Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2,
Орган опіки та піклування Дніпровської
райдержадміністрації в місті Києві,
Служба у справах дітей Дніпровської
райдержадміністрації у місті Києві, за
участю Прокуратури Дніпровського
району міста Києва про обмеження
цивільної дієздатності особи, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з вказаною
заявою, посилаючись на те, що в АДРЕСА_1
проживає його дочка ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка протягом трьох років
не працює, зловживає спиртними напоями,
веде аморальний спосіб життя,
відмовляється від добровільного
лікування від алкоголізму та маючи
неповнолітнього сина, його онука
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
зареєстрований за вказаною адресою,
відмовилася від його виховання, і
утримання, залишила дитину без житла,
яке використовує для одержання
нетрудових доходів та проживання
кримінальних осіб. Враховуючи загрозу
життю та нормальному розвитку дитини,
його батько ОСОБА_4, в березні 2012 року
забрав та відвіз дитину до своєї матері
ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 Макарівського району,
де влаштував до школи, і до цього часу
дитина знаходиться на вихованні та
утриманні як батька, так і бабусі. До
цього часу він (заявник) мав надію, що
зможе допомогти дочці вилікуватися і
повернути дитину до свого помешкання,
та віддати до школи, але його намагання
безсилі, внаслідок алкогольного та
психічного стану веде себе
неадекватно. Тому, він неодноразово
письмово та усно звертався до
прокурора Дніпровського району, Служби
у справах дітей цього ж району, до
Дніпровського РУ ГУ МВС України, до
Київської міськдержадміністрації, але
жодної належної допомоги не одержав,
одержував формальні відписки.
Відповідними службами не складено
жодного належного акту перевірки
способу життя матері, та не притягнуто
до відповідальності за ухилення від
виконання батьківських прав. З березня
2012 року вона жодного разу не відвідала
сина, дитина залишається без
материнської опіки. В середині 2012 року
в квартирі поселився ОСОБА_6, 1985 року
народження, з кримінальним минулим (ч. 1
ст. 187 КК України) на правах
співмешканця, постійно приносить дочці
спиртні напої, та керує п'яною особою з
метою заволодіння квартирою. Дитина не
має можливості проживати за місцем
своєї реєстрації, та ходити до школи.
Враховуючи, що ніхто з них не працює,
кімнату в двохкімнатній квартирі
здають квартирантам для одержання
нетрудових доходів. Крім того, зі слів
сусідів, торгують наркотиками.
Матеріальної допомоги дитині мати не
надає, аліменти не сплачує. У зв'язку з
викладеним просив обмежити цивільну
дієздатність ОСОБА_2 у праві
розпоряджатися своїм майном та
квартирою, яка належить їй на праві
власності до позбавлення її залежності
від алкоголю.

В судовому засіданні заявник підтримав
усі обставини, які викладені в заяві,
вимоги, просив їх задовольнити.
Додатково пояснив, що його дочка
тривалий час не бачить дитину, не
виходить з дому. Вона живе своїм життям,
дитиною не цікавиться. Дитина проживає
без матері. В квартирі дочки проживають
сторонні люди, п'яниці. Вона здає золото
в ломбард, їздить на таксі. Коли він
повідомив дочку про цей позов, дочка
сказала, що покінчить життя
самогубством. Усі ці обставини
свідчать про її неадекватність.
Зазначив, що на обліку з приводу
алкоголізму чи психічних розладів
дочка не стоїть та ніколи не стояла.
Єдиним доказом, на який він посилається
- є медична довідка про лікування дочки
у зв'язку з забиттям голови, інших
доказів не має.

В судове засідання зацікавлена особа -
ОСОБА_2 не з'явилася, про день та час
розгляду справи сповіщалася належним
чином, заяв про відкладення розгляду
справи чи про розгляд справи за її
відсутності до суду не подавала.

Представник зацікавленої особи - Орган
опіки та піклування Дніпровської
районної у місті Києві державної
адміністрації, в судовому засіданні з
заявою не погодився, пояснив, що
заявник не надав жодного доказу на
підтвердження своїх вимог.

Представник зацікавленої особи -
Служби у справах дітей Дніпровської
районної у місті Києві державної
адміністрації, в судовому засіданні з
заявою не погодився, пояснив, що дитина
живе з батьком, який займається її
вихованням. Умови проживання дитини
належні, це було перевірено. Вимоги
заявника є безпідставними, відсутні
докази. Зауважив, що у них на обліку
перебувають діти позбавлені
батьківського піклування, а у даної
дитини є батько. Крім того, батько
дитини не згоден з позбавленням матері
батьківських прав. Профілактичних
робіт вони не проводять в силу ст. 160 СК
України.

Представник Прокуратури Дніпровського
району м. Києва, в судовому засіданні
заперечував щодо задоволення заяви з
тих підстав, що відсутні підстави та
докази для її задоволення.

В судовому засіданні свідок зі сторони
заявника ОСОБА_7 суду показав, що він є
кумом заявника. Він часто спілкується з
ОСОБА_2, десь рази два на місяць. Він
запитував похресницю чи вона буде
забирати дитину, відповіла, що не буде
забирати, піде на роботу, але так нічого
не робить. Коли вона дізналася, що
батько подав позов, то сказала йому
(свідку), що батько хоче забрати у неї
квартиру. Вона вважає, що батько хоче їй
щось погане, але це не так, батько хоче
допомогти. Зауважив, що ніколи не бачив
її в нетверезому стані, пусті пляшки
бачив, але не бачив, щоб вона пила.
Вважає, що якщо мати не хоче бачити свою
дитину, це є ненормальним. Людина, яка
говорить щось, і не робить, ця людина
неадекватна.

Вислухавши пояснення заявника,
представників зацікавлених осіб,
допитавши свідка, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
заява не підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що ОСОБА_2
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
зареєстрована в АДРЕСА_3, яка належить
їй на праві приватної власності. До
суду звернувся її батько із заявою про
визнання доньки обмежено дієздатною з
тих підстав, що вона зловживає
алкогольними напоями; веде аморальний
спосіб життя; маючи неповнолітнього
сина не займається його вихованням,
утриманням; син проживає з батьком;
залишила дитину без житла, яке
використовує для одержання нетрудових
доходів та проживання кримінальних
осіб.

Відповідно до ст. 36 ЦК України суд може
обмежити цивільну дієздатність
фізичної особи, якщо вона страждає на
психічний розлад, який істотно впливає
на її здатність усвідомлювати значення
своїх дій та (або) керувати ними. Суд
може обмежити цивільну дієздатність
фізичної особи, якщо вона зловживає
спиртними напоями, наркотичними
засобами, токсичними речовинами,
азартними іграми тощо і тим ставить
себе чи свою сім'ю, а також інших осіб,
яких вона за законом зобов'язана
утримувати, у скрутне матеріальне
становище.

В процесі розгляду справи заявник не
надав жодного доказу, який би свідчив
про те, що ОСОБА_2 страждає на психічні
розлади, які істотно впливають на її
здатність усвідомлювати значення
своїх дій та (або) керувати ними; що вона
зловживає спиртними напоями,
наркотичними засобами, токсичними
засобами і тим ставить себе чи свою
сім'ю у скрутне становище. Заявник
підтвердив, що його донька не перебуває
на обліку в психіатричному закладі, як
і не перебуває на обліку з приводу
зловживання спиртними напоями.
Посилання на те, що донька здає золото в
ломбард, їздить на таксі, не займається
дитиною, хворіла на менінгіт в 2010 році,
погрожувала покінчити життя
самогубством через подачу заяви до
суду, а тому є неадекватною, не
приймається судом до уваги як належні
докази того, що ОСОБА_2 може бути
обмежена на цивільну дієздатність.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 36 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215,
218, 223, 236-241, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1,
заінтересовані особи: ОСОБА_2, Орган
опіки та піклування Дніпровської
райдержадміністрації в місті Києві,
Служба у справах дітей Дніпровської
райдержадміністрації у місті Києві, за
участю Прокуратури Дніпровського
району міста Києва про обмеження
цивільної дієздатності особи -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: