Справа № 136/2803/13-ц Провадження №
22-ц/772/822/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Мочульська Л. Т.Категорія: 57
Доповідач: Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Голоти Л.О.,

суддів: Міхасішина І.В.,
Стадника І.М.,

при секретарі: Куленко О.В.

за участю: апелянта - ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Липовецького районного суду
Вінницької області від 29 січня 2014 року
по цивільній справі за позовом
Департаменту соціальної політики
Вінницької облдержадміністрації до
ОСОБА_2, за участю третьої особи
Вінницького обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
про зобов'язання повернути
транспортний засіб, -

в с т а н о в и л а :

27 грудня 2013 року Департамент
соціальної політики Вінницької
облдержадміністрації звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2, за участю третьої
особи Вінницького обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів про зобов'язання повернення
транспортного засобу, з підстав
визначених у п.16 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою КМУ від 19.07.2006 року № 999.

Рішенням Липовецького районного суду
Вінницької області від 29 січня 2014 року
позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2
повернути Департамент соціальної
політики Вінницької
облдержадміністрації автомобіль ЗАЗ -
1102, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_1 у
повній комплектності, який був виданий
інваліду війни II групи ОСОБА_4.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Департамент соціальної політики
Вінницької облдержадміністрації
понесені судові витрати в сумі 229 грн. 40
коп.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2
звернувся з апеляційною скаргою, в
якій просить рішення суду першої
інстанції скасувати, посилаючись на
неповне з»ясування судом обставин, що
мають значення для справи, а саме того
факту, що він не є членом сім»ї
покійного ОСОБА_4 та у користуванні
спірного автомобіля не має, а також
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи просить постановити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог позивачу.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає,
що вона підлягає задоволенню виходячи
з наступного.

Стаття 309 ЦПК України передбачає
вичерпний перелік підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення.

Підставами для скасування
рішення Липовецького районного суду
Вінницької області є:

- неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи;

- неправильне застосування норм
матеріального права.

Судом встановлені наступні
обставини.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2
від 19.04.1994 року ОСОБА_4 є інвалідом II
групи. /а.с.4/

Відповідно паспорта громадянина
України - ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1
та зареєстрований в АДРЕСА_2. /а.с.5/

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
порядку забезпечення інвалідів
автомобілями» від 08.09.1997 р. та згідно з
протоколом засідання колегії
головного управління праці та
соціального захисту населення
Вінницької обласної державної
адміністрації від 06.05.2005 р. №6 ОСОБА_4
позачергово безкоштовно був
забезпечений автомобілем «Таврія -
11027»./а.с. 10-12/

Із заяви - зобов'язання від 09.05.2005 року
при отриманні автомобіля ОСОБА_4 був
повідомлений, що автомобіль «Таврія»
видається йому лише в користування та є
державним майном. Особою на яку
оформлено документ з правом керування
автомобілем зазначено ОСОБА_2 /а.с. 13/

У зв'язку із медичними
протипоказаннями щодо керування
автомобілем інвалідом ОСОБА_4, 13.06.2005р.
№ 04-1071 Головне управління соціального
захисту населення надало дозвіл на
передачу права керування родичу -
ОСОБА_2. /а.с. 7/.

На підставі наявних в матеріалах
справи доказів встановлено, що ОСОБА_4
помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Задовольняючи позовні вимоги позивача
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки права і обов'язки у членів
сім»ї інваліда щодо спірного
автомобіля виникли після смерті
інваліда, а не в момент забезпечення
інваліда автомобілем, тому
застосуванню до спірних правовідносин
підлягає Порядок забезпечення
інвалідів автомобілями, затверджений
постановою КМУ від 19.07.2006 року № 999,
відповідно до п.16 якого, після смерті
інваліда автомобіль, строк
експлуатації якого менше ніж 10 років,
після смерті інваліда залишається у
користуванні його сім`ї, якщо в ній є
інвалід, який: має підстави для
забезпечення автомобілем згідно з п.3
цього Порядку; проживав і був
зареєстрований на час смерті інваліда
за місцем його проживання і реєстрації;
не має іншого автомобіля, у тому числі
отриманого через головне управління
соціального захисту або управління
виконавчої дирекції. Іншому члену сім`ї
померлого інваліда, який проживає та
зареєстрований за місцем проживання та
реєстрації інваліда, автомобіль, строк
експлуатації якого менше ніж 10 років,
залишається у разі сплати ним до
спеціального фонду державного бюджету
на рахунки, відкриті в органах
Державного казначейства одержаного
автомобіля, з урахуванням ступеня його
зношення та суми, сплаченої за нього
інвалідом. В іншому разі автомобіль
повертається (вилучається) головному,
районному управлінню соціального
захисту або управлінню виконавчої
дирекції у повному комплекті.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується з наступних підстав.

У 2005 році інвалід війни ІІ групи ОСОБА_4
був забезпечений автомобілем ЗАЗ - 1102,
2005 року випуску.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно довідки № 429 виданою
Липовецькою міською радою від 05.02.2014
року ОСОБА_2 з 22.12.2008 року по 23.02.2011 рік
проживав та був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1./а.с.52/

Відповідно довідки № 1102 від 05.02.2014 року,
виданої виконавчим комітетом
Росошанської сільської ради
Липовецького району Вінницької
області ОСОБА_2 не являється членом
сім»ї померлого жителя АДРЕСА_3 ОСОБА_4,
та не проживав біля нього до дня смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2. /а.с.53/

У судовому засіданні апелянт пояснив,
що спірний автомобіль в його
користуванні та володінні не
перебуває, неодноразово бачив, як ним
користуються спадкоємці ОСОБА_4 Наявні
в матеріалах справи заяви
-зобов»язання писав на вимогу
позивача, оскільки йому було роз'яснено
, що за наявності цих заяв у нього буде
переважне право на користування цим
автомобілем.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Пункт 16 Порядку ( № 999) , на який
посилається суд у своєму рішенні
визначає механізм використання
автомобіля після смерті інваліда,
якому він був забезпечений головним
управлінням соціального захисту
населення.

Дані положення пов»язують подальше
використання автомобіля з обов'язковою
наявністю родинного зв'язку між
інвалідом, який був забезпечений
автомобілем та особою, якій після
смерті інваліда цей автомобіль
залишається у користуванні.

Відповідно п. 3 Порядку (№999) до членів
сім'ї інваліда належать громадяни
України, які проживають разом з ним,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки на
підставі шлюбу, кровного споріднення,

усиновлення, опіки або піклування
над неповнолітніми дітьми, а також на
інших підставах, які не заборонені
законом і не суперечать моральним
засадам суспільства, та місце
проживання яких зареєстровано в
Україні в установленому
законодавством порядку.

Враховуючи, що відповідач не
являється членом сім»ї померлого
інваліда; позивачем не надано належних
доказів про експлуатацію після смерті
ОСОБА_4 спірного автомобіля
відповідачем та доказів про те, що
даний автомобіль в порядку визначеному
п.16 Порядку ( № 999) не перебуває на
зберіганні у членів сім»ї померлого
інваліда , колегія суддів приходить
висновку про наявність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
оскільки у спосіб обраний позивачем
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

За вказаних обставин, оскільки
при апеляційному розгляді встановлено
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права відповідно до
вимог ст. 309 ЦПК України рішення суду
підлягає скасуванню із ухваленням
нового рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

На підставі ст.ст. 400 ЦК України, п.п.3,16
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого
постановою КМУ від 19.07.2006 року,
керуючись ст.. 60,303,307,309,313,314,316,317 ЦПК
України;

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Липовецького районного
суду Вінницької області від 29 січня 2014
року скасувати.

Постановити нове рішення.

У задоволенні позову
Департаменту соціальної політики
Вінницької облдержадміністрації до
ОСОБА_2, за участю третьої особи
Вінницького обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
про зобов'язання повернення
транспортного засобу відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/
Голота Л.О.

Судді: /підпис/
Міхасішин І.В.

/підпис/
Cтадник І.М.

З оригіналом вірно: