звернення
потерпілого за медичною допомогою та
знаходиться в причинному зв'язку з
отриманими тілесними ушкодженнями. У
зв'язку з чим, суд обґрунтовано при
визначенні розміру матеріальної шкоди
врахував призначене лікування
відповідно до епікризу з медичної
картки стаціонарного хворого № 2192.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування і враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

При визначенні розміру моральної шкоди
суд першої інстанції виходив з того що,
позивачу ОСОБА_2 були спричинені легкі
тілесні ушкодження, він є пенсіонером
2-ї групи інвалідності та понад два роки
після отримання тілесних ушкоджень має
постійно носити іммобілізуючи
пов'язку, приймати знеболюючі
препарати, оскільки пошкоджено шийний
відділ хребта, у зв'язку з цим безумовно
переніс фізичний біль та моральні
страждання, звичайний уклад його життя
було порушено, тому, виходячи з засад
розумності, виваженості та
справедливості, дійшов обґрунтованого
висновку, що достатнім відшкодуванням
спричиненої йому моральної шкоди буде
грошова компенсація в розмірі 5000,00 грн.

За таких обставин, судова колегія
приходить до висновку, що судом першої
інстанції з'ясовані всі обставини
справи, які мають істотне значення для
правильного вирішення спору, дана
належна оцінка письмовим доказам у
сукупності з доводами сторін, висновки
суду відповідають обставинам справи,
доводи, викладені у апеляційних
скаргах, аналогічні доводам позивача
та відповідача в суді першої інстанції,
не спростовують висновки суду, тому
підстав для скасування оскаржуваного
рішення в частині відшкодування
матеріальної та моральної шкоди немає.

Разом з тим, ухвалюючи рішення та
стягуючи з відповідача на користь
позивача понесені витрати на правову
допомогу, суд першої інстанції,
враховуючи обставини справи, дійшов
правильного висновку щодо стягнення
даних витрат з відповідача, проте
припустився помилки щодо визначення їх
розміру.

Відповідно до ст.84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Відповідно до положень Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах» від 20.12.2011
року вбачається, що граничний розмір
витрат на правову допомогу не може
перевищувати 40% встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза
судовими засіданнями та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді.

Законом України про Державний бюджет
на 2013 рік мінімальна заробітна плата
встановлена з 1 січня по 30 листопада в
розмірі 1147 грн., з 1 січня 2014 року - 1218
грн.

Таким чином, за годину участі у
судовому засіданні розмір компенсації
за правову допомогу складає 458,80 грн. (1147
грн. * 40%) та 487,20 грн. (1218 грн.*40%).

З журналів судових засідань
вбачається, що представник позивача -
адвокат ОСОБА_4 приймав участь в суді
першої інстанції у судових засіданнях :
23.07.2013 року з 16 год. 38 хв. до 17 год. 14 хв. (34
хв.), 27.09.2013 року - з 14 год. 13 хв. до 14 год. 41
хв. (28 хв.), 02.10.2013 року - з 17 год. 43 хв. до 18
год. 58 хв. (1 год. 15 хв.)., загалом 2 години 17
хвилин, що складає 995 грн. 57 коп. (2 год.17
хв. * 458,80 грн.). Під час розгляду справи в
апеляційному суді, представник приймав
участь в судовому засіданні 20.01.2014 року
з 15 год. 28 хв. до 17 год. 02 хв. (1 год. 30 хв.),
що складає 730 грн. 80 коп. (1 год. 30 хв.* 287,20
грн.).

Крім того, адвокат приймав участь у
ознайомлені з документами 07.11.2011 року,
21.02.2013 року (а.с.29,84) та складав
процесуальні документи, а тому 200 грн.
та 458,80 грн., відповідно є достатньою
компенсацією за надання правової
допомоги.

З урахуванням викладеного, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 2385 грн. 17 коп. витрат
на правову допомогу.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
понесених витрати на правову допомогу
підлягає зміні, а апеляційна скарга
відповідача ОСОБА_3 частковому
задоволенню.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України на користь держави підлягає
стягненню судовий збір з відповідача в
розмірі 334 грн. 10 коп. (одна вимога
майнового характеру - 229 грн. 40 коп. та
одна вимога немайнового характеру 114
грн. 70 коп. ). У зв'язку з чим, суд змінює
додаткове рішення від 13.11.2013 року та
збільшує розмір стягнутого з
відповідача судового збору з 229 грн. 40
коп. до 334 грн. 10 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 02 жовтня 2013
року в частині стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 понесених витрат на
правову допомогу змінити, зменшивши їх
розмір з 5000,00 грн. до 2385,17 грн. В решті
рішення суду залишити без змін.

Додаткове рішення Житомирського
районного суду Житомирської області
від 13 листопада 2013 року змінити,
збільшивши розмір стягнутого з ОСОБА_5
на користь держави судового збору з 229
грн. 40 коп. до 344 грн. 10 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :
Судді :