Справа № 464/8129/13
Головуючий у 1 інстанції: Тімченко
Провадження № 22-ц/783/2716/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді Савуляка
Р.В.,

суддів: Бермеса І.В.,
Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря:
Азенко М.В.

з участю: представника позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 09 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя
особа - відділ громадянства, імміграції
та реєстрації фізичних осіб
Сихівського РВ ЛМУ УМВС України у
Львівській області про зняття з
реєстрації та виселення ,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Сихівського
районного суду м.Львова від 09 грудня 2013
року позов задоволено частково.
Виселено ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з квартири
АДРЕСА_1. В решті позову - відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_5

В апеляційній скарзі посилається на те,
що рішення суду першої інстанції
мотивоване тим, що позивач ОСОБА_2 на
прилюдних торгах з реалізації
арештованого майна придбав квартиру
АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5, а також
тим, що вимога позивача до відповідачів
про добровільне виселення відповідно
до ч.З ст.109 ЖК Української РСР та ч.2.
ст..40 Закону України „Про іпотеку""
направлена 07.11.2013 р.

Крім цього вказує, що суд прийняв по
одній справі два судові рішення.

14.05.2013 року було прийнято перше судове
рішення про її виселення по даній
справі, з тексту якого вбачається що
воно не є заочним. Однак за заявою особи
яка не мала статусу ані позивача ані
відповідача чи третьої особи суд
переглянув таке рішення і Ухвалою 12
серпня 2013 року (а.с.67) скасував в
порядку, встановленому главою 8 ЦПК
України.

Просить рішення Сихівського районного
суду від 09 грудня 2013 р. у справі
№464/8129/13-ц скасувати і прийняти в цій
частині нове про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача відповідача
ОСОБА_4 на підтримання апеляційної
скарги, пояснення представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на її
заперечення перевіривши матеріали
справи, законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення із
наступних підстав.

Як убачається із позовної заяви та
уточнень позовних вимог (а.с. 2, 87)
позивач, посилаючись, зокрема на ст.ст.
319, 321, 391 ЦК України, звернувся до суду з
позовом про зняття з реєстрації та
виселення відповідачів з тих підстав,
що він став новим власником квартири
АДРЕСА_1, а відповідачі, колишній
власник ОСОБА_5 та член її сім'ї ОСОБА_7
проживаючи там та, враховуючи, що там
зареєстроване їх місце проживання, не
звільняючи квартири та не знявшись з
реєстрації чинять йому перешкоди у
реалізації його права власності на
вказану квартиру.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України
Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавленим цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

З матеріалів справи, зокрема свідоцтва
від 23.02.2012 року, виданого приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрованого у реєстрі №451, витягу з
державного реєстру прав №33342995 від
1.03.2012 року, додатку №1 до протоколу
№03444/11/і-2 про проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна (предмет іпотеки) від
17.02.2012 року, рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 5.07.2012 року,
що набрало законної сили про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_5 до
Сихівського відділу ДВС Львівського
МУЮ, ПП «СП «Юстиція» про визнання
недійсними прилюдних торгів, протоколу
про проведення прилюдних торгів, акту
державного виконавця про реалізацію
арештованого майна та свідоцтва про
придбання майна убачається, що позивач
ОСОБА_2 з 1.03.2012 року є належним
власником спірної квартири АДРЕСА_1 в м.
Львові. Право власності набуте ним
внаслідок укладення договору
купівлі-продажу арештованого майна, що
раніше належало відповідачу ОСОБА_5
Його право власності зареєстроване у
встановленому законом порядку, ніким
не скасоване та є чинним.

Крім цього, згідно довідок ЖБК №187 №35
від 24.05.2012 року та №65 від 4.10.2013 року та
Адресно-довідкового відділу УГІРФО
ГУМВС України у Львівській області
від 21.03.2012 року відповідачі незважаючи
на те, що у них відсутні будь-які
правові підстави на проживання у
спірній квартирі, проживають там та там
зареєстроване у встановленому законом
порядку їх місце проживання, чим
фактично чинять перешкоди позивачу у
реалізації його права власності на
вказану квартиру.

Враховуючи вказане судом першої
інстанції зроблено вірний висновок про
необхідність виселення відповідачів
із спірної квартири, задовольнивши
частково позовні вимоги.

Посилання у апеляційній скарзі на те,
що позивачем не було дотримано вимог ч.3
ст. 109 ЖК України та ч.2 ст. 40 Закону
України «Про іпотеку» в частині
необхідності попередження
відповідачів в місячний термін про
необхідність виселення на думку
колегії жодним чином на законність
рішення суду першої інстанції не
впливають. Так, вимоги вказаних норм у
правовідносинах, що виникли між
сторонами не застосовуються, так як
стосуються правовідносин, які
виникають при зверненні стягнення на
предмет іпотеки між кредитором та
особами, що проживають у житловому
приміщенні, щодо якого прийнято
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки. У даному ж випадку
позивач звернувся в суд за захистом
свого права власності, яке виникло з
договору купівлі-продажу, а не іпотеки.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримано
процедуру розгляду справи, встановлену
ЦПК України, ухвалено справедливе
рішення, тому підстав для його зміни чи
скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313,
п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 09 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий :
Савуляк Р.В.

Судді:
Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.