Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С. М. ,

при секретарях - Власюк М. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Закритого акціонерного товариства
«Київський суднобудівний -
судноремонтний завод» про визнання
договору виконаним та зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, мотивуючи тим,
що 06.10.2000 року між ним та відповідачем
було укладено договір найму жилого
зміщення, предметом якого є надання в
користування квартири, яка знаходиться
за адресою АДРЕСА_1, що належить ЗАТ
«Київський суднобудівний -
судноремонтний завод» на праві
колективної власності, на період
знаходження в трудових відносинах.

Вказує, що відповідно до п.4.1.2.
вищезазначеного договору при умові
збереження трудових відносин між з
відповідачем до досягнення ним
пенсійного віку, тобто до 02.07.2014 року та
виконанні вимог п.4.1.1. вищезазначена
квартира переходить у його власність,
шляхом оформлення відповідних
документів, а у випадку виплати повної
вартості квартири в сумі, що
передбачена п. 1.1. - переходить у
власність достроково з моменту повної
її виплати.

Крім того, зазначає, що оскільки з 03.06.2010
року він досяг пенсійного віку, умови
вищезазначеного договору, а саме ч.2 п.
4.1.2. виконані, однак відповідач не
зважаючи на цю обставину не передав
вказану квартиру у його власність. У
зв'язку з цими обставинами він 14.06.2012
року звернувся до відповідача з
вимогою передати у його власність
квартиру, яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 в зв'язку з виконанням договору
від 06.10.2000 року, однак йому було
відмовлено з підстав того, що умови
договору невиконані, оскільки повна
сума позивачем за п.1.1. договору не
сплачена.

Звертає увагу суду на те, що не зважаючи
на те, що з 03.06.2010 року умови
вищезазначеного договору були
виконані, він продовжував сплачувати
суму залишку несплачених коштів за
квартиру.

В зв'язку з вищевикладеним, позивач
змушений звернутись до суду з даним
позовом та з урахуванням уточненої
позовної заяви просить визнати умови
вищезазначеного договору від 06.10.2000
року виконаними з 03.06.2010 року, в зв'язку
з досягненням ним пенсійного віку та
зобов'язати відповідача повернути йому
кошти в розмірі 29 395 гривень.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі з підстав зазначених вище та
просив його задоволити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив суд у задоволенні позову
відмовити повністю, в зв'язку з тим, що
вищезазначений договір був підписаний
обома сторонами і сторони у належній
формі досягли згоди з усіх істотних
його умов, застережень не висловлювали,
зокрема поряд з іншими умовами було
зазначено вартість житлового
приміщення, яка становить 58 575 гривень,
яку позивач, зобов'язався виплачувати
відповідачу щомісячно шляхом
відрахування в розмірі 20% від своєї
заробітної плати протягом 14 років
починаючи з 01.10.2000 року по 02.07.2014 року, а
у випадку виплати повної вартості
квартири в еквіваленті, вказаному в
пункті 1.1., квартира переходить у його
власність достроково.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача та
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступних підстав.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що
рішення суду не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. ст. 6, 627 ЦК України у
цивільних правовідносинах
проголошений принцип свободи договору
в сулу якого сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з у
рахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також: усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи,
06.10.2000 року ЗАТ «Київський
суднобудівний-судноремонтний завод»
(наймодавець) та ОСОБА_1 (наймач) уклали
договір найму житлового приміщення
(а.с.8-10), яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що належало ЗАТ «Київський
суднобудівний-судноремонтний завод»,
та було придбано останнім відповідно
до договору купівлі-продажу від 04.08.2000
року за ціною 58 575 гривень (а.с.49).

Відповідно до п.1.1. вищезазначеного
договору була встановлена вартість
вказаної квартири саме у розмірі 58 575
гривень.

Відповідно до п.4.1.1. вищезазначеного
договору вказана квартира переходить у
власність позивача за умови, якщо
останній протягом 14 років з 01.10.2000 року
по 02.07.2014 рік буде сплачувати
відповідачу щомісячно часткову її
вартість в розмірі 20% своєї заробітної
плати.

Крім того, відповідно до п.4.1.2.
вищезазначеного договору, за умови
збереження трудових відносин між
сторонами до досягнення відповідачем
пенсійного віку, тобто до 02.07.2014 року та
виконання останнім вимог п.4.1.1.
договору, вказана квартира переходить
у його власність, шляхом оформлення
відповідних документів, а у випадку
дострокової виплати повної вартості,
вказаної у п.1.1. (58 575 гривень) -
достроково, з моменту повної виплати її
вартості.

Як вбачається з довідки №15 від 11.09.2012
року позивач перебуває на обліку в
Управлінні пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та одержує
пенсію за віком з 03.07.2010 року (а.с.11).

Як було встановлено в ході судового
розгляду, позивач 14.06.2012 року звернувся
до відповідача із заявою(а.с.13), в якій
зазначив, що оскільки ним досягнуто
пенсійного віку, що є виконанням вимог
п.4.1.2. вищезазначеного договору, повна
вартість квартири відповідно до п.1.1.
ним сплачена, що є виконанням вимог ч.2
п.4.1.2., крім того досі працює в
афілійованому ДП «Дизель» ЗАТ
«Київський суднобудівний -
судноремонтний завод» та продовжує
сплачувати 20% заробітної плати, у
зв'язку з чим просив, зокрема, вирішити
питання щодо оформлення квартири, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, у його
приватну власність, а також щодо
існування переплати ним повної
вартості вказаної квартири.

Відповідно до листа-відповіді ЗАТ
«Київський суднобудівний -
судноремонтний завод» від 10.07.2012 року
№383/41 (а.с.12) позивача було повідомлено,
що частина несплаченої ним суми,
відповідно до договору №153 від 06.10.2000
року складає 19 392 гривні 58 копійок. Крім
того, зазначено, що переоформити у свою
власність вказану квартиру може при
виконанні умов абз.2 п.п.4.1.2 договору, а
саме - достроково виплативши її
вартість, визначену п.1.1. В зв'язку з чим,
як вбачається з матеріалів справи, в
рахунок дострокового погашення
несплачених за договором найму коштів
в розмірі 19 392 гривні 58 копійок,
позивачем було сплачено за період з
17.08.2012 року по 05.04.2013 року кошти в
розмірі 16 395 гривень, що
підтверджується квитанціями до
прибуткового касового ордеру від
17.08.2012 року №69 (а.с.61), від 14.09.2012 року №94
(а.с.62), від 06.11.2012 року №111 (а.с.62), від
06.02.2013 року №10 (а.с.62), від 05.04.2013 року №33
(а.с.62).

Судом встановлено, що 10.04.2013 року
(вх..№140 від 11.04.2013 року) позивач
звернувся до відповідача з вимогою
переоформити й його власність
квартиру, яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 відповідно до договору від
06.10.2000 року, оскільки ним сплачено повну
її вартість та виконано умови абз.2
п.4.1.2. вказаного договору (а.с.14).

Як вбачається з матеріалів справи,
оскільки, позивач достроково виплатив
вартість квартири, що визначена п.1.1.
договору найму, відповідач виконав
своє зобов'язання щодо передачі права
власності на неї, шляхом укладання
договору купівлі-продажу від 09.08.2013
року (а.с.48).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до п.7. вищезазначеного
договору купівлі - продажу сторони
погодились, що його підписання не є
наслідком помилки, обману, впливу
тяжких обставин, застосування
фізичного та психічного тиску, що цей
договір не підписаний на вкрай
невигідних умовах, не є фіктивним,
удаваним і не приховує собою інший
правочин.

Відповідно до п. 4. вищезазначеного
договору купівлі - продажу квартири
продаж вчинено сторонами за ціною 58 575
гривень, яка повністю була сплачена
позивачем до моменту його укладання, що
свідчить про те, що позивач підтвердив
свою згоду щодо оплати ним повної
вартості квартири в розмірі 58 575
гривень, відповідно до умов договору
найму від 06.10.2000 року.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
не знайшов свого доведення в ході
судового розгляду, є необґрунтованим
та безпідставно заявленим, у зв'язку з
чим задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст. 11, 16, 509, 526, 610, 625, 631, 638
ЦК УКраїни, керуючись ст.ст. 4-11, 57-60, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Закритого акціонерного товариства
«Київський суднобудівний -
судноремонтний завод» про визнання
договору виконаним та зобов'язання
вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва,
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня його проголошення апеляційної
скарги.

Суддя С. М. Богінкевич