Справа № 404/346/14-ц
Номер провадження 2/404/749/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда

в складі: головуючого - Мохонько В.В.,

при секретарі
Бокатенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення упущеної вигоди та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, по якому просить стягнути з
відповідача 50 000 грн. упущеної вигоди та
13368 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що з 2007 року по 2010 рік
працював муляром 3-го розряду в ПрАТ
«Полімекс-Мостосталь Україна».

В зв»язку з необхідністю захисту
своїх порушених відповідачем прав у
суді, отримання консультацій у галузі
права та участі у численних судових
засіданнях 17.03.2010 року звільнився із
займаної посади.

За вказаного просить стягнути з
ОСОБА_2 50 000 грн. упущеної вигоди.

Крім того, зазначає, що зазнав дуже
сильних душевних страждань у зв»язку з
протиправною поведінкою відносно
нього, яку оцінює в сумі 13368 грн.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з»явилась, повідомлена судом про час та
місце розгляду справи належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
представника позивача, приходить до
висновку щодо відмови у задоволенні
позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18.12.2007
року Наказом № 85 від 18.12.2007 року був
прийнятий на постійну роботу муляром
3-го розряду до АТЗТ «Енергоцентраль -
Україна». 30.05.2008 року звільнений з
займаної посади за власним бажанням
згідно ст. 38 КЗпП України.

03.03.2008 року Наказом №3к від 03.03.2008 року
ОСОБА_1 прийнятий на посаду муляра 3-го
розряду за сумісництвом до ЗАТ
«Полімекс-Мостосталь Україна». 02.06.2008
року Наказом №6 по підприємству був
переведений на постійну роботу муляра
З-го розряду.

02.11.2009 року ЗАТ Полімекс-Мостоталь
Україна» перейменовано в Приватне
Акціонерне Товариство «Полімекс-
Мостосталь Україна».

17.03.2010 року Наказом №62-к від 17.03.2010 року
був звільнений з роботи за власним
бажанням згідно ст. 38КЗпП України.

В зв»язку з виниклим спором щодо
спадкових прав після смерті матері
позивача ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 змушений був
звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2
за захистом своїх порушених прав та
інтересів.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 16 лютого 2011 року позов
ОСОБА_1 задоволено, визнано факт
прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті
матері - ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку
НОМЕР_1, загальною площею 0,06147 гектарів
в межах згідно з планом, яка
розташована на території АДРЕСА_1,
визнано за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку НОМЕР_1, загальною
площею 0,06147 гектарів в межах згідно з
планом, яка розташована на території
АДРЕСА_1 і належала на підставі
Державного акту на право спільної
часткової 2/5 частини власності на
землю, серії КР №00008649, виданого 04
квітня 2000 року Кіровоградською міською
радою, в порядку спадкування після
смерті матері ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 02 серпня 2011 року
скасовано рішення третейського суду
для вирішення конкретного спору від
15.06.2007 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про визнання дійсним договору від
28.05.2007 року купівлі-продажу цілого
житлового будинку АДРЕСА_1 та визнання
права власності на будинок за ОСОБА_2

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 05.03.2014 року
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 05.11.2012 року скасовано,
визнано недійсним Державний акт серії
ЯЛ №662010, зареєстрований за №00629,
на право власності на земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
виданий 21 липня 2011 року ОСОБА_2 на
підставі рішення сесії
Кіровоградської міської ради від 30
червня 2011 року №654; скасовано державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку, зареєстровану 02 серпня 2011 року
за ОСОБА_2 на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку,
виданого 21 липня 2011 року на підставі
рішення сесії від 30 червня 2011 року.

Позивач зазначає, що змушений був
подати заяву про звільнення за власним
бажанням з ПрАТ «Полімекс-Мостосталь
Україна», так як керівництво
підприємства не надавало безоплатних
відпусток для підготовки документів та
участі у судових засіданнях, тому
просить стягнути з відповідача упущену
вигоду у розмірі 50000 грн.

З таким висновком позивача суд не
погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є: 1)
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки); 2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.4 ст. 623 ЦК України при
визначенні неодержаних доходів
(упущеної вигоди) повинні
враховуватися заходи вжиті особою щодо
їх одержання.

З вказаних норм законодавства України
випливає, що особа, яка має на меті
відшкодувати збитки у вигляді упущеної
(втраченої) вигоди, повинна довести, що
вона гарантовано отримала би
відповідну вигоду у разі, якщо б її
право не було порушено іншою особою.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач звільнився з ПрАТ
«Полімекс-Мостосталь» 17.03.2010 року за
власним бажанням відповідно до ст. 38
КЗпП України.

В даному випадку вимоги позивача
ґрунтуються на припущеннях, що він міг
би отримати прибуток, як би не дії
відповідача.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивач був зобов'язаний довести
в порядку, визначеному чинним
законодавством, факт неотримання
упущеної вигоди внаслідок дій
відповідача.

Всупереч вимог ЦК України,
позивач таких доказів не надав.

Необхідність позивача бути
присутнім у судових засіданнях сама по
собі не може бути причиною звільнення з
роботи, так як роботодавець
зобов»язаний зберігати за працівником
місце роботи в разі виклику його до
суду.

Крім того, згідно ст. 86 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, та її
представникові сплачуються іншою
стороною добові (у разі переїзду до
іншого населеного пункту), а також
компенсація за втрачений заробіток чи
відрив від звичайних занять.
Компенсація за втрачений заробіток
обчислюється пропорційно від розміру
середньомісячного заробітку, а
компенсація за відрив від звичайних
занять - пропорційно від розміру
мінімальної заробітної плати.
Граничний розмір компенсації за
судовим рішенням витрат сторін та їх
представників, що пов'язані з явкою до
суду, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про
стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди у
розмірі 13368 грн. також задоволенню не
підлягають.

Відповідно до роз'яснень
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 № 4 "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди",
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.
Необхідно з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позначених моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі, чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду, та з чого він при
цьому виходить.

Як вбачається з матеріалів
справи позивачем суду не надано
жодного доказу перенесених ним
душевних страждань, душевного або
фізичного болю, пов'язаних з
неправомірними діями відповідача, крім
того реалізація права на звернення до
суду за захистом своїх прав та
інтересів, оскарження судового рішення
у разі незгоди з ним, не може бути
розцінено, як завдання моральної шкоди
будь якій стороні по справі.

За вказаного, позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з
відповідача 50 000 грн. упущеної вигоди та
13368 грн. моральної шкоди не підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215
Цивільного процесуального України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача
50 000 грн. упущеної вигоди та 13368 грн.
моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Кіровського
В. В. Мохонько

районного суду

м.Кіровограда