У Х В А Л А

іменем україни

09 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В. О.,

суддів: Ізмайлової Т. Л.,
Мостової Г. І.,

Мартинюка В. І.,
Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Комунального
підприємства «Васильківтепломережа»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення боргу за комунальні послуги,
за касаційною скаргою Комунального
підприємства «Васильківтепломережа»
на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 19 вересня 2013 року та рішення
апеляційного суду Київської області
від 02 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року Комунальне
підприємство «Васильківтепломережа»
(далі - КП «Васильківтепломережа»)
звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
у якому просило стягнути в
солідарному порядку з відповідачів 5 831
грн 83 коп. заборгованості за
надані послуги з централізованого
опалення.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 19 вересня 2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 2 838 грн
15 коп. заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги та 229 грн 40
коп. судового збору.

Рішенням апеляційного суду
Київської області від 02 грудня 2013 року
рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 19 вересня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі КП
«Васильківтепломережа», посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, ухвалені у
справі рішення просить скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню на
таких підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідачі, будучи споживачами
наданих їм послуг з централізованого
опалення, які надавав їм позивач, на
порушення вимог ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» та
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, оплату цих
послуг не проводили в повному обсязі,
внаслідок чого виникла заборгованість.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, апеляційний суд виходив із
того, що позивач у суді не довів
обставин, на які посилався як на
обґрунтування своїх вимог, зокрема, не
надав суду доказів на підтвердження
факту укладання з відповідачами
договору на постачання теплової
енергії та надання таких послуг
належної якості.

Проте з такими висновками
апеляційного суду повністю погодитись
не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 проживають у квартирі АДРЕСА_1
та є споживачами послуг з
централізованого опалення.

Особовий рахунок НОМЕР_1 відкритий
на ім'я ОСОБА_3

Обґрунтовуючи підставність позову,
КП «Васильківтепломережа» посилалось
на те, що оскільки послуги з
централізованого опалення за період з
листопада 2008 року по квітень 2013 року
відповідачі сплачували не в повному
обсязі, виникла заборгованість у
розмірі 5 831 грн 83 коп., яку позивач
просив стягнути на свою користь.

Заперечуючи проти позову та
обґрунтовуючи часткову оплату послуг
за користування тепловою енергією,
відповідачі посилались на те, що надані
позивачем послуги з теплопостачання
були неналежної якості.

Статтями 20, 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг. Зокрема,
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення зі
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотриманням умов його виконання згідно
з типовим договором.

Із матеріалів справи убачається, що
між сторонами відсутній письмовий
договір про надання
житлово-комунальних послуг, проте
послуги відповідачам з
централізованого опалення надавалися,
а відповідачі їх приймали та частково
оплачували.

Таким чином, необхідність укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг
передбачена законом і його укладення
визначено як обов'язок, а не право
сторін. Разом із тим відсутність
письмового договору між сторонами не
може бути підставою для звільнення від
сплати вартості фактично отриманих
відповідачами житлово-комунальних
послуг.

Надання послуг неналежної якості
може бути підставою для зменшення
розміру їх оплати чи проведення
перерахунку за неякісно надані послуги
з опалення, що повинні здійснюватись
відповідно до Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, а не підставою для
звільнення від їх оплати взагалі.

У той же час, вирішуючи спір по суті,
на порушення приписів
ст. 303 ЦПК України апеляційний суд на
зазначене уваги не звернув та за
обставин визнання відповідачами факту
надання позивачем послуг з
централізованого опалення та їх
часткової оплати, дійшов передчасного
висновку про безпідставність позову у
цілому.

Оскільки обставини, пов'язані із
перевіркою доводів сторін та оцінкою
наданих сторонами доказів, судом не
з'ясовувались у повному обсязі, чим
порушено норми процесуального права
(ст. ст. 10, 60, 61, 179 ЦПК України), і таке
унеможливило встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, то
відповідно до ч. 2 ст.
338 ЦПК України ухвалене у справі
рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального
підприємства «Васильківтепломережа»
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 02 грудня 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. О. Кузнєцов

Судді:
Т. Л. Ізмайлова

В. І. Мартинюк

Г. І. Мостова

Д. О. Остапчук