Справа № 675/2464/13-ц
Провадження № 2/675/21/2014
Ізяславський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді Демчука П.В.
при секретарях Новіковій Л.В., Беліца
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізяславі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
таким, що втратив право користуватися
жилим приміщенням, третя особа в справі
на стороні відповідача - ОСОБА_3,
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_2, в якому зазначив, що він
являється власником житлового будинку
АДРЕСА_1. В житловому будинку із згоди
позивача 02 липня 1996 року був
зареєстрований та проживав його син
ОСОБА_2, який з грудня 2009 року покинув
місце проживання. Позивач несе всі
витрати по утриманню житлового
будинку, а то реєстрація колишнього
члена сім'ї перешкоджає для позивача
здійсненню його права власності щодо
майна. Посилаючись на ст. 405 Цивільного
кодексу України, позивач просить
визнати ОСОБА_2 втратившим право
користуватися житлом.
В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5 позовні вимоги
Представник відповідача Кедрун Л.С.
проти позову заперечив, посилаючись на
те, що житловий будинок не є власністю
тільки одного позивача, а об'єктом
спільної сумісної власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, відповідач на даний час є
підприємцем, тому місце реєстрації для
нього необхідне, іншого житла він поки
Залучена до участі в справі в якості
третьої особи на стороні відповідача
ОСОБА_3 проти позову заперечила,
зазначила , що вона категорично проти
позбавлення її сина ОСОБА_2 права
користуватися житловим приміщенням.
Суд, заслухавши представників сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
приходить до висновку, що позов до
задоволення не підлягає.
Судом встановлено, що відповідно до
договору купівлі-продажу від 1 вересня
1995 року, посвідченого державним
нотаріусом Білогірської державної
нотаріальної контори ОСОБА_1 купив
житловий будинок АДРЕСА_1. Право
власності на житловий будинок
зареєстроване в Ізяславському РБТІ 22
вересня 1995 року та в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно
зареєстроване право приватної
власності ОСОБА_1, про що свідчить витяг
На час укладення договору
купівлі-продажу ОСОБА_1 та ОСОБА_3
перебували у шлюбі, зареєстрованому 30
квітня 1969 року Кременецьким районним
відділом ЗАГС, також у шлюбі вони
перебувають на час розгляду даної
справи, про що не заперечують особи, які
беруть участь у справі.
Відповідно до ст.. 60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, хто з них не мав з
поважної причини самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. Статтею 61
зазначеного Кодексу визначено, що якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то гроші, інше майно,
які були одержані за цим договором, є
об'єктом права спільної сумісної
Зважаючи на наведене, придбаний
житловий будинок позивачем ОСОБА_1, є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
Згідно ст. 405 Цивільного кодексу
України член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу
України власник володіє , користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Та обставина, що ОСОБА_2
більше року не проживає в житловому
будинку не може бути підставою для
втрати ним права користування житлом,
оскільки співвласник житлового
будинку - ОСОБА_3 - заперечує проти
позбавлення відповідача цього права.
На підставі ст.ст. 391, 405 Цивільного
кодексу України, ст..ст. 60, 61 Сімейного
кодексу України, керуючись ст. 212-215 ЦПК
України, суд
В задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Хмельницької області через
Ізяславський районний суд протягом
десяти днів його проголошення.
Суддя: