Дата документу 31.03.2014
Провадження № 2/334/657/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Нікітенко Н.П.,

при секретарі - Сагайдак Г.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

встановив:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, вказавши в заяві,
що відповідно до укладеного договору №
б/н від 12.07.2007 року ОСОБА_1 12.07.2007 року
отримав кредит у розмірі 3700,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 22,80 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком договір,
підтверджується підписом у заяві.

При укладанні Договору сторони
керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно
цієї статті ЦК договором приєднання є
договір, умови якого встановлені
однією із сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Договором передбачено порядок та умови
погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплата
нарахованих за період користування
кредитом відсотків, комісії за
користування кредитом та інших витрат.

Відповідно до п. 6.5 Умов надання
банківських послуг, - позичальник
зобов`язується погашати
заборгованість за Кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених
Договором.

Згідно п. 6.6 Умов надання банківських
послуг, - у разі невиконання зобов`язань
за Договором, на вимогу Банку виконати
зобов`язання з повернення Кредиту (у
тому числі простроченого кредиту та
Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до п. 8.6 Умов надання
банківських послуг, - при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов`язань,
передбачених договором більш ніж на 120
днів, позичальник зобов`язаний
сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +
5% від суми позову.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 31.10.2013 року має
заборгованість - 11 082,07 грн., яка
складається з наступного:

- 3555,46 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 3907,78 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 2614,92 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина);

- 503,91 грн. - штраф (процентна
складова).

У добровільному порядку
заборгованість відповідачем на цей час
не погашена.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просить суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Відповідач заперечує проти заявленого
позову, просить суд відмовити, у зв`язку
із спливом строку позовної давності.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, оцінивши всі
представлені докази в сукупності, суд
вважає, що у задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник забов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Статтею 1048 ЦК України встановлено, що
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не установлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
забов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
сторонами належним чином та у
встановлений строк, відповідно до умов
договору.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов`язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов`язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Порушенням зобов`язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є
прострочення - невиконання
зобов`язання в обумовлений сторонами
строк. При цьому в законодавстві
визначаються різні поняття як «строк
дії договору», так і «строк (термін)
виконання зобов`язання» (ст. 530, 631 ЦК
України). Якщо у зобов`язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов`язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2
ст. 1050 ЦК України).

Судом встановлено, що 12.07.2007 року ОСОБА_1
отримав кредит у розмірі 3700,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 22,80 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком договір,
підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах.

В заяві про відкриття банківського
рахунку і отримання кредитної картки
відповідач зазначив про свою згоду з
тим, що вказана заява разом з Пам`яткою
клієнта, Умовами та Правилами надання
банківських послуг, а також Тарифами
складають договір, укладений між ним і
банком про надання банківських послуг.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов`язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Умовами і правилами банківських послуг
передбачено, що для надання послуг Банк
відкриває клієнту картковий рахунок,
його вид і строк дії визначений в заяві
і в пам`ятці клієнта, підписанням якої
клієнт і Банк укладають договір про
надання банківських послуг. Датою
укладання договору являється дата
відкриття рахунку, зазначена в розділі
«відмітка Банку». Договір діє протягом
12 місяців з моменту його підписання.
Якщо протягом цього строку ні одна із
сторін не проінформує другу сторону
про припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк. Погашення кредиту здійснюється
шляхом поповнення рахунку готівкою або
у безготівковому порядку. Строки і
порядок погашення кредиту (кредитного
ліміту, кредитної лінії) по платіжним
карткам з встановленим мінімальним
обов`язковим платежем наведений у
Пам`ятці клієнта, яка являється
невід`ємною частиною договору. Платіж
включає плату за користування
кредитом, передбачену Тарифами, і
частку заборгованості по Кредиту. При
порушенні строків платежів
позичальник зобов`язаний сплатити
штраф у розмірі 500 грн. і 5 % від суми
позову (п.п.3.1; 3.2; 5.2; 5.3; 8.6; 9.12 Умов і
правил надання банківських послуг).

З пояснень представника позивача та
наданого розрахунку вбачається, що
відповідач належним чином не виконував
взяті на себе зобов`язання, внаслідок
чого станом на 31.10.2013 рік за ним
утворилася заборгованість у загальній
сумі 11 082,07 грн., яка складається з
заборгованості за кредитом в сумі 3555,46
грн., заборгованості по процентам за
користування кредитом 3907,78 грн.,
заборгованості по комісії за
користування кредитом 2614,92 грн., а також
штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та
правил надання банківських послуг: 500,00
грн. - штраф (фіксована частина); 503,91 грн.
- штраф (процентна складова).

Як зазначалося вище, сторони
встановили як строк дії договору -
протягом 12 місяців з моменту його
підписання, а якщо протягом цього
строку ні одна із сторін не проінформує
другу сторону про припинення дії
договору, він автоматично
пролонгується на той же строк (п. 9.12
Умов і правил), так і строки виконання
зобов`язань зі щомісячним погашенням
платежів - до кінця місяця, наступного
за звітним.

Таким чином, пам`яткою клієнта та
тарифами на обслуговування, які є
складовою частиною договору, погашення
кредитної заборгованості та строки
сплати чергових платежів визначено
місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії
договору сторони встановили і строки
виконання боржником окремих
зобов`язань (внесення щомісячних
платежів), що входять до змісту
зобов`язання, яке виникло на основі
договору.

Строк виконання щомісячного
зобов`язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 перестав
виконувати зобов`язання з погашення
кредиту з 30.11.2010 року, у той час як з
вимогами про стягнення заборгованості
за кредитом банк звернувся 16.12.2013 року.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг
позовної давності починається
заново (ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання
не встановлено або визначено моментом
вимоги кредитора, перебіг позовної
давності починається від дня, коли у
кредитора виникає право пред'явити
вимогу про виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

У справі, яка розглядається, судом
встановлено, що згідно з умовами
надання банківських послуг (п. 6.5)
позичальник зобов'язаний погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених
договором.

Таким чином, оскільки за умовами
надання банківських послуг погашення
заборгованості повинно здійснюватись
позичальником на протязі 30 днів з
моменту її виникнення (п. 6.9), початок
позовної давності для стягнення
заборгованості необхідно обчислювати
з моменту (місяця, дня) невиконання
позичальником зобов'язання з погашення
боргу.

Отже, аналізуючи умови договору сторін
та зміст зазначених правових норм, слід
дійти висновку про те, що у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за договором, позовна
давність за вимогами кредитора про
повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено строком у 30 днів з
дня виникнення боргу, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення заборгованості.

Аналогічні висновки містяться у
поставі Верховного суду України від 06
листопада 2013 року.

Отже, після 30.11.2010 року були порушені
права банку, а тому у позивача виникло
право на звернення до суду і почався
перебіг строку позовної давності.
Позивач звернувся до суду 16.12.2013 року,
тобто більше, ніж через рік після
початку перебігу строку позовної
давності.

Відповідач ОСОБА_1 надав суду заяву про
застосування строку позовної давності,
тому на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити, у зв`язку із спливом
позовної давності.

З огляду на ст. 88 ЦПК, у зв'язку із
відмовою у задоволенні позовних вимог
позивача, судові витрати поверненню
або стягненню з відповідачів не
підлягають, оскільки у задоволенні
позову відмовлено повністю. Отже
судові витрати залишаються за
позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 549-551, 610-612, 629,
1048-1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Нікітенко Н. П.