Справа № 443/1890/13
Головуючий у 1 інстанції: Сидорак
Провадження № 22-ц/783/1860/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І.,
Левика Я.А.,

секретаря - Брикайло
М.В.,

з участю:
представника позивача - Сабодашки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою кредитної спілки
«Орізон» на рішення Жидачівського
районного суду Львівської області від
14 листопада 2013 року у справі за позовом
кредитної спілки «Орізон» до ОСОБА_3
про відшкодування збитків,-

в с
т а н о в и л а:

Рішенням Жидачівського районного суду
Львівської області від 14 листопада 2013
року у задоволенні позову кредитної
спілки (далі-КС) «Орізон» про
відшкодування збитків і упущеної
вигоди у розмірі 19 476 гривень 48 копійок,
завданих відповідачем внаслідок
неповернення кредиту, відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить
його скасувати з підстав неповного
з»ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідності висновків
суду обставинам справи та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що
від дати планового закриття кредиту по
сьогоднішній день існує непогашений
борг відповідача в сумі 5937 гривень 92
копійок. Неповернення позичальником
вчасно коштів, які йому були видані як
фінансовий кредит, призводить до того,
що фінансова установа несе фінансові
витрати (збитки), тому що відповідно до
Закону України «Про кредитні спілки»,
статуту та внутрішніх положень,
кредитна спілка надає кредити своїм
членам за рахунок залучених внесків
(вкладів) членів кредитної спілки на
депозитні рахунки. Зазначає, що за борг
відповідача кредитна спілка сплачує
вкладникам відсотки по договору на
депозитні внески і вони є реальними
фінансовими витратами (збитками), які
кредитна спілка виплатила своїм
вкладникам, забезпечуючи виконання
депозитних договорів, і ці витрати
підтверджуються обіговими відомостями
по нарахуванню відсотків на депозитні
внески, видатковими касовими ордерами.
Упущену вигоду апелянт обґрунтовує
тим, що у зв»язку з несплатою
відповідачем боргу, кредитна спілка не
видає запланових кредитів, а відтак, не
отримує доходу за рахунок процентів, на
які мала розраховувати у разі
належного виконання відповідачем
свого зобов»язання. Вважає, що ця
обставина підтверджується сформованим
спостережною радою бюджетом на
фінансовий рік та звітом про доходи і
витрати за дев»ять місяців 2013 року.
Зазначає, що у зв»язку з недоотриманням
доходу від діяльності, кредитна спілка
не доформовує резерв за простроченими
та неповернутими кредитами.

В судове засідання відповідач не
з"явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена у
встановленому законом порядку (а.с.61),
клопотань про відкладення розгляду
справи від неї не надходило, що дає
апеляційному суду право, у
відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України, розглянути справу у її
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторони позивача в підтримання
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 січня 2008 року
між Львівською філією №1 КС «Орізон»
(кредитодавцем) та ОСОБА_3
(позичальником) укладено кредитний
договір №4, відповідно до умов якого
позичальник отримала кредит в сумі 6000
гривень строком на 18 місяців зі сплатою
36% річних за користування кредитом
(а.с.4).

Рішенням Жидачівського районного суду
Львівської області від 24 лютого 2009 року
у справі за позовом КС «Орізон» до
ОСОБА_3, яке набрало законної сили,
розірвано вказаний вище кредитний
договір у зв»язку з невиконанням
позичальником його умов та стягнуто з
ОСОБА_3 у користь КС «Орізон» всю суму
кредиту - 5937 гривень 92 копійки та
процентів за користування ним - 824
гривні 90 копійок (а.с. 15).

Вказане рішення суду після звернення
його до виконання було виконане
відповідачем лише частково.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст.653 ЦК
України, у разі розірвання договору за
рішенням суду зобов»язання сторін по
ньому припиняються з моменту набрання
рішенням суду законної сили.

Однак, припинення зобов»язань за
кредитним договором у такому випадку
не звільняє боржника від
цивільно-правової відповідальності,
встановленої законом, зокрема, у виді
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов»язання (п. 4 ст. 611 ЦК
України).

У відповідності до ст.623 ЦК України,
боржник, який порушив зобов»язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки, розмір яких доказується
кредитором.

У відповідності до ч.2 ст.22 ЦК України,
збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв»язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); 2) доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Судом встановлено, що розмір збитків на
суму 5225 гривень 28 копійок позивач
обраховує як суму процентів,
встановлених для депозиту (22% річних),
від непогашеної відповідачем
заборгованості за кредитним договором
за 48 місяців невиконання відповідачем
зобов»язання, перебіг якого
починається з дати планового
повернення відповідачем кредиту, а
розмір упущеної вигоди на суму 14 251
гривень 20 копійок - обраховує як суму
процентів, встановлених для надання
кредиту (60% річних), від непогашеної
відповідачем заборгованості за
кредитним договором за той же період.

Враховуючи вказані вище норми ЦК та
наведений позивачем обрахунок розміру
збитків, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що факт заподіяння відповідачем
кредитній спілці, як кредиторові,
збитків у наведеному вище розмірі,
ґрунтується на припущеннях, оскільки
позивачем не доведено його обов»язку
сплачувати з неповернутої
позичальником частини кредиту 22%
річних, як за депозитний вклад, і що
такі кошти спілкою дійсно були
сплачені саме на цій підставі, а також
не доведено того факту, що саме
невиконане відповідачем зобов»язання
у розмірі 5937 гривень 92 копійок реально
не дозволило спілці отримати дохід у
розмірі 14 251 гривень 20 копійок за
рахунок надання кредитів.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно вирішив спір, застосувавши
матеріальний закон, який підлягав
застосуванню, під час розгляду справи
не допустив порушень процесуального
закону, які б були підставою для зміни
чи скасування рішення, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1
п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу кредитної
спілки «Орізон» відхилити.

Рішення Жидачівського районного суду
Львівської області від 14 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:
________________ Бойко С.М.

Судді:
________________ Береза В.І.

________________ Левик Я.А.