Справа № 148/5977/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 січня 2014 року
Тульчинський районний суд
Вінницької області

В складі : головуючого
судді Робак С. О.

при
секретарі Грох Т.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Тульчині,
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування завданої шкоди,
внаслідок вчинення злочину,

В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок вчинення
злочину.

Свій позов обґрунтовує тим, що
ОСОБА_2 12 листопада 2011 року біля 08.00 год.
ранку, рухаючись по вул. Визволення в м.
Тульчині на автомобілі НОМЕР_1,
порушуючи Правила дорожнього руху
України, а саме: перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, не врахувавши
дорожню обстановку, виїхав на
зустрічну смугу руху, де вчинив
зіткнення із належним йому на праві
власності автомобілем НОМЕР_2 під його
керуванням, внаслідок чого він отримав
ряд тілесних ушкоджень та автомобіль
«Део Ланос» був технічно пошкоджений.

Під час розгляду
кримінальної справи про обвинувачення
ОСОБА_2 за вчинення ним злочину,
передбаченого ч.2 ст.286 КК України ним
був заявлений цивільний позов про
відшкодування завданої йому шкоди,
зокрема про стягнення з обвинуваченого
ОСОБА_2 78 933,74 грн. матеріальної шкоди,
50 000 грн. моральної шкоди, 38 997,85 грн.
втраченого заробітку в зв'язку з
пошкодженням його здоров'я та 4 000 грн.
за надання йому правової допомоги.

Вироком Тульчинського
районного суду від 26.02.2013 року ОСОБА_2
визнано винним та засуджено за ст. 286 ч.2
КК України та вирішено цивільний
позов, на його користь стягнуто 70933
грн.74 коп. матеріальної шкоди, 30 000 грн.
моральної шкоди, 38 977 грн.85 коп.
втраченого заробітку та 4000 грн. витрат
за надання правової допомоги.

Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вирок Тульчинського районного
суду змінено, скасовано рішення суду
першої інстанції про стягнення з
ОСОБА_2 на його користь 38977 грн. 85 коп.
втраченого заробітку та 4000 грн. витрат
за надання правової допомоги і в цій
частині направлено для вирішення в
порядку цивільного судочинства.

В зв'язку з цим просить
стягнути з ОСОБА_2 38 977 грн.85 коп.
втраченого заробітку, оскільки
внаслідок отриманої травми під час ДТП
він в сукупності отримав 55% стійкої
втрати загальної працездатності, а
також просить стягнути з ОСОБА_2 4 000
грн. понесених ним витрат за надання
йому правової допомоги адвокатом.

В судовому засіданні позивач
підтримав свої позовні вимоги і
наполягає на їх задоволенню.

Відповідач в судове засідання
не з'явився, так як відбуває покарання в
місцях позбавлення волі. Направив суду
заперечення, в яких просить позов
задовольнити частково в розмірі 78933,74
грн., оскільки він відбуває покарання і
не має змоги відшкодовувати заявлений
позов на загальну суму 167 931,59 грн. Крім
того, заявлений позов значно перевищує
реальну суму завданих збитків.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи,
вивчивши та оцінивши докази по справі
та співставивши їх у відповідності до
норм чинного законодавства, вважає, що
позов підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з вироку
Тульчинського районного суду від 26
лютого 2013 року ОСОБА_2 визнаний винним і
засуджений за ч.2 ст.286 КК України за те,
що 12 листопада 2011 року близько 8-ї
години в м. Тульчині на вул. Визволення,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, керуючи автомобілем
«Мерседес-Бенц 300» з реєстраційним
номером НОМЕР_1 порушив вимоги пунктів
10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, виїхав на
смугу зустрічного руху, де допустив
зіткнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 напрямку.
Внаслідок зіткнення водій ОСОБА_1
отримав тяжкі тілесні ушкодження за
ознакою стійкої втрати працездатності
більш, як на одну третину. Даним
вироком також вирішений цивільний
позов позивача, а саме стягнено з
ОСОБА_2 на його користь 70933 грн.74 коп.
матеріальної шкоди, 30 000 грн. моральної
шкоди, 38 977 грн.85 коп. втраченого
заробітку та 4000 грн. витрат за надання
правової допомоги.

Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25.07.2013 року вирок суду першої
інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 38 977,85 грн.
втраченого заробітку та 4 000 грн.
витрат за надання правової допомоги
скасований і в цій частині направлений
для його вирішення в порядку
цивільного судочинства.

Таким чином, у відповідності
до ст. 61 ЦПК України вина ОСОБА_2 у
скоєнні ДТП, внаслідок якої ОСОБА_1
отримав тяжкі тілесні ушкодження є
доведеною.

Згідно висновку експертів №
178-к від 15.11.2012-30.11.2012 року у ОСОБА_1 мали
місце тілесні ушкодження у вигляді
закритих переломів лівого стегна в
середній третині та в ділянці
зовнішнього виростку, відкритого
багато уламкового перелому правого
надколінка з розривом власної зв'язки,
закритих переломів 6,7,8-го ребер справа,
закритого перелому 5-ої п'ясної кістки
лівої кисті, що супроводжувались
травматичним шоком тяжкого ступеню (
ІІІ ст. ); закритої черепно-мозкової
травми - забою головного мозку, забитої
рани в правій надбрівній ділянці,
множинних саден на обличчі; забитої
рани та садна на передній поверхні
лівого колінного суглобу. Вищевказані
тілесні ушкодження у ОСОБА_1 виникли
від дії тупого твердого предмета (
предметів ), по давності могли бути
спричинені в строк ДТП.

При теперішньому обстеженні
у ОСОБА_1 виявлено гіпотрофію м'язів
нижніх кінцівок, артроз колінних
суглобів, як ускладнення переломів
обох надколінків з відривом нижнього
полюсу надколінка та розривом власної
зв'язки лівого колінного суглобу у
вигляді помірного обмеження рухів в
обох колінних суглобах, помірного
порушення ходи, а також значно
виражені вегетативні симптоми з боку
центральної нервової системи
(церебрастенія, горизонтальний
ністагм, атаксія тощо) як наслідок
перенесеної черепно-мозкової травми.

Вказані наслідки травми
нижніх кінцівок та забою головного
мозку у ОСОБА_1 стоять у причинному
зв'язку з вищеназваними тілесними
ушкодженнями і становлять в сукупності
55% стійкої втрати загальної
працездатності.

Відповідно до ст.. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
діями особистим немайновим правам
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Зі змісту ст. 1187 ЦК України випливає,
що шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди, тощо) володіє
ТЗ.

Статтею 1188 ЦК України
встановлено, що шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Вина водія ОСОБА_2 в скоєнні
ДТП доведена і підтверджується
матеріалами кримінальної справи,
поясненнями позивача та вироком
Тульчинського районного суду від 26
лютого 2013 року, вироком апеляційного
суду Вінницької області від 24 квітня 2013
року і Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 25 липня 2013 року,
що були досліджені в судовому
засіданні.

Пленум Верховного Суду
України у Постанові « Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» № 6
від 27.03.1992 року ( із змінами і
доповненнями ) роз'яснює, що
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, суди повинні мати на увазі, що
шкода, заподіяна особі і майну
громадянина підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її
заподіяла, за умови, що її дії були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Таким чином, суд приходить
до висновку, що ОСОБА_2, який керував
автомобілем «Мерседес Бенц 300»
державний номер НОМЕР_1 є винною особою,
дії якої призвели до ДТП, внаслідок
чого позивач поніс матеріальні збитки,
в тому числі втрачений заробіток з 01
грудня 2011 року по 31 грудня 2012 року в
зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Відповідно до вимог ст. 1195 ЦК
України фізична або юридична особа, яка
завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я фізичній особі
зобов'язана відшкодувати потерпілому
заробіток (дохід), втрачений ним
внаслідок втрати чи зменшення
професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування
стороннього догляду, тощо.

Згідно висновку повторної
судово-медичної експертизи № 178-к від
30.11.2012 року наслідки отриманої
позивачем внаслідок ДТП травми
становлять в сукупності 55% стійкої
втрати загальної працездатності.

Відповідно до вимог ст.1197 ЦК
України розмір втраченого фізичною
особою внаслідок каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я заробітку (
доходу), що підлягає відшкодуванню,
визначається у відсотках від
середнього місячного заробітку (
доходу ), який потерпілий мав до
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я, з урахуванням ступеня втрати
потерпілим професійної
працездатності, а за її
відсутності-загальної працездатності.

Середньомісячний заробіток
(дохід) обчислюється за бажанням
потерпілого за дванадцять місяців або
за три останні календарні місяці
роботи, що передували ушкодженню
здоров'я або втраті працездатності
внаслідок каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я. Якщо
середньомісячний заробіток (дохід)
потерпілого є меншим від п'ятикратного
розміру мінімальної заробітної плати,
розмір втраченого заробітку (доходу)
обчислюється виходячи з п'ятикратного
розміру заробітної плати.

Як вбачається із довідки
Тульчинської ЦРЛ з місця роботи
позивача на час скоєння ДТП, розмір
його середньомісячної заробітної
плати за період з листопада 2010 року по
жовтень 2011 року становив 3836,70 грн. та є
меншим п'ятикратного розміру
мінімальної заробітної плати, а тому в
силу ч.1 ст.1197 ЦК України, розмір
втраченого заробітку обчислюється
виходячи з п'ятикратного розміру
мінімальної заробітної плати.

Мінімальний розмір
заробітної плати, відповідно до
Законів України «Про державний бюджет
України на 2011 рік» та «Про державний
бюджет України на 2012 рік» становить :

1004 гривні - з 01.12.2011 року по 31.12.2011 року ;
1073 гривні - з 01.01.2012 року по 31.03.2012 року ;
1094 гривні - з 01.04.2012 року по 30.06.2012 року ;
1102 грн. - з 01.07.2012 року по 30.09.2012 року ; 1118
грн. - з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року ; 1134 грн.
- з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року.

Виходячи з цього, розмір
втраченого заробітку буде складати :

За період з 01.12.2011 року по 31.12.2011 року
становить 1004 грн.х 5 х 55% = 2761.00 грн.

За період з 01.01.2012 року по 31.03.2012 року = 1073
грн. х 5 х 55% х 3 = 8 852,25 грн.

За період з 01.04.2012 року по 30.06.2012 року = 1094
грн. х 5 х 55% х 3 = 9 025.50 грн.

За період з 01.07.2012 року по 30.09.2012 року = 1102
грн. х 5 х 55% х 3 = 9 091.50 грн.

За період з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року = 1118
грн. х 5 х 55% х 2 = 6149 грн.

За період з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року = 1134
грн. х 5 х 55% = 3 118,50 грн.

А всього загальна сума втраченого
заробітку за період з 01.12.2011 року по
31.12.2012 року складає 38 997.85 грн., яка і
підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безплатної допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.04.2006 року № 590 « Про граничний
розмір компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави».

Відповідно до квитанції № 303
від 13.08.2012 року ОСОБА_1 понесені витрати
за надання йому правової допомоги при
розгляді кримінальної справи про
обвинувачення ОСОБА_2 по факту ДТП в
розмірі 4 000 грн., які відповідають
проведеному розрахунку вартості
послуг, який проведений відповідно до
Закону України від 20.12.2012 року № 4191-/І. «
Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах», а тому
теж підлягає стягненню з відповідача.

Згідно вимог ст. ст.57-60 ЦПК
України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін,
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

За таких обставин, оцінюючи
зібрані докази по справі, суд дійшов
висновку, що позивач довів ті
обставини, на які посилався, як на
підставу своїх позовних вимог.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст., 57, 59, 60, 212-215, 218 ЦПК
України. ст.ст. 22, 1166, 1187, 1195, 1197 ЦК
України, , суд,

В
И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 втрачений заробіток в зв'язку з
ушкодженням здоров'я за період з 01.12.2011
року по 31.12.2012 року 38 997,85 ( тридцять
вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто сім)
грн. 85 коп. та 4 000 ( чотири тисячі ) грн.
судових витрат, понесених на надання
правової допомоги адвокатом.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом десяти
днів з моменту його оголошення, а для
осіб, які не були присутні в судовому
засіданні протягом десяти днів з дня
отримання його копії до Апеляційного
суду Вінницької області через
Тульчинський районний суд.

Повний текст рішення
виготовлений 30.01.2014 року.

Суддя: