Справа №1807/6308/12 Головуючий у суді у 1
інстанції - Громова Л. В.Номер
провадження 22-ц/788/130/14 Суддя-доповідач -
Шевченко В. А. Категорія - 41
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Бойка В. Б., Кононенко О. Ю.,

при секретарі судового засідання-
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_3 та
законного представника ОСОБА_4, яка діє
від імені малолітньої ОСОБА_5,

на рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 29 листопада 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
яка діє від імені малолітньої ОСОБА_5,
треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ЖРЕП
«Житлосервіс», Відділ містобудування
та архітектури Конотопської міської
ради, про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,
квартирою та підсобними приміщеннями і
знесення об'єктів самочинного
будівництва

та за зустрічним позовом, поданим від
імені малолітньої ОСОБА_5 її законним
представником ОСОБА_4, до ОСОБА_3, треті
особи: ЖРЕП «Житлосервіс», Відділ
містобудування та архітектури
Конотопської міської ради, Служба
міської ради у справах дітей, про
усунення перешкод в користуванні
квартирою та підсобними приміщеннями,
відшкодування моральної шкоди, та
знесення об'єктів самочинного
будівництва,

в с т а н
о в и л а :

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернулася
до ОСОБА_4 з позовом, у якому зазначала,
що у садибі АДРЕСА_1 у якій проживає
ОСОБА_6, а 1/20 частина будинковолодіння
належить неповнолітній ОСОБА_5, матір'ю
якої є відповідачка.

У 2012 році ОСОБА_4 самовільно з
порушенням санітарних та
протипожежних норм збудувала цегляний
сарай, вигрібну яму, дерев'яний і
бетонний паркани, чим створила їй
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою під двором та господарськими
приміщеннями.

Посилаючись на вказані обставини,
позивачка просила зобов'язати
відповідачку за власний рахунок знести
самочинно зведені об'єкти.

У зустрічній заяві до ОСОБА_3 ОСОБА_4,
посилаючись на те, що відповідачка у
своїй квартирі не проживає, не доглядає
за нею і не опалює її, що призводить до
руйнування будинку і негативно впливає
на умови проживання їхньої сім'ї у
належний її неповнолітній доньці
квартирі АДРЕСА_2 (1/20 частині садиби).

Крім того, один із сараїв відповідачки,
яким вона не користується, не
відповідає санітарним і протипожежним
нормам, а інший - «И», вона незаконно
збільшила.

Поряд із цим ОСОБА_3 у незадовільному
стані утримує дві вигрібні ями і
самочинно звела огорожі довжиною біля 9
м. з профнастилу і приблизно 4 м. з
шиферу.

З наведених підстав ОСОБА_4 просила
зобов'язати відповідачку усунути їй
перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_2 шляхом знесення самовільно
збудованого сараю «И», парканів і
приведення вигрібних ям у
відповідність до санітарних норм.

Водночас позивачка за зустрічним
позовом наполягала на спонуканні
відповідачки до проведення ремонту
стелі та даху над квартирою АДРЕСА_1 і
її опалення, а також на відшкодуванні
моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Рішенням Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 29 листопада
2013 року на часткове задоволення
заявлених у справі позовів
постановлено:

зобов'язати ОСОБА_4, яка проживає
АДРЕСА_2, перенести бетонний паркан з
зовнішнього боку двору до рівня
огорожі з профнастилу, належній ОСОБА_3
та зменшити побудований з блоків сарай
до одного рівня з сараєм «И», належного
ОСОБА_3;

зобов'язати ОСОБА_3, яка проживає
АДРЕСА_2, відремонтувати дах та стелю в
належній їй квартирі АДРЕСА_1.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з мотивів
порушення судом норм матеріального та
процесуального права і
невідповідності висновків суду
обставинам справи ставиться питання
про скасування рішення і ухвалення
нового про повне задоволення
первісного позову та відхилення
зустрічних вимог.

ОСОБА_4 у своїй апеляційній скарзі
просить скасувати рішення в частині
задоволення первісного позову і
ухвалити нове рішення про відмову в
позові ОСОБА_3 у повному обсязі,
вказуючи на поверхове з'ясування судом
обставин спору та невідповідність його
висновків матеріалам справи.

Колегія суддів вважає, що скарги
підлягають частковому задоволенню.

Судом вірно встановлено, що у
будинковолодінні АДРЕСА_1
неповнолітній ОСОБА_5, законним
представником якої є ОСОБА_4, належить
на праві власності 1/20 його частина, а
ОСОБА_3 - квартира АДРЕСА_1. Інші жилі
приміщення у цьому будинку належать
житлово-експлуатаційній конторі та ще
дев'ятьом фізичним особам (а. с. 5, 150).

З повідомлення відділу містобудування
та архітектури Конотопської міської
ради слідує, що 12 серпня 2011 року
відповідна комісія з приводу
будівництва спірного сараю роз'яснила
ОСОБА_4 про необхідність отримання
будівельного паспорта (а. с. 25).

Не дивлячись на це, вона розпочала
будівництво сараю без отримання
дозвільних документів, у зв'язку з чим
інспекцією ДАБК у Сумській області 30
травня 2012 року на ім'я її доньки ОСОБА_5
надавався припис із вимогою зупинити
роботу (а. с. 27).

Згідно з іншим повідомленням відділу
містобудування та архітектури
Конотопської міської ради слідує, що 12
серпня 2011 року було виявлено, що при
встановленні огорожі по АДРЕСА_1 ОСОБА_4
здійснила самозахват земельної
ділянки площею 0, 0021 га за рахунок
земель загального користування
міської ради.

За дане правопорушення вона була
притягнута до адміністративної
відповідальності за ст. 531 КУпАП.

У зв'язку з цим їй також було видано
припис щодо входження в межі земельної
ділянки відповідно до технічного
паспорта на будинок (а. с. 26).

Крім того, цей факт підтверджується
також актом перевірки дотримання вимог
земельного законодавства (а. с. 80),
приписом (а. с. 81), протоколом (а. с. 82) та
постановою (а. с. 83).

З приводу будівництва ОСОБА_4 сараю у
дворі загального користування
відділом містобудування та
архітектури Конотопської міської ради
надсилалося додаткове повідомлення
заінтересованим особам про те, що це
будівництво є самочинним (а. с. 24).

Управління Держкомзему в м. Конотоп
станом на 13 вересня 2011 року встановило,
що припис відносно самовільного
зайняття земельної ділянки ОСОБА_4
виконала лише частково, звернувшись до
міської ради з приводу оформлення
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку площею 0, 0021 га із
земель житлової та громадської
забудови по АДРЕСА_1 (а. с. 86).

З повідомлення виконавчого комітету
Конотопської міської ради від 15 травня
2012 року вбачається, що державним
інспектором Управління з контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Сумській області 20
квітня 2012 року було проведено чергову
перевірку дотримання ОСОБА_4 вимог
чинного земельного законодавства при
використанні нею земельної ділянки по
АДРЕСА_1, в ході якої встановлено, що
вона встановила огорожу на спільній
земельній ділянці, володіння,
користування і розпорядження якою має
здійснюватися за згодою всіх
співвласників будинку чи в судовому
порядку.

На усунення вказаного правопорушення
їй було видано припис від 20 квітня 2012
року з вимогою розібрати огорожу до 28
квітня 2012 року.

При повторній перевірці, проведеній 29
квітня 2012 року, встановлено, що умови
припису ОСОБА_4 виконані не були, за що
вона знову була притягнута до
адміністративної відповідальності (а.
с. 23).

З акту утвореної за ухвалою суду
комісії від 15 травня 2013 року в складі
завідуючого сектору контролю за
дотриманням містобудівного
законодавства та містобудівного
кадастру відділу містобудування та
архітектури Конотопської міської ради
- Линника І.М., спеціаліста першої
категорії відділу ЖКГ управління
житлового-комунального господарства
міської ради - Ковальової О.О.,
головного інженера ЖРЕП «Житлосервіс»
- Кабакова А.О. та техніка КП ВУ ВКГ -
Кушнір Т.П. збудований ОСОБА_4 сарай
ситуації щодо проїзду до будинку не
змінив, хоча в технічному паспорті
проїзд не зазначений (а. с. 108-109).

Відповідаючи на поставлені судом
першої інстанції питання щодо обставин
даної справи, Конотопський
міськрайонний відділ Управління ДСНС
України у Сумській області зазначив, що
спільний двір по АДРЕСА_1 є однією
присадибною ділянкою, у якій
протипожежні розриви між житловими
будинками і господарськими будівлями
не нормуються (а. с. 112).

Конотопське міськрайонне управління
Держсанепідемслужби у Сумській
області листом від 06 червня 2013 року
повідомило, що зведена ОСОБА_4 вигрібна
яма не відповідає вимогам п. 3.25 б* ДБН
360-92** «Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських
поселень». За відсутності інженерних
мереж міської каналізації слід
передбачити каналізування садиб з
використанням місцевих очисних споруд,
проект яких має погоджуватися з
органами санепідемслужби. Обладнання
внутрішньодомової каналізації з
відведенням побутових стоків у вигріб
забороняється.

Такий же висновок вказане управління
надало і відносно вигрібної ями,
влаштованої ОСОБА_3 (а. с. 113).

Державна інспекція сільського
господарства в Сумській області, даючи
відповідь на поставлені в ухвалі суду
питання, вказала, що бетонний паркан
розташований на самовільно зайнятих
земельних ділянках. На земельній
ділянці по АДРЕСА_1 Для визначення
площі самовільно зайнятої земельної
ділянки необхідно виготовити технічну
документацію по встановленню її меж та
здійснити розмежування земельних
ділянок між співвласниками.

На питання про те, чи відгорожує
побудований ОСОБА_3 паркан з
профнастилу та шиферу частину
загальної території двору, інспекція
повідомила, що такий факт встановити
неможливо, оскільки межі земельної
ділянки не встановлено (а. с. 115).

02 жовтня 2012 року ОСОБА_4 від імені
ОСОБА_5 уклала з Конотопською міською
радою договір оренди землі, за яким
ОСОБА_5 на підставі рішення
Конотопської міської ради від 26
вересня 2012 року надано в строкове
платне користування земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
із земель індивідуального житлового
будівництва у АДРЕСА_1, а саме 1/20
частину від загальної площі 0, 1778 га, що
становить 0, 0089 га, кадастровий номер
:04:077:0090 (а. с. 195-197).

З витягу з експлікації земельних угідь
та копії кадастрового плану видно, що
за цією адресою знаходиться два
житлових будинки на земельній ділянці
площею 0, 1778 га, власником якої є
Конотопська міська рада (а. с. 198, 199).

Межі цієї ділянки встановлені на
місцевості відповідно до акту від 16
серпня 2012 року (а. с. 200).

З наведених даних слідує, що між
сторонами виник спір з приводу
знесення об'єктів самочинного
будівництва на земельній ділянці
загальною площею 0, 1778 га по АДРЕСА_1, яка
належить не їм, а Конотопській міській
раді, що визнається як ОСОБА_3, так і
ОСОБА_4 1/20 частина цієї ділянки, що
становить 0, 0089 га без окремого
виділення її в натурі значиться у
користуванні ОСОБА_5 на підставі
згаданого вище договору оренди, яким,
до речі, зустрічний позов не
обґрунтовувався.

Правовий режим указаної ділянки має
визначатися за нормами ст. 42 ЗК України,
згідно з якими земельні ділянки, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території
державної або комунальної власності,
надаються в постійне користування
підприємствам, установам і
організаціям, які здійснюють
управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників.

Порядок використання земельних
ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначається
співвласниками.

Розміри та конфігурація земельних
ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначаються
на підставі відповідної
землевпорядної документації.

У даному ж випадку сторони не надали
належних і допустимих засобів
доказування того, що зазначена
земельна ділянка була передана у
власність чи користування об'єднанню
власників, створеному відповідно до
Закону «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» у порядку,
передбаченому постановою Кабінету
Міністрів України від 11 жовтня 2002 року
№ 1521 «Про реалізацію Закону України
«Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку».

Нормами земельного законодавства не
передбачено можливості передачі у
власність чи оренду окремим
співвласникам багатоквартирного
будинку земельної ділянки, на якій
розташований таких будинок, або її
частини.

За таких умов як ОСОБА_3, так і ОСОБА_4,
яка діє від імені неповнолітньої
ОСОБА_5, не можуть вважаться належними
позивачами за обопільними їхніми
вимогами про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та
знесення самочинно збудованих
господарських приміщень, парканів та
вигрібних ям.

При цьому колегія зважає й на те, що
згідно з ч. 7 ст. 376 ЦК у разі істотного
відхилення від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, істотного порушення
будівельних норм і правил суд за
позовом відповідного органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

При вирішенні ж спору суд вказаних
положень закону та фактичних обставин
справи не врахував, внаслідок чого
безпідставно зобов'язав ОСОБА_4
перенести бетонний паркан з
зовнішнього боку двору до рівня
огорожі з профнастилу, належній ОСОБА_3
та зменшити побудований з блоків сарай
до одного рівня з сараєм «И», належного
ОСОБА_3

Щодо відмови сторонам у задоволенні
інших вимог щодо знесення самочинно
збудованих приміщень, парканів та
вигрібних ям, то в цій частині рішення
суду, виходячи з викладених вище
мотивів є по суті правильним і його на
підставі ч. 2 ст. 308 ЦПК України слід
залишити без змін.

Зобов'язавши ОСОБА_3 відремонтувати дах
та стелю в своїй квартирі, суд поклав у
основу рішення висновки, які не
відповідають обставинам справи і
вимогам діючого законодавства.

Так, з висновку судової
будівельно-технічної експертизи
слідує, що технічний стан стелі і стін
квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3,
є задовільним і не впливає на
експлуатаційні характеристики
квартири АДРЕСА_2, у якій проживає
ОСОБА_4

Технічний же стан даху всього будинку
впливає на технічний стан перекриттів
приміщень, що розташовані в місцях
розривів та пошкоджень конструктивних
елементів даху.

Зокрема, конструктивні елементи даху
та покрівлі над квартирами АДРЕСА_1 і
АДРЕСА_2 та іншими приміщеннями уражені
гнилизною, у них маються просвіти та
розриви (а. с. 183-188).

Доказів щодо наявності прямого
причинного зв'язку між неналежним
утриманням ОСОБА_3 даху саме над своєю
квартирою і пошкодженням квартири
АДРЕСА_2 суду не надано.

До того ж, відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» власники квартир
багатоквартирних будинків та житлових
приміщень у гуртожитку є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані брати участь
у загальних витратах, пов'язаних з
утриманням будинку і прибудинкової
території відповідно до своєї частки у
майні будинку чи гуртожитках.

На підставі викладеного колегія
приходить до висновку, що оскаржене
рішення в частині зобов'язання ОСОБА_4,
яка проживає АДРЕСА_2, перенести
бетонний паркан з зовнішнього боку
двору до рівня огорожі з профнастилу,
належного ОСОБА_3 та зменшити
побудований з блоків сарай до одного
рівня з сараєм «И», належним ОСОБА_3, а
також щодо спонукання ОСОБА_3, яка
проживає АДРЕСА_2, до проведення
ремонту даху і стелі в квартирі АДРЕСА_1
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні цих вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 необхідно стягнути 57
грн. 35 коп. на компенсацію сплаченого
судового збору за подання апеляційної
скарги і з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 57
грн. 35 коп. на компенсацію судового
збору за подання апеляційної скарги та
на користь держави 114 грн. 70 коп.
недоплаченого судового збору за
розгляд справи в суді апеляційної
інстанції.

Тому, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, ч. 2 ст. 308,
пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК
України, колегія

в и р і ш
и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та законного
представника ОСОБА_4, яка діє від імені
малолітньої ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 29 листопада
2013 року в даній справі в частині
зобов'язання ОСОБА_4, яка проживає
АДРЕСА_2, перенести бетонний паркан з
зовнішнього боку двору до рівня
огорожі з профнастилу, належного
ОСОБА_3 та зменшити побудований з
блоків сарай до одного рівня з сараєм
«И», належним ОСОБА_3, а також щодо
спонукання ОСОБА_3, яка проживає
АДРЕСА_2, до проведення ремонту даху і
стелі в квартирі АДРЕСА_1 скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні цих вимог.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 57
грн. 35 коп. на компенсацію сплаченого
судового збору за подання апеляційної
скарги.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 57
грн. 35 коп. на компенсацію судового
збору за подання апеляційної скарги і
на користь держави 114 грн. 70 коп.
недоплаченого судового збору за
розгляд справи в суді апеляційної
інстанції.

В іншій частині вказане рішення
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього дня
на нього може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -