Справа № 734/371/13-ц Провадження №
22-ц/795/268/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Іванюк Т.І. Доповідач - Литвиненко І. В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року м. ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.
суддів:Євстафіїва О.К., Страшного
М.М.при секретарі:Мартиновій А.В.за
участю:відповідачки ОСОБА_5, її
представника та представника ОСОБА_6
ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення Козелецького
районного суду від 4 грудня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_9 про визнання факту
проживання однією сім'єю та поділ
майна,

в с т а н о в и в:

У січні 2013 року ОСОБА_8 звернулась з
позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 про
визнання факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу її та
ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в
період з січня 1991 року по 31.07.2012 року,
визнання спільною сумісною власністю
автомобіля марки Skoda Octavia, 2005 року
випуску, земельної ділянки площею 0,09
га, на території Крехаївської сільради,
Козелецького району, що належав на
праві власності за державним актом
ОСОБА_10, садовий будинок, побудований
на вказаній земельній ділянці, та поділ
вказаного майна, згідно якого визнати
право власності по ? частині на вказане
майно.

Рішенням суду позов задоволено
частково. Суд встановив факт
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в
період з січня 1991 року по ІНФОРМАЦІЯ_2
року, визнав спільною сумісною
власністю ОСОБА_8 та ОСОБА_10 автомобіль
марки Skoda Octavia, 2005 року випуску, кузов
номер НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1,
визнав за ОСОБА_8 право власності на ?
частину цього автомобіля і відмовив в
задоволенні решти вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
просить рішення суду скасувати через
неповне з'ясування обставин справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, недоведеністю
обставин, які суд вважав встановленими,
і ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги
зводяться до того, що суд упереджено
віднісся до доказів відповідачів
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у зв'язку з чим
висновки суду про доведеність факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу позивачки і їх батька
не відповідають обставинам справи,
спростовуються показаннями свідків,
поясненнями відповідачів, картками
реєстрації ОСОБА_11 та ОСОБА_10, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, копією актового запису про
народження ОСОБА_12, довідкою ПАТ
„Домобудівельний комбінат № 4" від
09.10.2013 року, відсутністю згоди ОСОБА_8 як
дружини на придбання спірного
автомобіля. Апелянт також зазначає, що
суд, в порушення норм матеріального
права, застосував до спірних
правовідносин норми СК України, що
набрав чинності з січня 2004 року, і
незаконно визнав факт спільного
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з
січня 1991 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_10, який до
дня смерті проживав і був
зареєстрований за адресою: м.Київ.
АДРЕСА_1, що відноситься до ЖБК
„Юність-2".

Разом з ним в цій квартирі з 1991 року
проживала ОСОБА_8 та їх спільна дочка
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після смерті
ОСОБА_10, стала членом ЖБК „Юність-2".

Після смерті ОСОБА_10 залишилось майно,
зареєстроване на нього, а саме:
автомобіль марки Skoda Octavia, 2005 року
випуску, куплений 30.01.2008 року, земельна
ділянка площею 0,09 га на території
Крахаївської сільради, що належала
ОСОБА_10 на підставі державного акту про
право власності від 28.05.1996 року, садовий
будинок в СК „Райдуга" на цій земельній
ділянці, який був узаконений рішенням
виконкому Крахаївської сільради № 68
від 18.10.2010 року.

ОСОБА_8. вважає, що вказане майно є її з
ОСОБА_10 спільною сумісною власністю,
так як вона з ОСОБА_10 проживала з січня
1991 року і по день його смерті однією
сім'єю як чоловік та дружина без
реєстрації шлюбу.

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з того, що є доведеним факт
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу позивачки і ОСОБА_10 з
січня 1991 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а
тому автомобіль, який придбавався у 2008
році, є їх спільною сумісною власністю
і позивачці належить ? його частина. Що
стосується вимог про визнання спільною
сумісною власністю земельної ділянки і
садового будиночка, то суд відмовив у
зв'язку з тим, що земля передавалась у
приватну власність, а право власності
на садовий будиночок не зареєстроване.

Апеляційний суд погоджується з
висновками суду першої інстанції про
доведеність факту проживання однією
сім'єю позивачки і ОСОБА_10, про поділ
автомобіля як суб'єкта їх спільної
сумісної власності та про відмову у
задоволенні вимог про визнання
спільною сумісною власністю земельної
ділянки і садового будиночка. Ці
висновки відповідають наданим доказам
та положенням ст.74 СК України.

Проте, апеляційний суд не може
погодитись з визначенням судом першої
інстанції щодо періоду коли позивачка
і ОСОБА_10 проживали однією сім'єю.

Зокрема, ст.ст.234, 256 ЦПК України
передбачено встановлення фактів в тому
разі, якщо вони мають юридичне
значення.

Як убачається з позовної заяви ОСОБА_8,
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 їй
необхідно для визначення її права на
спільне сумісне майно. Такі
правовідносини врегульовані ст.74 СК
України, яка діє з 1 січня 2004 року.
Згідно до ч.1 ст.58 Конституції України,
норми СК України застосовуються до
сімейних відносин, які виникли після
набрання ним чинності.

Таким чином, факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу має
юридичне значення лише з 1 січня 2004
року, а до 1 січня 2004 року законодавець
не передбачав можливість встановлення
такого факту. Правила ст.ст.22, 28, 29 КпШС
України не застосовуються до спорів
про поділ майна осіб, які жили однією
сім'єю, але не перебували у
зареєстрованому шлюбі. Такі спори
вирішуються згідно до п.1 ст.17 Закону
України „Про власність", про що суд
першої інстанції зазначав у своєму
рішенні.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд
погоджується з доводами апеляційної
скарги в цій частині і приходить до
висновку про необхідність змінити
рішення суду першої інстанції шляхом
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 та
ОСОБА_10 в період саме з 1 січня 2004 року
по 31.07.2012 року.

Що стосується інших доводів
апеляційної скарги про упередженість
суду першої інстанції в оцінці доказів,
то вони є безпідставними, оскільки
особові картки про зняття з реєстрації
у квартирі ОСОБА_10 його першої дружини
та дочки ОСОБА_5 у 1990 році, про
реєстрацію позивачки і її дочки за
іншою адресою у період з 1993 по 1996 рік,
актовий записи про народження ОСОБА_12
(ОСОБА_9), довідка ПАТ „Домобудівельний
комбінат № 4" від 09.10.2013 року про
отримання ОСОБА_8 квартири, пояснення
свідків, не спростовують факту
постійного проживання позивачки за
адресою АДРЕСА_1, разом з власником
квартири ОСОБА_10 однією сім'єю після 1
січня 2004 року.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_10 за
життя не визнавав ОСОБА_8 своєю
дружиною не ґрунтується на доказах.
Сама ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснила, що з батьком вона майже не
спілкувалась і нічого не може пояснити
про обставини проживання ОСОБА_8 разом
з ОСОБА_10 Крім того, на а.с.154 мається
заява ОСОБА_10 до голови правління ГБК
„Дружба" від 20.01.2008 року (саме на час
купівлі автомобіля), в якій він називає
ОСОБА_8 своєю дружиною.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції про існування між позивачкою
і ОСОБА_10 стосунків, притаманних
подружжю, про придбання в період
спільного проживання автомобіля і про
право позивачки на 12 частину цього
автомобіля. Доводів стосовно
скасування рішення суду в частині
відмови в задоволенні позову
апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду зміні в частині
визначення періоду проживання ОСОБА_8 і
ОСОБА_10 однією сім'єю.

Керуючись ст.74 СК України, ст.ст. 303, 307,
309 ч.1 п.4, ст.ст. 314, 316, 319, 325 ЦПК України,
апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Козелецького районного суду
від 4 грудня 2013 року змінити,
встановивши факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 та
ОСОБА_10 в період з 1 січня 2004 року по
31.07.2012 року.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: