СЛОВ'ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

05 березня 2014 року
м. Слов'янськ

Єд. унік. № 243/1762/14

Провадження № 6/243/290/2014

Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючий суддя
Мінаєв І.М.

при секретарі судового засідання
Дручиніній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області цивільну справу за
поданням державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції в Донецькій
області, про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника за
межі України, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2014 року до Слов'янського
міськрайонного суду звернувся
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції в Донецькій
області, за участю боржника ОСОБА_1,
стягувача ОСОБА_2, з поданням про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника за межі України,
обґрунтувавши свої вимоги тим, що у
відділі державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції в Донецькій області
знаходиться виконавче провадження
щодо примусового виконання
виконавчого листа № 2-3331 від 18.08.2006 року,
виданого Слов'янським міськрайонним
судом Донецької області, про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у
розмірі 1/4 частини щомісяця до
повноліття дитини. 05.09.2006 року
державним виконавцем було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження щодо примусового
виконання вищевказаного документу.
Боржник рішення суду не виконує,
заборгованість станом на 01.03.2014 року
складає 21913,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
заявник посилається на:

1) норми ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», відповідно до
якої державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії;

2) вимоги ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», згідно з
якою підставою для тимчасових обмежень
у праві виїзду громадян України за
кордон є ухилення громадянина від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань. Тимчасове затримання або
вилучення паспорту у таких випадках
здійснюється судом, органом
прокуратури, внутрішніх справ, служби
безпеки, Державної прикордонної служби
України, військовими комісаріатами та
консульською службою України;

3) норми п. 8 ст. 19 Закону України «Про
Державну прикордонну службу України»,
яким встановлено, що на Державну
прикордонну службу, відповідно до
визначених законом завдань,
покладається, зокрема, запобігання та
недопущення в'їзду в Україну або виїзду
з України осіб, яким, згідно із
законодавством, не дозволяється в'їзд в
Україну або яких тимчасово обмежено у
праві виїзду з України, у тому числі
згідно з дорученням правоохоронних
органів.

Заявник просить суд тимчасово обмежити
право громадянина України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає по АДРЕСА_1, на
виїзд з території України до виконання
ним зобов'язання, встановленого
рішенням Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області № 2-3331 від 18.08.2006
року про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Сторони в судове засідання не
викликались, відповідно до ч. 2 ст. 3771
ЦПК України, від заявника - державного
виконавця Петренко Т.В. надійшла заява
з проханням розглядати подання без її
участі, заявлені вимоги задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що подання необґрунтовано та
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні до них правовідносини.

Рішенням Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 18.08.2006 року у
цивільній справі № 2-3331-2006 задоволено
позовні вимоги ОСОБА_2, вирішено
стягувати з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки усіх
видів його доходу (заробітку), але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідно віку, щомісячно, до
повноліття дітей. (а. с. 15)

04.09.2006 року був виданий виконавчий лист
для виконання вищезазначеного рішення
суду від 18.08.2006 року у справі № 2-3331-2006.

Постановою державного виконавця ВДВС
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції від 05.09.2006 року було
відкрито виконавче провадження щодо
примусового виконання виконавчого
листа № 2-3331 від 18.08.2006 року, виданого
Слов'янським міськрайонним судом
Донецької області, про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у
розмірі 1/4 частини щомісяця до
повноліття дитини.

Боржник рішення суду не виконує,
заборгованість станом на 01.03.2014 року
складає 21913,00 грн. ( а. с. 29).

На адресу ОСОБА_1 відділом ДВС
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції надсилалося
попередження від 05.12.2013р. про
необхідність з'явитися до відділу, але
ОСОБА_1 на дане попередження не
реагував. (а. с. 28 )

Та суд не приймає вищезазначене
попередження про необхідність
з'явитися до відділу ДВС Слов'янського
міськрайонного управління юстиції,
оскільки відомостей стосовно
отримання або неотримання ОСОБА_1
вказаного попередження державним
виконавцем суду не надано.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд,
який ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, надати
відстрочку або розстрочити виконання,
вжити заходів для забезпечення його
виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з положеннями ст. 6 ЗУ «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України», якщо
боржник має невиконані зобов'язання,
покладені на нього судовим рішенням,
або ухиляється від виконання
зобов'язань, йому може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон - до
виконання цих зобов'язань.

Відповідно до п. 8 ст. 19 ЗУ «Про Державну
прикордонну службу України», на
Державну прикордонну службу України
відповідно до визначених законом
завдань покладається запобігання та
недопущення перетинання державного
кордону України особам, яким, згідно із
законодавством, не дозволяється в'їзд в
Україну або яких тимчасово обмежено у
праві виїзду з України, у тому числі
згідно з дорученнями правоохоронних
органів.

На підставі ст. 3771 ЦПК України, питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України без виклику чи
повідомлення сторін та інших осіб за
участю державного виконавця.

Подання державного виконавця про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника за межі України
повинно містити: 1) найменування суду,
до якого направляється клопотання; 2)
реквізити виконавчого документу, який
перебуває на виконанні; 3) реквізити
виконавчого провадження; 4) прізвище,
ім'я та по батькові особи (боржника),
дату народження (число, місяць, рік); 5)
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання своїх зобов'язань.

Також у поданні мають бути визначені
заходи (тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України з вилученням
паспортного документа чи без такого),
найменування органів, які мають їх
здійснити. У разі тимчасового
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України з вилученням
паспортного документа зазначаються
вид паспортного документа (для
громадян України - дипломатичний
паспорт, службовий паспорт, паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, посвідчення особи моряка тощо;
для іноземців та осіб без громадянства
- паспортний документ, що підтверджує
громадянство іноземця або посвідчує
особу без громадянства), його серія та
номер, а також найменування та
місцезнаходження державного органу, до
якого повинен надсилатися вилучений
паспортний документ.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
України, наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню. Зокрема, задоволення такого
подання можливе лише за умови
«доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання».

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Подання державного виконавця повинно
бути обґрунтовано, тобто містити
зазначення обставин, що підтверджують
необхідність обмежити право особи на
виїзд за межі України. Відкриття
виконавчого провадження, невиконання
судового рішення боржником само по
собі не може розглядатись як достатня
підстава для застосування судом саме
такого заходу, як обмеження права особи
на виїзд за межі України. Відкриття
виконавчого провадження, невиконання
судового рішення боржником само по
собі не може розглядатись як достатня
підстава для застосування судом саме
такого заходу, як обмеження права особи
на виїзд за межі України.

Доказів, які б давали підстави вважати,
що боржник може виїхати за кордон на
постійне місце проживання, не
виконавши зобов'язань, та доказів, які б
свідчили, що боржник ухиляється від
виконання рішення суду, державним
виконавцем суду не надано.

З огляду на вищенаведене, суд приходить
до висновку, що подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Слов'янського
міськрайонного управління юстиції в
Донецькій області, про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника ОСОБА_1 за межі України,
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 3771 ЦПК України, ЗУ «Про
виконавче провадження», ЗУ «Про
Державну прикордонну службу України»,
ЗУ «Про порядок виїзду з України та
в'їзду в Україну громадян України», -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції в Донецькій
області, про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника
ОСОБА_1 за межі України, - залишити без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали або в порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

Ухвала складена та підписана у
нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду
І.М.
Мінаєв