Іванівський районний суд Одеської
Справа № 499/821/13-ц
Провадження № 2/499/26/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"27" лютого 2014 р.
смт.
Іванівка

Іванівський районний суд Одеської
області в складі : головуючого судді
Погорєлова І.В. при секретарі
Іваницькій І.Р. розглянувши у
попередньому судовому засіданні в
смт.Іванівка Одеської області справу
за позовом ОСОБА_1 до Благоєвської
сільської ради Іванівського району
Одеської області про визнання права
власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із
позовною заявою до Благоєвської
сільської ради Іванівського району
Одеської області про визнання права
власності на спадкове майно, так як
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла , ОСОБА_2.

Останнім місцем проживання ОСОБА_2 та
місцем відкриття спадщини є с. Улянівка
Іванівського району Одеської області.

Після її смерті відкрилася спадщина,
яка складається із земельної ділянки
площею 9,93 га, що знаходиться на
території Петрівської селищної ради
Іванівського району Одеської області,
відповідно до Державного акту на право
приватної власності на землю Серія 11-ОД
№028524, виданого 13 листопада 2002 року, про
що в Книзі записів державних актів на
право приватної власності на землю
зроблено запис за №26.

ОСОБА_2 перед смертю склала заповіт, в
якому свою земельну ділянку вона
заповіла позивачці.

Після смерті ОСОБА_2 позивачка
звернулася до нотаріуса для отримання
свідоцтва на право на спадщину за
заповітом, проте отримати його не
змогла зі слідуючих причин.

Відділ Держкомзему у Іванівському
районі повідомив , що земельна ділянка,
яка належить ОСОБА_2, відповідно до
Державного акту на право приватної
власності на землю 11-ОД №028524,
зареєстрованого 13 листопада 2002 року за
№ 26, відповідно до Державної
статистичної звітності форми 6-зем та
автоматизованої бази даних
розташована на території Благоєвської
сільської ради Іванівського району
Одеської області. Таким чином в даному
Державному акті на право приватної
власності на землю зроблена помилка та
зареєструвати його на ім»я позивачки
на даний час неможливо.

Нотаріус відмовляється видати
позивачці свідоцтво на право на
спадщину в зв»язку зі вказаною
помилкою.

Дублікати документів не можуть бути
видані після смерті, оскільки
відповідно до ст.25 ЦК України, цивільна
правоздатність фізичної особи
припиняється у момент її смерті.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ
«Про судову практику у справах про
спадкування» №7 від 30 травня 2008 року у
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину, особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Позивачка на позовних вимогах
наполягала .

Представник відповідача позов
визнав в повному обсязі, про що надав до
суду письмову заяву.

Беручи до уваги той факт, що відповідач
по справі в судовому засіданні визнав
позовні вимоги , суд вважає , що згідно
з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи та з урахуванням положень ст. 60
ЦПК України, де зазначено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК
України, згідно якої цивільні справи
розглядаються в межах заявлених вимог
і на підставі доказів приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Не підлягають доказуванню ті обставини
які визнаються сторонами.

Отже ті обставини на які посилається
позивачка суд вважає обґрунтованими ,
оскільки визнані відповідачем по
справі.

Крім визнання відповідачем даного
позову у позивачки є законні підстави
для задоволення її заявлених вимог,
оскільки судом при розгляді даної
позовної заяви встановлено , що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла , ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть.

Останнім місцем проживання ОСОБА_2 та
місцем відкриття спадщини є с. Улянівка
Іванівського району Одеської області.

Після її смерті відкрилася спадщина,
яка складається із земельної ділянки
площею 9,93 га, що знаходиться на
території Петрівської селищної ради
Іванівського району Одеської області,
відповідно до Державного акту на право
приватної власності на землю Серія 11-ОД
№028524, виданого 13 листопада 2002 року, про
що в Книзі записів державних актів на
право приватної власності на землю
зроблено запис за №26.

За життя ОСОБА_2 залишила від свого
імені заповіт , згідно якого
заповідала ОСОБА_1 вищезазначене
майно, що підтверджується заповітом .

Відповідно до ч.1 ст..1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї
смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1236 ЦК України
заповідач має право охопити заповітом
права та обов'язки, які йому належать
на момент складення заповіту, а також
ті права

та обов'язки, які можуть йому належати у
майбутньому.

Позивачка по справі ОСОБА_1 є
спадкоємицею за заповітом . Судом
встановлено, що позивачка являється
єдиною спадкоємицею за заповітом на
вищезазначене майно, що
підтверджується доданою до матеріалів
справи копією заповіту та інформацією
з нотаріальної контори .

Після смерті ОСОБА_2 позивачка
звернулася до нотаріуса для отримання
свідоцтва на право на спадщину за
заповітом, проте отримати його не
змогла зі слідуючих причин, що
підтверджується матеріалами зі
спадкової справи

Відділ Держкомзему у Іванівському
районі повідомив , що земельній
ділянці площею 9,9310 га на яку видано
Державний акт на право приватної
власності на землю гр..ОСОБА_2 серії
ІІ-ОД № 028524 для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
на території Петрівської селищної ради
Іванівського району Одеської області ,
дійсно був визначений та внесений до
автоматизованої бази данних ДП «Центр
ДЗК» невірний кадастровий
номер.Пристворенні індексних
кадастрових карт( креслення меж
кадастрових зон і кварталів) була
допущена помилка, а саме в частині
земельних часток (паїв) громадян
розміщених на території Петрівської
селищної ради, визначено код КОАТУУ , як
на території Благоєвської сільської
ради., тому виправити кадастровий номер
не можливо.

Нотаріус відмовляється видати
позивачці свідоцтво на право на
спадщину в зв»язку зі вказаною
помилкою, що підтверджується листом
нотаріуса.

Дублікати документів не можуть бути
видані після смерті, оскільки
відповідно до ст.25 ЦК України, цивільна
правоздатність фізичної особи
припиняється у момент її смерті.

Позивачка прийняла спадщину , але не
оформила право власності на земельну
ділянку в установленому законом
порядку.

Судом досліджено документи , які
свідчать про те , що померла володіла
земельною ділянкою - Державний акт на
право власності на землю.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення .

Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, суд приходить до
висновку, що обставини, на які
посилався позивач, обґрунтовуючи свої
вимоги, доведені в судовому засіданні
належними та допустимими доказами у
відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України.

За таких обставин суд вважає за
можливе позовну заяву ОСОБА_1 до
Благоєвської сільської ради
Іванівського району Одеської області
про визнання права власності на
спадкове майно - задовольнити.

Керуючись ст.ст. 16,328,1216,1218,1221,1222,1223 ,1268 ЦК
України, п.23 Постанови Пленуму ВСУ
«Про судову практику у справах про
спадкування » № 7 від 30 травня 2008 р., ст.
14,57,60, 212, 213 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Благоєвської
сільської ради Іванівського району
Одеської області про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно у порядку спадкування
за заповітом , яке залишилось після
смерті ОСОБА_2 та складається із
земельної ділянки площею 9,93 га, що
знаходиться на території Петрівської
селищної ради Іванівського району
Одеської області, відповідно до
Державного акту на право приватної
власності на землю серія ІІ-ОД № 028524,
виданого 13 листопада 2002 року, про що в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю зроблено
запис за №26.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Іванівський районний суд
Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СуддяІ. В. Погорєлов