У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Київської
області від 29 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
відкритого акціонерного товариства
«БГ Банк» про визнання майнового права
на об'єкт незавершеного будівництва та
визнання договору іпотеки недійсним,

в с т а н о в и в :

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із вищезазначеним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що 26 лютого
2008 року між його сином ОСОБА_3 та ВАТ
«Універсальний банк розвитку та
партнерства», правонаступником якого з
17 листопада 2008 року став ВАТ «БГ Банк»,
а в подальшому ПАТ «Банк Перший»,
укладено договір іпотеки, предметом
якого є об'єкт незавершеного
будівництва, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Вказаний договір
іпотеки укладений у забезпечення
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором № 32 від 26 лютого 2008 року.

Рішенням ІІІевченківського районного
суду м. Києва від 28 липня 2011
року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ВАТ
«БГ Банк» заборгованість за кредитним
договором у розмірі 798 347 грн.

23 червня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
укладено договір про сумісну
діяльність, метою якого є спорудження
приватного житлового будинку на
земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3
і розташована по АДРЕСА_1. Вказував, що
він як співвласник об'єкту
незавершеного будівництва не надавав
згоди на передачу майна в іпотеку, крім
того, співвласники не виділяли свої
частки в натурі. З урахуванням
зазначеного, посилаючись на положення
ч. 1 ст. 203 ЦК України, просив визнати
недійсним договір іпотеки, укладений
між ОСОБА_3 та ВАТ «БГ Банк», скасувавши
державну реєстрацію обтяження
вказаного нерухомого майна, визнати за
ним майнове право на об'єкт
незавершеного будівництва.

Заочним рішенням Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 06 вересня 2012 року позов задоволено
частково.

Визнано недійсним договір іпотеки від
26 лютого 2008 року № 32, укладений між ПАТ
«Банк Перший» та ОСОБА_3

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ѕ
частини об'єкту незавершеного
будівництва, що розташований по
АДРЕСА_1. Видалено з державного реєстру
іпотек (обтяжень) запис № 7064529 від 21
квітня 2008 року про договір іпотеки від
26 лютого 2008 року.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 29 січня 2014 року заочне
рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 06
вересня 2012 року скасовано та ухвалено
нове про відмову у позові.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла касаційна скарга
ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Київської області від 29 січня 2014 року,
тобто після закінчення строку,
установленого ст. 325 ЦПК України.

До касаційної скарги додано заяву про
поновлення строку на касаційне
оскарження.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 2 ст. 337 ЦПК України не може
бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, апеляційний суд, дослідивши
докази у справі й давши їм належну
оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК
України, а також, врахувавши обставини
справи, обґрунтовано виходив із
недоведеності позовних вимог.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення апеляційного суду
Київської області від 29 січня 2014 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, відкритого
акціонерного товариства «БГ Банк» про
визнання майнового права на об'єкт
незавершеного будівництва та визнання
договору іпотеки недійсним, за
касаційною скаргою на рішення
апеляційного суду Київської області
від 29 січня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
О.В.
Ступак