Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/343/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Лях М.М.
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Мурашка С.І.

суддів - Голованя А.М., Сукач Т.О.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Світловодського відділу ДАІ
Світловодського МВ УМВС України в
Кіровоградській області,
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області, Державної
казначейської служби України про
відшкодування моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3, на рішення
Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області від 21
листопада 2013 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до Світловодського
відділу ДАІ Світловодського МВ УМВС
України в Кіровоградській області,
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області, Державної
казначейської служби України та просив
стягнути на його користь 6882 грн.
моральної шкоди за рахунок держави
України в особі Державної
казначейської служби України.

Зазначав, що 26.07.2013 року Світловодським
міськрайсудом Кіровоградської області
його визнано винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ст.124
КУпАП та накладено штраф у розмірі 425
грн.

Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 26.07.2013 року
постанову Світловодського
міськрайонного суду скасовано,
провадження у справі закрито.

Незаконними рішеннями відповідачів
йому спричинено моральну шкоду,
відшкодування якої покладено на
державу в особі Державної
казначейської служби України, на
підставі ст.56 Конституції України,
ст.ст.1167, 1173, 1176 ч.6 ЦК України, Закону
України №266/94-ВР від 01.12.1994 року.

Рішенням Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області від 21
листопада 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_3 ставлять питання
про скасування рішення суду першої
інстанції з підстав порушення норм
матеріального і процесуального права
та просять ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

В судове засідання апеляційного суду
Кіровоградської області сторони не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштових
відправлень.

Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 23 січня 2014
року рішення Онуфріївського районного
суду від 21 листопада 2013 року в частині
відмови в задоволенні позову до
Світловодського міськрайонного суду
про відшкодування моральної скасовано,
провадження у справі закрито на
підставі п.1.ч.1 ст.205 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду у
встановлених статтею 303 ЦПК України
межах, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що
постановою Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 26 липня 2013 року ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.124 КУпАП та
застосовано адміністративне стягнення
у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.12).

Постановою апеляційного суду
Кіровоградської області від 23 серпня
2013 року задоволено апеляційну скаргу
ОСОБА_2, постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 26 липня 2013 року про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП
скасовано, провадження по справі
закрито на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП за
відсутності в його діях складу
адміністративного правопорушення
(а.с.14-15).

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що сам
факт скасування постанови
Світловодського міськрайсуду про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності не
надає позивачу право на відшкодування
моральної шкоди. Належних та
допустимих доказів, які б надали
підстави для відшкодування моральної
шкоди відповідно до Закону України
«Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянину незаконними
діями органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду» позивачем не
надано.

Проте, з такими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції
України права та свободи людини і
громадянина захищаються судом. Кожна
особа має право в порядку,
встановленому законом, звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 3 ЦПК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України
шкода, завдана фізичній особі
внаслідок її незаконного засудження,
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування як
запобіжного заходу тримання під вартою
або підписки про невиїзд, незаконного
затримання, незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту чи виправних робіт,
відшкодовується державою у повному
обсязі незалежно від вини посадових і
службових осіб органу дізнання,
попереднього (досудового) слідства,
прокуратури або суду.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 1176 ЦК України
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі внаслідок іншої незаконної дії
або бездіяльності чи незаконного
рішення органу дізнання, попереднього
(досудового) слідства, прокуратури або
суду, відшкодовується на загальних
підставах, а частиною 7 зазначеної
статті визначено, що відшкодування
шкоди, завданої незаконними рішеннями,
діями чи бездіяльністю органу
дізнання, попереднього (досудового)
слідства, прокуратури або суду,
встановлюється законом.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України
від 1 грудня 1994 року «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» (далі Закон) шкода,
завдана громадянинові внаслідок: 1)
незаконного засудження, незаконного
притягнення як обвинуваченого,
незаконного взяття і тримання під
вартою, незаконного проведення в ході
розслідування чи судового розгляду
кримінальної справи обшуку, виїмки,
незаконного накладення арешту на
майно, незаконного відсторонення від
роботи (посади) та інших процесуальних
дій, що обмежують права громадян; 2)
незаконного застосування
адміністративного арешту чи виправних
робіт, незаконної конфіскації майна,
незаконного накладення штрафу; 3)
незаконного проведення
оперативно-розшукових заходів,
передбачених законами України «Про
оперативно-розшукову діяльність», «Про
організаційно-правові осови боротьби з
організованою злочинністю» та іншими
актами законодавства - відшкодовується
у повному обсязі незалежно від вини
посадових осіб органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду.

Право на відшкодування шкоди в
розмірах і в порядку, передбачених
Законом, виникає у випадках: 1)
постановлення виправдувального вироку
суду; 1-1) встановлення в обвинувальному
вироку суду чи іншому рішенні суду
(крім ухвали чи постанови суду чи
іншому рішенні суду про повернення
справи на додаткове розслідування чи
новий судовий розгляд) факту
незаконного притягнення як
обвинуваченого, незаконного взяття і
тримання під вартою, незаконного
проведення в ході розслідування чи
судового розгляду кримінальної справи
обшуку, виїмки, незаконного накладення
арешту на майно, незаконного
відсторонення від роботи (посади) та
інших процесуальних дій, що обмежують
чи порушують права та свободи громадян,
незаконного проведення
оперативно-розшукових заходів; 2)
закриття кримінальної справи за
відсутністю події злочину, відсутністю
події злочину, відсутністю у діянні
складу злочину або недоведеністю
участі обвинуваченого у вчиненні
злочину; 3) відмови в порушенні
кримінальної справи; 4) закриття справи
про адміністративне правопорушення.

Статтею 3 зазначеного Закону визначено,
що у наведених у ст. 1 цього Закону
випадках громадянинові
відшкодовуються (повертаються): 1)
заробіток та інші грошові доходи, які
він втратив внаслідок незаконних дій; 2)
майно (в тому числі гроші, грошові
вклади і відсотки по них, цінні папери
та відсотки по них, частка у статутному
фонді господарського товариства,
учасником якого був громадянин, та
прибуток, який він не отримав
відповідно до цієї частки, інші
цінності), конфісковане або звернене в
доход держави судом, вилучене органами
дізнання чи досудового слідства,
органами, які здійснюють
оперативно-розшукову діяльність, а
також майно, на яке накладено арешт; 3)
штрафи, стягнуті на виконання вироку
суду, судові витрати та інші витрати,
сплачені громадянином; 4) суми, сплачені
громадянином у зв'язку з поданням йому
юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції, що позивачем не
надано належних та допустимих доказів,
які б надали підстави для
відшкодування моральної шкоди є
необґрунтованими, так як позивач є
інвалідом другої групи і незаконне
накладення на нього штрафу призвело до
порушення його нормальних життєвих
зв'язків, він докладав додаткових
зусиль для організації свого життя.

Наведені обставини вказують на те, що
позивачу завдано моральної шкоди, яка
відповідно до ст.4 Закону провадиться
за рахунок коштів державного бюджету.

За змістом п. 17 Положення про
застосування Закону України «Про
порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, попереднього
слідства, прокуратури і суду»,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України, Генеральної
прокуратури України, Міністерства
фінансів України від 4 березня 1996 року,
розмір моральної шкоди визначається з
урахуванням обставин справи в межах,
установлених цивільних
законодавством.

Враховуючи обставини справи, вимоги
розумності і справедливості, колегія
суддів вважає, що на користь позивача
підлягає стягненню 500 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, які
підлягають стягненню з Державного
бюджету України шляхом списання з
відповідного казначейського рахунку
Державної казначейської служби
України.

Оскільки неправильне застосуванням
судом першої інстанції норм
матеріального та порушення норм
процесуального права призвели до
неправильного вирішення справи,
рішення суду відповідно до п.4 ч.1 ст.309
ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316
ЦПК України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3, задовольнити
частково.

Рішення Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області від 21
листопада 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Стягнути з Державного бюджету України
шляхом списання з відповідного
казначейського рахунку Державної
казначейської служби України на
користь ОСОБА_2 моральну шкоду в
розмірі 500 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту його проголошення і
може бути оскаржене у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді