Справа №474/978/13-ц 03.04.2014 03.04.2014 03.04.2014
Провадження №22-ц/784/1111/14
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач в апеляційній інстанції:
3 квітня 2014 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:
головуючого:Данилової О.О.,
суддів: Лівінського І.В, Шаманської Н.О.,
при секретарі судового засідання:
за участю: представника позивача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
на заочне рішення Врадіївського
районного суду Миколаївської області
від 3 лютого 2014 року, ухваленого за
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»)
про стягнення кредитної
У листопаді 2013 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернулось з позовом до
ОСОБА_5 про стягнення кредитної
Позивач зазначав, що відповідно до
укладеного договору від 5 квітня 2007 р.
ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 2 000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 22,8% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки .
Посилаючись на те, що відповідач
порушує кредитні зобов'язання та
станом на 31 жовтня 2013 р. має
заборгованість у розмірі 18 116 грн. 86
коп. (7 572 грн. 08 коп. - заборгованість по
кредиту, 8 074 грн. 40 коп. - заборгованості
по відсоткам, 1 131 грн. 48 коп. - комісія , 500
грн. - штрафу (фіксованої частини), 838
грн. 90 коп. - штрафу (процентна складова),
позивач просив стягнути з відповідачки
вказану заборгованість.
Заочним рішенням Врадіївського
районного суду Миколаївської області
від 3 лютого 2014 року позов задоволено
частково. Постановлено стягнути з
ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
10 270 грн. 80 коп. заборгованості за
кредитним договором, яка складається з
564 грн. 92 коп. - заборгованість по
кредиту, 8 074 грн.40 коп. - заборгованості
по відсоткам, 1 131 грн. 48 коп. - комісія, 500
грн. - штрафу (фіксованої частини).
Розподілені судові витрати.
В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на невірне застосування
судом строку позовної давності в
частині стягнення заборгованості за
тілом кредиту, та безпідставну відмову
у стягнення штрафу (процентної
складової), просив рішення суду
змінити, задовольнивши позовні вимоги
В засідання судової колегія
відповідачка ОСОБА_5 не з'явився, про
час та місце судового розгляду була
повідомлена належним чином ( а.с. 55), у
зв'язку з чим справа розглядалася у
відсутності відповідачки, на підставі
ч. 1 ст. 305 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
докази по справі в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
Так, з матеріалів справи вбачається, що
5 квітня 2007 р. на підставі письмової
заяви ОСОБА_5 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідачкою укладено кредитний
договір, за яким банк надав
відповідачці кредит у розмірі 2 000 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 22,8 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
Судом встановлено, що відповідачка
свої зобов'язання належним чином не
виконувала в зв'язку з чим, станом на 31
жовтня 2013 р., утворилась
заборгованість у розмірі 18 116 грн. 86
коп., яка складається з 7 572 грн. 08 коп. -
заборгованість по кредиту, 8 074 грн. 40
коп. - заборгованості по відсоткам, 1 131
грн. 48 коп. - комісія , 500 грн. - штрафу
(фіксованої частини), 838 грн. 90 коп. -
штрафу (процентна складова).
За таких обставин, суд з урахуванням
положень ст.ст. 526, 536, 610, ЦК України,
дійшов вірного висновку, що
заборгованість по кредиту, відсоткам,
комісії підлягає стягненню з
Разом з тим, частково задовольняючи
позовні вимоги про стягнення
заборгованості по тілу кредиту, суд
виходив з того, що позивачем пропущено
строк позовної давності.
Проте, з таким висновком суду
погодитись не можна.
Так, відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дій, що
свідчать про визнання нею боргу або
З матеріалів справи вбачається, що
відповідачкою останнє погашення
заборгованості за кредитним договором
відбулося у квітні 2012 р. ( а.с. 3 -5, 57-60). Та
обставина, що грошові кошти пішли на
погашення процентів, а не тіла кредиту,
ніяким чином не змінюють обставин
переривання строку позовної давності.
Оскільки позивач звернувся до суду з
позовом у листопаді 2013 р., то строк
позовної давності ним не пропущено.
Крім того, в судовому порядку
підлягають застосуванню положення ч. 3
ст. 267 ЦК України, відповідно до якої
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у
спорі,зробленої до винесення ним
рішення ( постанова Верховного Суду
України у справі № 6-126цс13 від 20
листопада 2013 р.).

Проте, розглядаючи спір у відсутності
відповідачки, суд не звернув уваги на
зазначені положення закону та
помилково застосував строк позовної
давності.

Також не можна погодитись з висновком
суду про стягнення з відповідачки 500
грн. штрафу, оскільки згідно п. 5.10 Умов,
які діяли на час укладення кредитного
договору, розмір штрафу був
встановлений у 250 грн.

За такого, рішення суду в частині
стягнення заборгованості за тілом
кредиту та штрафу слід змінити,
збільшивши стягнення заборгованості
за тілом кредиту з 564 грн. 92 коп. до 7 572
грн. 08 коп. та зменшивши стягнення
штрафу з 500 грн. до 250 грн.

Посилання апелянта на те, що суд
безпідставно відмовив у стягнення
штрафу (процентна складова), колегія
суддів вважає необґрунтованими.

Так, відповідно до Пункту 5.10 Умов, які
діяли на час укладення кредитного
договору, складовими штрафу є
фіксована сума - 250 грн. та розрахункова
- 5% від суми позову.

За змістом цієї норми нарахування
процентної (розрахункової) частини
штрафу пов'язано не з певною подією
кредитних правовідносин (прострочення
понад певний строк), а з фактом
звернення з позовом, що не відповідає
сутності штрафу як способу
забезпечення виконання зобов'язання.

Отже, колегія суддів вважає
обґрунтованим лише штраф в розмірі
фіксованої частини - 250рн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
урахуванням задоволених позовних
вимог з відповідачки на користь
позивача підлягає стягненню 351 грн. 20
коп. судового збору, а тому рішення в
цій частині слід змінити збільшивши
стягнення судового збору з 102 грн. 71
коп. до 351 грн. 20 коп.

Керуючись статями 303, 305, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Заочне рішення Врадіївського
районного суду Миколаївської області
від 3 лютого 2014 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» 17027 грн.
96 коп. заборгованості за кредитним
договором, яка складається з 7 572 грн. 08
коп. - заборгованості по кредиту, 8 074
грн. 40 коп. - заборгованості по
процентам за користування кредитом, 1 131
грн. 48 коп. - заборгованості по комісії
та 250 грн. штрафу (фіксована частина).

Рішення суду в частині стягнення
судового збору змінити, збільшивши
стягнення судового збору з ОСОБА_5 на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» зі 102 грн. 71 коп. до 351 грн.
20 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: