печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5026/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11 квітня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого: судді
Соколова О.М.,

при секретарі: Лейко
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Дім» про
стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Печерського районного суду м. Києва із
вищевказаним позовом до приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім», в якому просила
стягнути з відповідача: 13 205 грн. 57 коп.
страхового відшкодування, 348 грн. 05 коп.
пені, 80 грн. 32 коп. 3 % річних, а також 243
грн. 60 коп. витрат з оплати судового
збору. Обґрунтовуючи позовні вимоги
зазначила, що 27 червня 2013 року
відбулася ДТП за участю автомобіля
«Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням
водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «Ford
Escort» д.н.з. НОМЕР_7 під керуванням водія
ОСОБА_3 Внаслідок ДТП вищевказані
автомобілі зазнали механічних
пошкоджень. Постановою Печерського
районного суду м. Києва від 29 серпня 2013
року винним у вчиненні вказаної ДТП
визнано ОСОБА_3. Оскільки
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля «Ford Escort» д.н.з.
НОМЕР_7 на момент вчинення вищевказаної
ДТП була застрахована в ПрАТ
«Український Страховий Дім», позивач
звернувся до останнього з вимогою про
здійснення страхового відшкодування,
проте вказана вимога позивача залишена
без реагування. За наведених обставин
ОСОБА_1 просить задовольнити позов в
заявлений нею спосіб.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про місце, день та
час розгляду справи повідомлявся
належним чином (а.с. 28), проте остання
подав до суду заяву, в якій позов з
викладених у ньому підстав підтримав
та просив задовольнити, а також не
заперечував щодо розгляду справи за
його відсутністю та відсутністю
позивача (а.с. 30).

ПрАТ «Український Страховий Дім» свого
представника в судове засідання не
направило, про місце, день та час
розгляду справи повідомлене належним
чином (а.с. 29), про причини неявки
представника суду не повідомило.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

За викладених підстав, а також
враховуючи згоду представника
позивача на заочний розгляд справи, суд
визнав можливим провести заочний
розгляд справи у відсутності сторін на
підставі наявних в справі доказів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши письмові докази
по справі у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 червня 2013 року о
13 год. 15 хв. ОСОБА_3 рухаючись по вул.
Підвисоцького, 16 в м. Києві, керував
автомобілем марки «Ford Escort» д.н.з.
НОМЕР_7, перед початком руху не вжив
заходів, щоб це було безпечним і не
створить перешкод для інших учасників
руху, що призвело до зіткнення з
автомобілем «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_6 під
керуванням водія ОСОБА_2 Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди вказані
автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 29 серпня 2013 року винним у
вчиненні ДТП визнано ОСОБА_3 (а.с. 8-9).

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_3 у вчинені
вищевказаної ДТП є встановленою та не
підлягає доведенню.

Власником автомобіля марки «Ford Escort»
д.н.з. НОМЕР_7 є ОСОБА_3, цивільно-правова
відповідальність якого застрахована в
ПрАТ «Український Страховий Дім»
згідно поліса № АС/1866586 (а.с. 15).

Згідно висновку звіту № 3634 від 07 серпня
2013 року про вартість матеріального
збитку завданого власнику
транспортного засобу «Renault Megane» д.н.з.
НОМЕР_6 (а.с. 33-41) виконаного на
замовлення ПрАТ «Український
Страховий Дім», розмір матеріального
збитку завданого власнику колісного
транспортного засобу з урахуванням
фізичного зносу запчастин становить 13
705 грн. 57 коп.

Станом на день розгляду справи в суді,
ОСОБА_1, яка є власником автомобілю
«Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_6 страхове
відшкодування ПрАТ «Український
Страховий Дім» не здійснило.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на
підтвердження виплати позивачу
страхового відшкодування, або доказів
правомірності відмови у здійсненні
такої виплати позивачеві, відповідачем
не надано.

Разом з цим, як вбачається з полісу №
АВ/3464588, розмір франшизи за ним складає
500 грн. 00 коп. (а.с. 15).

Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

За наведених обставин, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з
приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Дім»
страхового відшкодування в сумі 13 205
грн. 57 коп. (13 705 грн. 57 коп. - 500 грн. 00 коп.)
є доведеними та підлягають
задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Крім того, згідно з п. 36.5. ст. 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування (регламентної виплати)
з вини страховика (МТСБУ) особі, яка
має право на отримання такого
відшкодування,

сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки

Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який

нараховується пеня.

Таким чином, вимога позивача про
стягнення з відповідача 348 грн. 05 коп.
пені, також є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Оскільки зобов'язання страховиків у
разі настання страхового випадку
зводиться до здійснення страхової
виплати, то таке зобов'язання є
грошовим і в разі прострочення його
виконання настає відповідальність,
передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення. Проценти річних, так само
як і інфляційні втрати на суму боргу,
входять до складу грошового
зобов'язання і на відміну від пені не є
санкцією за порушення грошового
зобов'язання, а виступають способом
захисту майнового права та інтересу,
який полягає у відшкодуванні
матеріальних витрат кредитора від
знецінення грошових коштів унаслідок
інфляційних процентів і отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування отриманими ним грошовими
коштами, належними до сплати
кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника та незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за порушення виконання
зобов'язання. Таким чином, інфляційні
нарахування на суму боргу та три
проценти річних є наслідком
невиконання грошового зобов'язання.

За наведених обставин, суд, враховуючи
розмір страхового відшкодування
встановлений в судовому засіданні,
вважає, що з відповідача підлягає
стягненню 80 грн. 32 коп. 3% річних.

Аналізуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
повністю обґрунтованими та відповідно
такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги підлягають
задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК
України, з ПрАТ «Український Страховий
Дім» на користь ОСОБА_1 підлягає
стягненню 243 грн. 60 коп. витрат з оплати
судового збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 212, 213, 214, 215, 223, 224-233 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» про стягнення
страхового відшкодування -
задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Український Страховий
Дім» () на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5) 13 205
(тринадцять тисяч двісті п'ять) грн. 57
коп. страхового відшкодування.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Український Страховий
Дім» () на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5) 348
(триста сорок вісім) грн. 05 коп. пені.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Український Страховий
Дім» () на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5) 80
(вісімдесят) грн. 32 коп. 3% річних.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Український Страховий
Дім» () на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5) 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. витрат з
оплати судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою яка була
відсутня при проголошенні рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
О.М. Соколов