№ справи:0101/3221/2012 Головуючий суду
першої інстанції:Хотянова В.В. №
провадження:22-ц/190/1299/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Даніла Н. М.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Даніла Н.М.
суддів:Онищенко Т.С., Хмарук Н.С. при
секретарі:Рижих М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну
справу за позовом прокурора м. Алушти,
діючого в інтересах держави в особі
Держаної інспекції сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим до Маломаяцької сільської ради м.
Алушти АР Крим, виконавчого комітету
Маломаяцької сільської ради, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про визнання недійсними рішень
та державних актів на землю,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Алуштинського міського суду АР
Крим від 12 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2012 року прокурор м. Алушти,
діючий в інтересах держави в особі
Держаної інспекції сільського
господарства в АР Крим, звернувся до
суду з позовами до Маломаяцької
сільської ради м. Алушти АР Крим,
виконавчого комітету Маломаяцької
сільської ради, треті особи - ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 про поновлення строку звернення
до суду, визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Маломаяцької
сільської ради №14 від 21 січня 1999 року
«Про надання земельної ділянки під
розміщення гаражних боксів», рішення
виконавчого комітету Маломаяцької
сільської ради №320 від 22 червня 1999 року
«Про затвердження технічного звіту та
видачі державного акта на право
постійного користування земельними
ділянками», державного акту на право
постійного користування від 08 лютого
1999 року, виданого Маломаяцькою
сільською радою ОСОБА_6 та державного
акту на право постійного користування
від 02 серпня 1999 року, виданого
Маломаяцькою сільською радою ОСОБА_7,
мотивуючи тим, що Маломаяцька сільська
рада та її виконавчий комітет при
прийнятті оскаржуваних рішень та
видачі на їх підставі державних актів
на земельні ділянки перевищили свої
повноваження, оскільки розпорядились
земельними ділянками, які не входять до
земель територіальної громади
Маломаяцької сільської ради, чим
порушили вимоги чинного законодавства.

Ухвалою Алуштинського міського суду АР
Крим від 23 липня 2012 року об'єднано в
одне провадження цивільні справи за
позовом прокурора м. Алушти, діючого в
інтересах держави в особі Держаної
інспекції сільського господарства в АР
Крим до Маломаяцької сільської ради м.
Алушти АР Крим, виконавчого комітету
Маломаяцької сільської ради, ОСОБА_6
про визнання недійсним рішення та
державного акту на землю, за позовом
прокурора м. Алушти, діючого в
інтересах держави в особі Державної
інспекції сільського господарства в АР
Крим до Маломаяцької сільської ради м.
Алушти АР Крим, виконавчого комітету
Маломаяцької сільської ради, ОСОБА_7
про визнання недійсним рішення та
державного акту на землю.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Ухвалою Алуштинського міського суду АР
Крим від 19 листопада 2013 року до участі у
справі у якості відповідачів залучені
ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Рішенням Алуштинського міського суду
АР Крим від 12 грудня 2013 року позов
задоволено: визнано недійсним рішення
виконавчого комітету Маломаяцької
сільської ради м. Алушти АР Крим №14 від
21 січня 1999 року «Про надання земельної
ділянки під розміщення гаражних
боксів»; визнано недійсним державний
акт на право постійного користування
земельною ділянкою серії ІІІ-КМ №001641
від 08 лютого 1999 року, виданий
Маломаяцької сільською радою м. Алушти
АР Крим ОСОБА_6; визнано недійсним
рішення виконавчого комітету
Маломаяцької сільської ради м. Алушти
АР Крим №320 від 22 червня 1999 року «Про
затвердження технічного звіту та
видачі державного акту на право
постійного користування земельними
ділянками»; визнано недійсним
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою серії
ІІІ-КМ №001795 від 02 серпня 1999 року,
виданий Маломаяцької сільською радою
м. Алушти АР Крим ОСОБА_7; зобов'язано
Державну казначейську службу України
безспірно списати з рахунку
Маломаяцької сільської ради АР Крим
судові витрати в дохід держави в
розмірі 240,60 грн.

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду, ОСОБА_6 надіслав до суду
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування усіх обставин справи.
Зокрема, зазначає, що у прокуратури м.
Алушти не було підстав для звернення до
суду з позовом, оскільки на час
прийняття спірних рішень Державної
інспекції сільського господарства АР
Крим не існувало, вона була створена
лише у 2011 році. Окрім того, достовірних
доказів тому, що спірна земельна
ділянка знаходиться в межах
Партенитської селищної ради, а не
Маломаяцької сільської ради, позивачем
не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
Цивільного процесуального кодексу
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення, згідно вимог
статті 214 ЦПК України, суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи та докази на їх підтвердження;
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити.

Рішення суду першої інстанції
відповідає наведеним вимогам
процесуального закону.

Судом встановлено, що у 1980 році
Алуштинської міською радою АР Крим
дослідницькому господарству
«Приморське» Нікітського ботанічного
саду виданий державний акт серії Б
№014140 на право постійного користування
земельною ділянкою, загальною площею
165,5 га.

Рішенням виконавчого комітету
Маломаяцької сільської ради №14 від 21
січня 1999 року «Про надання земельної
ділянки для розміщення гаражних
боксів» затверджено проект відведення
та технічний звіт з встановлення у
натурі меж земельної ділянки для
розміщення гаражних боксів, на землях
радгоспу-заводу «Таврида» у районі
прилеглому з південно-західної сторони
до меж Дослідного господарства
«Приморське» між с. Лаврове та смт.
Партеніт, для зберігання особистого
автотранспорту громадян, в тому числі
ОСОБА_6, відповідно до якого загальна
площа земельної ділянки складає 0,0513 га.

На виконання рішення виконавчого
комітету Маломаяцької сільської ради
від 21 січня 1999 року ОСОБА_6 видано
державний акт на право постійного
користування землею серії ПІ-КМ №001641,
площею 0,01084 га, у районі між с. Лаврове
та смт. Партеніт.

Рішенням виконавчого комітету
Маломаяцької сільської ради №320 від 22
червня 1999 року «Про затвердження
технічного звіту та видачі державного
акту на право постійного користування
земельною ділянкою» затвердженого
технічний звіт «Про інвентаризацію
земельних ділянок, що використовуються
громадянами, які проживають у смт.
Партеніт» для розміщення гаражних
боксів для зберігання особистого
автотранспорту у районі між с. Лаврове
та смт. Партеніт, закріплено постійне
користування та затверджено положення
про видачу державних актів на право
постійного користування земельними
ділянками громадянам, у тому числі
ОСОБА_7, площею 0,00515 га.

02 серпня 1999 року Маломаяцької
сільською радою на виконання рішення
виконавчого комітету Маломаяцької
сільської ради від 22 червня 1999 року
ОСОБА_7 видано державний акт на право
постійного користування землею серії
ІП-КМ Х 001795, площею 0,00515 га, у районі між
с. Лаврове та смт. Партеніт.

Відповідно до кадастрової схеми від 26
листопада 2010 року, земельна ділянка,
яку надано у постійне користування
ОСОБА_6, частково розташована на землях
Маломаяцької сільської ради та
Партенітської селищної ради; а
земельна ділянка, яку надано у постійне
користування ОСОБА_7 - повністю на
землях Партенітської селищної ради
(а.с.32-33).

З технічної документації про відвід
земельних ділянок, у тому числі ОСОБА_6
вбачається, що земельна ділянка
значиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.65).

З огляду на наведене, суд першої
інстанції дійшов цілком
обґрунтованого висновку про наявність
правових підстав для визнання
оспорених рішень Маломаяцької
сільської ради недійсними і скасування
державних актів про право на землю,
виданих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі
цих рішень, оскільки рішення прийняті з
перевищенням наданих повноважень
відносно розпорядження земельними
ділянками, які не входять до складу
земель Маломаяцької сільської ради,
чим порушив ст. ст. 3, 9 ЗК України.

Довід апеляційної скарги про те, що
прокурор не мав підстав звертатися до
суду із позовом в інтересах Державної
інспекції сільського господарства АР
Крим колегія суддів не приймає,
оскільки відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК
України передбачено право прокурора з
метою представництва інтересів
держави в суді в межах своїх
повноважень, визначених законом,
звертатися до суду з позовною заявою та
брати участь у розгляді справ за його
позовами.

Згідно пункту 1 Рішення
Конституційного Суду України № З - рп
від 08 квітня 1999 року у справі № 1-1/99
прокурор або його заступник самостійно
визначає і обґрунтовує в позовній
заяві, в чому полягає порушення
інтересів держави чи в чому існує
загроза інтересам держави; при цьому,
інтереси держави можуть збігтися
повністю, частково, або не збігатися
зовсім з інтересами державних органів,
державних підприємств та організацій.

Судом встановлено, що Маломаяцькою
сільською радою здійснені дії по
розпорядженню земельними ділянками,
які не входять до складу земель
Маломаяцької сільської ради та не
відносяться до їх територіальної
громади, тобто з перевищенням
повноважень.

Окрім того, спірні земельні ділянки
входять до земель Дослідного
господарства «Приморське «Нікітського
ботанічного саду», чим порушено право
постійного користування землею
Дослідного господарства «Приморське».

Тому, відсутні підстави вважати, що
прокурор м. Алушти не мав права
звертатися до суду з зазначеним
позовом.

Слід також зазначити, що суд першої
інстанції дійшов цілком вірного
висновку щодо того, що прокурором не
пропущено строк звернення до суду з
зазначеним позовом, оскільки позов
було пред'явлено по результатам
прокурорської перевірки, проведеної у
2012 році, у ході якої і було виявлено
порушення прав держави.

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції і не є
підставами для скасування рішення
суду.

Рішення суду є законним і
обґрунтованим, постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, ґрунтуючись на
усесторонньому, повному, об'єктивному
розгляді у судовому засіданні всіх
обставин справи у їх сукупності і
підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 309, 313,
314, 317, 319, 325 ЦПК України колегія суддів
судової палати з цивільних справ, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Алуштинського міського суду АР
Крим від 12 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Судді: