Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №278/2179/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої Талько О.Б.,

суддів: Косигіної Л.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Гуковій О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Житомирської районної
державної адміністрації, управління
Держземагентства у Житомирському
районі Житомирської області, третя
особа - ОСОБА_3, про визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку, зобов'язання вчинити
певні дії, за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Житомирського
районного суду Житомирської області
від 25 жовтня 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з даним позовом, в якому
зазначив, що є членом садівничого
товариства «Бумажник» та йому на праві
приватної власності належать земельні
ділянки НОМЕР_1 та НОМЕР_2, розташовані
на території Буківської сільської ради
Житомирського району Житомирської
області.

З метою забезпечення потреб
членів садівничого товариства щодо
користування водою для поливу рослин,
на земельній ділянці НОМЕР_3 була
облаштована штучна водойма. За згодою
членів садівничого товариства вказана
земельна ділянка не надавалась в
користування.

Згодом позивачеві стало відомо,
що земельну ділянку, на якій
розташована водойма загального
користування, згідно з розпорядженням
заступника голови Житомирської
районної державної адміністрації від 17
грудня 2007 року за №1282, передано у
приватну власність ОСОБА_2 На підставі
вказаного розпорядження на ім'я
відповідача виданий державний акт на
право власності на земельну ділянку.

Позивач зазначає, що такі дії
свідчать про порушення його прав,
оскільки він позбавлений можливості
користуватися водоймою.

Окрім того, передача спірної земельної
ділянки відбулась з порушенням
встановленого порядку, зокрема, за
відсутності рішення про її передачу у
власність відповідачу. Розпорядження
заступника голови Житомирської
районної державної адміністрації, на
підставі якого відповідачеві був
виданий державний акт на право
власності на землю, у архівному відділі
райдержадміністрації відсутнє. Окрім
того, позивачеві відомо, що за №1282
видане інше розпорядження.

З огляду на вищезазначене, позивач
просив визнати недійсним державний акт
на право власності на земельну ділянку,
виданий на ім'я відповідача, та
зобов'язати його повернути спірну
земельну ділянку до земель запасу
Буківської сільської ради.

Окрім того, ОСОБА_1 просив
зобов'язати ОСОБА_2 знести паркан із
вказаної земельної ділянки та за
власні кошти облаштувати парканом
водойму, розташовану на цій земельній
ділянці.

Рішенням Житомирського районного
суду Житомирської області від 25 жовтня
2013 року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким задовольнити його позовні
вимоги.

В судовому засіданні позивач та
його представник підтримали доводи,
викладені в апеляційній скарзі.
Зокрема, представник позивача ОСОБА_4
звернула увагу суду на ту обставину, що
17 грудня 2007 року розпорядження
заступника голови Житомирської
райдержадміністрації за №1282 взагалі
не приймалось. Відсутність оригіналу
вказаного розпорядження свідчить про
те, що спірна земельна ділянка передана
у власність ОСОБА_2 з порушенням вимог
земельного законодавства.

Відповідач в судовому засіданні
не визнав доводи апеляційної скарги,
зазначивши, що порушень вимог
законодавства при передачі йому у
власність земельної ділянки не було.
Будь-яких перешкод у користуванні
водоймою, розташованою на його
земельній ділянці, він не чинить.

Представник Житомирської
районної державної адміністрації в
судовому засіданні не визнала
апеляційну скаргу, оскільки при
зверненні до суду з даним позовом
ОСОБА_1 не довів, що при передачі
спірної земельної ділянки у власність
відповідачеві були порушені його
права. Відсутність у архівному відділі
райдержадміністрації розпорядження
про передачу ОСОБА_2 вказаної земельної
ділянки пояснює ймовірним порушенням
правил діловодства.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, враховуючи наступне.

Частинами першою та другою
статті 166 ЗК України передбачено, що
громадяни і юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЗК України
право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач є членом садівничого
товариства «Бумажник» та йому на праві
приватної власності належать земельні
ділянки, площею 0,0500 га та 0,0313,
розташовані на території Буківської
сільської ради.

ОСОБА_2 є членом садівничого товариства
«Бумажник» з 29 червня 2003 року, що
підтверджується копією членської
книжки №5 ( а.с. 59).

Матеріали справи містять копію
розпорядження заступника голови
Житомирської районної державної
адміністрації від 17 грудня 2007 року №1282
про передачу у власність відповідачеві
земельних ділянок для ведення
садівництва на території Буківської
сільської ради НОМЕР_3,45 та ? частини
земельної ділянки НОМЕР_4, загальною
площею 0,1200 га.

На підставі зазначеного
розпорядження 18 липня 2011 року на ім'я
ОСОБА_2 виданий державний акт на право
власності на вказані земельні ділянки.

Судом також встановлено, що на
належній ОСОБА_2 земельній ділянці
НОМЕР_3 міститься штучне водоймище,
облаштоване членами садівничого
товариства.

Наявний в матеріалах справи
висновок УМНС України в Житомирській
області від 9 червня 2008 року свідчить
про те, що зазначене водоймище не є
пожежним та згідно плану забудови не
перебуває на обліку пожежних водоймищ (
а.с. 64).

На запит суду архівний відділ
Житомирської районної державної
адміністрації 16 січня 2014 року надав
відповідь про те, що розпорядження
заступника голови
райдержадміністрації від 17 грудня 2007
року за №1282 не виявлено.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не надано
суду достатніх доказів того, що при
передачі спірної ділянки у власність
відповідачеві був порушений
встановлений законом порядок.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком, оскільки відсутність
вказаного розпорядження в архівному
відділі райдержадміністрації не є
беззаперечним доказом того, що таке
розпорядження не було прийняте.

Посилання представника апелянта
на ту обставину, що за інформацією
архівного відділу 17 грудня 2007 року
головою райдержадміністрації
приймались розпорядження за №№1314-1316,
не спростовує висновків суду першої
інстанції, а є лише підтвердженням
обсягу документів, які зберігаються в
архівному відділі за 17 грудня 2007 року.

Технічна документація із
землеустрою містить протокол
визначення та погодження меж спірної
земельної ділянки, який був підписаний
суміжними землекористувачами, в тому
числі й позивачем ( а.с. 172).

Таким чином, в матеріалах справи
відсутні докази, які б свідчили про
недотримання порядку передачі спірної
земельної ділянки у власність ОСОБА_2
та порушення прав позивача.

Враховуючи вищезазначене,
підстави для зміни чи скасування
рішення суду відсутні.

. Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308,
313, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Житомирського районного
суду Житомирської області від 25 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуюча
Судді: