Єдиний унікальний номер 261/2603/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1301/2014
Головуючий у 1 інстанції Жупанової О.О.
Доповідач Алексєєв А.В.
УХВАЛА

Іменем України

6 лютого 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого: Новосядлої В.М.,

суддів: Алексєєва А.В., Кішкіної І.В.

при секретарі Козаку І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Петровського районного суду м.
Донецька від 27 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» про поновлення
на роботі, скасування наказів,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Петровського районного суду
м. Донецька від 27 грудня 2013 року у
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ДП
«Донецька вугільна енергетична
компанія» ВП «Шахта ім. Челюскінців»
про поновлення на роботі, скасування
наказів, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно наказу № 153-К від 28 вересня 1998 р.
позивач був прийнятий на роботу
підземним гірничим другого розряду на
шахту імені Челюскінців виробничного
обєднання «Донецьквугілля». Наказом
№51к від 09 квітня 2012 р. позивач був
переведений на посаду гірничого
майстера на УРГВ ВП «Шахта ім.
Челюскінців» ДП «Донецька вугільна
енергетична компанія» . Наказом №360 від
10 квітня 2013 р. позивач був звільнений на
підставі п.4 ст.40 КЗпП України з 04
березня 2013 р., у зв'язку з прогулом без
поважних причин. Наказом № 626 від 02
липня 2013 р. була змінена дата його
звільнення з 04 березня 2013 р. на 12 квітня
2013р., оскільки позивач знаходився на
лікарняному.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції посилається на те, що
судом встановлено, що позивач був
відсутній на робочому місці у період з 4
березня 2013 року по 11 березня 2013 року без
поважних причин.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення та прийняти нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги. В обґрунтування своїх
вимог позивач посилається на те, що
судом порушені вимоги матеріального та
процесуального права, судом не
з'ясовані всі обставини, а саме судом не
взято до уваги лікарняний лист, який
також не був прийнятий відповідачем,
факт того що після звернення позивача
до суду, відповідачем було зміно дату
наказу про звільнення, те що позивач
повідомлявся про виклик до
профспілкового комітету та відділку
кадрів за адресою по якій позивач не
проживає.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали доводи
апеляційної скарги, позивач пояснив, що
дійсно був відсутній на робочому місці
з 4 березня 2013 року, оскільки не мав
коштів для поїздок на роботу через
тривалу невиплату заробітної плати.

Представник відповідача заперечував
проти доводів апеляційної скарги
позивача, просив залишити без змін
рішення суду та пояснив, що з 4 березня
2013 року позивач був відсутній на
робочому місці з невідомих причин і
лише 11 березня 2013 року з'явився та здав
лікарняний лист, згідно якого він мав
приступити до роботи 4 березня 2013 року.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони,
дослідивши матеріали цивільної справи
та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга позивача підлягає відхиленню, а
рішення суду підлягає залишенню без
змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на
підставі наказу № 153-К від 28 вересня 1998
р. з 28 вересня 1998 р. був прийнятий
підземним гірником 2 розряду на шахту
імені Челюскінців Донецького
виробничого «Донецьквугілля». У
подальшому підприємство неодноразово
перейменувалось та
реорганізовувалось. 3 27 квітня 2007 р.
зазначене підприємство є
відокремленим підрозділом «Шахта ім.
Челюскінців» в складі державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» Міністерства
вугільної промисловості України.
Наказом № 51-К від 09 квітня 2012 р. позивач
був переведений на посаду гірничого
майстра на УРГВ ВП «Шахта ім.
Челюскінців» ДП «Донецька вугільна
енергетична компанія» (а.с.87).

Наказом № 360 від 10 квітня 2013 р. «про
звільнення з шахти» Позивач був
звільнений на підставі п.4 ст.40 КЗпП
України за прогул без поважних причин з
04 березня 2013 р.. (а.с.24).

Згідно із наказом № 626 від 02 липня 2013 р.
наказ № 360 від 10 квітня 2013 р. було
змінено, а саме змінена дата звільнення
гірничого майстра УРГВ ОСОБА_1 за
прогул без поважних причин, з 04 березня
2013 р. на 12 квітня 2013 р., оскільки
останній з 08 квітня 2013р. по 11 квітня 2013
р. знаходився на лікарняному (а.с. 52).

Також суд встановлено, що позивач без
поважних причин був відсутній на
робочому місці з 4 березня 2013 року.

Позивач також, фактично, не заперечує
відсутність його на робочому місце, але
пояснює це відсутністю у нього коштів.

Відповідно до ч.4.ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених пп. 1 (крім
випадку ліквідації підприємства,
установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 і пп. 2 і
З ст. 41 цього Кодексу, може бути
проведено лише за попередньою згодою
виборного органу (профспілкового
представника), первинної профспілкової
організації, членом якої є працівник.

Судом встановлено, що відповідачем
були виконанні всі вимоги щодо
отримання згоди профспілкової
організації стосовно звільнення
Позивача, який є членом профспілкової
організації (а.с.95,100,102). При цьому,
позивач був належним чином
повідомлений про день проведення
засідання профкому на 09 квітня 2013р.
(а.с.26).

На підставі встановлених обставин суд
першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про те, що
позивач був звільнений з роботи у
відповідності з нормами трудового
законодавства України, а тому вимоги
позивача про скасування наказу № 360 від
10 квітня 2013 р. та наказу № 626 від 02 липня
2013 р., поновлення його на роботі та
стягнення на його користь середнього
заробітку за весь час вимушеного
прогулу є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги позивача не
ґрунтуються на законі, спростовуються
вищенаведеним та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до вимог статті 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав та відповідно до вимог
статті 308 ЦПК України, апеляційний суд
відхиляє апеляційні скарги позивача та
відповідача, як необґрунтовані, та
залишає рішення суду без змін, як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Петровського районного суду м.
Донецька від 27 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: