Справа № 149/4265/13-ц
Провадження №2/149/123/14
Номер рядка звіту 36
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.01.2014 року
м.Хмільник
Хмільницький
міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді
Олійника І. В.

за участі секретаря Янюк А.Й.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмільнику цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Качанівської сільської ради про
визнання права власності на спадкове
майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19.12.2013 року звернувся до
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області з позовною заявою
до Качанівської сільської ради про
визнання права власності на спадкове
майно.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в
АДРЕСА_1 померла його тітка - ОСОБА_2.
Згідно заповіту від 25.06.2012 року
посвідченого секретарем Качанівської
сільської ради ОСОБА_2 заповіла все
належне їй майно позивачу - ОСОБА_1
Після смерті спадкодавця, позивач
вчасно звернувся до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини. На даний час ОСОБА_1 у
нотаріальному порядку оформлює
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на земельні ділянки
призначені для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та для
ведення особистого селянського
господарства. Разом з тим, нотаріус
відмовив у видачі свідоцтва про право
власності на житловий будинок, що
розташований по АДРЕСА_1 у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на даний будинок.

За таких підстав позивач просить
визнати за ним, в порядку спадкування
за заповітом, право власності на
житловий будинок, що розташований за
адресою АДРЕСА_1, що залишився після
смерті його тітки ОСОБА_2

У судове засідання позивач,
представник позивача не з'явились,
надали заяви про розгляд справи за їх
відсутності, в яких зазначили, що
підтримують позов повністю, просять
задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача - Качанівської
сільської ради у судове засідання не
з'явився, відповідно до заяви від 08.01.2014
року відповідач з позовними вимогами
ОСОБА_1 ознайомлений, проти задоволення
позову не заперечує, просить суд
розглянути справу у відсутності
представника відповідача.

Враховуючи подані сторонами заяви, у
відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового засідання
технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_1 виданим Качанівською сільською
радою, Хмільницького району,
Вінницької області від 12.11.2012 року
підтверджено, що ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось
спадкове майно, серед якого:

- житловий будинок, розташований
по АДРЕСА_1 загальною площею 86,3 кв. м.,
житловою площею 54,3 кв. м., допоміжною
площею 32,0 кв.м., зазначений під літерою
«А», а також відповідні господарські
споруди.

Вказане підтверджується технічним
паспортом на садибний (індивідуальний)
житловий будинок, виданий КП "ВООБТІ"
від 25.11.2013 року. При цьому суд враховує,
що у технічному паспорті відсутні
відмітки що про те, що дане нерухоме
майно є самочинно побудованим, наявний
запис про відсутність
правовстановлюючих документів. Як
видно з технічного паспорта житловий
будинок був збудований 1953 року, а
господарські споруди 1986, 1990 р.

Виписками з погосподарської книги №1
за 1971-1973, 1983-1985, 1991-1995 роки, а також
довідкою Качанівської сільської ради
№ 768 від 07.11.2013 року підтверджено, що
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3
являється власником житлового будинку
по АДРЕСА_1.

Довідкою Качанівської сільської ради
№ 770 від 07.11.2013 року підтверджено, що
ОСОБА_2 на день смерті була
зареєстрована в АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме
майно, що виникли до набрання чинності
цим Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних
правовідносин діяла Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена Міністерством
комунального господарства Української
РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1,
ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію
будинків з обслуговуючими їх будівлями
і спорудами та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР
проводять бюро технічної
інвентаризації виконкомів місцевих
Рад депутатів трудящих. Не підлягають
реєстрації будинки і домоволодіння, що
розташовані в сільських населених
пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані.

Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню
погосподарського обліку в сільських
радах народних депутатів, затверджених
ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані
погосподарських книг були звітом про
житлові будинки, що знаходяться на
праві власності громадян.

Судом встановлено, а також доведено
належними та допустимими доказами факт
належності вищевказаного об'єкта
нерухомості ОСОБА_2 Здобуті докази
свідчать про те, що за життя вона
володіла, користувалась та
розпоряджалась вищевказаним
будинковолодінням, яке перебувало у її
власності, відповідно до вимог діючого
на той момент законодавства.

Як встановлено з витягу із спадкової
справи, ОСОБА_1 05.03.2013 року, в межах
шестимісячного строку звернувся до
Хмільницької районної державної
нотаріальної контори Вінницької
області із заявою про прийняття
спадщини.

Згідно листа завідуючої Хмільницької
районної державної нотаріальної
контори Горщинської Ю.П. №57/01-16 від
27.01.2014 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_2 заведено спадкову. З заявою про
прийняття спадщини за заповітом
звернувся ОСОБА_1, якому свідоцтва про
право на спадщину на даний час не
видавались. Інші спадкоємці по даній
спадковій справі з заявами про
прийняття та/або про відмову від
спадщини до Хмільницької районної
нотаріальної контори не звертались.

За таких обставин суд вважає можливим
задовольнити позовні вимоги, оскільки
як встановлено судом ОСОБА_2 за життя на
праві приватної власності належав
будинок АДРЕСА_1 який входить до складу
спадщини. Також встановлено, що ОСОБА_1
як спадкоємець за заповітом прийняв
спадщину після смерті ОСОБА_2, оскільки
у встановлений законом строк звернувся
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини. Окрім цього,
відповідач не заперечує проти
задоволення позову, задоволення позову
не суперечить вимогам та законним
інтересам сторін та відповідає чинному
законодавству України, не порушує прав
та інтересів третіх осіб, а тому
перешкод в прийнятті позивачем
спадщини суд не вбачає.

Відповідно до заяви від 29.01.2014 року
позивач просить суд витрати по сплаті
судового збору залишити за ним.

Керуючись ст.ст. 1218, 1220, 1222-1223, 1234, 1235, 1268,
1270, ЦК України, ст. ст. 10, 174, 213-215, 223, 294
ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
порядку спадкування за заповітом право
власності на спадкове майно, а саме:

- житловий будинок, розташований по
АДРЕСА_1, загальною площею 86,3 кв.м.,
житловою площею 54,3 кв.м., зазначений під
літерою "А", з верандою "а", ґанком та
господарськими будівлями: сараями "Б",
"б", погребом "п/Б", воротами з Хвірткою
№1 та огорожею №2, загальною вартістю
130899 грн., що належали ОСОБА_2, котра
померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
через Хмільницький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
оголошення, а особами які не приймали
участь у судовому засіданні протягом
цього ж строку з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Олійник І.
В.