Номер провадження 2/489/493/14
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня 2014 року
місто
Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю позивача ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3, його представника ОСОБА_1,
третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4
про визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом,

встановив

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, мотивуючи
свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
його мати ОСОБА_5 і після її смерті
відкрилась спадщина у вигляді 1/3
частини квартири АДРЕСА_1 та 1/6 частини
квартири АДРЕСА_2.

09.12.2011 ОСОБА_5 склала заповіт,
посвідчений приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, яким заповідала йому все
своє майно.

Після смерті ОСОБА_5 він у встановлений
законодавством строк звернувся до
Третьої Миколаївської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після померлої
матері і ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав свідоцтво
про право на спадщину за заповітом на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1

15.11.2013 він отримав постанову нотаріуса
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії, якою йому відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на 1/6 частину квартири
АДРЕСА_2, оскільки ним не надані
правовстановлюючі документи на
спадкове майно.

Зазначає, що правовстановлюючі
документи на спадкове майно
знаходяться у відповідача, з яким у
нього сталися неприязні стосунки і
який відмовляється надати йому ці
документи.

Посилаючись на викладене позивач
просив суд визнати за ним право
власності у порядку спадкування за
заповітом на 1/6 частину квартири буд.
АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою суду, занесеною до журналу
судового засідання 03.03.2014 до участі у
справі у якості третьої особи залучено
ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві,
просив позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, надав
письмові заперечення проти позову.

Представник відповідача позов не
визнала.

Третя особа позов не визнала. надала
письмові заперечення проти позову.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 (а. с. 4), яка 09.12.2011 склала
заповіт, який був посвідчений
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстр. № 2874, у якому заповідала все
своє майно ОСОБА_2 (а. с. 57).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина у вигляді 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1. Зазначена квартира на
підставі договору дарування від 16.01.2008,
посвідченого приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 належала ОСОБА_2 (а. с. 72;
73), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Оскільки,
ОСОБА_5 була спадкоємцем першої черги,
після смерті її сина ОСОБА_2, то вказана
частина квартири належала їй на
підставі ст. ст. 1261-1264 ЦК України.

ОСОБА_2 у встановлений законодавством
строк звернувся до Третьої
Миколаївської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини після померлої матері і
ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав свідоцтво про
право на спадщину за заповітом на 1/3
частину квартири АДРЕСА_3 (а. с. 6; 7).

Крім того, після смерті ОСОБА_5
відкрилась спадщина у вигляді 1/6
частини квартири АДРЕСА_2, яка належала
померлій на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом,
посвідченого державним нотаріусом
Третьої Миколаївської державної
нотаріальної контори Любчак Н. М. та
зареєстрованого в реєстрі № 5-237 (а. с. 26).

15.11.2013 ОСОБА_2 отримав постанову
нотаріуса про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, якою йому відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на 1/6 частину
квартири АДРЕСА_2, оскільки ним не
надані правовстановлюючі документи на
спадкове майно (а. с. 8).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщина) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позов
обґрунтований, а відтак підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Представник відповідача надала суду
докази вартості квартири та звернула
увагу, що недоплачено судовий збір,
тому суд вважає за необхідне
відповідно до ст. 88 ЦПК України
стягнути з відповідача на користь
позивача сплачений судовий збір 229 грн.
40 коп., оскільки позов задоволено, та
стягнути з відповідача на користь
держави недоплачену частину збору в
сумі 84 грн. 31 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа
ОСОБА_4 про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом -
задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_2 на 1/6
частку квартири АДРЕСА_2 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент.
номер - НОМЕР_1, зареєстрованого в
АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 судовий збір
в сумі 229 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у сумі 84 грн. 31 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв