інстанції - Чернобай О. І.Номер
провадження 22-ц/788/471/14 Суддя-доповідач -
Кононенко О. Ю. Категорія - 5
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Кононенко О. Ю.,

суддів - Семеній Л. І., Бойка В. Б.,

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 30 січня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визнання права власності на
автомобіль,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 30 січня 2014 року
відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову
за необґрунтованістю позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить зазначене рішення скасувати і
ухвалити нове рішення про задоволення
його позову.

Вказує, що відповідач визнав позовні
вимоги та фактично підтвердив
об'єктивність обставин, якими він
обґрунтовує свої вимоги.

При цьому зазначає, що перехід права
власності на автомобіль за договором
купівлі-продажу між фізичними особами
відбувається в момент передачі
автомобіля, якщо сторонами договору не
передбачено інший порядок переходу
права власності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача
ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5, який
підтримав доводи апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
05 липня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
укладено договір купівлі-продажу
легкового автомобіля марки ВАЗ-21114, 2006
року випуску, зеленого кольору, шасі
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований Сумським ОРЕВ ДАІ ГУ
УМВС України. Сторони погодили
вартість автомобіля в розмірі 40000 грн.
(а.с. 8).

В цей же день ОСОБА_6, який діяв від
імені ОСОБА_4 на підставі нотаріально
посвідченої довіреності, видав ОСОБА_3
нотаріально посвідчену довіреність на
право управління та розпорядження
зазначеним автомобілем (а.с. 7).

ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 належний
йому автомобіль разом з ключами від
нього та свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, а позивач
передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 40000
грн. (а.с. 9, 10).

Ухвалюючи рішення про відмову
ОСОБА_3 у задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що право
власності позивача виникає тільки
після реєстрації прав на відповідний
автомобіль у встановленому
законодавством порядку.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду, виходячи з
наступного.

Торгівля транспортними засобами, що
були в експлуатації, здійснюється
відповідно до Порядку здійснення
оптової та роздрібної торгівлі
транспортними засобами та їх
складовими частинами, що мають
ідентифікаційні номери, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 11.11.2009 N 1200.

Крім того, в Україні існує спеціальний
порядок купівлі-продажу транспортних
засобів, що регламентується Законом
України «Про дорожній рух» та
Постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 р. N 1388 «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів».

Зокрема, ст. 34 вказаного Закону
передбачає обов'язкову реєстрацію
транспортного засобу при вчиненні
угоди про його придбання.

Пунктом 8 Постанови Кабінету
Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N
1388 обов'язковою умовою для укладення
договору купівлі-продажу
транспортного засобу передбачено його
попереднє зняття в установленому
порядку з обліку в підрозділах
Державтоінспекції.

З матеріалів справи вбачається,
що 05 липня 2008 року між сторонами у
письмовій формі вчинено
договір-купівлі продажу автомобіля
(а.с. 8). Цього ж дня ОСОБА_6, який діяв від
імені власника автомобіля ОСОБА_4,
видав ОСОБА_3 довіреність на право
управління та розпорядження спірним
автомобілем (а.с. 7).

Перед вчиненням договору
купівлі-продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
від 05 липня 2008 року, автомобіль марки
ВАЗ-21114, 2006 року випуску, зеленого
кольору, шасі НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1, його власником - ОСОБА_4 з
обліку в органах ДАІ знятий не був (а.с.
5).

Таким чином, сторонами не дотримано
передбачені вищевказаним Законом та
Постановою вимоги щодо попереднього
зняття автомобіля з обліку в органах
ДАІ перед вчиненням договору
купівлі-продажу.

Видача генеральної довіреності чи
передоручення повноважень на
транспортний засіб, що був в
експлуатації та має особливості
цивільного обороту, без укладення
договору купівлі-продажу не можна
вважати договором, що укладений
відповідно до закону та допускає
перехід права власності до третіх осіб.

Загальні норми права щодо набуття
права власності за договором, зокрема
ст. ст. 328, 334 ЦК України, на спірні
правовідносини не розповсюджуються,
оскільки законом передбачений
спеціальний порядок набуття права
власності на транспортні засоби, що
були в експлуатації.

Відтак, сам позивач не вчинив всіх
передбачених законодавством дій для
набуття права власності на автомобіль.

Із заявлених підстав позов ОСОБА_3
задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги висновку суду не
спростовують.

У зв'язку з цим, оскаржуване
рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 30 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -