У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Котелевської державної нотаріальної
контори, Котелевської селищної ради
Полтавської області, треті особи:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування та за зустрічним
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання
права приватної власності на частку в
майні, що є спільною сумісною власністю
подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_6
на рішення апеляційного суду
Полтавської області від 31 жовтня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати -
ОСОБА_10, після смерті якої відкрилася
спадщина, зокрема, на житловий будинок
та господарські споруди, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Після
смерті матері він вчасно прийняв
спадщину, звернувся із заявою про
прийняття спадщини до Котелевської
державної нотаріальної контори, але у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на житловий будинок та
господарські споруди йому було
відмовлено, оскільки даний будинок
відносився до колгоспного двору,
головою якого була ОСОБА_10

Ураховуючи викладене позивач просив
суд визнати за ним право власності на
житловий будинок та господарські
споруди, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування.

У серпні 2012 року ОСОБА_6 звернулася до
суду із зустрічним позовом,
посилаючись на те, що з 1984 року по 2002 рік
вона з ОСОБА_4 перебували у
зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу
ними за спільні кошти та спільною
працею за адресою: АДРЕСА_1, побудували
наступні господарські будівлі: літню
кухню «Б», сіни «б», навіс «б1», гараж
«Д», навіс «д», вбиральню «Е», погріб
вхідний «Ж», сарай «З», сарай-прибудову
«К», навіс «к», навіс «к1» та сарай «Л».
Також ними було добудовано житловий
будинок «А-1», а саме прибудовано тамбур
«І», сіни 1-1, сіни 1-8 (переобладнані в
кухню) та ванну 1-7, зроблено нову
систему опалення всього будинку,
замінені вікна.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_6 просила
суд визнати за нею право власності на 1/2
частку нерухомого майна в складі:
житлового будинку «А-1», літньої кухні
«Б», сіней «б», навісу «б1», гаражу «Д»,
навісу «д», вбиральні «Е», погребу
вхідного «Ж», сараю «З»,
сараю-прибудови «К», навісу «к», навісу
«к1» та сараю «Л», що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1, як на її частку у
майні, що є спільною сумісною власністю
подружжя.

Рішенням Котелевського районного суду
Полтавської області від 2 липня 2013 року
позов ОСОБА_4 та зустрічний позов
ОСОБА_6 задоволено частково: визнано за
ОСОБА_4 право власності в порядку
спадкування на 2/3 частки житлового
будинку з відповідною часткою
господарських споруд за адресою:
АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_10, а саме: на
2/3 частки житлового будинку «Г-1»,
погріб «В», колодязь № 1 огорожа № 2;
визнано право спільної сумісної
власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на
житловий будинок та господарські
споруди, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок «А-1»,
сарай «Б», сіни «б», гараж «Д», погріб
вхідний «Ж», сарай «З», вбиральня «Е»,
сарай прибудова «К», та визнано за
ОСОБА_6 право власності на 1/2 їх частку.
У решті позовів відмовлено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 31 жовтня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову ОСОБА_4 та
зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
оскаржуване рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального й
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Зокрема, апеляційний суд на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшов правильного висновку про те, що
ОСОБА_6 свій зустрічний позов не довела,
житлові будинки літ. «А-1» і літ.
«Г-1» не є окремими об'єктами нерухомого
майна, крім того, вони реконструйовані,
тобто здійснена самовільна
реконструкція, що унеможливлює
визнання права власності. Також ОСОБА_6
не довела наявність угоди про
створення об'єкта спільної власності,
ураховуючи, що в господарстві по
АДРЕСА_1 проживали дві сім'ї: одна - як
колгоспний двір, а друга - як робітничий
двір.

Разом з тим ОСОБА_4 рішення
апеляційного суду не оскаржує.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 31 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта