АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай
Л.Д.,

суддів: Левенця
Б.Б., Семенюк Т.А.

при секретарі:
Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою
через представника ОСОБА_2, на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 17 грудня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «АЕС
Київобленерго», третя особа: Державна
інспекція з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії про зобов'язання
здійснити дії з перерахунку збитків,

в с т а н о в и л а :

у жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «АЕС
Київобленерго», в якому просив
зобов'язати відповідача здійснити дії
з перерахунку збитків за актом № 015688
від 26.09.2011 року про порушення Правил
користування електроенергією
споживача, виходячи з дати останнього
контрольного огляду засобу обліку до
дати усунення порушення, але не більше
ніж за 6 календарних місяців, та
виходячи з допустимого тривалого
струму, що може протікати через
мінімальний діаметр проводки.

В обґрунтування позову зазначав, що
26.09.2011 року Кагарлицьким РП ПАТ
«Київобленерго» було проведено
перевірку дотриманням ним вимог Правил
користування електричною енергією, в
результаті чого було виявлено
порушення та складено акт про
порушення № К 015688 від 26.09.2011 року, яким
встановлено що він змонтував
відгалуження на вводі перед
електролічильником прихованим
способом. Електрична енергія, що
споживалась не враховувалась. В
результаті даного порушення 19.10.2011 року
засіданням комісії був складений
протокол № 0014, яким донараховано 10 535,62
грн., виходячи з товщини алюмінієвого
дроту 5 мм за 3 роки. Проте після надання
ним зразку вищевказаного дроту, було
здійснено перерахунок нарахованої
електричної енергії, виходячи з
пропускної здатності алюмінієвого
дроту 2,5 мм за три роки.

З питань неправильного нарахування він
звернувся до Держенергонагляду та
отримав відповідь, що донарахування
плати за електроенергію за
вищевказаним актом проведено
відповідачем неправильно з порушенням
аб. 1 п. 3.3.а Методики. А саме
енергопостачальник має право
здійснити перерахунок з дати
останнього контрольного огляду засобу
обліку до дати усунення порушення, але
не більше ніж за 6 календарних місяців,
та виходячи з допустимого тривалого
струму, що може протікати через
мінімальний діаметр проводки.

№ апеляційного провадження: Справа №
22-ц-796/2375/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Пономаренко
Н.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Махлай Л.Д.На підставі таких
висновків він звернувся до відповідача
з проханням здійснити перерахунок,
проте йому було відмовлено.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 17.12.2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду,
ОСОБА_1 через представника подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про задоволення позову.
Посилається на те, що суд не надав
налажної оцінки висновку
Держенергонагляду щодо необхідності
здійснення перерахунку.

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_2 підтримала апеляційну
скаргу та просила її задовольнити.

Представник третьої особи також
просила задовольнити апеляційну
скаргу, посилаючись на те, що
розрахунок збитків проведено
неправильно.

Відповідач у судове засідання не
з`явився, про день та час розгляду
справи повідомлений у встановленому
законом порядку, причини його неявки
визнані неповажними, у зв`язку з чим
колегія суддів вважає за можливе
розгляд справи у його відсутності за
правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з`явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
26.09.2011 року Кагарлицьким РП ПАТ
«Київобленерго» проведено перевірку
дотриманням споживачем - ОСОБА_1, вимог
Правил користування електричною
енергією, в результаті чого було
виявлено порушення та складено акт про
порушення № К 015688 від 26.09.2011 року,
відповідно до якого встановлено що
позивач змонтував відгалуження на
вводі перед електролічильником
прихованим способом. Електрична
енергія, що споживалась не
враховувалась. В результаті даного
порушення 19.10.2011 року засіданням
комісії був складений протокол № 0014,
яким донараховано позивачу 10 535,62 грн.,
виходячи з товщини алюмінієвого дроту 5
мм за 3 роки. Після надання позивачем
відповідачу зразку вищевказаного
дроту, було здійснено перерахунок
нарахованої електричної енергії,
виходячи з пропускної здатності
алюмінієвого дроту 2,5 мм за три роки.

ОСОБА_1 вже звертався до суду із
позовом, у якому просив визнати
незаконним рішення комісії по розгляду
акту № КО 15688 від 26.09.2011 року, які
оформлені протоколами та зобов`язати
ПАТ «АЕС Київобленерго» скасувати акт
про порушення у зв`язку із тим, що
зазначені документи не відповідають
вимогам Правил користування
електричною енергією для населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року
та складені з порушенням зазначеного
нормативного акту.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 24.04.2012 року, яке
набрало законної сили у задоволенні
позову ОСОБА_1 до ПАТ «АЕС
Київобленерго» відмовлено. Даним
рішенням встановлено, що акт про
порушення правил розглядався
комісійно двічі - 19.10.2011 року та 29.02.2012
року та доказів невідповідності
оскаржуваних документів вимогам
законодавства не надано.

22.04.2013 року Державна інспекція з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії направила ОСОБА_1 листа, у якому
зазначила, що за участю уповноважених
представників ПАТ «АЕС Київобленерго»
розглянуто його звернення щодо
процедури складання акта про порушення
Правил користування електричною
енергією для населення, здійснення за
ним розрахунку та встановлено, що
визначення добового обсягу споживання
електричної енергії має обчислюватися,
виходячи з допустимого тривалого
струму, що може протікати через
мінімальний діаметр проводки згідно
положень глави 1.3 ПУЕ. У листі
зазначено, що дії енергопостачальника
щодо визначення терміну нарахування
збитків за актом були неправомірними
та такими, що суперечили вимогам ПКЕЕН
Методики. Держенергонагляд повідомив
позивача, що ПАТ «АЕС Київобленерго»
має здійснити перерахунок за актом
відповідно до вимог першого пункту 3.3.а
Методики, а саме з дати останнього
контрольного огляду засобу обліку до
дати усунення порушення, але не більше
загальної кількості днів у 6
календарних місяцях, що передували дню
виявлення порушення, та виходячи з
допустимого тривалого струму, що може
протікати через мінімальний діаметр
проводки згідно положень глави 1.3 ПУЕ. У
цьому ж листі ОСОБА_1 рекомендовано на
підставі вимог ст. 361 ЦПК України та з
урахуванням вимог ст. 363 ЦПК України
звернутися до суду за захистом своїх
прав, у зв'язку з нововиявленими
обставинами, а саме наявності
незалежних висновків фахівців в галузі
електроенергетики щодо порушень
енергопостачальником процедури
нарахування збитків за актом та
використати зазначену в цьому листі
інформацію для захисту своїх прав.

Листом від 13.06.2013 року відповідач
відмовив ОСОБА_1 у проведенні
перерахунку у зв`язку з тим, що питання
законності акту та протоколів
розглядалося судами та рішенням суду,
яке набрало законної сили такі
документи визнані законними.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не надано належних і
допустимих доказів порушення
відповідачем його прав та законних
інтересів.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають
встановленим обставинам справи та
нормам матеріального права.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 24.04.2012 року, яке
набрало законної сили у спорі між тими
ж сторонами встановлено, що акт про
порушення правил розглядався
комісійно двічі - 19.10.2011 року та 29.02.2012
року та доказів невідповідності
оскаржуваних документів вимогам
законодавства не надано. Зазначеним
рішенням відмовлено ОСОБА_1 у
задоволенні його позовних вимог про
визнання незаконним рішення комісії по
розгляду акту № КО 15688 від 26.09.2011 року,
які оформлені протоколами від 19.10.2011
року та від 29.02.2012 року, як таких що не
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Оскільки обставини про те, що акт та
протоколи, у яких зроблено розрахунок
та перерахунок збитків відповідають
вимогам законодавства встановлені
рішенням суду суд першої інстанції
дійшов правильних висновків про те, що
вимоги позивача про проведення
перерахунку збитків у зв`язку з
невідповідністю протоколів вимогам
чинного законодавства безпідставні.

У листі Державної інспекції з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії роз`яснено ОСОБА_1 його право на
звернення до суду із заявою про
перегляд рішення, яким встановлено
відповідність акту та протоколів
вимогам законодавства у зв'язку з
нововиявленими обставинами, а саме
наявності незалежних висновків
фахівців в галузі електроенергетики
щодо порушень енергопостачальником
процедури нарахування збитків.

Проте, останній обрав невірний спосіб
захисту свого права пред`явивши новий
позов до суду про зобов`язання провести
перерахунок.

До того ж у судовому засіданні
представник апелянта вказав, що ними
подано заяву про перегляд рішення у
зв`язку з нововиявленими обставинами
та по даній заяві відкрито провадження.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.
Судом було надано належну оцінку листу
Держенергонагляду у сукупності з усіма
іншими доказами.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
прийшла до висновку, що рішення є
законним і обґрунтованим і не може бути
скасоване з підстав, викладених у
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 17 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді