Торезький міський суд Донецької
Справа № 247/5634/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Торезький міський суд
Донецької області в складі:

Головуючої судді
Арапіної Н.Є.

при секретарі
Щербініній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Торез
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ майна,

В с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною
заявою до відповідача про поділ майна.
Свої вимоги мотивував тим, що сторони
знаходилися у зареєстрованому шлюбі з
07 серпня 1999 року. Сторонами 15 листопада
2012 року придбано метало-пластиковий
кіоск (модуль № 523 Е, загальною площею
72,6 м2), який розташований в АДРЕСА_1.
Рішенням Торезького міського суду від
07 жовтня 2013 року шлюб між сторонами
розірвано. У теперішній час
відповідачка користується спільним
майном і в добровільному порядку
відмовляється розділити майно. Позивач
бажає займатися підприємницькою
діяльністю у цьому кіоску, оскільки має
право на 1/2 частину зазначеного майна.
Просив розділити між сторонами спільно
нажите майно - метало-пластиковий кіоск
(модуль № 523Е, загальною площею 72,6 м2),
який розташований в АДРЕСА_1, визнав за
позивачем право власності на 1/2 його
частину.

Позивач в судове засідання не з'явився,
хоча належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи. До
початку судового засідання надав
письмову заяву з проханням розглянути
справу за його відсутності, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, хоча належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи. Причини неявки до суду не
повідомили.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, надані сторонами докази,
установив наступні фактичні обставини.

Згідно свідоцтва про шлюб сторони 07
серпня 1999 року зареєстрували шлюб,
прізвище після реєстрації - ОСОБА_1
(а.с.8). Від шлюбу мають дитину - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9). 07 жовтня 2013
року рішенням Торезького міського суду
шлюб між сторонами розірвано
(а.с.10-10зв.).

Згідно довідки Бюро технічної
інвентаризації м. Тореза від 24 січня 2014
року № 22 вбачається, що по архівним
матеріалам бюро металевий кіоск
(модуль № 523Є), розташований по АДРЕСА_1
належить ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу кіоску від 23 червня 2000
року. Зазначений договір в державному
реєстрі прав власності не
реєструється. Кіоск є об'єктом малої
архітектурної форми, не є нерухомим
майном. Його загальна площа складає 22,6
кв.м. Дані на іншого власника об'єкта
малої архітектурної форми кіоску
відсутні (а.с.42).

Згідно акту обстеження Бюро технічної
інвентаризації м. Тореза від 24 липня 2012
року металевого кіоску, що знаходиться
в АДРЕСА_1, визначено, що металевий
кіоск (модуль № 523 Э) не має нерозривний
зв'язок фундаменту із землею, тому він
не відноситься до об'єкту нерухомого
майна та не підлягає державній
реєстрації, переміщення якого є
можливим без його знецінення,
порушення цілісності та зміни
призначення (а.с.55).

Згідно висновків Приватного
підприємства «Донецько-Східний
Брокерський Торговий дім» від 16 серпня
2012 року вартість металевого кіоску, що
знаходиться в АДРЕСА_1, складає у сумі
1686 грн. 17 коп. (а.с.56).

Згідно заяви, засвідченої 15 листопада
2012 року приватним нотаріусом
Торезького міського нотаріального
округу ОСОБА_5, позивач надав згоду на
купівлю та укладання відповідачем
договору купівлі-продажу кіоску
(модуль № 523 Э), що знаходиться в АДРЕСА_1
за 1686 грн. 00 коп. (а.с.46).

Згідно договору купівлі-продажу
кіоску, посвідченого 15 листопада 2012
року приватним нотаріусом Торезького
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
відповідачем придбано у ОСОБА_4 у
власність металевий кіоск (модуль № 523
Э), загальною площею 22,6 кв.м, що
знаходиться в АДРЕСА_1 за 1686 грн.
(а.с.44-44зв.,45).

Позивач надав клопотання про
призначення судової товарознавчої
експертизи, на розгляд якої поставити
питання про вартість спірного об'єкту.

Заявлене клопотання підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.69 Сімейного Кодексу
України дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року передбачено, що право на
нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини 4 статті 3 цього
Закону права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Пунктом 1.3 Тимчасового Положення про
порядок реєстрації права власності на
нерухоме майно, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18 лютого
2002 року за № 157/6445 (яке було чинним на
час виникнення правовідносин та 01
січня 2013 року втратило чинність)
передбачено, що державна реєстрація
прав проводиться реєстраторами бюро
технічної інвентаризації у межах
визначених
адміністративно-територіальних
одиниць, обслуговування на території
яких здійснюється БТІ, створеними до
набрання чинності Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" та інших
законодавчих актів України" та
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно. Проведення
державної реєстрації прав у межах
території однієї
адміністративно-територіальної
одиниці реєстраторами декількох БТІ не
допускається.

Відповідно до п.1.6. цього Положення
державній реєстрації підлягає право
власності на закінчене будівництвом
нерухоме майно, яке прийняте в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку. Державна
реєстрація права користування
(сервітуту) на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельних ділянках;
права користування (найму, оренди)
будівлею або іншими капітальними
спорудами, їх окремими частинами;
довірчого управління нерухомим майном
проводиться після державної
реєстрації права власності на таке
майно. Державна реєстрація права
власності на об'єкти незавершеного
будівництва проводиться у порядку,
визначеному Положенням, з урахуванням
особливостей, встановлених у розділі IV
Положення. Не підлягають державній
реєстрації право власності та інші
речові права на тимчасові споруди

Пунктом 1.3 Порядку розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 21 жовтня 2011 року № 244,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 листопада 2011 року за
№1330/20068, тимчасова споруда
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

15 листопада 2012 року сторонами придбано
метало-пластиковий кіоск (модуль № 523 Е,
загальною площею 22,6 м2), який
розташований в АДРЕСА_1.

Тому виникла необхідність встановити,
чи відповідає ознакам нерухомого майна
спірний об'єкт, для чого з'ясувати його
технічні характеристики, наявність
фундаменту.

Зазначене питання охоплюється
основним завданням
будівельно-технічної експертизи, у
тому числі з визначенням вартості
нерухомого майна, тому одночасно на
вирішення судової
будівельно-технічної експертизи
необхідно поставити запропоноване
питання про вартість спірного об'єкту.

Суд вважає за необхідне призначити
судову будівельно-технічну, оскільки
для з'ясування обставин, що мають
значення для справи, необхідні
спеціальні знання різних галузей.

Оскільки для проведення зазначеної
експертизи потрібний значний проміжок
часу, на час проведення експертизи
провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст. 57, 143, 144, 197, п.5 ст.202 ЦПК
України,

У х в а л и
в:

Призначити в справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про поділ майна судову
будівельно-технічну експертизу, на
вирішення якої поставити наступні
питання:

1. Чи є об'єкт, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, нерухомим майном?

2. Яка вартість об'єкту, що розташований
за адресою: АДРЕСА_1?

Проведення експертизи доручити
експерту-оцінщику ОСОБА_6, який
здійснює експертну діяльність за
адресою: АДРЕСА_2.

Попередити експерта про кримінальну
відповідальність по ст.ст. 384, 385 КК
України.

Витрати по проведенню експертизи
покласти на позивача.

Роз'яснити йому положення ст.146 ЦПК
України про наслідки ухилення від
участі в експертизі.

Експертизу провести за участю сторін.

Провадження по справі на час
проведення експертизи зупинити.

Повний текст ухвали виготовлено 31
січня 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через Торезький
міський суд Донецької області шляхом
подачі апеляційної скарги в 5-денний
строк з дня проголошення ухвали. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Н. Є. Арапіна