Провадження по справі № 2/260/211/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2014 року Ленінський районний суд
м. Донецька в складі:

головуючого судді:
Шестопалової Я. В.

при секретарі:
Колесник А. О.

за участю

представника позивача:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Територіальної громади в
особі Ленінської районної у м. Донецьку
ради та ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом
до відповідача про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом. В обґрунтування позовних
вимог зазначила, що 15 листопада 1963 року
її батько, ОСОБА_4 став власником 58/100
часток домоволодіння по АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право
власності, яке видано Донецьким ДКХ. 31
липня 1964 року 42/100 частки належного йому
домоволодіння батько подарував тітці
позивача, ОСОБА_5. У зв`язку зі зміною
складу домоволодіння змінилися
ідеальні частки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та
відповідно до рішення виконавчого
комітету Ленінської районної у м.
Донецьку ради №92/3 від 1996 року було
затверджено нові частки домоволодіння,
згідно яких ОСОБА_4 належало 73/100 частки
домоволодіння АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 - 27/100
часток. Свою частку домоволодіння
батько позивача зареєстрував у КП БТІ
м. Донецька, а ОСОБА_5 не зареєструвала.
Відповідно до технічного паспорту,
станом на 15.08.2005 року домоволодіння
АДРЕСА_1 складалося з житлового будинку
літ. А-1, жилої прибудови літ. А-1-1, гаражу
літ. Е, літньої кухні літ. К, сараїв літ.
П, Г, навісу літ. И, душу літ. Д, убиральні
літ. Т, огородження та замощення. При
цьому у технічному паспорті також
відображено, що будинок фактично
складається з двох окремих квартир під
№1і 2, які знаходяться під одним дахом.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Оскільки
вона не мала спадкоємців першої черги,
батько позивача, як брат померлої та
спадкоємець другої черги фактично
прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 у
вигляді 27/100 часток спірного
домоволодіння. Крім того, ОСОБА_5 склала
на його ім`я заповіт. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер
батько позивача - ОСОБА_4 Спадкоємцями
першої черги після його смерті стали
позивач, як донька спадкодавця, та
ОСОБА_3, як дружина спадкодавця. У
встановлений строк - 12 грудня 2012 року
ОСОБА_3 написала заяву про відмову від
належної їй спадщини на користь
позивача, та 07 червня 2013 року ОСОБА_2
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом на 73/100 частки
домоволодіння АДРЕСА_1. У видачі
свідоцтва про право на спадщину на 27/100
часток домоволодіння позивачці було
відмовлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 не
мала правовстановлюючих документів та
державної реєстрації права власності
на свою частку домоволодіння. Позивач
просила суд визнати за нею право
власності в порядку спадкування за
законом на 27/100 частки будівлі АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_5

В процесі розгляду справи представник
позивача уточнила позовні вимоги та
просила суд визнати за ОСОБА_2 право
власності в порядку спадкування за
законом на 27/100 частки домоволодіння
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвалою суду від 25 грудня 2013 року до
участі у справі за позовом ОСОБА_2 до
Територіальної громади м. Донецька в
особі Ленінської районної в м. Донецьку
ради про визнання права власності
частку домоволодіння в порядку
спадкування за законом у якості
співвідповідача залучено матір
позивача, ОСОБА_3.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не
з`явилася, надала заяву про розгляд
справи без її участі.

У судовому засіданні представник
позивача, адвокат ОСОБА_1, позовні
вимоги підтримала у повному обсязі та
просила їх задовольнити, визнавши за
ОСОБА_2 право власності в порядку
спадкування за законом на 27/100 частки
домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Представник відповідача, Ленінської
районної у м. Донецьку ради, у судове
засідання не з'явився, про час слухання
справи повідомлений належним чином,
надав до суду заяву, згідно якої просив
слухати справу у його відсутність та
винести рішення на розсуд суду.

Відповідач, ОСОБА_3, у судове засідання
не з`явилася, надала заяву, згідно якої
проти задоволення позовних вимог не
заперечувала, просила розглянути
справу без її участі.

Суд, вислухавши представника позивача,
дослідивши матеріали цивільної справи
та матеріали спадкової справи №48/2012,
заведеної після смерті ОСОБА_4,
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 про визнання права
власності на частину домоволодіння у
порядку спадкування за законом
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що відповідно до свідоцтва про право
власності від 15.11.1963 р., яке видано
Донецьким ДКХ, житловий будинок
АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4.

Згідно технічного паспорту від 15.08.2005
року, виданого КП БТІ м. Донецька (а.с.
14-19), за адресою: м. Донецьк, АДРЕСА_1
розташовані: житловий будинок літ. А-1,
жила прибудова літ. А1-1, прибудова літ.
а, погреби літ. а1, а2; прибудови літ. а4,
а3; ганки літ. а5, а6; гараж літ. Е, літня
кухня літ. К, сараї літ. П, Г, навіс літ. И,
душ літ. Д, вбиральня літ. Т, огородження
№1,2 та тротуар. При цьому у технічному
паспорті також відображено, що будинок
фактично складається з двох окремих
квартир під №1 і 2, які знаходяться під
одним дахом.

Відповідно до договору дарування від 31
липня 1964 року, посвідченого нотаріусом
Сьомої донецької державної контори
Смолько А. Н. за реєстровим №2/377, 42/100
частки належного йому житлового
будинку ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 (а.с.
9-10). Зазначений договір зареєстровано у
КП БТІ м. Донецька 22.11.1967 року в
реєстрову книгу за №22678.

Згідно з довідкою Комунального
підприємства «БТІ м. Донецька» від
08.04.2013 р. за №249590 в результаті зміни
складу домоволодіння відбулися зміни
ідеальних часток співвласників
домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 20). На
підставі рішення Виконавчого комітету
Ленінської районної у м. Донецьку ради
народних депутатів м. Донецька за №92/3
від 13.03.1996 р. були затверджені ідеальні
частки співвласників та рекомендовано
оформити свідоцтво про право власності
ОСОБА_4 - на 73/100 частки домоволодіння, а
ОСОБА_5 - на 27/100 часток домоволодіння. У
зв`язку з чим, взамін свідоцтва про
право власності від 15.11.1963 року, ОСОБА_4
29.04.1996 р. було видано свідоцтво про
право особистої власності на 73/100
частки домоволодіння (а.с. 26-27), яке
зареєстроване у КП БТІ м. Донецька в
реєстровій книзі №85 за №22678 від 10.05.1996
р.

За життя своє право власності на 27/100
часток спірного домоволодіння ОСОБА_5
не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, про що
свідчить свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_1, актовий запис №416 від 29.03.2007 р.
(а.с. 7). У зв`язку з чим, після її смерті
відкрилася спадщина у вигляді 27/100
часток домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Стаття 1268 ЦК передбачає, що спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Незалежно від
часу прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для
прийняття спадщини встановлюється
термін у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до домової книги, на час
відкриття спадщини, разом зі
спадкодавцем ОСОБА_5 проживали та були
зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2

Згідно заповіту, посвідченого
державним нотаріусом Сьомої донецької
державної нотаріальної контори
Саприкіною В. В. 15.08.1990 р. та
зареєстрованого в реєстрі за №2843 (а.с.
8), належну їй частину домоволодіння
АДРЕСА_1 ОСОБА_5 заповідала ОСОБА_4,
рідному брату, що підтверджується
свідоцтвом про народження ОСОБА_4 за
№НОМЕР_6, актовий запис №112 від 28.05.1938 р.,
та свідоцтвом про народження ОСОБА_5
серія НОМЕР_2, актовий запис №585 від
07.06.1928 р.

Як вбачається з довідки Сьомої
донецької державної нотаріальної
контори за №140/01-16 від 21.01.2014 р. спадкова
справа після смерті ОСОБА_5 не
заводилась.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 1268
ЦК України, ОСОБА_4 є такими, що фактично
прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5

Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок
спадкоємця звернутися за свідоцтвом
про право на спадщину на нерухоме
майно. Проте нормами цієї статті, так
само як й іншими нормами цивільного
права, не визначено правових наслідків
недотримання такого обов'язку у виді
втрати права на спадщину.

Тобто, виникнення у спадкоємця права на
спадщину, яке пов'язується з її
прийняттям, як майнового права,
зумовлює входження права на неї до
складу спадщини після смерті
спадкоємця, який не одержав свідоцтва
про право на спадщину та не здійснив
його державної реєстрації.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, про що
свідчить свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_3, актовий запис №1225 від 01.12.2012 р.
(а.с. 6).

Після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді житлового будинку з
надвірними побудовами АДРЕСА_1, де 73/100
частки належали померлому на праві
власності на підставі свідоцтва від
29.04.1996 р., а 27/100 увійшли до складу
спадщини після смерті ОСОБА_4 у зв`язку
із прийняттям ним спадщини після
смерті сестри, ОСОБА_5

Спадкоємцями першої черги після його
смерті стали позивач, як донька
спадкодавця, відповідно до свідоцтва
про народження серії НОМЕР_4, актовий
запис №220 від 21.02.1972 р., яка після
реєстрації шлюбу 19.08.1994 р. набула
прізвище «ОСОБА_2», та ОСОБА_3, як
дружина спадкодавця, відповідно до
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5,
актовий запис №508 від 02.06.1960 р.

У встановлений строк - 12 грудня 2012 року
позивач звернулася до приватного
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_4, а ОСОБА_3
написала заяву про відмову від
належної їй спадщини на користь
позивача.

07 червня 2013 року ОСОБА_2 отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 73/100 частки житлового
будинку з надвірними побудовами
АДРЕСА_1.

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальних дій №133/02-31 від 07.06.2013 р. у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на 27/100 часток житлового будинку з
надвірними побудовами позивачці було
відмовлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 не
мала правовстановлюючих документів та
державної реєстрації права власності
на 27/100 часток домоволодіння.

Відповідно ч. 3 п. 23 Пленуму Верховного
суду України в Постанові №1 від 30.05.2008 р.
«Про судову практику у справах про
спадкування», у разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Як встановлено судом, ОСОБА_4, як
спадкоємець за заповітом, прийняв
спадщину після смерті ОСОБА_5 у вигляді
27/100 часток житлового будинку з
надвірними побудовами АДРЕСА_1, тобто,
вказане майно увійшло до складу
спадщини після його смерті. Таким
чином, ОСОБА_2 вважається такою, що
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

За таких підстав, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у
повному обсязі, та за нею необхідно
визнати право власності у порядку
спадкування за законом на 27/100 часток
житлового будинку з надвірними
побудовами АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові
витрати залишити за позивачем.

На підставі ст.ст. 1216-1218,1261,1268-1270, 1296, 1297
ЦК України, та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88,
209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до
Територіальної громади в особі
Ленінської районної у м. Донецьку ради
та ОСОБА_3 про визнання права власності
в порядку спадкування за законом -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 27/100 часток житлового
будинку з надвірними побудовами
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Ленінський районний суд м.
Донецьк шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення рішення у 10-ти
денний строк з дня отримання копії
рішення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Донецька
Шестопалова Я. В.