АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/790/2959/14
інстанції - Чайка І.В.
Справа № 641/1154/14-ц
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 10» квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Гальянової І.Г., Костенко Т.М.,

при секретарі: Попій Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 13 березня 2014 року за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» про відшкодування
матеріальних збитків та моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

06 лютого 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» (далі -
УДППЗ «Укрпошта») про відшкодування
матеріальних збитків та моральної
шкоди.

В обґрунтування позову зазначили, що є
споживачами поштових послуг, які надає
УДППЗ «Укрпошта».

15 жовтня 2013 року з Головпоштампу в м.
Харкові вони відправили донці посилку
№ CR 610082116UA до Великої Британії. В
зазначеній посилці знаходилася зимова
жіноча куртка-пуховик, вартістю 2 100,00
грн. та зимові жіночі чоботи, вартістю 1
174,00 грн. Загальна вартість речей
зазначена в митній декларації.

За надані відповідачем послуги щодо
пересилки вони сплатили 274,42 грн., однак
відповідачем послуги виконано не було,
у зв'язку з чим, посилку не доставлено,
місце її знаходження не відоме.

За міжнародний розшук посилки ними
було сплачено 19,18 грн., однак її
знайдено не було.

Зважаючи на це, спричинений майновий
збиток склав 3 569,60 грн., відшкодувати
який у повному обсязі відповідач
відмовився, мотивуючи це тим, що
відправлена посилку була зі статусом «
без оголошеної цінності».

Під час відправлення посилки
відповідач не ознайомив з правилами
надання послуг в частині, яка
стосується її втрати.

У зв'язку з зазначеним позивачам
спричинено моральну шкоду, у
відшкодування якої вони просили
стягнути 5 200, 00 грн. Зазначений розмір
моральної шкоди мотивують
перенесеними у зв'язку із втратою
посилки глибокими хвилюваннями та
стресом, погіршенням здоров'я.
Зазначають, що посилка мала важливе
значення для них та їх доньки, оскільки
вони направляли її на день народження
останньої та зазначені зимові речі
були їй необхідні саме на той період.

Зважаючи на що, просили суд стягнути з
відповідача на їх користь спричинену
матеріальну шкоду в розмірі 3 569,60 грн.
та моральну шкоду в розмірі 5 200,00 грн.

14 лютого 2014 року відповідачем надано
відзив на позов, в якому зазначено, що в
операційному залі об'єкта поштового
зв'язку розміщена інформація із
зазначенням переліку видів послуг
поштового зв'язку, що надаються
оператором поштового зв'язку,
відомості про відповідальність
оператора поштового зв'язку перед
користувачами за невиконання чи
неналежне виконання послуг поштового
зв'язку тощо. Правила надання послуг
поштового зв'язку та документ з
приймання міжнародних поштових
відправлень видаються для
ознайомлення по вимозі користувача
послуг.

20 жовтня 2013 року посилку № CR 610082116UA по
авіа депеші № 288 передано представнику
ДП МА «Бориспіль» за накладною 03950..8213
на маршрут Київ-Лондон.

23 жовтня 2013 року за повідомленням
призначеного оператора Великої
Британії встановлено, що посилка без
оголошеної цінності № CR 610082116UA на його
територію не надійшла. У зв'язку з чим,
на час розгляду справи до
авіаперевізника, рейсами якого
здійснювалося перевезення
відправлення, був направлений запит з
цього приводу, відповідь на який станом
на 23 жовтня 2013 року не отримано.
Відповідачем готуються матеріали для
пред'явлення претензії
авіаперевізнику.

Враховуючи вищевикладене, порушень
щодо обробки та відправки за кордон
посилки без оголошеної цінності № CR
610082116UA зі сторони підприємств
поштового зв'язку не виявлено.

Позивачів проінформовано, що
відповідно до положень Актів
Всесвітнього Поштового союзу їм буде
виплачено відшкодування в сумі 969,26
грн., про що надано вказівку
Харківській дирекції УДППЗ «Укрпошта».

Станом на 12 лютого 2014 року
відшкодування в сумі 969,26 грн. заявнику -
ОСОБА_2 не виплачено, оскільки на
запрошення Центру поштового зв'язку № 1
для його одержання остання не
з'являється.

У зв'язку з чим, відповідач вважав, що
позовні вимоги позивачів є
безпідставними та не можуть бути
задоволені, оскільки суперечать
міжнародним нормам та нормам чинного
законодавства України.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 13 березня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
УДППЗ «Укрпошта» про відшкодування
матеріальних збитків та моральної
шкоди відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали
апеляційну скаргу, в якій просять
рішення скасувати, позов задовольнити.
При цьому посилалися на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Зазначили, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам по
справі. Під час ухвалення рішення суд
керувався Правилами надання послуг
поштового зв'язку, які призначені для
внутрішнього службового використання,
а не Законом України «Про поштовий
зв'язок». Судом не надано належної
оцінки факту порушення права споживача
на достовірну, вичерпну та своєчасну
інформацію про послуги, які надаються
відповідачем.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали.

Представник УДППЗ «Укрпошта» проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи та обговоривши
наведені в скарзі доводи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди суд першої інстанції
виходив із того, що послуга приймання,
оброблення та пересилання
міжнародного поштового відправлення
як споживачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 у
підрозділах УДППЗ «Укрпошта»,
структурним підрозділом якого є
Харківська дирекція, надана у повному
обсязі у відповідності до вимог
нормативно-правових документів.
Позивачами не було надано доказів, які
б свідчили про порушення будь-яких їх
прав з боку відповідача.

Відповідальність за втрату
міжнародних поштових відправлень несе
оператор поштового зв'язку, який
прийняв міжнародне поштове
відправлення для вручення або
пересилання за призначенням, але
документально не може довести факт
вручення його адресатові або відправки
за призначенням.

Оскільки посилка без оголошеної
цінності № CR UA відправлена 16
жовтня 2013 року із Харківського Центру
оброблення та перевезення пошти, а 19
жовтня 2013 року відправлена з місця
міжнародного поштового обміну України
м. Київ ММТО з індексом 03928 за межі
міжнародного поштового обміну України
по авіа даним №288 від 19 жовтня 2013року,
але, як проінформовано оператором
Великої Британії, на територію Великої
Британії - не надійшло.

Розмір відшкодування за втрату посилки
без оголошеної цінності, визначений
пунктами 1.5, 1.6, 4.1, 9 ст. 21 Всесвітньої
поштової конвенції Всесвітнього
поштового Союзу, п.2.1 ст. 149 Регламенту
поштових посилок, виконання яких є
обов'язковим для усіх країн-членів
Всесвітнього поштового зв'язку.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до висновку, що правові
підстави для стягнення з відповідача
на користь позивачів вартості майна, що
пересилалося останнім, у сумі 3569, 60 грн.
та 5200, 00 грн. у відшкодуванні моральної
шкоди відсутні.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції відповідають
зібраним по справі доказам, вимогам
законодавства, які регулюють спірні
взаємовідносини.

Судом встановлено, підтверджується
письмовими доказами та не оскаржується
сторонами, що ОСОБА_2 15 жовтня 2013 року
надіслана посилка № CR UA до
Великої Британії з Главпоштампу міста
Харкова (а.с. 17) .

Українське державне підприємство
поштового зв'язку України (далі - УДППЗ
«Укрпошта») згідно з розпорядженням
Кабінету Міністрів України від 10 січня
2002 року №10-р, входить до сфери
управління Міністерства
інфраструктури України, є національним
оператором поштового зв'язку України.
УДППЗ «Укрпошта» є членом Всесвітнього
поштового Союзу з 1947 року. Діяльність
УДППЗ «Укрпошта» регулюється Законом
України «Про поштовий зв'язок» від 04
жовтня 2001 року, іншими Законами
України, Правилами надання послуг
поштового зв'язку, затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України
№270 від 05 березня 2009 року, а також
нормативними актами Всесвітнього
поштового Союзу, виконання яких є
обов'язковим для всіх країн - членів
Союзу.

Згода на обов'язковість виконання
актів Всесвітнього поштового Союзу
надана Верховною Радою України та
ратифіковано Законом України від 06
липня 2011 року № 3595 - VI.

Приймання міжнародних посилок в
об'єктах поштового зв'язку
здійснюється відповідно до
Керівництва з приймання міжнародних
поштових відправлень (далі -
Керівництво), в якому викладена
інформація всіх країн-членів
Всесвітнього поштового Союзу щодо
предметів заборонених або умовно
допущених до ввозу в їх країни,
загальні умови приймання відправлень,
письмової кореспонденції та посилок.

Згідно умов приймання посилок,
зазначених в Керівництві, призначений
оператор Великої Британії - Royal Mail, з
яким співпрацювала УДППЗ «Укрпошта»
при наданні послуг з пересилання
міжнародного поштового відправлення
ОСОБА_2 передбачено, що цей оператор не
приймає громіздкі, крихкі, з посильним,
з оголошеною цінністю, з післяплатою,
адресованих до запитання.

У зв'язку з чим, міжнародне поштове
відправлення, яке було подано до
пересилання ОСОБА_2, не могло бути
прийняте як посилка з оголошеною
цінністю.

Той факт, що посилка до Великої
Британії була прийнята у ОСОБА_2 як
посилка без оголошеної цінності,
вбачається із виданого позивачу
розрахункового документу, який
підтверджує надання послуги з
приймання посилки без оголошеної
цінності (а.с.17).

Таким чином, доводи позивачів, що їм не
було надано належної інформації щодо
наданих послуг спростовуються віще
наведеними розрахунковими
документами, із яких безумовно
вбачається, що поштове відправлення
було прийнято без оголошення.

Факт відправки спірного міжнародного
поштового відправлення за межі України
підтверджується відповідними
накладними, з яких вбачається, що
відправлення за № CR UA здійснено 19
жовтня 2013 року з місця міжнародного
поштового обліку України м. Київ ММТО з
індексом 03928 за межі України, по авіа
депеші №288, посилочна карта СР 87,
порядковий номер 12 (а.с.33-35).

Пошта по авіа депеші №288 в кількості 16
місць передана 20 жовтня 2013 року по
накладній 039508213 на маршрут Київ - Лондон
представнику ДП МА «Бориспіль» без
претензій (а. с. 35).

Призначений оператор Великої Британії
- бюро обміну Coventry Parcel-force, United Kingdom
проінформувало бюро обміну Київ,
призначеного оператора України,
перевірним повідомленням СР 78 від 23
жовтня 2013 року про ненадходження
посилки за № CR 610082116UA на територію
Великої Британії ( а. с. 36 ).

Таким чином, міжнародне поштове
відправлення в межах України прийнято
і відправлено за межі України, але за
місцем призначення отримана не була.

16 листопада 2013 року ОСОБА_2 подана заява
щодо розшуку цієї посилки, яка була
зареєстрована в поштампі - ЦПЗ за - №1 за
№ С - 1069 та направлена до Центрального
бюро рекламацій Дирекції оброблення та
перевезення пошти УДППЗ «Укрпошта»
(далі - ЦБР), яке здійснює листування з
іноземними поштовими адміністраціями
(а. с. 4).

До цього часу перевірка по розшуку
вищезазначеної посилки не завершена
(а.с.5).

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що відповідачем норми діючого
законодавства України, а також
міжнародного законодавства, умови
пересилання цього поштового
відправлення порушені не були.

Вина відповідача в утраті поштового
відправлення відсутня.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку, що згідно
із ч.2 ст. 10 ЦК України відшкодування
шкоди позивачем повинно бути проведено
по нормам міжнародного законодавства.

Відповідно до п.1.6 ч.1 ст. 21 Всесвітньої
поштової конвенції передбачено, що у
справі про відповідальність непрямі
збитки та нереалізовані прибутки не
враховуються у відшкодування, яке
повинні бути сплачені.

При такому положенні колегія суддів
вважає, що відповідальність за
спричинення моральної шкоди
передбачена чинним міжнародним
договором, а тому на відповідача не
може бути накладений обов'язок
відшкодування непрямих збитків за
призначеного оператора іншої країни.

При розгляді справи в суді апеляційної
інстанції було встановлено, що сума за
утрату посилки, розрахована на
підставі вищевказаних нормативних
актів, в розмірі 969,26 грн. позивача
отримана.

Доводи позивачів відносно того, що ними
була заповнена митна декларація з
докладно перерахованим вкладенням
посилки, що переміщувалась через
митний кордон України, не свідчить про
те, що була визначена цінність цього
відправлення, оскільки митна
декларація оформлялась для проведення
митного контролю митними службами в
країні подання та країні призначення
та їх складання належить до виняткової
відповідальності відправника.

За таких обставин відсутні правові
підстави для відшкодування позивачем
суми, зазначеної у митній декларації.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає,
що правові підстави для скасування
рішення суду в указаній частині
відсутні.

Що стосується рішення суду в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
позивачем у відшкодування моральної
шкоди, то колегія суддів вважає, що
рішення суду в даній частині ухвалене
відповідно до вимог ст. ст. 1167 ЦК
України, п.5 ст. 4 Закону України «Про
захист прав споживачів», роз'яснення,
які містяться в п.5 постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової шкоди)».

Так, за положеннями ст. 1167 ЦК України
однією з підстав виникнення
зобов'язання, є заподіяння шкоди іншій
особі.

Оскільки вини відповідача в
спричиненні шкоди не встановлено, то
відсутні правові підстави для
покладення на нього обов'язку і по
відшкодуванню моральної шкоди.

Посилання позивачів на Закон України
«Про захист прав споживачів» також не
може бути визнана обґрунтованим,
оскільки відповідно до п.5 ст. 4 цього
Закону споживачі мають право на
відшкодування моральної шкоди у разі
заподіяння шкоди для життя та здоров'я
особи.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає,
що відсутні правові підстави для
стягнення компенсації за моральну
шкоду на користь позивачів у
відповідача.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалене з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, доводи,
викладені в апеляційній скарзі, були
предметом розгляду суду першої
інстанції, їм дана належна оцінка.

Колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, п.1 ч.1
ст. 312, ст.ст. 313, 314, ст. 315, 317, 319, 324 ЦПК
України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 13 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: