Справа №173/3038/13-ц
Провадження №2/173/133/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у
складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання
Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання їх дитини. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначає, що
має спільну з відповідачем дитину -
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі
рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 17 вересня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області від 2
жовтня 2013 року місцем проживання
визначено з ним. З 2009 року син, ОСОБА_3,
проживає разом з ним та знаходиться на
повному його утриманні Відповідач не
надає матеріальну допомогу на
утримання сина. Тому позивач просив суд
стягнути з відповідача на його користь
аліменти у розмірі 1/4 частини від
всіх видів доходу відповідача, але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, починаючи
стягнення з дня пред'явлення позову до
суду та до досягнення дитиною
повноліття.

У судовому засіданні позивач підтримав
позов та просив суд задовольнити
заявлені позовні вимоги. Суду пояснив,
що, він одружений, інших дітей, окрім
сина ОСОБА_3 він не має, непрацездатних
батьків на утриманні не має, працює,
отримує заробітну плату близько 3500 грн.
Син знаходиться на повному його
утриманні, а відповідач навіть не вітає
його на свята та не надає жодної
допомоги на його утримання.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав частково, проти задоволення
позовних вимог не заперечувала, проте
просила суд врахувати, що в неї є
малолітня дитина. 2012 року народження,
вона не працює, оскільки знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трьох років.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та оцінивши
докази в їх сукупності, прийшов до
наступних висновків.

Судом встановлені наступні обставини
та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони мають
спільну дитину - сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується його
свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с 4).

Дитина проживає з позивачем та
знаходиться на повному його утриманні,
що підтверджується довідкою
виконавчого комітету
Верхньодніпровської міської ради від22
жовтня 2013 року та актом обстеження
житлово-побутових умов від 21 жовтня 2013
року (а.с.7-8).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є матірю
малолітньої дитини, домовленості
(договору) щодо сплати аліментів на
утримання дитини між сторонами у
справі досягнуто не було, суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення аліментів
підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 182, 184
Сімейного кодексу України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини та сторін, той факт, що
дитина потребує утримання, та те, що
відповідач має на утриманні іншу
дитину, 2012 року, а також ту обставину, що
вона не працює, не має регулярного,
стабільного доходу.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що вбачаються підстави
для часткового задоволення заявлених
позовних вимог та стягнення з
відповідача аліментів на утримання
малолітньої дитини в твердій грошовій
сумі до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного
кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред`явлення позову.

Вирішуючи при ухваленні рішення
питання про розподіл судових витрат
між сторонами, суд бере до уваги, що
згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про
судовий збір» позивача було
звільнено від сплати судового збору
при зверненні до суду, тому
відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України
судовий збір підлягає стягненню з
відповідача в дохід держави у розмірі
229 (двісті двадцять дев`ять) грн. 40 коп.

Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного
процесуального кодексу України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 181, 184, 191 Сімейного кодексу
України, ст. ст. 61, 88, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367
Цивільного процесуального кодексу
України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін..н. НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1
(і.н.НОМЕР_3), ІНФОРМАЦІЯ_5, мешкає за
адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 400
грн. щомісячно, починаючи з 6
листопада 2013 року до досягнення
дитиною повноліття.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 (ін..н. НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2 з судовий збір в дохід
держави у розмірі 229 грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення
аліментів у межах суми
платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко