Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2014 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у
складі:

головуючої одноособово судді -
Середи І.В.,

при секретарі - Булгаковій Т.С.,

за участю:

позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №9 в м.Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з
позовом до виконкому ОМР про визнання
права власності на квартиру АДРЕСА_1,
мотивуючи свої вимоги втратою
документу, який засвідчує право
власності на квартиру, на підставі ст.392
ЦК України, та тим, що в зв'язку з
припиненням існування товарної біржі
ЦОБ, дублікат документи позивачі
отримати не можуть, а тому і
розпорядитися своєю власністю не
можуть. Пізніше ухвалою суду було
замінено виконком ОМР на належного
відповідача - ОСОБА_3 та залучено до
участі в справі в якості
співвідповідача ОСОБА_4

В судовому засіданні позивачі повністю
підтримали заявлені вимоги.

Відповідачі в засідання не з'явилися, в
матеріалах справи є їх заяви про
визнання вимог та прохання слухати
справу у їх відсутності.

Вислухавши позивачів, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У ході розгляду справи було
встановлено, що 15 грудня 1999 р.ОСОБА_4,
яка діяла від свого імені та від імені
неповнолітньої ОСОБА_3 продала, а
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 купили квартиру
АДРЕСА_1, яка складається із однієї
кімнати житловою площею - 17,5 кв.м.,
загальною площею - 33,8 кв.м. (а.с.4-5).
Договір купівлі-продажу квартири
сторони оформили на товарній біржі
«Центральна Одеська біржа» 15.12.1999 р. за
№5235, але нотаріально його не
посвідчили. На підставі даного
договору за позивачами з 11 січня 2000
року було зареєстровано право
власності на придбаний об'єкт
нерухомості у КП «ОМБТІ та
РОН»(а.с.5-зворот).

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 21 листопада 2012 р., яке
набрало чинності 04 грудня 2012 р., договір
купівлі-продажу нерухомого майна №5235
від 15 грудня 1999 р. - квартири АДРЕСА_1,
укладений на товарній біржі
«Центральна Одеська біржа» між ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, яка діяла від свого
імені та від імені своєї
неповнолітньої доньки ОСОБА_3, визнано
дійсним. (а.с.3).

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, зокрема
визнання права.

Як видно з довідки КП «БТІ» ОМР від 18
грудня 2013 року, станом на 31.12.2012 р. право
власності на квартиру АДРЕСА_1,
зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
підставі договору №5235 купівлі-продажу
нерухомого майна від 15.12.1999 р.

Отже, дослідивши усі представлені
докази, в тому числі представлені КП
«БТІ» ОМР, оцінюючи їх в сукупності, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 являються власниками, однак
вони втратили оригінали документів,
підтверджуючих право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Нормами статті 8 ЦК та ЦПК України
регламентовано вирішення справ
відповідно до Конституції України,
законів України та міжнародних
договорів. Якщо спірні відносини не
врегульовані законом, суд застосовує
закон, що регулює подібні за змістом
відносини, а за відсутності такого - суд
виходить із загальних засад
(цивільного) законодавства.
Забороняється відмова у розгляді
справи з мотивів відсутності,
неповноти, нечіткості, суперечності
законодавства, що регулює спірні
відносини.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно зі ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України
власник на свій розсуд володіє,
користується і розпоряджається
належним йому майном. Відсутність
правовстановчого документу на
квартиру створює об'єктивні перешкоди
для реалізації прав власника
позивачам.

Оскільки правовстановчий документ
позивачами втрачений, то вони мають
право на визнання свого права
власності відповідно до ст. 392 ЦК
України.

На підставі викладеного, оцінюючи
зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
пред'явлені позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі. Оскільки вказані факти знайшли
своє підтвердження, тому відповідно до
ст.392 ЦК України необхідно визнати
право власності за позивачами на
квартиру АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.10,11,58,60,64,212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_1, та
ОСОБА_2, ІНННОМЕР_2, право власності на
квартиру АДРЕСА_1, яка складається із
однієї кімнати житловою площею - 17,5
кв.м., загальною площею - 33,8 кв.м..

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Суворовський районний суд м. Одеси
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: