Справа № 569/795/14-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2014 року
Рівненський міський суд
Рівненської області у складі :
головуючого судді Рогозіна С.В.,
при секретарі Кулик Т.М.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у здійсненні права власності
на квартиру шляхом визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстраційного обліку
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у
якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням, а саме АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог вказує,
що на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом є власницею 2/3
частки АДРЕСА_1, 1/3 належить її старшій
доньці ОСОБА_3. В даній квартирі
постійно проживає та зареєстровані
вона, її молодша донька ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 та старша дочка ОСОБА_5, яка
тимчасово проживає за кордоном. Влітку
2013 року, їй стало відомо про те, що в
квартирі значиться зареєстрованим
колишній чоловік ОСОБА_2, з яким
розлучилась у 1999 році. За яких обставин
він зареєструвався у квартирі їй не
відомо. З часу розлучення в квартирі
відповідач не проживає, право
власності на квартиру не має.
Реєстрація відповідача чинить
перешкоди в користуванні і
розпорядженні власністю, оскільки
змушує нести додаткові витрати за
комунальні послуги, які нараховуються
відповідно до кількості
зареєстрованих осіб. Покликаючись на
наведене просить позов задоволити.
Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала повністю з підстав
викладених у позовній заяві, просила їх
задоволити повністю. У зв'язку з
неявкою відповідача проти заочного
розгляду справи
Відповідач, будучи у встановленому
порядку повідомленим про час та місце
розгляду справи, про що свідчить
оголошення в газеті "Вільне слово" № 20
засідання не з'явився. Суд, зі згоди
позивача, вважає можливим розгляд
справи у відсутності відповідача на
підставі наявних у справі доказів з
постановленням заочного рішення у
справі, що відповідає положенню ст. 224
Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про задоволення
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власницею 2/3 частки АДРЕСА_1, 1/3 належить
її старшій доньці ОСОБА_3. Вказане
стверджується Свідоцтвом про право
власності на житло видане
Департаментом міського господарства
Рівненської міської ради 26 лютого 1998
року, Свідоцтвом про право на спадщину
за законом виданим державним
нотаріусом Другої рівненської
державної нотаріальної контори Ільчук
Н.О., реєстровий № 3-317.
Згідно довідки Рівненського МВ УДМС
України в Рівненській області, за
адресою АДРЕСА_1 значаться
зареєстрованими позивач ОСОБА_1, її
доньки ОСОБА_3, неповнолітня ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач ОСОБА_2
В даній квартирі постійно проживає
позивач та її неповнолітня донька
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та старша дочка
ОСОБА_5, яка тимчасово проживає за
Відповідач є колишнім чоловіком
позивача, з яким розлучилась у 1999 році.
З цього часу останній в квартирі не
Факт непроживання відповідача у
вказаному помешканні підтверджується
актом, складеним комісією мешканців
будинку АДРЕСА_1, затверджений
начальником ЖКП «Галицьке» Хорхолюком
А.В. 14 січня 2014 року, а також показаннями
допитаних в судовому засіданні в
якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які
вказали, що відповідач в АДРЕСА_1
тривалий час не проживає, місце його
проживання не відомо.
На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Статтею 72 ЖК України передбачено, що
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.
Оскільки судом встановлено, що
відповідач з 1999 року за місцем
реєстрації не проживає, за наведених
обставин є всі підстави для визнання
його таким, що втратив право
користування в АДРЕСА_1.
Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Позивач звільнення від сплати судового
збору у відповідності до ст. 5 Закону
України «Про судовий збір», як інвалід 2
групи, що стверджується пенсійним
посвідченням № НОМЕР_1 виданим 23 липня
2013 року.

Таким чином підлягають до стягнення з
відповідача в прибуток держави 243,60 грн.
судового збору.

На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України,
керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226, 233
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у здійсненні права
власності на квартиру шляхом визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку -
задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням, а саме
квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави
судовий збір в сумі 243,60 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Рівненської області через суд
першої інстанції. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
С.В.Рогозін