Справа № 727/1905/14-ц
Провадження № 2/727/711/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року.
Шевченківський районний
суд м. Чернівці в складі :

головуючого-судді
Богдан С.І.

при секретарі
Руснак І.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції про
визнання права власності на автомобіль
та зобов'язання звільнити з-під арешту
автомобіль,

В С Т А Н О В
И В :

В березні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся з даним позовом до суду в
якому зазначив, що він придбав у ОСОБА_4,
мешканця АДРЕСА_1 автомобіль марки «
Фольксваген Т 4 », 1998 року випуску,
держномер НОМЕР_1 і це підтверджується
розпискою від 29.03.2013 року.

Даний транспортний засіб
зареєстрований в органах ДАІ на ім»я
ОСОБА_3, мешканки АДРЕСА_2.

За автомобіль він заплатив від
відповідачу 66400 гривень, що також
підтверджується розпискою.

Укласти нотаріально посвідчений
договір купівлі-продажу транспортного
засобу у день фактичного продажу у
нього та відповідачів не було
можливості, тому вони домовилися про
оформлення документів розпискою та
генеральною довіреністю від 29.03.2013
року.

Відповідно до ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 640 ЦК України
договір є укладеним з моменту
одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
про прийняття цієї пропозиції. Якщо
відповідно до акта цивільного
законодавства для укладення договору
необхідні також передання майна або
вчинення іншої дії, договір є укладеним
з моменту передання відповідного майна
або вчинення певної дії.

У відповідності до цих вимог та
ст.ст. 639 ч.1, 655,205,206 ЦК України, він та
ОСОБА_4, який діяв відповідно до
довіреності від ОСОБА_3 виданої 29.03.2013
року, уклали між собою договір купівлі
-продажу автомобіля, при цьому обрали
усну форму його укладення. Про те, що
договір було укладено свідчить сам
факт передачі автомобіля йому,
розписка та генеральна довіреність.

Таким чином вони як сторони
договору купівлі-продажу досягли
домовленості щодо всіх істотних умов
договору і виконали їх належним чином,
здійснивши передачу автомобіля від
продавця до покупця.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів, Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття право власності
не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України,
право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором чи законом.

Однак 19.12.2013 року на підставі
постанови від 18.12.2013 року
Шевченківського ВДВС Чернівецького
МУЮ, головним державним виконавцем
ВДВС Рахівського

райуправління юстиції у Закарпатській
області складено акт опису й арешту
майна, згідно якого на автомобіль марки
« Фольксваген Т 4 », 1998 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, який належить
йому, накладено арешт.

У зв'язку з викладеним, позивач
просив визнати за ним право власності
на автомобіль марки « Фольксваген Т 4 »,
1998 року випуску, кузов № НОМЕР_2,
державний номер НОМЕР_1 та зобов'язати
Шевченківський ВДВС Чернівецького МУЮ
звільнити з-під арешту даний
автомобіль.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі і дав свої
пояснення.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
судове засідання не появилися, але від
них поступили заяви в яких вони
заявлені позовні вимоги взнали
повністю, просили справу розглянути у
їх відсутності.

Представник відповідача
Шевченківського ВДВС Чернівецького
МУЮ в судове засідання не появився, від
нього поступила заява в якій він просив
справу розглядати у його відсутності,
вирішення позову залишив на розгляд
суду.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали додані до
позовної заяви, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що фактично
29.03.2013 року позивач ОСОБА_1 придбав у
відповідача ОСОБА_4 автомобіль «
Фольксваген Т 4 », 1998 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1 і це
підтверджується розпискою, яка мається
в справі з якої вбачається що ОСОБА_4
продав, а ОСОБА_1 купив автомобіль марки

« Фольскваген Т 4 », держномер НОМЕР_1 на
підставі довіреності від ОСОБА_3 за 66400
гривень.

З довіреності від 23 січня 2012 року
вбачається, що ОСОБА_3 уповноважила
цією довіреністю ОСОБА_4 керувати, а
також розпоряджатися

( продати, обміняти,передавати в
оренду,позичку, заставляти в
забезпечення її власних зобов'язань
тощо ) належним їй на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3, легковим
автомобілем марки « Фольскваген Т 4 »,
1998 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

З довіреності від 29 березня 2013 року
вбачається, що ОСОБА_4, діючи від імені
ОСОБА_3 уповноважив цією довіреністю
ОСОБА_1 керувати, а також
розпоряджатися ( продавати, обміняти,
передавати в оренду, позичку,
заставляти в забезпечення зобов'язань
власника тощо ) належним ОСОБА_3
легковим автомобілем марки «
Фольксваген Т 4 », 1998 року випуску,
номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір ( оферти ) і прийняття
пропозиції ( акцепту ) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України передбачено,
що договір може бути укладений у
будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми
договору не встановлені законом.

Згідно ч.1,2 ст. 640 ЦК України договір
є укладеним з моменту одержання особою,
яка направила пропозицію укласти
договір, відповіді про прийняття цієї
пропозиції. Якщо відповідно до акта
цивільного законодавства для
укладення договору необхідні також
передання майна або вчинення іншої дії,
договір є укладеним з моменту
передання відповідного майна або
вчинення певної дії.

Статтею 655 ЦК України передбачено,
що за договором купівлі-продажу одна
сторона ( продавець ) передає або
зобов'язується передати майно ( товар )
у власність другій стороні ( покупцеві
), а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно

( товар ) і сплатити за нього певну суму
грошей.

Форма правочинів передбачена ст. 205
ЦК України : правочин може вчинятися
усно або у письмовій формі. Сторони
мають право обирати форму правочину,
якщо інше не встановлено законом ;
правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків ; у випадках, встановлених
договором або законом, воля сторони до
вчинення правочину може виражатися її
мовчанням.

Статтею 206 ЦК України визначено
правочини, які можуть вчинятися усно,
зокрема, це - усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та ( або )
державній реєстрації, а також
правочинів для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність ; юридичній особі, що
сплатила за товари та послуги на
підставі усного правочину з другою
стороною, видається документ, що
підтверджує підставу оплати та суму
одержаних грошових коштів : - правочини
на виконання договору, укладеного в
письмовій формі, можуть за
домовленістю сторін вчинятися усно,
якщо це не суперечить договору або
закону.

Як встановлено судом, сторони
відповідно до вищезазначених норм
матеріального права уклали між собою
договір купівлі-продажу автомобіля,
при цьому обрали усну форму його
укладення.

Про укладення зазначеного
договору свідчить сам факт передачі
автомобіля позивачу та отримання
грошей за автомобіль відповідачем, а
також розписка, яка була укладена ними
обома 29.03.2013 року.

Таким чином, сторони досягли
домовленості щодо всіх істотних умов
договору і виконали їх належним чином,
здійснивши передачу автомобіля від
продавця, який діяв за довіреністю,
покупцю.

Судом також встановлено, що
укладаючи розписку у підтвердження
купівлі-продажу автомобіля, сторони
мали намір в подальшому укласти його у
письмову вигляді, однак із-за
віддаленості місця їх знаходження, та
виникненням побутових проблем, вони не
змогли цього зробити, а потім
автомобіль був арештований Відділом
державної виконавчої служби, що не дало
можливості оформити договір
купівлі-продажу у письмовій формі, при
цьому сторони не заперечували проти
того, що договір був укладений і право
власності перейшло на автомобіль до
позивача.

Судом також встановлено, що 19.12.2013
року головним державним виконавцем
ВДВС Рахівського районного управління
юстиції Закарпатської області Булеца
Н.В. при примусовому виконанні
постанови ВП № 38986298 з примусового
виконання виконавчого листа № 2-195/12 від
18.07.2013 року виданого 18.12.2013 року
Шевченківським ВДВС Чернівецького МУЮ
було описано та накладено арешт на
автомобіль марки

« Фольксваген Т 4 », 1998 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, в рахунок
стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7
матеріальної шкоди та понесених
судових витрат по цивільній справі,
автомобіль було передано на зберігання
ОСОБА_1.

Таким чином, на момент накладення
арешту державним виконавцем ВДВС
Рахівського райуправління юстиції
Закарпатської області, тобто 19.12.2013
року, автомобіль марки « Фольксваген Т 4
», 1998 року випуску, державний номер
НОМЕР_1 належав на праві власності
позивачу ОСОБА_1 згідно усно укладеного
договору купівлі-продажу, а тому
підстав для накладення арешту на цей
автомобіль у державного виконавця не
було.

Виходячи з встановленого суд
вважає, що позов як в частині визнання
права власності на автомобіль, так і
звільнення його з-під арешту підлягає
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та ст.ст.
205,206,328,334,638,639,640,655 ЦК України, керуючись
ст.ст. 10,60,209,213,215,218 ЦПК України, суд -

В И
Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
мешканцем АДРЕСА_3 право власності на
автомобіль марки « VOLKSWAGEN », модель Т 4 ,
1998 року випуску, кузов НОМЕР_2,
державний номерний знак НОМЕР_1.

Звільнити з-під арешту автомобіль
марки « VOLKSWAGEN », модель Т 4, 1998 року
випуску, кузов НОМЕР_2, державний
номерний знак НОМЕР_1, який був
накладений згідно акту опису й арешту
майна від 19 грудня 2013 року головним
державним виконавцем ВДВС Рахівського
районного управління юстиції
Закарпатської області Булеца Н.В. на
підставі постанови ВП № 38986298 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-195/12 від 18.07.2013 року виданого
18.12.2013 року Шевченківським ВДВС
Чернівецького міського управління
юстиції.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
проголошення до апеляційного суду
Чернівецької області через
Шевченківський районний суд м.
Чернівці.

Суддя
Богдан С.І.