У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

22 січня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В.,
Кафідової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення Дубровицької
районної державної адміністрації про
стягнення коштів, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Дубровицького районного суду
Рівненської області від 02 липня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 23 вересня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що рішенням
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 28 лютого 2007 року
було зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Дубровицької районної державної
адміністрації перерахувати на її
користь кошти у розмірі 10505 грн. Проте,
відповідач своєчасно рішення суду не
виконав. Рішення суду було виконане
лише 10 грудня 2011 року.

Враховуючи вказане, позивачка просила
стягнути з відповідача кошти з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 % річних від простроченої суми в
розмірі 8 439 грн. 38 коп.

Рішенням Дубровицького районного суду
Рівненської області від 02 липня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Рівненської області
від 23 вересня 2013 року, у задоволенні
позову було відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалені судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження судами і при їх
дослідженні та встановленні судами
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дубровицького районного суду
Рівненської області від 02
липня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Рівненської області від 23
вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В. Кафідова