Справа№: 705/6873/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 січня 2014 року
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області в складі

головуючого -судді
Корман О.В.

за участю

секретаря судового засідання
Маштабей Л.В.

позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Умань
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Полянецької сільської ради Уманського
району Черкаської області, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно,

В С Т А Н О В И В:

До Уманського міськрайонного суду
Черкаської області звернувся ОСОБА_1 з
позовом до Полянецької сільської ради
Уманського району Черкаської області,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно. У позові зазначив, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Полянецьке Уманського
району у віці 71 рік померла його мати
ОСОБА_4, яка проживала сама. Після
смерті матері залишилось спадкове
майно у вигляді будинку з надвірними
спорудами АДРЕСА_1, приватизованої
присадибної ділянки біля нього та
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої в адмінмежах
Полянецької сільради. Вказаним майном
мати розпорядилась за життя, склавши
заповіт на частину майна на позивача, а
на іншу частину - на рідну сестру
позивача ОСОБА_3, відповідача по справі,
яка вже оформила належне їй спадкове
майно. Позивачу мати заповіла будинок з
надвірними спорудами та приватизовану
присадибну земельну ділянку біля
нього. Якщо з оформленням будинку у
позивача не було проблем, то в
оформленні земельної ділянки йому було
відмовлено по тій причині, що у
державному акті на право власності на
земельну ділянку серії ЧР №143022,
виданому 1 листопада 2004 року
Полянецькою сільрадою Уманського
району на ім'я ОСОБА_4 маються
виправлення - закреслено ім'я «ОСОБА_4»
та додруковано ім'я «ОСОБА_4». Таким
чином, маючи право на земельну ділянку
як на спадкове майно, позивач
позбавлений можливості оформити її на
себе. Просить ухвалити рішення, яким
визнати за ним право власності на
земельну ділянку АДРЕСА_1 площею 0,5225 га
вартістю 16964,35 грн як на спадкове майно
по заповіту після смерті його матері
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у
с.Полянецьке Уманського району.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав
та пояснив, що він не може оформити
право власності на земельну ділянку,
яка залишилась після смерті його
матері, так як у державному акті на
земельну ділянку наявні виправлення,
тому нотаріус рекомендувала
звернутись до суду. Спадкоємцями після
смерті матері являються лише він та
його сестра ОСОБА_3 - відповідач по
справі. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача -
Полянецької сільської ради Уманського
району Черкаської області, ОСОБА_2 у
судовому засіданні пояснив, що проти
задоволення позову сільрада не
заперечує. Після смерті ОСОБА_4
залишилось два спадкоємці - позивач та
його сестра. В 2004 році був виготовлений
державний акт на земельну ділянку і при
його виготовленні було допущено
помилку в написанні по-батькові ОСОБА_4
Державне кадастрове бюро зробило
виправлення в акті і сказали, щоб
печатку ставила сільрада. Виправлення
були зроблені в листопаді 2004 року.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала,
пояснила, що свою частку спадщини після
смерті матері ОСОБА_4 вона оформила
належним чином. Позивач не зміг
оформити спадкове майно із-за помилки у
державному акті.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2008
року ОСОБА_4 був складений заповіт,
згідно якого ОСОБА_1 вона заповідала
належний їй на праві власності
житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними
спорудами, та приватизовану земельну
ділянку, на якій він знаходиться.
Заповіт посвідчений секретарем
Полянецької сільської ради Уманського
району Черкаської області, і на час
розгляду справи не змінений та не
скасований.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла у віці 71
рік, що підтверджується свідоцтвом про
смерть, виданим 20.10.2008 року Полянецькою
сільською радою Уманського району
Черкаської області.

За життя ОСОБА_4 був виданий
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЧР №143022, згідно
якого ОСОБА_4 на підставі рішення
Полянецької сільської ради Уманського
району Черкаської області від 25 червня
2004 року №XIV-7 є власником земельної
ділянки площею 0,5225 га, яка розташована
по АДРЕСА_1, цільове призначення
земельної ділянки - ведення особистого
селянського господарства. Державний
акт виданий 01.11.2004 року Полянецькою
сільською радою Уманського району
Черкаської області та зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за №625.

Вказане підтверджується листом
Держземагенства в Уманському районі
Черкаської області від 10.01.2014 року,
наданим на ім'я позивача.

У відповідності до статті 81
Земельного кодексу України громадяни
України набувають права власності на
земельні ділянки на підставі
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності.

Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

Тобто, ОСОБА_4 являлась власником
земельної ділянки, що зазначена у
державному акті серії ЧР №143022.

Проте, як вбачається з державного
акту на право власності на земельну
ділянку по-батькові ОСОБА_4 було
зазначено як «ОСОБА_4», і в подальшому
виправлено на «ОСОБА_4», і вказане
виправлення засвідчено сільським
головою с.Полянецьке.

9 січня 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3
подали до Уманської районної
нотаріальної контори спільну заяву, в
якій зазначили, що приймають майно за
заповітом, яке залишилось після смерті
їх матері ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3. Зазначили, що інших
спадкоємців, крім них, в т.ч.
передбачених ст.1241 ЦК України, немає.

16 грудня 2011 року видано свідоцтво
про право на спадщину за заповітом,
згідно якого на підставі заповіту,
посвідченого Полянецькою сільською
радою Уманського району 17 жовтня 2008
року, спадкоємцем зазначеного в
заповіті майна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3, є її син ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 Спадщина, на яку видано
свідоцтво, складається з: житлового
будинку з надвірними спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1.

14.11.2013 року державним нотаріусом
Уманської районної державної
нотаріальної контори винесена
постанова про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, згідно якої ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
земельну ділянку площею 0,5225 га,
розташовану в АДРЕСА_1, надану для
ведення особистого селянського
господарства, що залишилась після
смерті його матері ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з виявленням
порушень п.2.9 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
4 травня 1999 року за №43 та ст.47 Закону
України «Про нотаріат». Своє рішення
нотаріус мотивував тим, що на
державному акті на право власності на
земельну ділянку серії ЧР №143022 на ім'я
ОСОБА_4 закреслене ім'я «ОСОБА_4» та
допечатане ім'я «ОСОБА_4», а згідно
Інструкції виправлення у державних
актах не допускаються.

У відповідності до ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

Згідно статті 158 ЗК України
виключно судом вирішуються спори з
приводу володіння земельними
ділянками, що перебувають у власності
громадян.

Враховуючи, що позивач позбавлений
можливості в нотаріальному порядку
отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом, його права
підлягають судовому захисту.

Суд враховує положення ст.124
Конституції України, згідно якої
юрисдикція суду поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.
При цьому можливий судовий захист, як
тих цивільних прав, що прямо названі в
ЦК, так і тих, що випливають із норм
Конституції чи іншого Закону.

Згідно з положеннями ст.1218
Цивільного кодексу України, до складу
спадщини входять права та обов'язки,
які належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинились
внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Згідно статті 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення.

У відповідності до статті 131 ЗК
України громадяни України мають право
набувати у власність земельні ділянки
на підставі успадкування.

Стаття 1233 ЦК України визначає, що
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї
смерті.

У відповідності до статті 1235 ЦК
України заповідач може призначити
своїми спадкоємцями одну або кілька
фізичних осіб, незалежно від
наявності у нього з цими особами
сімейних, родинних відносин, а також
інших учасників цивільних відносин.

Згідно статті 1236 ЦК України
заповідач має право охопити заповітом
права та обов'язки, які йому належать
на момент складення заповіту, а також
ті права та обов'язки, які можуть йому
належати у майбутньому. Заповідач має
право скласти заповіт щодо усієї
спадщини або її частини. Чинність
заповіту щодо складу спадщини
встановлюється на момент відкриття
спадщини.

Стаття 1268 ЦК України визначає, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається
прийняття спадщини з умовою чи із
застереженням.

Як передбачено статтею 1269 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини. Заява про прийняття
спадщини подається спадкоємцем
особисто.

Згідно статті 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, позивач у
встановлений законом строк подав заяву
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_4, має право на спадкування її
майна в обсягах, визначених заповітом,
проте позбавлений можливості оформити
права спадкування на земельну ділянку,
зазначену у заповіті, у зв'язку з
виправленням, що міститься у
державному акті на земельну ділянку.
Враховуючи те, що єдиною перешкодою для
отримання свідоцтва про права на
спадщину являється виправлення у
державному акті, і нотаріус за
наявності такого виправлення
відмовляє в оформленні права спадщини,
суд вважає за необхідне захистити
права позивача, шляхом визнання за ним
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування після смерті його
матері ОСОБА_4.

На підставі статей 392, 1218, 1223, 1225, 1233,
1235, 1236, 1268-1270 ЦК України, статей 81, 125, 126,
131, 158 ЗК України, та керуючись ст.ст. 10, 11,
60, 61, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
право власності в порядку спадкування
за заповітом на земельну ділянку
площею 0,5225 га, цільове призначення -
ведення особистого селянського
господарства, розташовану по АДРЕСА_1,
після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 і якій земельна ділянка за
життя належала на підставі Державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку серії ЧР №143022,
виданого 01.11.2004 року Полянецькою
сільською радою Уманського району
Черкаської області на підставі рішення
Полянецької сільської ради Уманського
району Черкаської області від 25 червня
2004 року №XIV-7, зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №625.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Головуючий-суддя
Корман О.В.

Повний текст рішення складений 29 січня
2014 року