АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/1894/14
Головуючий у 1 інстанції - Яценко Л.О.
Доповідач - Панченко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

Головуючого -
Панченка М.М.

Суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

При секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє
за дорученням ОСОБА_2, на рішення
Оболонського районного суду м.Києва
від 4 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк», третя особа ОСОБА_3 про визнання
поруки припиненою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» (далі-ПАТ»Універсал
Банк») і просила винести рішення, яким
визнати припиненим договір поруки від
6.02.2008 року за №001-184-Р, укладеним між
сторонами, відповідно до якого
позивачка ОСОБА_2 поручилась за третю
особу ОСОБА_3 відповідати перед
ПАТ»Універсал Банк» за повернення
кредитного боргу.

Позивачка послалась на ту
обставину, що 26.03.2009 року між основним
позичальником третьою особою ОСОБА_3 та
ПАТ»Універсал Банк» підписаний
додатковий договір, відповідно до
якого була змінена відсоткова ставка у
сторону підвищення без погодження з
позивачкою, як поручителем.

Між тим, на підтвердження погодження з
поручителем підвищення відсоткової
ставки, Банком суду наданий
додатковий договір від 26.03.2009 року,
укладений начеб-то Банком з позивачкою
як поручителем, з якого слідує, що
позивачка, дала свою згоду на
підвищення відсоткової ставки за
кредитною угодою.

Вважаючи, що, оскільки вона, позивачка,
додатковий договір поруки про зміну
відсоткової ставки не підписувала,
посилаючись на ч.1 ст.559 ЦК України,
звернулась до суду з цим позовом
/а.с.2-4/.

Рішенням Оболонського
районного суду м.Києва від 4 листопада
2013 року у позові відмовлено /а.с.111-113/.

Відмовляючи у позові, суд першої
інстанції виходив з того, що рішенням
Оболонського районного суду м.Києва
від 5.02.2013 року, яке набрало чинності,
відмовлено у позові ОСОБА_2 до ПАТ
«Універсал Банк» про визнання
недійсним договору поруки від 6.02.2008
року за №001-184-Р, а також додаткового
договору від 26.03.2009 року, (до указаного
договору поруки від 6.02.2008 року), а тому,
на думку суду, в силу ч.3 ст.61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці вимоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
який діє за дорученням ОСОБА_2, просить
скасувати рішення Оболонського
районного суду м.Києва від 4 листопада
2013 року та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у позові /а.с.116-119/.

Скаржник зазначав, що судом
першої інстанції не доведено того, що
ОСОБА_2 підписувала додатковий договір
від 26.03.2009 року (про згоду на підвищення
відсоткової ставки за кредитною
угодою) до договору поруки від 6.02.2008
року.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу належить
задовольнити.

Рішення суду першої інстанції
про відмову у позові про припинення
договору поруки від 6.02.2008 року за
№001-184-Р, укладеним між сторонами,
відповідно до якого позивачка ОСОБА_2
поручилась за третю особу ОСОБА_3
відповідати перед ПАТ»Універсал Банк»
за повернення кредитного боргу третьою
особою ОСОБА_3 - скасувати, та ухвалити
нове рішення, яким позов ОСОБА_2
задовольнити.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу свої вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення першої
інстанції не відповідає.

Встановлено, що, відповідно до
угоди за №001-2008-184 від 6.02.2008 року
ПАТ»Універсал Банк» надав третій
особі ОСОБА_3 кредит у сумі 83.000
швейцарських франки під 9,45% річних на
термін до 1.02.2038 року /а.с.5-10/.

На забезпечення указаного кредиту між
ПАТ»Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено
договір поруки за №001-184-Р від 6.02.2008
року /а.с.17-19/.

Відповідно до п.2.1. договору поруки,
Банк не вправі змінювати відсоткову
ставку в сторону підвищення за
кредитним договором, укладеним з
основним позичальником, без згоди
поручителя.

Встановлено, що 26.03.2009 року між
ПАТ»Універсал Банк» та ОСОБА_3
укладено додаткову угоду б/н, згідно
якого сторонами змінена відсоткова
ставка 9,45% за кредитною угодою на таких
умовах: з 1.03.2010 року по 28.02.2015 року - 12,33%
річних; з 1.03.2015 року - 11,45% річних/а.с.20/.

Між тим, про підвищення відсоткової
ставки відповідачем ПАТ»Універсал
Банк» позивачка ОСОБА_2 не
повідомлялась і з нею не погоджувалось
питання підвищення відсоткової ставки.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов»язання, а
також у разі зміни зобов»язання без
згоди поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів розглядає доводи позивача
правомірними і такими, що підлягають
задоволенню щодо визнанням припиненим
договору поруки за №001-184-Р від 6.02.2008
року, укладеного між ПАТ»Універсал
Банк» та ОСОБА_2.

Не погоджуючись з доводами позивачки,
відповідач ПАТ»Універсал Банк» надав
суду додаткову угоду №1 від 26.03.20089 року
за №001-2008-184-Р до договору поруки від
6.02.2008 року за №001-184-Р, підписаного
працівником ПАТ»Універсал Банк» та від
імені поручителя у графі «Поручитель:
ОСОБА_2» - невстановленою особою.

Відповідно до Висновків експертів
№6836/6837/12-32 від 15.11.2012 року, виконаної
Київським науково-дослідним
інститутом судових експертиз у іншому
провадженні у справі за позовом ОСОБА_2
до ПАТ «Універсал Банк» про визнання
недійсним договору поруки від 6.02.2008
року за №001-184-Р та додаткового договору
№1 від 26.03.2009 року до зазначеного
договору поруки від 6.02.2008 року, слідує,
що, порівнюючи зразки підписів
позивачки, встановити приналежність
позивачці ОСОБА_2 підпису на
додатковому договорі №1 від 26.03.2009 року
не є можливим відповісти не лише
категорично, але і ймовірно.

При цьому, експертами зазначено, що
відсутність такої можливості,
відповісти на це питання, полягає не у
недостатності матеріала для
дослідження, а «у зв»язку з простотою
будови досліджуваних підписів, вкрай
обмеженим обсягом графічного
матеріалу у цих підписах та значною
варіаційністю підписного почерку
ОСОБА_2» /а.с.73/.

Отже, експертним висновком однозначно
дано відповідь, що визначити
приналежність позивачці підпису на
вище зазначеному додатковому договорі
поруки єнеможливим.

Між тим, суд першої інстанції,
відмовляючи у задоволенні позову про
визнання припиненим договору поруки
та, покладаючи в доказову базу свого
рішення зазначений експертний
висновок, у резолютивній частині
рішенні дійшов протилежного висновку,
зробленими експертами КНДІСЕ.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що ПАТ
«Універсал Банк» не навів суду доказів
дотримання ним вимог п.2.1. договору
поруки від 6.02.2008 року за №001-184-Р, згідно
якого Банк не вправі підвищувати
відсоткову ставку за кредитним
договором без погодження з
поручителем, а тому, відповідно до ч.1
ст.559 ЦК України позовні вимоги ОСОБА_2
про визнання припиненим договору
поруки підлягають задоволенню.

У зв»язку з цим, рішення суду першої
інстанції, як ухвалене всупереч
дійсним обставинам справи підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позову.

В порядку розподілу судових витрат,
відповідно до ст. 88 ЦПК України, з ПАТ
«Універсал Банк» належить стягнути на
користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий
збір у сумі 229 грн.42 коп.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який
діє за дорученням ОСОБА_2, задовольнити.

Скасувати рішення Оболонського
районного суду м.Києва від 4 листопада
2013 року, ухваливши нове рішення
наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки від 6
лютого 2008 року за №001-2008-184-Р між
Публічним акціонерним товариством
«Універсал Банк» та ОСОБА_2.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» на
користь ОСОБА_2 сплачений судовий
збір у сумі 229 грн.42 коп.

Рішення може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді