АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/792/2014 Головуючий
у 1 - й інстанції: Лопатюк Н.Г.
Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

30 січня 2014 року колегія суддів
Судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Пилипчук В.Є.

розглянувши апеляційну скаргу
заявника ОСОБА_3 на ухвалу
Святошинського районного суду міста
Києва від 04 грудня 2013 року про відмову в
ухваленні додаткового рішення по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду
міста Києва від 04 грудня 2013 року ОСОБА_3
відмовлено в ухваленні додаткового
рішенні у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду,
заявник ОСОБА_3 звернувся до суду з
апеляційною скаргою, просив ухвалу
Святошинського районного суду міста
Києва від 04 грудня 2013 року скасувати та
постановити додаткове рішення.

Зазначає, що ухвала суду 1-ї інстанції
про відмову в задоволенні заяви про
ухвалення додаткового рішення є
незаконною і необґрунтованою,
постановлена з порушенням норм
процесуального права. Зазначає, що
висновки суду 1-ї інстанції про
відсутність у апелянта права на
стягнення судових витрат, понесених на
оплату вартості судово-почеркознавчої
експертизи, не відповідають вимогам
ст.ст. 88, 214 ЦПК України.

В судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_3 ОСОБА_5 повністю
підтримав доводи апеляційної скарги та
просив її задовольнити.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» Маляр
Наталія Вікторівна проти доводів
апеляційної скарги заперечувала,
посилалась на те, що вони є
безпідставними, а ухвала суду першої
інстанції повністю відповідає вимогам
закону.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення осіб, які з'явилися в
судове засідання, розглянувши справу в
межах доводів апеляційної скарги і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з слідуючих
підстав.

Судом встановлено, що 08.06.2011 року
Публічне акціонерне товариство
«Універсал Банк» звернулося до
Святошинського районного суду міста
Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості.

В процесі розгляду справи в суді 1-ї
інстанції ОСОБА_3 заявив клопотання про
призначення по справі почеркознавчої
експертизи для встановлення
достовірності його підпису в графі
«підпис отримувача» у платіжному
дорученні на отримання коштів за
договором кредиту від 04.02.2008 року, який
засвідчує отримання ним кредитних
коштів.

Ухвалою Святошинського районного суду
міста Києва від 15.02.2012 року було
призначено судову почеркознавчу
експертизу по даній справі.

З висновку експертів №3780/3781/12-32 від
25.07.2012 року Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз вбачається, що підпис від
імені ОСОБА_3 в графі «підпис
отримувача» в заяві на видачу готівки
№006в01 від 17.09.2007 року виконаний не
ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням
підпису ОСОБА_3.

Рішенням Святошинського районного
суду міста Києва від 26.03.2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду міста Києва від
02.10.2013 року, Публічному акціонерному
товариству «Універсал Банк» було
відмовлено в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

29.10.2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Святошинського районного суду міста
Києва з заявою про ухвалення
додаткового рішення щодо стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» на його користь
судових витрат по оплаті вартості
судової почеркознавчої експертизи в
сумі 2211 грн., так як при ухваленні
рішення суд не вирішив питання про
розподіл судових витрат

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні заяви
про ухвалення додаткового рішення про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» на його
користь судових витрат по оплаті
вартості судової почеркознавчої
експертизи в сумі 2211 грн., суд 1-ї
інстанції виходив з того, що заявником
під час розгляду справи взагалі не
ставилося питання про стягнення з
позивача на його користь судових
витрат понесених ним на оплату
вартості судової почеркознавчої
експертизи та не надавалося жодних
документальних підтверджень сплати
ОСОБА_3 вартості експертизи, а тому
підстав для задоволення його заяви про
ухвалення додаткового рішення немає.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може, оскільки він не відповідає
встановленим обставинам справи та
вимогам закону.

Частинами 1 ,3 статті 79 ЦПК України
встановлено, що судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи. До
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать: витрати на правову
допомогу; витрати сторін та їх
представників, що пов'язані з явкою до
суду; витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи; витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

У відповідності до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК
України, суд, що ухвалив рішення, може
за заявою осіб, що беруть участь у
справі, чи з власної ініціативи
ухвалити додаткове рішення, якщо судом
не вирішено питання про судові
витрати.

Згідно вимог ч.2 ст. 220 ЦПК України,
заяву про ухвалення додаткового
рішення може бути подано до
закінчення строку на виконання
рішення.

Зі змісту рішення Святошинського
районного суду міста Києва від 26.03.2013
року, залишеного без змін ухвалою
Апеляційного суду міста Києва від
02.10.2013 року, вбачається, що відмовляючи
Публічному акціонерному товариству
«Універсал Банк» відмовлено в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, судом 1-ї
інстанції не вирішувалося питання про
розподіл витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, зокрема витрат
відповідача понесених ним на оплату
вартості судової почеркознавчої
експертизи.

У зв'язку з чим, ОСОБА_3 правомірно
звернувся до суду з заявою про
ухвалення додаткового рішення про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» на його
користь судових витрат понесених на
оплату судово-почеркознавчої
експертизи в сумі 2211 грн.

Висновки суду 1-ї інстанції про те, що
заявником під час розгляду справи
взагалі не ставилося питання про
стягнення з позивача на його користь
судових витрат понесених на оплату
судово-почеркознавчої експертизи,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки ОСОБА_3
реалізував своє право шляхом звернення
до суду з відповідно заявою про
ухвалення додаткового рішення щодо
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» на його
користь судових витрат понесених на
оплату судово-почеркознавчої
експертизи в сумі 2211 грн.

Безпідставними є висновки суду 1-ї
інстанції про те, що ОСОБА_3 не надав
суду жодних доказів на підтвердження
того, що ним були понесені витрати по
оплаті вартості судової
почеркознавчої експертизи в сумі 2211
грн., з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 14
червня 2012 року на адресу ОСОБА_3 від
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз було
надіслано клопотання за №12/01-05/3780/3781/12-32
(а.с.139), з якого вбачається, що вартість
судово-почеркознавчої експертизи
становить 2211 грн. Також, попереджено
заявника, що у разі не оплати вартості
експертизи Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз, матеріали справи будуть
повернуті до суду, без виконання ухвали
суду від 15.02.2012 року.

02.08.2012 року на адресу Святошинського
районного суду міста Києва від
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз надійшов
висновок експертів №3780/3781/12-32 від 25.07.2012
року, оформлений за результатами
проведення судово-почеркознавчої
експертизи призначеної ухвалою
Святошинського районного суду міста
Києва від 15.02.2012 року

До даного висновку додано акт
здачі-приймання висновку експертів
№3780/3781/12-32 від 25.07.2012 року, зі змісту
якого вбачається, що вартість
проведення судово-почеркознавчої
експертизи становить 2211 грн. та
платником виступає ОСОБА_3 (а.с.55).

Крім того, ОСОБА_3 до заяви про
ухвалення додаткового рішення додано
копію квитанції від 10.07.2012 року про
оплату ним вартості
судово-почеркознавчої експертизи в
сумі 2211 грн. (а.с.134).

Таким чином, факт оплати ОСОБА_3
вартості проведення
судово-почеркознавчої експертизи в
сумі 2211 грн. підтверджується належними
та допустимими доказами.

Постановляючи ухвалу від 04 грудня 2013
року, суд 1-ї інстанції вказаних
обставин справи та норм закону не
врахував, неповно з'ясував всі
обставини справи, а тому прийшов до
передчасного висновку про відмову
ОСОБА_3 в задоволенні заяви щодо
ухвалення додаткового рішення щодо
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» на його
користь судових витрат понесених на
оплату судово-почеркознавчої
експертизи в сумі 2211 грн.

Оскільки, відповідно до приписів ЦПК
України додаткове рішення може
ухвалити лише суд, який ухвалив рішення
по суті позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала
Святошинського районного суду міста
Києва від 04 грудня 2013 року про відмову в
ухваленні додаткового рішення по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості підлягає скасуванню з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.220, 303, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_3
задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду
міста Києва від 04 грудня 2013 року про
відмову в ухваленні додаткового
рішення скасувати та передати питання
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: