Справа № 496/2964/13-ц
Провадження 2/496/72/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 березня 2014 року Біляївський районний
суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

при секретарі - Пилаєвої В.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Біляївка
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до національної
акціонерної страхової компанії
„Оранта", ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить стягнути з
відповідача на його користь
матеріальну та моральну шкоду. Свої
вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30
травня 2012 року керуючи власним
автомобілем марки «Nissan Serena», державний
номер НОМЕР_1, рухаючись по автошляху
Одеса-Чорноморка, став учасником
дорожньо-транспортної пригоди. В
результаті винних дій водія ОСОБА_3,
який керував автомобілем марки
«ВАЗ-2110», державний номер НОМЕР_3,
автомобілю ОСОБА_1 були причинені
значні механічні пошкодження. 17 липня
2012 року Іллічівським міським судом
Одеської області, винесено постанову
суду, якою визнано ОСОБА_3 винним у
скоєні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП. 05 лютого 2012 року ОСОБА_1
звернувся із заявою про страхове
відшкодування в страхову компанію НАСК
«Оранта» згідно страхового акту
№ОСАЦВ-12-8801/1, яка зобов'язалася
відшкодувати матеріальний збиток у
розмірі 8988,34 гривень. Однак на
теперішній час заявлену суму, позивач
так і не отримав. В зв'язку з чим,
позивач змушений був звернутись до
суду за захистом порушених прав та
стягнення зі страхової компанії НАСК
«Оранта» прямого матеріального збитку
штрафних санкцій за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань та
моральної шкоди.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали частково, вимогу про
стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача
моральної шкоди у сумі 5000 гривень,
просили суд не розглядати, та не брати
до уваги.

Відповідачі, які належним чином були
повідомлені про день, час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явились, з невідомих суду причин, та
від них не надійшло повідомлення про
причини неявки (а.с. 62, 63, 64, 65, 73).

Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

У зв'язку з неявкою відповідачів без
поважних причин, враховуючи згоду
позивача та представника позивача на
ухвалення заочного рішення, судом
ухвалено рішення про заочний розгляд
справи.

Заслухавши пояснення позивача та його
представника, дослідивши докази по
справі суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно протоколу
про адміністративне правопорушення
серії ВН1 №460706, 30 травня 2012 року
приблизно о 16-20 годині, ОСОБА_3 керуючи
автомобілем марки «ВАЗ 2110»,
реєстраційний номер НОМЕР_3, рухаючись
по автошляху Одеса-Чорноморка, в
порушення п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього
руху, виконуючи маневр розвороту, не
переконався у безпеці маневру, в
результаті чого допустив зіткнення з
автомобілем марки «Ніссан»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_1, який рухався в
попутному напрямку. В результаті
зіткнення автомобілі отримали
механічні пошкодження (а.с. 26).

Постановою Іллічівського міського
суду Одеської області від 17 липня 2012
року, розглянуто матеріали про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП,
відповідно до якої, останнього визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 340 гривень (а.с.5).

Відповідно до умов договору про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності,
ОСОБА_1 звернувся із заявою про
страхове відшкодування в страхову
компанію НАСК «Оранта», згідно
страхового акту №ОСАЦВ-12-8801/1, яка
зобов'язалася відшкодувати
матеріальний збиток у розмірі 8988,34
гривень (а.с. 19).

Зазначене зобов'язання
підтверджується листами страхової
компанії НАСК «Оранта» від 11 грудня 2012
року №09-02-09/29600, від 08 січня 2013 року
№09-02-09/30, від 15 квітня 2013 року №09-02-09/8142
(а.с. 17, 18, 23).

Розрахунком страхового відшкодування
від 04 серпня 2012 року підтверджується
сума прямого матеріального збитку,
який був розроблений страховою
компанією НАСК «Оранта» (а.с.20, 21-22).

Згідно з договором страховик протягом
10 робочих днів з моменту одержання всіх
необхідних документів для
підтвердження факту настання, причин,
обставин та наслідків страхового
випадку та визначення розміру збитків
складає страховий акт із визначенням
розміру страхового відшкодування і в
строк до 15 робочих днів після складання
страхового акту здійснює його виплату
або приймає обґрунтоване рішення про
відмову у виплаті страхового
відшкодування і в строк до п'ятнадцяти
робочих днів з моменту прийняття
надсилає його страхувальнику.

Відмови у виплаті страхового
відшкодування від НАСК «Оранти» на
власне ім'я позивача, не надходило.

В свою чергу головою правління НАСК
„Оранта" надсилались листи позивачу, з
зазначенням, що страховиком найближчим
часом буде здійснено виплату
страхового відшкодування у розмірі
8988,34 грн. на рахунок АППБ „Аваль",
отримувач платежу - ОСОБА_1 (а.с. 17,18,23).

На теперішній час заявлену суму у
розмірі 8988,34 гривень позивач не
отримав.

Судові вимоги до відповідача ОСОБА_3,
суд за заявою позивача та його
представника не бере до уваги.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана одній особі з вини іншої
в результаті взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
винною особою.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом.

За правилом п. 36.2 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
протягом 15 днів з дня узгодження ним
розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35 цього
Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 992 ЦК
України та ч. 3 ст. 20 Закону України „Про
страхування" страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.
Страховик несе майнову
відповідальність за несвоєчасне
здійснення страхової виплати
(страхового відшкодування) шляхом
сплати страхувальнику неустойки
(штрафу, пені), розмір якої визначається
умовами договору страхування або
законом.

Як встановлено п. 36.5 ст. 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон) за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування (регламентної виплати) з
вини страховика (МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Крім того, за правилами ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 979 Цивільного Кодексу
України за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Статтею 5 Закону передбачено, що
об'єктом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно ст. 6 Закону страховим випадком є
подія, внаслідок якої заподіяна шкода
третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону
забезпечений транспортний засіб -
наземний транспортний засіб,
зазначений у чинному договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, залежно від умов договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
будь-який наземний транспортний засіб,
який експлуатується особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, на законних
підставах.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків,
що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Оскільки відповідач не надав суду
доказів на підтвердження сплати ним
страхового відшкодування, то стягненню
з останнього на користь позивача
підлягає страхове відшкодування у сумі
- 8988,34 грн., пеня у сумі - 1129,82 грн. та 3 %
річних у сумі - 218,65 грн.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 5 постанови «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної немайнової шкоди» № 4 від
31.03.1995 року, відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою та вини останнього в
її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних і
фізичних страждань або витрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Матеріали справи не містять даних про
відшкодування у добровільному порядку
моральної шкоди позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України,
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Суд вважає, що неправомірними діями
НАСК «Оранта» позивачу було спричинено
моральну шкоду, яка полягає у душевних
стражданнях, що були пережиті ним у
зв'язку с пошкодженням його автомобілю,
позивач був змушений ремонтувати його
за власні кошти, що на тривалий час
поставило його сім'ю скрутне фінансове
становище, був змушений змінити уклад
свого життя, оскільки не міг
використовувати свій автомобіль. Тобто
наявність спричинення позивачу
моральної шкоди доведена, як і
протиправна поведінка відповідача, а
також наявний причинний зв'язок між
шкодою і протиправними діями
заподіювача.

Таким чином, суд, враховуючи глибину
фізичних та душевних страждань, а також
з урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення, враховуючи вимоги
розумності і справедливості
задовольняє позовні вимоги в частині
стягнення моральної шкоди, та вважає
необхідним стягнути з НАСК «Оранта» на
користь позивача моральну шкоду у
розмірі 5000 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати (а.c. 2).

Керуючись ст.ст. 1,5,6,36 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 23,625,979,992,1187,1188,1192 ЦК
України, ст.ст. 61, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до національної
акціонерної страхової компанії
„Оранта", ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
задовольнити.

Стягнути з національної акціонерної
страхової компанії „Оранта" на користь
ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у
розмірі 8988,34 (вісім тисяч дев'ятсот
вісімдесят вісім гривен тридцять
чотири копійки) гривен.

Стягнути з національної акціонерної
страхової компанії „Оранта" на користь
ОСОБА_1 пеню за затримку страхової
виплати у розмірі 1129,82 (одна тисяча сто
двадцять дев'ять гривень вісімдесят
дві копійки)гривень.

Стягнути з національної акціонерної
страхової компанії „Оранта" на користь
ОСОБА_1 три відсотки річних у сумі 218,68
(двісті вісімнадцять гривень шістдесят
вісім копійок) гривень.

Стягнути з національної акціонерної
страхової компанії „Оранта" на користь
ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у
розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень.

Стягнути з національної акціонерної
страхової компанії „Оранта" на користь
ОСОБА_1 витрати по явці до суду у
розмірі 300 (триста) гривень та судові
витрати у розмірі 229,41 (двісті двадцять
дев'ять гривень сорок одна копійка)
гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Біляївський районний суд
Одеської області протягом 10 днів з дня
його проголошення, а особам, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час його
проголошення, - протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя
Галич О.П.

26.03.2014