АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/328/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Апеляційного суду
Хмельницької області

в складі : головуючої - судді Кізюн
О.Ю.

суддів: Харчука В.М., Спірідонової Т.В.

при секретарі Чебан О.М.

з участю: представника
апелянта ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу провадженням №
22ц/792/ 328/14 за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 16 грудня 2013
року за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Кредитні
ініціативи" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по кредиту.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасника судового процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги,

встановила:

21 серпня 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю „Кредитні
ініціативи" звернулося в суд із позовом
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором № 7 від
08.01.2008 року в сумі 54 197,52 грн., яка
складається із заборгованості за
кредитом в розмірі - 53 162,04 грн., по
відсотках - 816,07 грн., комісії - 219,41 грн. В
обґрунтування вимог позивач вказував,
що означений кредитний договір було
укладено між первинним кредитором -
Товариством з обмеженою
відповідальністю „ПростоФінанс" та
ОСОБА_2, однак на підставі договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18.05.2012 року, який укладено між ТОВ
„ПростоФінанс" та ТОВ „Кредитні
ініціативи", відступлено право
грошової вимоги за кредитним договором
№ 7 від 08.01.2008 року Товариству з
обмеженою відповідальністю „Кредитні
ініціативи". Внаслідок неналежного
виконання відповідачем зобов'язань за
кредитним договором станом на 10.07.2013
року утворилася заборгованість в сумі
54 197,52 грн.

Під час судового розгляду
представник позивача уточнив позовні
вимоги станом на 09.12.2013 року і просив
стягнути з відповідача 45 575,56 грн.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 16 грудня 2013
року позов задоволено. Ухвалено
стягнути з ОСОБА_2 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Кредитні
ініціативи" заборгованість по кредиту
в сумі 45 575,56 грн., а також судовий збір.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду першої інстанції

скасувати з підстав невідповідності
висновків суду обставинам справи,
неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права,
і ухвалити нове рішення, яким в позові
ТОВ „Кредитні ініціативи" відмовити в
повному обсязі.

________________________________________________________________________
_______

Головуючий у першій інстанції - Салоїд
Н.М. Справа
№22ц/792/328 /14

Доповідач -Кізюн О.Ю.
Категорія № 19,27

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав та
мотивів.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язання - це правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставою виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини (п.1ч.2 ст.11 ЦК України).

Сторонами у зобов'язанні є
боржник і кредитор.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
право чином (відступлення права
вимоги).

До нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав.
якщо інше не встановлено договором або
законом (ст.514 ЦК України).

Частиною першою статті 516 ЦК
України встановлено, що заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом (ст. 611 ЦК
України).

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом першої інстанції об'єктивно
встановлено, що 01.08.2008 року між
фінансовою установою - товариством з
обмеженою відповідальністю
„ПростоФінанс" та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 7, згідно умов
якого кредитодавець ТзОВ
„ПростоФінанс" надав позичальнику
ОСОБА_2 грошовий кредит в сумі 115
480 грн. строком на 84 місяці зі сплатою
відсотків в розмірі 12,5% річних,
щомісячної комісійної винагороди в
розмірі 0,19% від загальної суми кредиту
та з кінцевим терміном повернення до
01.10.2015 року (а.с.15-20)

18.05.2012 року між ТзОВ „ПростоФінанс" та
фінансовою установою ТзОВ „Кредитні
ініціативи" укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю,
відповідно до якого ТзОВ „Кредитні
ініціативи" зобов'язувалося передати
грошові кошти в розпорядження ТзОВ
„ПростоФінанс", а ТзОВ „ПростоФінанс"
відповідно зобов'язувалося відступити
ТзОВ „Кредитні ініціативи" свої права
грошових вимог до боржників за
кредитними договорами, в тому числі
ТзОВ „ПростоФінанс" відступило ТзОВ
„Кредитні ініціативи" право грошової
вимоги за кредитним договором № 7
від 08.01.2008 року щодо боржника ОСОБА_2
(а.с.9-13)

Відповідно до правил ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

В обгрунтування позовних вимог позивач
надав суду розрахунок заборгованості
ОСОБА_2 за кредитним договором, згідно
якого видно, що станом на 09.12.2013 року
ОСОБА_2 має загальну прострочену
заборгованість в сумі 15 769,60 грн., з
яких: по тілу кредиту -14 956,19 грн., по
відсотках - 659,82грн., по комісії - 153,59 грн.
(а.с.64)

Апелянт в апеляційній скарзі також не
заперечує обставин щодо часткового
погашення ним кредиту шляхом внесення
платежів в меншому розмірі, ніж це було
передбачено графіком платежів.

З урахуванням цих обставин вимоги
позивача про стягнення простроченої
заборгованості та дострокового
повернення частини кредиту, що
залишилася, не суперечать правилам ч.2
ст.1050 ЦК України, тому рішення суду
першої інстанції про задоволення вимог
позивача і стягнення на його користь з
ОСОБА_2 45 575,56 грн. заборгованості за
кредитним договором колегія суддів
визнає законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не містять
посилань на закон та докази, які б
спростовували висновки суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 16 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:підпис.

Судді:підписи.

Копія відповідає оригіналу. Суддя:
(Кізюн О.Ю.)