Провадження № 2/537/360/2014
Справа № 537/649/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2014 року Крюківський районний суд
м.Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Якимець Т.Є.

при секретарі - Курченко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кременчуці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому
Кременчуцької міської ради, за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору,
приватного нотаріуса Кременчуцького
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
Реєстраційної служби Кременчуцького
міського управління юстиції про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
виконкому Кременчуцької міської ради
про визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав, дав
пояснення, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
ОСОБА_3, яка склала заповіт, згідно
якого усе своє майно, що належить їй, де
б воно не знаходилося і з чого б воно не
складалося, а також все те, на що вона
буде мати право, заповідала ОСОБА_1.
Рішенням № 1001 від 05.10.2012 року
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради було затверджено протокол
№ 4 від 05.09.2012 року засідання робочої
групи з розгляду документів, поданих
громадянами на приватизацію жилих
приміщень у гуртожитках, згідно якого
було постановлено дозволити ОСОБА_3
приватизувати займане приміщення по
АДРЕСА_1. Згідно рішення виконкому
Кременчуцької міської ради № 578 від
15.06.2012 року « Про порядок передачі у
власність житлових приміщень в
гуртожитках» на підставі оформленого
розпорядження орган приватизації
готує до видачі свідоцтво про право
власності на житло. Строк оформлення
документів від дати реєстрації заяви
громадянина до видачі йому
зареєстрованого свідоцтва про право
власності на житло не повинен
перевищувати одного місяця. 04.10.2012 року
між ОСОБА_3 та КГЖЕП «Крюківське» було
укладено договір № 204 на оформлення
документів по приватизації житла.
27.02.2013 року Управлінням ЖКГ виконкому
Кременчуцької міської ради на підставі
розпорядження № 737 від 27.02.2013 року було
видане свідоцтво про право власності
на житло, відповідно до якого АДРЕСА_1 в
м.Кременчуці на праві власності
належить ОСОБА_3. Оскільки свідоцтво на
ім'я ОСОБА_3 було видане після її смерті,
рішенням Крюківського районного суду
м.Кременчука від 06.12.2013 року воно було
визнано незаконним та скасованим. В
рішенні суду зазначено, що «суд не
приймає заперечень приватного
нотаріуса ОСОБА_2. про те, що померлою
не реалізовано право на приватизацію
житла, яке не успадковується, і тому, з
цих підстав , у позивача відсутнє
право на отримання свідоцтва про
право на спадщину за заповітом». Згідно
п.13 постанови Пленуму Верховного суду
України № 20 від 22.12.1995 року « Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»
встановлено, якщо квартира (будинок) не
була передана у власність наймача, його
спадкоємці вправі вимагати визнання
за ними права власності на неї лише в
тому разі, коли наймач звертався з
належно оформленою заявою про це до
відповідного органу приватизації,
однак вона не була розглянута в
установлений строк або в її
задоволенні було незаконно відмовлено
при наявності підстав і відсутності
заборон для передачі квартири у
власність наймачеві. Оскільки
рішенням суду встановлено, що ОСОБА_3 за
своє життя скористалась своїм правом
на приватизацію АДРЕСА_1 в м.Кременчуці,
однак кімната не була передана їй у
власність у зв'язку з її смертю, ОСОБА_1,
як спадкоємець померлої, має право
вимагати визнання за ним права
власності на кімнату, яка не була
передана у власність наймачеві-
спадкодавцю ОСОБА_3. Прохає суд визнати
за ОСОБА_1 в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_3 право власності на
нерухоме майно - кімнату АДРЕСА_1 в
м.Кременчуці житловою площею 11,5 кв.м,
приміщення загального користування:
коридор площею 2,1 кв.м, коридор площею
32,8 кв.м, кухню площею 8,9 кв.м, туалет
площею 4,0 кв.м, умивальник площею 5,7
кв.м, ванну площею 1,4 кв.м ,балкон площею
0,6 кв.м.

Представник відповідача виконкому
Кременчуцької міської ради позовні
вимоги не визнав, дав пояснення, що
відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки , що належать спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.
Оскільки ОСОБА_3 не набула права
власності на АДРЕСА_1 в м.Кременчуці, то
спадкоємець також не набуває права
власності у порядку спадкування.
Прохає суд в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити.

Заінтересована особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
приватний нотаріус Кременчуцького
міського нотаріального округу ОСОБА_2 в
судове засідання не з'явилась, надала
суду заперечення, в яких зазначила, що
20.07.2013 року нею була винесена постанова
про відмову у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом ОСОБА_1
на кімнату АДРЕСА_1 в м.Кременчуці,
оскільки ОСОБА_3 за життя не набула
права власності на кімнату АДРЕСА_1 в
м.Кременчуці, а отже, зазначена кімната
не є спадковим майном.

Представник заінтересованої особи, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, реєстраційної служби
Кременчуцького міського управління
юстиції в судове засідання не з'явився,
направив письмове клопотання про
вирішення справи на розсуд суду та
розгляд справи в відсутність їх
представника.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
представника відповідача, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3,що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим Крюківським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Кременчуцького міського
управління юстиції Полтавської
області.

За життя 03.10.2012 року ОСОБА_3 склала
заповіт,посвідчений приватним
нотаріусом Кременчуцького міського
нотаріального округу Полтавської
області ОСОБА_2, згідно якого усе своє
майно, що буде належати їй на день
смерті, де б воно не знаходилось і з
чого б воно не складалось, а також все
те, на що вона за законом буде мати
право, заповідала ОСОБА_1.

07.08.2012 року ОСОБА_3 подала заяву на
приватизацію АДРЕСА_1 в м.Кременчуці, а
04.10.2013 року уклала з КГЖЕП «Крюківське»
договір на виконання робіт по
оформленню документів на приватизацію
житла АДРЕСА_1 в м.Кременчуці з
терміном виконання до 31.12.2012 року.

Рішенням № 1001 від 05.10.2012 року
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради було затверджено протокол
№ 4 від 05.09.2012 року засідання робочої
групи з розгляду документів, поданих
громадянами на приватизацію жилих
приміщень у гуртожитках, згідно якого
було затверджено протокол № 4 від
05.09.2012 року засідання робочої групи з
розгляду документів, поданих
громадянами на приватизацію жилих
приміщень у гуртожитках, та дозволено
приватизувати займані приміщення на
підставі ст.1 Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків», в т.ч., і
ОСОБА_3, а також доручено органу
приватизації управління
житлово-комунального господарства за
наявністю підстав оформити
розпорядження на приватизацію
житлових приміщень та видати
свідоцтва про право власності.

Розпорядженням органу приватизації
управління житлово-комунального
господарства виконкому Кременчуцької
міської ради № 737/к від 27.02.2013 року
прохання ОСОБА_3, яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, було задоволено і передано
зазначену кімнату в приватну
власність.

27.02.2013 року Управлінням ЖКГ виконкому
Кременчуцької міської ради на підставі
розпорядження № 737/К від 27.02.2013 року
було видане свідоцтво про право
власності на житло, відповідно до
якого АДРЕСА_1 в м.Кременчуці на праві
власності належить ОСОБА_3.

Рішенням Крюківського районного суду
м.Кременчука від 06.12.2013 року свідоцтво
про право власності на АДРЕСА_1 в
м.Кременчуці на ім'я ОСОБА_3. було
визнано незаконним та скасовано,
оскільки видане після смерті
спадкодавця.

Ухвалою колегії судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області від 22.01.2014 року
рішення Крюківського районного суду
м.Кременчука від 06.12.2013 року залишено
без змін. В ухвалі суду зазначено, що
умовою переходу в порядку спадкування
права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку. Якщо за життя
спадкодавець не набув права власності
на житловий будинок, земельну ділянку,
то спадкоємець також не набуває права
власності у порядку спадкування. До
спадкоємця переходять лише визначені
майнові права, які належали
спадкодавцеві на час відкриття
спадщини. Для набуття права власності
у встановленому законодавством
порядку спадкоємець повинен здійснити
дії, які необхідні для набуття права
власності на визначене нерухоме майно,
зокрема на житловий будинок, іншу
споруду. Тому районний суд прийшов до
вірного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог, так як на
час смерті спадкодавця за нею не
налічувалось у власності спірної
квартири.

Відповідно до ст.3 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» передача у
власність громадян житлових
приміщень у гуртожитках здійснюється
з одночасною передачею їм у спільну
сумісну власність допоміжних
приміщень (приміщень загального
користування).П.п.3,5 ст..8 цього ж Закону
передбачено, що передача квартир
(будинків) у власність громадян
здійснюється на підставі рішень
відповідних органів приватизації.
Передача квартир (будинків),
житлових приміщень у гуртожитках у
власність громадян оформляється
свідоцтвом про право власності на
квартиру (будинок), житлове приміщення
у гуртожитку, яке реєструється в
органах приватизації і

не потребує нотаріального посвідчення.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах
про спадкування» передбачено, що якщо
спадщина відкрилась після 01.01.2004 року
відносини спадкування регулюються
Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки , що належали спадкоємцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки рішення про
приватизацію кімнати АДРЕСА_1 в
м.Кременчуці було прийнято після
смерті спадкодавця ОСОБА_3,на даний час
є скасованим, свідоцтво про право
власності визнано незаконним та
скасовано, враховуючи, що на час смерті
ОСОБА_3 спірна кімната не перебувала у
її власності,тобто не входила до складу
спадщини, суд вважає, що ОСОБА_1 не набув
права власності на спірну кімнату в
порядку спадкування, а тому в
задоволенні його вимог необхідно
відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст. 1218 ЦК України, Постановою
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав» №5 від
07.02.2014 року, суд,-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог до
виконкому Кременчуцької міської ради
про визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом ОСОБА_1
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів.

Суддя:

Повний текст рішення
виготовлений 04.03.2014 року.