ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2014 р.Дарницький районний суд м.
Києва в складі:

головуючої судді Сирбул О.Ф.

при секретарі Семенченко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
припинення дії, яка порушує право та
зобов'язання не чинити перешкоди
користуватись квартирою, -

встановив:

У серпні 2013 року ОСОБА_2, яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4
про припинення дії, яка порушує право
та зобов'язання не чинити перешкоди
неповнолітній дитині користуватись
квартирою.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
рішенням Апеляційного суду м. Києва від
23 травня 2013 року за ОСОБА_3 визнано
право користуватись жилим приміщенням
квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира
відповідно до рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 12 червня 2012
року є спільною сумісною власністю
ОСОБА_2 та ОСОБА_4ОСОБА_4 обмежує право
ОСОБА_3 користуватися квартирою, в
квартирі чотири кімнати, на двох дверях
до кімнат встановив замки, зачинив дві
кімнати і користується ними особисто,
ключі від кімнат не дає. Внаслідок
зазначених дій ОСОБА_3 не може
користуватися всією квартирою, що
визначено рішенням Апеляційного суду
м. Києва від 23 травня 2013 року.

В позовних вимогах просила суд
зобов'язати ОСОБА_4 припинити дії, які
порушують право ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
користуватись жилим приміщенням
квартири АДРЕСА_1, для чого зобов'язати
ОСОБА_4 зняти замки з дверей кімнат
квартири; зобов'язати ОСОБА_4 не чинити
перешкод ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
користуванні всіма кімнатами квартири
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 позов
підтримали та просили задовольнити в
повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_4 проти задоволення позову
заперечував в повному обсязі та просив
у задоволенні відмовити.

Заслухавши позивача, представника
позивача, відповідача, вивчивши
матеріали справи, судом встановлені
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про
народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 4).

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано,
що підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу (а.с. 5).

Відповідно до рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 12 червня 2012
року залишеного без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 04 грудня
2012 року визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_4
право спільної сумісної власності на
АДРЕСА_1, вселено ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 та
зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкод
ОСОБА_2 в користуванні АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва
від 23 травня 2013 року визнано за ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування жилим
приміщенням квартирою АДРЕСА_1, рішення
набрало законної сили (а.с. 6-8).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно довідки об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Кут» № 34 від 24 жовтня 2013 року
виданій ОСОБА_2 в тому, що проживають та
зареєстровані станом на 23 травня 2013
року: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3 (а.с.
46).

В судовому засіданні відповідач не
заперечував той факт, що ним було
встановлено замки на вхідних дверях до
двох житлових кімнат в квартирі
АДРЕСА_1, але оскільки дитина має окрему
облаштовану кімнату, а тому вважає що
необхідності доступу до інших кімнат
не потребує.

Однак, суд не може погодитися з
доводами відповідача, оскільки є
рішення суду, яким визнано право
ОСОБА_3 користуватися жилим
приміщенням квартирою АДРЕСА_1, а не
окремими кімнатами. Сам відповідач
вказував на те, що ним фактично було
обмежено доступ до двох кімнат та
встановлено замки. В матеріалах справи
містяться фотокопії, які вказують на
те, що відповідач створював умови,
якими обмежував доступ до жилих кімнат
в квартирі (а.с. 47, 48) та зазначав, що
доньці не було необхідності у
користуванні іншими кімнатами.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Житлового
кодексу України члени сім'ї наймача,
які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

Так, згідно ст. 316 Цивільного кодексу
України, правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу
України, власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу
України, власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Право користування - це юридично
забезпечена можливість отримання з
майна корисних властивостей.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу
України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з
урахуванням положень ч. 1 ст. 405
Цивільного кодексу України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються житловим
приміщенням в обсязі, визначеному
відповідно до угоди з власником.

Права членів сім'ї на користування
жилим приміщенням (квартирою) є
похідними від права власності цього
жилого приміщення (квартири).

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини справи приходить
до висновку, що відповідач створює
умови, які порушують право ОСОБА_3
користуватись жилими приміщеннями
квартири АДРЕСА_1, яке встановлено
рішенням суду, а отже позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Оскільки позов задовольняється, з
відповідача на користь позивача
повинна бути стягнена сума сплаченого
судового збору в сумі 115,00 грн. (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 64, 156 ЖК України, ст.ст.
16, 316, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27, 60, 61,
212-215, 226 Цивільного процесуального
кодексу України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
припинення дії, яка порушує право та
зобов'язання не чинити перешкоди
користуватись квартирою -
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
адреса: АДРЕСА_1) припинити дії, які
порушують право ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н. користуватись жилими приміщеннями
квартири АДРЕСА_1, для чого зобов'язати
ОСОБА_4 зняти замки з дверей кімнат
квартири.

Зобов'язати ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
адреса: АДРЕСА_1) не чинити перешкод
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. у користуванні
всіма кімнатами квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса:
АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НОМЕР_2
виданий Шевченківським РУ ГУ МВС
України в місті Києві 24 січня 2002 року,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий
збір в розмірі 115,00 (сто п'ятндацять)
гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
проголошено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: