Справа № 254/138/14-ц
Провадження № 2/254/552/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року
м. Донецьк

Будьоннівський районний суд м.
Донецька в складі:

головуючого судді
Заборського В.О.,

при секретарі
Калініній Н.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Будьоннівського районного суду м.
Донецька цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні квартирою, вселення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась до
Будьоннівського районного суду м.
Донецька з позовом до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
квартирою АДРЕСА_1 та вселити її до
квартири. Свої вимоги позивач
обґрунтовує тим, що на підставі рішення
Будьоннівського районного суду м.
Донецька від 25 лютого 2013 року їй
належить на праві власності квартира
АДРЕСА_1. Раніше дана квартира належала
її чоловіку - ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки на день смерті
чоловіка ОСОБА_5 позивачка знаходилась
за межами України, то ключі від
квартири забрала відповідач, яка до
теперішнього часу у добровільному
порядку повернути їх не бажає.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримала у
повному обсязі з підстав зазначених у
позовній заяві, додатково пояснила, що
позивач зверталась до відповідачки з
вимогою повернути їй ключі від
квартири, однак та відмовляє їй в цьому.
У зв'язку з відсутністю доступу до
квартири позивач позбавлена
можливості провести інвентаризацію і
зареєструвати право власності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні пояснила, що не вважає
позивачку ОСОБА_3 власницею квартири,
оскільки її право власності на дану
квартиру, яке виникло на підставі
рішення Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 25 лютого 2013 року не
зареєстровано в Державному реєстрі
прав, а тому вона не має права на
звернення до суду з позовом про
усунення перешкод у користуванні
квартирою та вселення в квартиру як
власника. Позивачка зверталась до неї з
вимогою передати їй ключі, коли судом
було прийнято декілька рішень у її
відношенні, але вона проти передачі
позивачці ключів від квартири та
книжки на оплату комунальних платежів.
На сьогоднішній день, в квартирі
проживають її родичі.

Вислухавши пояснення
представника позивача, відповідачки,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Рішенням Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 25 лютого
2013 року, яке набрало законної сили 08
липня 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено повністю, визнано за нею
право власності на квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5.

Згідно копії паспорта, позивачка
ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_1.

В ст. 319 ЦК України зазначено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд і усім власникам
забезпечується рівні умови здійснення
своїх прав.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 право
власності є непорушним і ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 391 ЦК України передбачено,
що власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження.

Статтею 396 ЦК України визначено,
що особа, яка має речове право на чуже
майно, має право на захист цього права,
у тому числі і від власника майна,
відповідно до положень глави 29 цього
Кодексу.

Пленум ВССУ з розгляду цивільних
і кримінальних справ у п. 33 своєї
Постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про
судову практику в справах про захист
права власності та інших речових прав»
роз'яснив, що застосовуючи положення
статті 391 ЦК, відповідно до якої власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном, навіть якщо вони не пов'язані із
позбавленням права володіння, суд має
виходити із такого. Відповідно до
положень статей 391, 396 ЦК позов про
усунення порушень права, не пов'язаних
із позбавленням володіння, підлягає
задоволенню у разі, якщо позивач
доведе, що він є власником або особою,
яка володіє майном (має речове право) з
підстави, передбаченої законом або
договором, і що діями відповідача, не
пов'язаними з позбавленням володіння,
порушується його право власності чи
законного володіння.

Як встановлено судом, позивач
ОСОБА_3 є законним володільцем квартири
АДРЕСА_1 на підставі рішення
Будьоннівського районного суду м.
Донецька від 25 лютого 2013 року яке
набрало законної сили 08 липня 2013 року, і
має право вимагати усунення порушень
на підставі ст. 396 ЦК України.

З пояснень представника
позивачки вбачається, що позивач не
може отримати доступу до квартири та
зареєструвати своє право власності на
неї, оскільки відповідач ОСОБА_2 не
визнає її право власності на квартиру,
не віддає їй ключі. Спроби позивачки
вирішити питання про вселення
добровільно не надали ніякого
результату.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2,
всупереч приписам чинного
законодавства, без наявності
відповідного судового рішення
протиправно обмежує позивачку у
користуванні та розпорядженні
квартирою і фактично позбавляє її
житла. За наведених обставин, право
позивачки порушено відповідачкою і
підлягає судовому захисту шляхом
усунення перешкод у користування
квартирою та вселення позивачки в
квартиру.

З відповідачки ОСОБА_2 на користь
позивачки ОСОБА_3 слід стягнути 114 грн. 70
коп. судового збору відповідно до ч. 1
ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст..10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України, на підставі ст. 319,
321, 383, 391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
квартирою, вселення - задовольнити
повністю.

Усунути перешкоди в користуванні
квартирою ОСОБА_3 та вселити її до
квартири АДРЕСА_1

Стягнути на користь ОСОБА_3 з
ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 114 (сто
чотирнадцять) грн.. 70 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду Донецької
області через Будьоннівський районний
суд м. Донецька протягом десяти днів з
дня його проголошення, а особами, які не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення. Рішення набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя: