АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц-7962175
Головуючий у 1 інстанції - Колдіна О.О.
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Невідомої
Т.О.

при секретарі Охневській Т.В .

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 27 листопада 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про захист
прав споживача та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А
:

В серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вищезазначеним позовом, в якому
просив стягнути з ФОП ОСОБА_3 на його
користь матеріальну шкоду в сумі 1050
грн. та відшкодування моральної шкоди в
сумі 5000 грн., посилаючись на те, 12.12.2012
року в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», який
належить ФОП ОСОБА_3 він придбав
чоловіче взуття вартістю 1050 грн. Проте,
після 10 днів носіння черевиків на
зовнішній стороні зправої півпари
придбаних черевиків трапився розрив
шкіри. 23.12.2013 року він звернувся до
працівників магазину зх. Вимогою про
повернення йому грошей, але йому в
цьому було відмовлено та запропоновано
провести ремонт. Посилаючись на
зазначене, позивач вважає, що його
права споживача відповідачем порушені
та просив задовольнити з цих підстав
позов.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва відмовлено в задоволенні
позову.

Не погодившись з рішенням суду
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу та посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального тапорушення
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовну заяву.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт вказує, зокрема, що
посилання суду на те, що ОСОБА_1 було
придбане повсякденне взуття, не
відповідає дійсності, оскільки дане
взуття було придбане як модельне, що
підтверджується товарним чеком на
придбаний товар.

В матеріалах справи відсутній докази
того, що придбане ОСОБА_1 взуття було
повсякденним або будь - яким іншим.

Поза увагою суду залишилось також і те,
що за наявності заяви ОСОБА_1 про ремонт
взуття та проведення експертизи,
взуття не було відремонтовано та
експертиза проведена не була. Окрім
того, суд не врахував той факт, що
ОСОБА_1 не було надано інформацію про
придбаний ним товар.

На думку апелянта, саме відповідач
повиннабула вжити всіх необхідних та
відповідних заходів для доведення
відсутності своєї вини за
неякіснийтовар та заподіяної шкоди, в
тому числі шляхом проведення ремонту
взуття або дане взуття було зіпсовано
позивачем з причини порушення ним
встановлених правил використання, щоб
довести вину споживача.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2
підтримала доводи апеляційної скарги
та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підтримав
подані ним заперечення на апеляційну
скаргу.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
пояснення осіб, які брали участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши апеляційну скаргу, в
межах її доводів, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
захист прав споживачів» недолік -
будь-яка невідповідність продукції
вимогам нормативно-правових актів і
нормативних документів, умовам
договорів або вимогам, що
пред'являються до неї, а також
інформації про продукцію, наданій
виробником (виконавцем, продавцем).

Істотним недоліком є недолік, який
робить неможливим чи недопустимим
використання товару відповідно до його
цільового призначення, виник з вини
виробника (продавця, виконавця), після
його усунення проявляється знову з
незалежних від споживача причин і при
цьому наділений хоча б однією з
нижченаведених ознак: а) він взагалі не
може бути усунутий; б) його усунення
потребує понад чотирнадцять
календарних днів; в) він робить товар
суттєво іншим, ніж передбачено
договором.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про
захист прав споживачів» . споживачі під
час придбання, замовлення або
використання продукції, яка
реалізується на території України, для
задоволення своїх особистих потреб
мають право на: 1 ) захист своїх прав
державою; 2) належну якість продукції та
обслуговування; 3) безпеку продукції; 4)
необхідну, доступну, достовірну та
своєчасну інформацію про продукцію, її
кількість, якість, асортимент, а також
про її виробника (виконавця, продавця);
5) відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок недоліків
продукції (дефекту в продукції),
відповідно до закону;6) звернення до
суду та інших уповноважених органів
державної влади за захистом порушених
прав; 7) об'єднання в громадські
організації споживачів (об'єднання
споживачів).

Споживачі також мають інші права,
встановлені законодавством про захист
прав споживачів.

Крім прав, визначених ст.4 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
споживач має відповідні обов»язки, а
саме споживачі зобов'язані: 1) перед
початком експлуатації товару уважно
ознайомитися з правилами експлуатації,
викладеними в наданій виробником
(продавцем, виконавцем) документації на
товар; 2) в разі необхідності
роз'яснення умов та правил
використання товару - до початку
використання товару звернутися за
роз'ясненнями до продавця (виробника,
виконавця) або до іншої вказаної в
експлуатаційній документації особи, що
виконує їх функції; 3) користуватися
товаром згідно з його цільовим
призначенням та дотримуватися умов
(вимог, норм, правил), встановлених
виробником товару (виконавцем) в
експлуатаційній документації; 4) з
метою запобігання негативним для
споживача наслідкам використання
товару - застосовувати передбачені
виробником в товарі засоби безпеки з
дотриманням передбачених
експлуатаційною документацією
спеціальних правил, а в разі
відсутності таких правил в
документації

- дотримуватися звичайних розумних
заходів безпеки, встановлених для
товарів такого роду.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про
захист прав споживачів» у разі
виявлення протягом встановленого
гарантійного строку недоліків
споживач, в порядку та у строки, що
встановлені законодавством, має право
вимагати: 1) пропорційного зменшення
ціни; 2) безоплатного усунення
недоліків товару в розумний строк; 3)
відшкодування витрат на усунення
недоліків товару.

У разі виявлення протягом
встановленого гарантійного строку
істотних недоліків, які виникли з вини
виробника товару (продавця, виконавця),
або фальсифікації товару,
підтверджених за необхідності
висновком експертизи, споживач, в
порядку та у строки, що встановлені
законодавством і на підставі
обов'язкових для сторін правил чи
договору, має право за своїм вибором
вимагати від продавця або виробника: 1)
розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми; 2)
вимагати заміни товару на такий же
товар або на іналогічний, з числа
наявних у продавця (виробника), товар.

Вимоги споживача, передбачені цією
статтею, не підлягають задоволенню, жщо
продавець, виробник (підприємство, що
задовольняє вимоги споживача,
встановлені частиною першою цієї
статті) доведуть, що недоліки товару
виникли внаслідок порушення
споживачем правил користування
товаром або його зберігання, споживач
має право брати участь у перевірці
якості товару особисто або через свого
представника.

Тобто, законодавець визначив, що
наявність істотного недоліку товару
повинна бути підтверджена висновком
експертизи.

Порядок проведення і призначення
експертизи для визначення причин
втрати ікості продукції і можливих
істотних недоліків товару
регламентується ст..17 Закону країни
«про захист прав споживачів»,
відповідно до якої у разі коли під час
гарантійного строку необхідно
визначити причини втрати якості
продукції, продавець (виконавець,
виробник) зобов'язаний у триденний
строк з дня одержання рід споживача
письмової згоди організувати
проведення експертизи продукції.
Експертиза проводиться за рахунок
продавця (виконавця, виробника). Якщо у
зисновках експертизи буде доведено, що
недоліки виникли після передачі
продукції |споживачеві внаслідок
порушення ним встановлених правил
використання, зберігання чи
транспортування або дій третіх осіб,
вимоги споживача не підлягають
задоволенню, а споживач зобов'язаний
відшкодувати продавцю (виконавцю,
підприємству, яке виконує його функції)
витрати на проведення експертизи.
Споживач, продавець (виконавець,
виробник) мають право на оскарження
висновків експертизи у судовому
порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 12.12.2012 р. ОСОБА_1 в
приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за
адресою: АДРЕСА_1, орендарем якого є ФОП
ОСОБА_3, було придбане чоловіче взуття -
зимові черевики, модель 9120-8-591, вартістю
1050 гривень.

23.12.2012 року ОСОБА_1 звернувся до ФОП
ОСОБА_3 з письмовою заявою про
повернення сплачених за черевики
коштів та залишив зіпсоване взуття в
магазині.

Відповідачем була надана відповідь,
відповідно до якої відповідач
відмовила у поверненні коштів та
обміні товару, посилаючись на
положення ст.. 12 Закону України «Про
захист прав споживачів», оскільки був
реалізований товар належної якості, і
запропоновано проведення безоплатного
ремонту товару в розумний строк.

ОСОБА_1 звернувся за захистом свого
права до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у м.Києві зі скаргою на
дії ФОП ОСОБА_3 та порушення його прав
як споживача та згідно з наданою
відповіддю Інспекції за № 192С-192-13 від
01.02.2013 р. ОСОБА_1 було роз'яснено, що його
вимоги щодо повернення коштів можуть
бути задоволені у разі виявлення
протягом встановленого гарантійного
строку істотного недоліку товару, що
підтверджується за необхідністю
висновком експертизи.

Інформація про правила та умови
використання товару за інформацією
представника відповідача наявна в
куточку споживача, що розміщений в
магазині і позивач мав можливість
ознайомитись з нею.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що вони не доведені
належними і допустимими доказами у
справі і при зверненні до ФОП ОСОБА_3
ОСОБА_1 не вимагав проведення
експертизи і в подальшому будь-якої
згоди на її проведення не надавав, хоча
відповідач заперечувала наявність у
реалізованого товару істотних
недоліків, а посилалась на порушення
правил та умов по ефективному
використанню товару даного виду.

Такі висновки суду зроблено щодо всіх
заявлених позивачем вимог та на
підставі поданих сторонами доказів,
яким дана правильна оцінка. У рішенні
наведені мотиви, з яких суд надає
перевагу одним доказам над іншими і
його висновки в цій частині є
обґрунтованими.

Судом повно та всебічного з'ясовані
обставини справи, перевірені доводи і
заперечення сторін та застосовані
правові норми, які регулюють дані
правовідносини, з огляду на що рішення
суду відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

У зв'язку з наведеним, неможливо
погодитись з доводами апеляційної
скарги про неналежну оцінку доказів та
невідповідність викладених у рішенні
суду висновків обставинам справи,ці
доводи не відносяться до тих, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість ухвалення рішення щодо
скасування або зміни судового рішення.

Посилання апелянта на те, що придбане
ОСОБА_1 взуття було модельним є
необґрунтованими, оскільки в
матеріалах справи міститься копія
товарного чеку на придбаний товар, де
зазначено, що реалізоване йому взуття є
повсякденним (а.с. 36)

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 27 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді