Справа №
РІШЕННЯ

Іменем
України

09 квітня 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді
Богдан О.О.

при секретарях
Пождемі В.І., Каракаю О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
майном,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2013 року позивачка
звернулась до суду з даним позовом. В
обґрунтування позовних вимог
зазначила, що перебувала з
відповідачем ОСОБА_3 у шлюбі. Сторонни
мають двох синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце
проживання яких визначено з матір»ю
рішенням суду.

Позивачка зазначає, що після звернення
нею до суду з позовом про розірвання
шлюбу, відповідач забрав у неї ключі
від квартири за місцем її реєстрації:
АДРЕСА_1, і з липня 2013 року вона з дітьми
вимушено проживає у АДРЕСА_3.

Позивачка зверталась до відповідачів з
проханням повернути їй дитячі речі, що
залишились у квартирі за місцем
реєстрації дітей. На початку жовтня їй
було повернуто незначну частину речей,
але найкоштовні речі не повернуто.

На її письмове звернення до
відповідачів, останні повідомили, що
ніяких перешкод вони у користуванні
майном не чинять і запропонували з
дітьми повернутися за місцем
проживання. Стосовно повернення речей
відповідачі відповіді їй не надали.

На підставі ст. 391 ЦК України позивачка
просить усунути перешкоди у
користуванні майном шляхом
зобов»язання відповідачів надати їй та
підрядникам визначеним нею доступ у
квартиру АДРЕСА_2 для повернення ряду
речей.

В судове засідання позивачка не
з»явилась, про день, час та місце
розгляду справи повідмлена належним
чином. Суд вважає можливим розглянути
справу у її відсутність.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги і
зазначив, що предметом спору є захист
немайнових прав, а саме: усунення
перешкод у користуванні жилим
приміщенням, але з метою повернення
речей. Пояснив суду, що позивачка не
бажає користуватися житлом - квартирою
АДРЕСА_1, а лише бажає зайти і забрати
речі. Просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представники
відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти
позову заперечували. Пояснили суду, що
відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не чинять
жодних перешкод позивачці у
користуванні квартирою АДРЕСА_1. Після
повернення з відпустки у липні 2013 року
позивачка не заїжджаючи у спірну
квартиру, поїхала з дітьми у м.Миколаїв,
ініціювала розірвання шлюбу, подала
позов про встановлення місця
проживання дітей, стягнення аліментів.
Відповідачі ніколи не заперечували
проти користування позивачкою і дітьми
спірною квартирою. Багато речей вона
вже забрала.

Вважають, що оскільки даний спір
немайновий і позивачкою не
вирішується питання про повернення
речей із чужого незаконного володіння,
будь-яких доказів того, що їй чинять
перешкоди у користуванні житлом
позивачка не надала, а тому в
задоволенні позову просили відмовити.

Відповідачі в судове засідання не
з»явилися, про день, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Суд вважає можливим розглянути
справу у відсутності відповідачів за
участю їх представників в судовому
засіданні.

Суд, вислухавши представників
позивачки та відповідачів, дослідивши
письмові докази у справі, встановив
наступне.

Відпровідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину
недійсним;

3) припинення дії, яка порушує
право;

4) відновлення становища, яке
існувало до порушення;

5) примусове виконання
обов»язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення
правовідношення;

8) відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди;

9) відшкодування моральної
шкоди;

10) визнання незаконними
рішення,дій чи бездіяльності .

Позивачем зазначено, що предметом
позову є порушення її немайнових прав,
а саме: право на користування житлом.

Представником позивача не спростовано
пояснення представників відповідачів
про те, що позивачка не бажає
користуватись житлом.

Відповідно до довідки форма АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та
ОСОБА_8, тобто сторони з дітьми.

На звернення позивачки телеграмою до
відповідачів про надання їй можливості
увійти до спірної квартири,
відповідачами надіслана позивачці
телеграмма з повідомленням про те, що
вони не мають жодних заперечень щодо
користування квартирою.

Судом встановлено, що фактично
позивачка ставить питання про
витребування майна із чужого
незаконного володіння і судом
представнику позивача роз»яснено
право звернення з відповідним позовом
до суду. Вимога про вселення до спірної
квартири позивачем не заявлена.
Доказів того, що відповідачі чинять
перешкоди у користуванні позивачкою
спірною квартирою позивачем суду не
надано, як і не надано доказів на
підтвердження неможливості
користування жилим приміщенням та
речами, що в ньому знаходяться. Крім
того, суд приймає до уваги, що
враховуючи, що сторони проживали
спільно у спірній квартирі і набули
майно в ній разом, питання щодо його
розподілу та власності не вирішено, і
відповідна вимога не заявлена.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що позивачем неправильно
обрано спосіб захисту своїх прав,
позовні вимоги про усунення перешкод у
користуванні майном шляхом
зобов»язання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надати
ОСОБА_1 та підрядникам, визначеним нею,
доступу у квартиру для повернення
речей, є безпідставними та
необгрунтованими, а тому задоволенню
не підлягають. Позивачка не позбавлена
права користування спірним жилим
приміщенням та речами в ньому.

Керуючись ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст. 15,
30, 60, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні майном відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Богдан О.О.