Справа №464/3249/14-ц
пр № 2/464/976/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2014 року
м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.
Львова Дулебко Н.І., розглянувши
матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
Верховного Суду України про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача Верховного Суду
України про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої у процесі здіснення
правосуддя, а саме, ухвалами від 30
грудня 2009 р. та 11 лютого 2014 р.

У відкриті провадження у справі слід
відмовити із наступних підстав.

П.1 ч.1 ст.122 ЦПК України передбачено, що
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду у судах у порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Встановлено, що у позові до Верховного
Суду України позивачем порушується
питання про відшкодування шкоди,
завданої під час здійснення
правосуддя, зокрема, ухвалою від 30
грудня 2009 р. про повернення касаційної
скарги та ухвалою від 11 лютого 2014 р. про
відмову у задоволенні клопотання про
визначення підсудності справи.

Згідно з ч. 2 ст. 124 Конституції України,
юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.
Проте в зазначених вище випадках між
позивачем та судом (суддею), який
розглядає певну заяву) такі
правовідносини не виникають.
Законність таких дій перевіряється
лише в порядку, що може бути
передбачений процесуальним або іншим
законодавством.

У пункті 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 13 червня 2007
року „Про незалежність судової влади"
роз'яснено, що оскарження у будь-який
спосіб судових рішень, діяльності
судів і суддів щодо розгляду та
вирішення справи поза передбаченим
процесуальним законом порядком у
справі не допускається, і суди повинні
відмовляти у прийнятті позовів та заяв
з таким предметом.

Відповідно до постанови Верховного
Суду України від 15 квітня 2008 року у
справі №21-319 во07 щодо розгляду заяви
про перегляд судового рішення за
винятковими обставинами, законність
процесуальних актів і дій
(бездіяльності) суду, вчинених при
розгляді конкретної справи, не може
перевірятися за межами передбаченого
законом процесуального контролю;
намагання зробити це в конкретній
справі шляхом подання окремого позову
проти суду чи судді є протиправним
втручанням у здійснення правосуддя і
посяганням на процесуальну
незалежність суду.

Враховуючи наведене, дана заява не
підлягає розгляду у порядку цивільного
судочинства, а тому у відкритті
провадження за такою позовною заявою
слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст. 124 Конституції України,
пунктом 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 13 червня 2007 року „Про
незалежність судової влади", ст.15, п.1 ч.1
ст.122 ЦПК України, -

ухвалив:

У відкритті провадження за позовною
заявою ОСОБА_1 до Верховного Суду
України про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя
Дулебко Н.І.