Справа № 473/1354/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючого - судді
Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій
М.М.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вознесенську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання дитини в якому
вказувала, що з 05 вересня 2008 року вона
перебуває в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем.

Від шлюбу мають спільну малолітню
дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає з позивачкою та знаходиться
на утриманні останньої.

ОСОБА_1 є працездатною особою, працює та
отримує дохід, проте в добровільному
порядку матеріальну допомогу на
утримання дитини не надає.

Враховуючи те, що відповідач має змогу
та зобов'язаний надавати матеріальну
допомогу на утримання сина, а тому
позивачка просила суд стягувати з
ОСОБА_1 на свою користь на утримання
малолітнього кошти (аліменти) в твердій
грошовій сумі - по 750 гривень щомісяця,
починаючи з 24 березня 2014 року і до його
повноліття.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не
з`явилася, проте надала суду заяву про
розгляд справи без її участі в якій
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав повністю, проте
не погодився з доводами позивачки щодо
відсутності з його боку будь-якого
матеріального забезпечення дитини.
Додатково пояснив, що має задовільний
стан здоров`я, працює та отримує
постійний щомісячний прибуток у
вигляді заробітної плати, інших осіб не
утримує, в тому числі аліменти на
користь інших осіб не сплачує.

Оскільки матеріали справи містять всі
необхідні відомості про права та
взаємовідносини сторін, а тому суд
вважав можливим провести розгляд
справи без особистої участі позивачки.

Заслухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
доказів, суд прийшов до висновку про
неможливість застосування наслідків
визнання позову відповідачем, що
передбачені ст.. 174 ЦПК України,
оскільки таке визнання частково
суперечить вимогам закону.

Зокрема судом встановлено, що сторони є
батьками малолітнього - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачкою та знаходиться на її
утриманні.

В матеріалах справи відсутні докази
надання відповідачем постійної
матеріальної допомоги на утримання
дитини.

В той же час згідно ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей до досягнення ними
повноліття.

Ч.ч. 1-3 ст. 181 та ч. 1 ст.184 СК України
передбачають, що способи виконання
батьками обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
В разі спору між батьками, за рішенням
суду кошти (аліменти) на утримання
дитини присуджується в частині від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі. Зокрема, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Позивачкою не надано доказів, що ОСОБА_1
має нерегулярний, мінливий дохід, судом
також не встановлено інших,
передбачених законом обставин для
визначення аліментів в твердій
грошовій сумі.

В зв`язку з вищевказаним суд приходить
до висновку, що аліменти слід стягувати
у частці від заробітку відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я, матеріальне
становище дитини та платника
аліментів, наявність в останнього
інших осіб на утриманні, тощо
(ч. 1 ст.182 СК України).

За таких обставин, враховуючи стан
здоров`я та матеріальне становище
дитини, задовільний стан здоров'я
відповідача, його матеріальне
становище, зокрема те, що ОСОБА_1 працює,
отримує постійний щомісячний прибуток
у вигляді заробітної плати, інших осіб
не утримує, аліменти на користь інших
осіб не сплачує, а тому суд дійшов
висновку, що останній може сплачувати
аліменти на утримання малолітнього в
розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення
суду в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню в межах
суми платежу за один місяць.

Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України
з відповідача також підлягають
стягненню на користь бюджету 243,60 грн.
судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215,
367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Бузьке
Вознесенського району Миколаївської
області на користь ОСОБА_2 щомісячно
кошти (аліменти) на утримання
малолітньої дитини - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 24
березня 2014 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок судового збору на
користь державного бюджету
Вознесенського району (банк ГУ ДКУ в
Миколаївській області, МФО 826013, код
платежу 22030001, код отримувача 38037770, , р/р 0113).

Рішення суду в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
О.В. Вуїв