У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик
С.П.Суддів:Дем'яносов М.В.,Кафідова О.В.,
Коротун В.М.,Ступак О.В.,розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи:
Харківська міська рада, комунальне
підприємство «Жилкомсервіс», про
усунення перешкод в користуванні
власністю та знесення самочинної
будівлі, за касаційною скаргою ОСОБА_6
на рішення апеляційного суду
Харківської області від 25 вересня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернулась до суду із позовом до
ОСОБА_7, треті особи: Харківська міська
рада, комунальне підприємство
«Жилкомсервіс», про усунення перешкод
в користуванні власністю та знесення
самочинної будівлі.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що вона проживає у квартирі
АДРЕСА_2. ОСОБА_7 належать квартири № 3
та № 8 у вказаному будинку. У 2008 році
відповідачка знесла прибудову літ. 3-111
та збудувала на цьому місці нову
прибудову іншого розміру. Посилаючись
на те, що нова прибудова порушує її
права як власника квартири № 6 у
вказаному будинку, позивачка просила
суд на підставі статті 391 ЦК України
усунути їй перешкоди у користуванні
своєю власністю та зобов'язати ОСОБА_7
знести спірну прибудову.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 11 липня 2013 року
позов задоволено.

Усунено перешкоди в користуванні
власністю - квартирою АДРЕСА_2 та
зобов'язано ОСОБА_7 знести самовільну
забудову, розташовану в квартирі
АДРЕСА_1, побудовану на місті
приміщення літ. 3-111.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 25 вересня
2013 року скасовано рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 11 липня 2013 року.

Ухвалено нове рішення, яким у позові
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду Харківської області
від 25 вересня 2013 року і залишення в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково на таких підставах.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 є
власником квартири АДРЕСА_2.

Квартири АДРЕСА_1 знаходяться у
володінні ОСОБА_7

Відповідно до листа Червонозаводської
санітарно-епідеміологічної станції №
3.1/3728 від 22 листопада 2012 року за
результатами лабораторних досліджень
(протокол № 505 від 20 листопада 2012 року)
результати вимірювань природного
освітлення у двох спальнях житлового
будинку АДРЕСА_2 не відповідають
вимогам ДБН В.2.5-28-2008 «Природне і
штучне освітлення».

Зробити висновок про можливий
негативний вплив прибудови до квартири
АДРЕСА_2 на інсоляцію жилих кімнат
ОСОБА_6 не можливо у зв'язку з тим, що
дані розрахунків інсоляції до районної
СЕС надані не були.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що прибудова
до квартири ОСОБА_7 підлягає знесенню,
оскільки порушує права власника
квартир № 6.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у позові, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що спірна
прибудова є самочинним будівництвом, а
звернення до суду із позовом про його
знесення є передчасним, оскільки
сторони не використали всі передбачені
законом заходи реагування на
здійснення особою самочинного
будівництва.

Проте, з таким висновком суду
апеляційної інстанції повністю
погодитись не можна з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду
апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Кожна особа самостійно обирає
передбачений частиною 2 статті 16 ЦК
України спосіб захисту цивільних прав
та інтересів, на свій розсуд визначає
коло відповідачів, які, на її думку,
порушують її права, а також спосіб, у
якій за законом можливе поновлення
порушеного права.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
ОСОБА_6 просила суд усунути їй
перешкоди у користуванні її власністю
на підставі статті 391 ЦК України.

Відповідно до статті 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Переглядаючи справу в апеляційному
порядку, суд апеляційної інстанції,
вийшовши за межі позовних вимог,
зосередився на визначенні статусу
спірної прибудови як самочинного
будівництва і помилково застосував до
спірних правовідносин положення
статті 376 ЦК України.

Отже, вирішуючи справу, суд апеляційної
інстанції, у порушення статей 213, 303, 316
ЦПК України на зазначене уваги не
звернув, не в повній мірі визначився з
характером спірних правовідносин та
правовою нормою, що підлягає
застосуванню, зокрема, не звернув уваги
на те, що позов заявлений на підставі
статті 391 ЦК України, а тому дійшов
передчасного висновку про
застосування до спірних правовідносин
положень закону про правовий статус
самочинного будівництва.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 338 ЦПК
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.
Справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення, зазначені у частинах першій
і другій цієї статті, допущені тільки
цим судом. У всіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції.

За таких обставин, рішення
апеляційного суду Харківської області
від 25 вересня 2013 року підлягає
скасуванню з підстав, передбачених
статтею 338 ЦПК України, з передачею
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Харківської області від 25 вересня
2013 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. ШтеликСудді:М.В.
Дем'яносов О.В. Кафідова В.М. Коротун
О.В. Ступак