Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Заіка В.В.
Справа № 409/1268/13-ц
Провадження № 22ц/782/819/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

головуючого: Заіки В.В.

суддів: Дмитрієва Л.Д.,
Медведєва А.М.

при секретарі : Івасенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань
апеляційного суду Луганської області
апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства у
Луганській області на рішення
Білокуракинського районного суду
Луганської області від 13 січня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Павлівської сільської ради та
Білокуракинської районної державної
адміністрації Луганської області про
визнання факту проживання однією
сім'єю, прийняття спадщини і визнання
права на земельну частку (пай) в порядку
спадкування за законом, та видачу
сертифікату на право на земельну
частку (пай),-

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулась з
позовом до Павлівської сільської ради
та Білокуракинської районної
державної адміністрації Луганської
області про визнання факту проживання
однією сім'єю, прийняття спадщини і
визнання права на земельну частку (пай)
в порядку спадкування за законом, та
видачу сертифікату на право на
земельну частку (пай). Просила
постановити рішення яким визнати за
нею право одержання земельної частки
(паю) ріллі в розмірі 6,92 умовних
кадастрових гектара, яка виділялася на
момент розпаювання членам колишнього
КСП «Рассвєт» для ведення
сільськогосподарського виробництва,
за рахунок не витребуваних земельних
паїв або резервного фонду які
розташовані на території Павівської
сільської ради. Зобов'язати Головне
управління Держземагенства у
Луганській області надати дозвіл на
виготовлення технічної документації
для передання земельної ділянки у
власність та надати наказ для
державної реєстрації ділянки. Позивач
обґрунтувала свої вимоги тим, що її
тітка ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, проживала спільно з нею і та була
членом колишнього КСП «Рассвєт»
Білокуракинського району Луганської
області, де раніше працювала та вийшла
на пенсію. На підставі Указів
Президента України від 10 листопада 1994
року та від 08 серпня 1995 року ОСОБА_3
являлась суб'єктом права на колективну
власність на землю, як пенсіонер та
член КПС та була внесена до державного
акту на колективну власність на землю,
як пенсіонер та член КСП «Рассвєт» 11-ЛГ
№000132, згідно рішення Білокуракинської
районної ради від 11 листопада 1995 року.
Згідно розпорядження Білокуракинської
райдержадміністрації за № 107 від 16
березня 1998 року громадянка ОСОБА_3 була
включена до додаткового списку на
отримання сертифікату на право на
земельну ділянку частку (пай) по КСП
«Рассвєт» за №18, але даний сертифікат
не отримала у зв'язку зі смертю. Про те,
що ОСОБА_3 була включена до списків по
паюванню земель вона не знала, про це їй
повідомили в сільській раді на початку
2013 року.

Рішенням Білокуракинського районного
суду Луганської області від 13 січня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_2 -
задоволені.

В апеляційній скарзі Головне
управління Держземагенства у
Луганській області просило скасувати
вказане рішення, вважаючи що суд
неправомірно застосував норми
матеріального права.

Судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 ЦК України, що набрав
чинності, з 1 січня 2004 року, акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які випливають з дня
набрання ними чинності.

Якщо цивільні відносини виникли раніше
і регулюються актами цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
які виникають з моменту набрання ним
чинності.

З матеріалів справи вбачається, що
правовідносини сторін щодо спадщини
виникли у 1999 році, а тому суд
обґрунтовано застосував норми
Цивільного Кодексу 1963 року.

Відповідно до ст. 549 вказаного Кодексу
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 перебуваючи у родинних
стосунках проживали однією сім'єю в
будинку за адресою с. Павлівка,
Білокуракинського району, Луганської
області, що належав на праві власності
ОСОБА_3 (а.с. 124).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла.

На час смерті ОСОБА_2 також проживала у
вказаному будинку, тобто фактичного
володіла спадковим майном.

Згідно довідки Білокуракінської
державної нотаріальної контори
спадкова справа на майно ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року відсутня
(а.с. 125).

Також, згідно довідки відділу
Держземагенства у Білокуракинському
районі Луганської області у 1995 році
ОСОБА_3 була включена до списків на
одержання сертифікату на право на
земельну частку (пай) по КСП «Рассвет» у
розмірі 6,92 умовних кадастрових
гектарів вартістю 30829 грн. 40 коп., але не
отримала сертифікат у зв'язку зі смертю
(а.с. 6).

Згідно договору аренди земельної
ділянки № 82 від 01 серпня 1997 року ОСОБА_3
передала її КСП «Рассвет» в
користування строком на 5 років за
умови натуральної оплати (а.с. 112).

Таким чином ІНФОРМАЦІЯ_1 року
відкрилася спадщина після смерті
ОСОБА_3, до складу якої входило її право
на земельну частку (пай).

Оскільки ОСОБА_2 фактично прийняла
спадщину, то висновок суду щодо її
права на отримання земельної частки
(паю), що належало спадкодавцю ОСОБА_3 є
обґрунтованим.

Питання що до порядку виділення
земельної частки (паю) урегульований
Указом Президента України від 8 серпня
1995 року № 720/95 « Про порядок паювання
земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям».

Поряд з тим, вирішуючи питання щодо
покладення на відповідача зобов'язання
видати на ім'я ОСОБА_2 сертифікату на
земельну частку (пай) суд не визнав
конкретний розмір такої частки, а тому
в цій частині слід ухвалити нове
рішення.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст.ст. 303, 307, 309,
319 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства у
Луганській області задовольнити
частково.

Рішення Білокуракинського районного
суду Луганської області від 13 січня 2014
року змінити.

В частині зобов'язання
Білокуракинської районної державної
адміністрації Луганської області
вчинити певні дії скасувати та
ухвалити нове рішення наступного
змісту. Зобов'язати Білокуракинської
районної державної адміністрації
Луганської області видати ОСОБА_2
сертифікат на право на земельну частку
(пай) в розмірі 6,92 умовних кадастрових
гектари.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності негайно але може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :