Справа №470/1309/13-ц 26.02.2014 26.02.2014 26.02.2014
Провадження №22-ц/784/716/14
по 1 інстанції Міщенко Г.В.
апеляційного суду Колосовський С.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2014р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Самчишиної
Н.В.,

при секретарі судового засідання
Богатирьової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
цивільну справу

за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „Приватбанк" (далі - ПАТ
„Приватбанк")

на рішення Березнегуватського
районного суду Миколаївської області
від 23 грудня 2013р.

за позовом ПАТ „Приватбанк" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитом,

встановила:

У листопаді 2013р. ПАТ „Приватбанк"
пред'явило позов до ОСОБА_2 про
стягнення 12212 грн. 26 коп. заборгованості
за кредитним договором, який було
укладено 28 лютого 2006р.

Рішенням Березнегуватського районного
суду Миколаївської області від 23
грудня 2013р. позов задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на
користь ПАТ „Приватбанк" 5184 грн. 07 коп.
заборгованості за кредитом з яких: 2994
грн. 02 коп. - неповернутий кредит, 1476 грн.
52 коп. - проценти за користування
кредитом, 723 грн. 53 коп. - штраф.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на незаконність рішення
суду, просив його скасувати і ухвалити
нове рішення про задоволення позову у
повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду - зміні з
наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд виходив з того,
що нарахування у подвійному розмірі
відсотків за користування кредитом не
було передбачено договором, а до вимог
про стягнення заборгованості за
неповернутий кредит з нарахованими на
нього відсотками слід застосувати
загальний строк позовної давності.

Проте з такими висновками погодитись
не можна, оскільки до них суд дійшов з
порушенням закону.

Згідно з ч.1 ст.259 ЦК позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (ч.5 ст.261 ЦК).

Як вбачається з матеріалів справи, 28
лютого 2006р. між ЗАТ„Приватбанк",
правонаступником якого є ПАТ
„Приватбанк" і ОСОБА_2 укладено
кредитний договір у вигляді
встановленого кредитного ліміту - 5000
грн. на платіжну картку з базовою
ставкою 36% річних з погашенням
заборгованості щомісячними платежами
в розмірі 7% від суми заборгованості. У
разі порушення строків повернення
кредиту розмір процентів за
користуванням кредитом збільшується
до 72% річних.

Виконання кредитного договору в разі
порушення строків платежів більш ніж
на 120 днів забезпечено штрафом в
розмірі 250 грн. + 5% від суми позову (п.5.10.
Правил користування платіжною
карткою).

Строк позовної давності по
зобов'язанням з повернення кредиту,
процентів та неустойки згідно з п.5.12
Правил користування платіжною карткою
складає п'ять років.

Відповідно до заяви підписаної
позичальником з Умовами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою і
Тарифами банку його було ознайомлено.
Також позичальник погодився вважати ці
документи договором про надання
банківських послуг і такий спосіб його
укладення не суперечить положенням
глави 53 ЦК.

Станом на 30 вересня 2013р. ОСОБА_2 має 3799
грн. 01 коп. заборгованості за кредитом,
яка нарахована з 31 травня 2010р., тобто в
межах п'ятирічного строку позовної
давності та 7355 грн. 55 коп.
заборгованості по процентам, оскільки
відповідач кредитні кошти не повернув
і не інформував позивача про
припинення договору (п.9.11 Умов і правил
надання банківських послуг).

За таких обставин, а саме доведеності
факту порушення кредитних зобов'язань
строк давності за яким не сплинув
наявні підстави, передбачені ст.ст.549,1054
ЦК як для стягнення вказаної
заборгованості за кредитом, процентам,
так і для стягнення 807 грн. 73 коп. штрафу
(3799 грн. 01 коп. +7355 грн. 55 коп. х 5% + 250 грн.).

З огляду на вищенаведені мотиви
рішення суду в силу п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
підлягає зміні.

Ухвалення рішення на користь позивача
є підставою (ст.88 ЦПК) для стягнення з
відповідача пропорційно до
задоволених вимог (97,95%) на його користь
судового збору у зв'язку з розглядом
справи в суді першої і апеляційної
інстанцій.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК, колегія
суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ПАТ „Приватбанк"
задовольнити частково.

Рішення Березнегуватського районного
суду Миколаївської області від 23
грудня 2013р. в частині розміру стягнення
заборгованості за кредитом змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
„Приватбанк" 11962 (одинадцять тисяч
дев'ятсот шістдесят дві) грн. 26 коп.
заборгованості за кредитом (3799 грн. 01
коп. - неповернутий кредит, 7355 грн. 52 коп.
- проценти за користування кредитом, 807
грн. 73 коп. - штраф) та 344 (триста сорок
чотири) грн. судового збору.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Судді: