У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» до
ОСОБА_4 про відшкодування суми
сплаченого страхового відшкодування,
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» на
рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 5 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» (далі - ПАТ «УСК
«Гарант-Авто») звернулося до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
21 жовтня 2012 року на перехресті
вул. Київської - пр. Миру в м. Чернігові
сталась дорожньо-транспортна пригода
(далі - ДТП) за участю автомобіля «Кіа»,
державний номерний знак НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля
«Фольксваген», державний номерний знак
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5
Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 16 листопада 2012
року відповідача визнано винним в
скоєнні даної ДТП та притягнуто його до
відповідальності за ст. 124
КУпАП. Внаслідок ДТП пошкоджено
автомобіль «Фольксваген», державний
номерний знак НОМЕР_2, вартість
відновлюваного ремонту якого склала 20
575 грн 31 коп. 22 жовтня 2012 року ОСОБА_5
подала до ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» заяву про виплату
страхового відшкодування. Оскільки на
момент ДТП автомобіль «Кіа», державний
номерний знак НОМЕР_1, було
застраховано в ПАТ «УСК «Гарант-Авто»,
ним перераховано суму страхового
відшкодування на ремонт автомобіля
«Фольксваген» у розмірі 20 575 грн 31 коп.
на ім'я ОСОБА_5

Ураховуючи викладене та норми ч. 1 ст. 38-1
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів» позивач просив
суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь 50
% виплаченого страхового
відшкодування, як особа відповідальна
за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП
автомобілю «Фольксваген» у розмірі 10 287
грн 66 коп. та судові витрати.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 30 вересня 2013
року позов ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 на
його користь суму виплаченого
страхового відшкодування в розмірі 10 287
грн 66 коп. та 229 грн 40 коп. на
відшкодування сплаченого судового
збору.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 5 листопада
2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» відмовлено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» просить оскаржуване
рішення апеляційного суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального й процесуального права,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Зокрема, апеляційний суд на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшов правильного висновку про те, що
при укладенні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів сторони не
погодили умови про те, що водійський
стаж осіб, які допускаються до
керування транспортними засобами, не
може бути меншим трьох років, тому
підстави для стягнення з відповідача 50
% виплаченого ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
страхового відшкодування відсутні.

Крім того, доводи касаційної скарги
стосуються в основному переоцінки
доказів, що знаходиться поза межами
повноваження суду касаційної
інстанції, а порушення судом норм
матеріального чи процесуального права
не встановлено.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто»
відхилити.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 5 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта