У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення
позову

Справа № 285/223/14-ц

провадження № 2/0285/331/14

21 січня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний
суд Житомирської області у складі
судді Романюк Ю.Г., розглянувши
матеріали заяви про забезпечення
позову та перевіривши виконання вимог
ст. 151 ЦПК України у цивільній справі за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2014 року до суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики, в
якій позивач просить стягнути на її
користь з відповідача борг за
договором позики в сумі 1000,00 євро, що
еквівалентно сумі 10860,00 гривень та
судові витрати.

Разом із позовною заявою позивачем
подано заяву про забезпечення позову, в
якій остання просить в цілях
забезпечення позову накласти арешт на
все майно відповідача ОСОБА_2, оскільки
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Вивчивши суть заяви про забезпечення
позову та перевіривши її на предмет
виконання вимог ст. 151 ЦПК України, суд
дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; 2) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

В поданій позивачем заяві про
забезпечення позову не обґрунтовано
причини необхідності забезпечення
позову та вид забезпечення позову, який
належить застосувати. Окрім того,
позивачем не зазначено, на яке саме
майно слід накласти арешт, де
знаходяться майно відповідача, на яке
він просить накласти арешт, а також не
надано доказів про належність даного
майна відповідачу.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами. Співмірність, зокрема,
полягає в тому, щоб засіб забезпечення
відповідав предмету позову за
вартістю.

Відсутність вищезазначених відомостей
позбавляє суд дійти висновку про
наявність достатньо обґрунтованого
припущення, що невжиття заходів
забезпечення позову може у майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, а також робить
неможливим виконання такої ухвали.

Окрім цього, згідно із ч. 4 ст. 151 ЦПК до
заяви про забезпечення позову
додається документ, який підтверджує
сплату судового збору за подання заяви
про забезпечення позову.

Слід звернути увагу, що до суду
подається оригінал документу, який
підтверджує сплату судового збору та
його копії, відповідно до кількості
відповідачів і третіх осіб.

Статтею 4 Закону України «Про судовий
збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (в редакції
чинній на момент подання заяви до суду)
визначено розміри ставок судового
збору. Так, відповідно до пп. 13 п. 1 ч. 2 ст.
4 цього Закону, за подання до суду заяви
про забезпечення доказів або позову
ставки судового збору встановлюються у
таких розмірах: 0,1 розміру мінімальної
заробітної плати, що становить 121 грн. 80
коп.

Позивачем в переліку документів які
додаються до заяви про забезпечення
позову зазначено, що додається
квитанція про сплату судового збору.
Відповідно до акта від 21 січня 2014 року,
складеного працівниками
Новоград-Волинського міськрайонного
суду, при розкриванні поштового
конверту не виявилось вказаного у
додатку до заяви документу, а саме:
квитанції про сплату судового збору.

Таким чином, судом встановлено, що в
порушення вимог ч. 4 ст. 151 ЦПК, позивачем
до заяви про забезпечення позову не
додано документу, який підтверджує
сплату судового збору за подання даної
заяви.

З таких обставин, враховуючи, що заяву
про забезпечення позову подано без
додержання вимог ст. 151 ЦПК України,
суддя приходить до висновку, що її слід
повернути заявнику на підставі ч. 8 ст.
153 ЦПК України.

Керуючись ст. 151, ч. 8 ст. 153, ст. 209 ЦПК
України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики - повернути
заявнику.

Копію ухвали невідкладно надіслати
заявнику.

Роз'яснити, що повернення заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення ухвали суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п'яти днів з дня отримання копії цієї
ухвали.

Суддя
Ю.Г. Романюк