Справа № 751/5826/13-ц Провадження №
22-ц/795/779/2014 Головуючий у I інстанції
-Косач І. А. Доповідач - Висоцька Н.
В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Бойко О.В.

при секретарі - Зіньковець О.О.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 25 лютого 2014 року за
заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про відшкодування збитків,
завданих поклажодавцеві,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 25.02.2014
року, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2
про забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування збитків, завданих
поклажодавцеві - відмовлено, та винести
нову, якою задовольнити його заяву
шляхом накладення арешту на пункт
шиномонтажу на 148 км. автодороги Київ -
Чернігів - Нові Яриловичі, що належить
ОСОБА_3

Доводи скарги зводяться до того, що
оскаржувана ухвала є необґрунтованою
та постановленою з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Вказує, що заочним рішенням суду з
ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 60
тис. грн. На підставі даного рішення
суду ОСОБА_2 звернувся з виконавчим
листом до виконавчої служби, яка
відшукала єдине майно, яким володіє
ОСОБА_3 - пункт шиномонтажу на 148 км.
автодороги Київ - Чернігів - Нові
Яриловичі.

Апелянт зазначає, що за весь час ОСОБА_3
сплатив позивачу тільки 1 тис. грн., що
стало підставою звернення ОСОБА_2 до
суду з заявою про забезпечення позову.

Вказує, що ОСОБА_3 не має ніякого іншого
майна та задекларованих доходів, а тому
невжиття заходів забезпечення позову
утруднить і зробить неможливим
виконання можливого рішення про
задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні заяви про
забезпечення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що заявником
не доведено, що невжиття заходів
забезпечення позову може в майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання можливого рішення суду про
задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд вважає, що такий
висновок суду відповідає матеріалам
справи та нормам закону, що
регламентують спірні правовідносини.

Забезпечення позову є процесуальною
дією суду, право на вчинення якої
надано суду ст. 151 - 152 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі може вжити заходи забезпечення
позову, якщо невжиття заходів може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду. В заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено причини, у зв'язку з якими
необхідно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, з обґрунтуванням
необхідності його застосування, та
інші відомості, необхідні для
забезпечення позову.

Згідно роз'яснень п. 4, 7 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
22.12.2006р. "Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір і
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно положень ст.ст. 151, 153 ЦПК України
та роз'яснень, викладених в п. 1
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», єдиною підставою
для забезпечення позову є мотивована
заява будь-кого з осіб, які беруть
участь у справі.

З заяви про забезпечення позову (а.с. 165)
вбачається, що ОСОБА_2 просить накласти
арешт на пункт шиномонтажу на 148 км.
автодороги Київ - Чернігів - Нові
Яриловичі, разом з тим матеріали справи
містять договір купівлі-продажу від
06.08.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_3
придбав нежитлову будівлю, а саме
Дорожній пункт з надвірними будівлями,
розташований за адресою: 148 км
автодороги Київ-Чернігів-Н.Яриловичі
на території Київської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області (а.с. 166), що також
підтверджується копією витягу про
реєстрацію права власності (а.с. 167),
вартість зазначеної будівлі визначена
у висновку про вартість майна (а.с. 168).

З наведеного вбачається, що посилання
апелянта, що невжиття заходів
забезпечення позову утруднить і
зробить неможливим виконання
можливого рішення про задоволення
позову, є тільки припущеннями.

Крім того, з наданих копій документів
не можливо зробити висновок, що саме
нежитлова будівля, яка зареєстрована
за відповідачем є пунктом шиномонтажу
на 148 км автодороги
Київ-Чернігів-Яриловичи, таким чином
судом першої інстанції враховано, що
вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Не заслуговують на увагу суду і доводи
апелянта щодо того, що ОСОБА_3 не має
ніякого іншого майна та задекларованих
доходів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
суд приходить до висновку про те, що
доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на нормах права, ухвала
суду першої інстанції постановлена з
дотриманням норм процесуального права,
і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313-315,
317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 25 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:Судді: