________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 1512/5313/2012
Провадження № 2/520/2564/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Салтан Л.В.

при секретарях
Мельничуковській К.В., Зозулянському
Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головне управління
державної міграційної служби в
Одеській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням та за зустрічним
позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа Київська
районна адміністрація Одеської
міської ради як орган опіки та
піклування про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням,
вселення та встановлення порядку
користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Київського
районного суду м. Одеси з позовом до
ОСОБА_2, в якому просить визнати
відповідача такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1.

Позивач посилається на те, що вона
визнана наймачем зазначеної квартири
на підставі розпорядження голови
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради № 1310 від 29 грудня
2008 року.

Відповідно до довідки № 590 КП «ЖКС
«Вузівський» в зазначеній квартирі
зареєстровані ОСОБА_1 - основний наймач,
ОСОБА_3 - мати, ОСОБА_2 - племінниця,
ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_6 - онук, ОСОБА_7 -
онучка.

ОСОБА_2 була зареєстрована в зазначеній
квартирі на підставі акту державного
виконавця від 22 квітня 2011 року та
вселена в квартиру, а саме в житлову
кімнату, площею 12,0 кв. м.

В ході розгляду зазначеної справи
ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5
звернулась до Київського районного
суду м. Одеси з зустрічною позовною
заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в
якому просить вселити її та її сина,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у квартиру
АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 не чинити перешкод у проживанні
та користуванні квартирою АДРЕСА_1;
встановити порядок користування
зазначеною квартирою, виділивши їй та
її сину одну із житлових кімнат,
підсобні приміщеня квартири: балкон,
коридори, кухню, ванну кімнату, туалет
та кладову залишити в загальному
користуванні та стягнути в рівних
частках з ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 суму судового збору в
розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

ОСОБА_2 посилається на те, що на
підставі ордеру № 2688 від 19 жовтня 1966
року ОСОБА_8 отримав зазначену квартиру
на свою сім'ю: ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_9 -
син, ОСОБА_1 - донька та ОСОБА_11 - донька.

Також, ОСОБА_2 посилається на те, що
відповідачі за зустрічним позовом
поставили нові замки в зазначеній
квартирі та відмовляються надати їй
нові ключі, у зв'язку з чим вона не може
потрапити до зазначеної квартири.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
первісний позов та заперечувала проти
задоволення зустрічного позову.

ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала
зустрічний позов та заперечувала проти
задоволення первісного позову.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні
не заперечували проти задоволення
первісного позову та заперечували
проти задоволення зустрічного позову.

Представник Головного управління
державної міграційної служби в
Одеській області у судове засідання не
з'явився, повідомлявся належним чином,
до суду надав заяву про розгляд справи
за його відсутності.

Представник Київської районної
адміністрації Одеської міської ради як
орган опіки та піклування у судове
засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином, про причини неявки суд
не сповістив.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши
свідків, суд вважає, що у задоволенні
первісного позову слід відмовити та
частково задовольнити зустрічний
позов.

У судовому засіданні встановлено, що на
підставі розпорядження голови
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради № 1310 від 29 грудня
2008 року ОСОБА_1 є наймачем квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач
вправі в установленому порядку за
письмовою згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане

ним жиле приміщення свою дружину,
дітей, батьків, а також інших осіб. На
вселення до батьків їх неповнолітніх
дітей зазначеної згоди не потрібно.
Особи, що вселилися в жиле приміщення
як члени сім'ї наймача, набувають
рівного з іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами,
наймачем та членами його сім'ї, які
проживають з ним, не було іншої угоди
про порядок користування жилим
приміщенням.

Відповідно до довідки № 590 КП «ЖКС
«Вузівський» в зазначеній квартирі
зареєстровані ОСОБА_1 - основний наймач,
ОСОБА_3 - мати, ОСОБА_2 - племінниця,
ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_6 - онук, ОСОБА_7 -
онучка.

Відповідно до ст. 157 ЖК України членів
сім'ї власника жилого будинку
(квартири) може бути виселено у
випадках, передбачених частиною першою
статті 116 цього Кодексу. Виселення
провадиться у судовому порядку без
надання іншого жилого приміщення

Відповідно до ст. 156 ЖК України
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Відповідно до рішення Київського
районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2010
року ОСОБА_2 вселена в квартиру АДРЕСА_1,
а саме в житлову кімнату, площею 12 кв. м,
зобов'язав ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не
чинити перешкоди в користуванні
житловим приміщенням.

Також, зазначеним рішенням відмовлено
в позовних вимогах ОСОБА_1, яка діє від
свого імені та в інтересах ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання
останньої такою, що втратила право
користування житловою площею
зазначеної квартири.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судом встановлено факт
тривалої неприязні та конфліктні
стосунки між сторонами по справі.

Також, суд не приймає до уваги акти про
непроживання ОСОБА_2, у зв'язку тим, що
останньою не оспорюєься факт
непроживання в зазначеній квартирі та
судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 не дають можливості проживати
ОСОБА_2 та її дитині в зазначеній
квартирі, чим чинять перешкоди у
здійсненні ОСОБА_2 її права
користування зазначеною квартирою.

Згідно зі ст. 47 Конституції України, ст.
1 ЖК України, кожний має право на житло.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд розглянувши справу в межах
заявлених позивачем вимог, на основі
дотримання принципів диспозитивності,
змагальності справедливості
судочинства, всебічного та повного
дослідження обставин справи, перевірки
їх наданими сторонами доказами,
оцінивши їх у сукупності, виконавши
вимоги процесуального закону, дійшов
висновку, що позовну заяву ОСОБА_2 слід
задовольнити частково, а у задоволенні
позовної заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Вирішуючи даний позов, суд враховує
вимоги ст. 88 ЦПК України, а саме,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч.3, 213 - 215, 294
ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст. 156 ЖК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Головне управління державної
міграційної служби в Одеській області
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням -
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа Київська
районна адміністрація Одеської
міської ради як орган опіки та
піклування про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням,
вселення та встановлення порядку
користування житловим приміщенням -
задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_2 та її сина, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не
чинити перешкоду у проживанні та
користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму
судового збору в розмірі 114 (сто
чотирнадцять) грн. 70 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий
Салтан Л. В.