Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

24 лютого 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Гуменюк А. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно
до договору дарування, він є власником
3/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1.
Решта будинку належить співвласнику
ОСОБА_4 У спірному будинку з 02 вересня
2000 року зареєстровані ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

Посилаючись на те, що відповідачі з
початку 2006 року не проживають у
вищевказаному будинку, не оплачують
комунальні послуги та не бере участь в
утриманні 3/5 частин будинку, просить
визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 таким, що
втратили право на користування
житловим приміщенням - 3/5 частини
будинку АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали у повному
обсязі за тих же підстав, просили його
задовольнити. Позивач пояснив, що
ОСОБА_2 у 2004 році подарувала 3/5 частини
вказаного будинку. Зазначив, що
відповідачі проживали раніше у даному
будинку з 2000 р. по 2006 р. На сьогоднішній
день відповідачі не є власниками та не
є членами його сімї, тому не мають право
користуватися його частиною будинку. У
2006 році ОСОБА_2 разом зі своїм сином
ОСОБА_3 виїхали з спірного житлового
будинку і почали проживати за іншою
адресою. Зазначив, що відповідачі не
приймають участі в утриманні 3/5 частин
житлового будинку, не сплачують плату
за житлово-комунальні послуги.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Заочний розгляд справи відбувається за
відсутності відповідачів з
дотриманням вимог, встановлених
законом, на підставі ухвали про заочний
розгляд справи.

Суд, вважає можливим розглядати справу
у відсутності відповідачів на підставі
наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
його представника, вивчивши матеріали
справи вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірне жиле
приміщення являє собою 3/5 частини
одноповерхового житлового будинку, в
якому позивачу належить дві кімнати, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Як встановлено у судовому засіданні, 3/5
частин спірного будинку належать
позивачу на праві приватної власності
відповідно до договору дарування
частини житлового будинку від 28 грудня
2004 року (а.с. 8).

У судовому засіданні позивач пояснив,
що решта будинку, а саме 2/5 частини
належить співвласнику ОСОБА_4

У спірному житловому будинку
зареєстровано три особи, що
підтверджується довідкою форми № 3
виданою КП "Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Подільського району" від 03.07.2013 року №
560, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с.
9).

Позивач в судовому засіданні пояснив,
що відповідачі не є власниками будинку
та не є членами його сімї, спірним
житловим приміщенням не цікавляться.

Факт не проживання відповідачів в
будинку АДРЕСА_1 підтверджується
актами від 17 липня 2006 року, 27 липня 2012
року, 29 серпня 2012 року, 26 жовтня 2012 року,
30 травня 2013 року та 01 липня 2013 року,
затверджені начальником ЖЕД по
обслуговуванню приватного сектора
Подільського району (а.с. 10-15) .

Спірні правовідносини регулюються
нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

У ч. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому згідно зі ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України дає підстави для
висновку про те, що у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права.

Право користуватися чужим майном
регламентується ст. 405 ЦК України,
відповідно до якої право на
користування житлом відповідно до
закону мають лише члени сім'ї власника
житла, які проживають разом з ним.

Разом з тим, в силу вимог ст. 156 ЖК
України відповідачі по справі не є
членами сім'ї власника квартири -
позивача по справі, оскільки не є
членом подружжя позивача, його батьком,
дитиною чи особами, що ведуть з
позивачами спільне господарство та
проживають як члени однієї сім'ї.

ОСОБА_2 подарувавши квартиру позивачу,
особисто втратила право користування
нею.

На основі повно та всебічно з'ясованих
обставин справи, підтверджених
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, встановивши правовідносини,
які випливають із встановлених
обставин, та правові норми, які
підлягають застосуванню, враховуючи,
що реєстрація відповідачів порушує
права позивача вільно користуватися та
розпоряджатися свою власністю, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню, а ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 потрібно визнати таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - 3/5 частини будинку
АДРЕСА_1. оскільки відповідачі мали
право користуватися даною квартирою
лише за умови права власності на неї .

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України стягненню з відповідачів на
користь ОСОБА_1 підлягають витрати по
оплаті судового збору в розмірі по 57
грн. 35 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 16, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 3, 10,
11, 15, 58-60, 88, 209, 212-215, 224, 228, 233 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право
користування житловим приміщенням - 3/5
частини будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_2) судовий збір
у розмірі 57 грн. 35 коп. (п'ятдесят сім
гривень тридцять п'ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
неможливо ідентифікувати) на користь
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_2)
судовий збір у розмірі 57 грн. 35 коп.
(п'ятдесят сім гривень тридцять п'ять
копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя М. О. Шаховніна