РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/636/14-ц

пр. № 2/759/1791/14

14 квітня 2014 року

Святошинський районний суд міста Києва
в складі

головуючого - судді
Мазур І.В.

при секретарі
Сіряченко Я.В.

з участю представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кооперативу
по будівництву та експлуатації
індивідуальних гаражів «Балтика» про
визнання права власності на гаражний
бокс в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з даним
позовом, при цьому в обґрунтування
позовних вимог посилалися на те, що
ОСОБА_4 був рідним братом ОСОБА_2 та
дядьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер.
Після його смерті П’ятою київської
державною нотаріальною конторою була
заведена спадкова справа №114/2007.
Спадкоємцями після померлого за
законом були його мати ОСОБА_6, донька
ОСОБА_7, ОСОБА_8 4.01.2008р. ОСОБА_8 та ОСОБА_7
отримали свідоцтва про право на
спадщину за законом (частина квартири
АДРЕСА_1). 24.05.2007р. ОСОБА_2 (рідна донька
ОСОБА_6) було подано заяву про прийняття
спадщини ОСОБА_6 Рішенням
Солом'янського райсуду м.Києва від
8.08.2007р. ОСОБА_6 визнано недієздатною та
призначено опікуном ОСОБА_2 24.01.2008р.
ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом після померлого
ОСОБА_4 (частина квартири АДРЕСА_1). До
складу спадкового майна ОСОБА_4 окрім
квартири входить також гаражний бокс
НОМЕР_1 в ГБК «Балтика» по АДРЕСА_2, який
належав померлому на праві власності,
що підтвердужється копією свідоцтва
про право власності від 2.04.2010р., але
державним нотаріусом не були видані
свідоцтва про право на спадщину на
гаражний бокс, оскільки були відсутні
оригінали правовстановлюючих
документів на нього. 13.01.2004р. ОСОБА_6
склала заповіт на свою онуку ОСОБА_3 -
позивачку по справі. ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_6 померла. П’ятою київською
державною нотаріальною конторою була
заведена спадкова справа, в якій
містяться заяви позивачів про
прийняття спадщини. Таким чином, після
смерті ОСОБА_6, якій не було видано
свідоцтво про право на спадщину на 1/3
частину гаражного боксу, після
померлого ОСОБА_4, спадкоємцями на
зазначену частину гаражного боксу є
ОСОБА_2 на 1/12 частку згідно ст.1241 ЦК
України та ОСОБА_3 на ? частку, згідно з
заповітом. Просять визнати за ОСОБА_2
право власності на 1/12частину гаражного
боксу НОМЕР_1 в ГБК «Балтика»,
розташованого за адресою АДРЕСА_2 в
порядку спадкування за законом, згідно
зі ст.1241 ЦК України, після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, яка прийняла
спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4. але не оформила своїх спадкових
прав. Визнати відповідно за ОСОБА_3
право власності на ? частку даного
гаражного боксу.

Відповідач Кооператив по будівництву
та експлуатації індивідуальних
гаражів «Балтика» проти позову не
заперечував, просив розглядати справу
у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
встановив наступне.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно п23. Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов
для одержання в

нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про

визнання права на спадщину судовому
розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа

може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно листа Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.05.2013року
№24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду
цивільних про спадкування» главою 86 ЦК,
а також спеціальним законодавством,
зокрема, Законом України "Про нотаріат",
підзаконними нормативними актами,
визначено нотаріальний порядок
оформлення права на спадщину, що
відповідає встановленій
законодавством сукупності функцій
притаманній юрисдикційній діяльності
судів та нотаріусів. Це знайшло також
підтвердження у п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 "Про судову практику в справах
про спадкування" (далі - ППВСУ від 30
травня 2008 року № 7).

Судам потрібно брати до уваги, що
спори про спадкування підлягають
розгляду судами виключно у порядку
цивільного судочинства. Відмова у
відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 2
ст. 122 ЦПК) або закриття провадження у
справі (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК) з тих підстав,
що заява не підлягає розгляду у порядку
цивільного судочинства, не
відповідають зазначеним вимогам
процесуального законодавства.
Постановлення ухвали про закриття
провадження у справі без зазначення, до
юрисдикції якого суду віднесено
розгляд таких справ, суперечить також
вимогам ст. 206 ЦПК. Отже, у разі якщо
відсутність умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину не підтверджена
належними доказами, а саме відмовою
нотаріуса у видачі свідоцтва про право
на спадщину, це може бути підставою для
відмови у позові, а не відмови у
відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 2
ст. 122 ЦПК), закриття провадження у
справі (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК) або залишення
позовної заяви без розгляду (ст. 207 ЦПК).

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 /а.с.6/

ОСОБА_4 належав гаражний бокс НОМЕР_1 в
ГБК «Балтика» площею 61,60кв.м., який
розташований в АДРЕСА_2./а.с.15/

Судом витребована спадкова справа №114
/2007 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_4

Із спадкової справи вбачається, що
після смерті ОСОБА_4 про прийняття
спадщини до П’ятої київської
державної нотаріальної контори з
заявами звернулися дочка померлого
ОСОБА_8, дочка ОСОБА_7, мати ОСОБА_6 і
відповідно ОСОБА_2 з заявою про
включення в коло спадкоємців матір
померлого - ОСОБА_6/а.с.4-6, 63 спадкової
справи/.

Рішенням Солом'янського райсуду
м.Києва від 8.08.2007р. мати померлого
ОСОБА_6 визнана недієздатною,
призначено опікуном її доньку
ОСОБА_2./а.с.68/24.01.2008р. державним
нотаріусом П’ятої київської державної
нотаріальної контори видано свідоцтво
про право на спадщину за законом ОСОБА_6
на 1/3 частину АДРЕСА_1./а.с.72/ свідоцтво
про право на спадщину на гаражний бокс
не видавалося.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2./а.с.7
цив.спр./

Позивачі не надали суду доказів на
підтвердження того, що вони зверталися
до П’ятої київської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

Згідно листа Державного нотаріуса
П’ятої київської державної
нотаріальної контори Грищенко О.В.
вих..№3420/02-14 від 4.10.2013року ОСОБА_2 на її
звернення щодо видачі на її ім'я
свідоцтва про право на спадщину за
законом на частину гаражного боксу
надано відповідь про те, що бокс НОМЕР_1
в ГБК «Балтика», який розташований в
АДРЕСА_2 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 неможливо, оскільки ОСОБА_2 не
було надано документів, що
підтверджують право власності
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 на
гаражний бокс, а саме оригінал
свідоцтва про право власності./а.с.114
спадк.справи/

При цьому постанова про відмову у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на гаражний бокс позивачам ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 нотаріусом не виносилася. Крім
того, із матеріалів спадкової справи не
вбачається, що ОСОБА_3 зверталася з
заявою про прийняття спадщини - даного
гаражного боксу.

Враховуючи зазначені докази, суд
приходить до висновку про те, що
відсутність умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину не підтверджена
позивачами належними доказами, а саме
відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва
про право на спадщину, і це є підставою
для відмови у позові.

Керуючись вимогами п23. Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», ст.1241 ЦК України,
ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 292, 294 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя