У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ситнік О.М., розглянувши
касаційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
м. Києва від 10 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Державного агентства рибного
господарства України, треті особи:
Голова Державного агентства рибного
господарства України Дроник Віктор
Сергійович, Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київський області, про визнання
незаконними та скасування наказів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у
якому зазначав, що рішенням суду він
був поновлений на роботі на посаді
заступника начальника Управління
охорони, використання і відтворення
водних біоресурсів та регулювання
рибальства в Київський області.
Вказував, що видані відповідачем на
виконання судового рішення накази від
04 червня 2013 року № 52-ТО «Про поновлення
ОСОБА_2» та від 05 червня 2013 року №
53-ТО «Про внесення змін до наказу
Держрибагенства» від 04 червня
2013 року» не відповідають змісту
рішення, що порушує його трудові та
конституційні права, тому просив
визнати незаконними та скасувати
вказані накази.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 04 жовтня 2013 року
позов задоволено. Визнано незаконними
та скасовано накази Державного
агентства рибного господарства
України від 04 червня 2013 року № 52-ТО «Про
поновлення ОСОБА_2» та від 05 червня 2013
року № 53-ТО «Про внесення змін
до наказу Держрибагенства від 04 червня
2013 року № 52-ТО «Про поновлення
ОСОБА_2».

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
10 грудня 2013 року рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 04 жовтня 2013
року скасовано, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно,
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив
у позові, оскільки належних доказів,
відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК
України на підтвердження порушення
оскаржуваними наказами трудових прав
позивача не надано.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків суду вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Державного агентства
рибного господарства України, треті
особи: Голова Державного агентства
рибного господарства України Дроник
Віктор Сергійович, Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київський області, про визнання
незаконними та скасування наказів.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік