Справа № 2-2430/2011 Головуючий у І
інстанції Пироженко О.В.Провадження №
22-ц/780/321/14 Доповідач у 2
інстанції Березовенко Р.В.Категорія 44
УХВАЛА

Іменем України

27 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Березовенко Р.В.,

суддів: Воробйової Н.С., Верланова С.М.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, що діє у
власних інтересах та інтересах
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
на заочне рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 21 листопада 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, бюро
технічної інвентаризації
Васильківського району,
Васильківський районний відділ
земельних ресурсів про визнання права
власності на житловий будинок,
земельну ділянку та зобов'язання
вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом посилаючись
на те, що 30 липня 2010 року, між позивачем
та відповідачкою, було укладено
договір позики, згідно з яким він
передав у власність ОСОБА_6 366096 гривень,
що складає в еквіваленті 46 400 доларів
США по курсу НБУ на день укладення
договору, без сплати відсотків
щомісячно, з кінцевим терміном
погашення вказаної суми боргу до 30
січня 2011 року. Договір позики грошей
посвідчено приватним нотаріусом
Васильківського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_8 30.07.2010р. (реєстр. № 1823).

У якості забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором
позики між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 30.07.2010 року
було укладено договір іпотеки,
відповідно до якого Іпотекодавець
(відповідач 1) передав у іпотеку
Іпотекодержателю (позивачу) житловий
будинок з відповідними господарськими
та побутовими надвірними спорудами і
будівлями, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 85,9 кв.м., та
земельну ділянку, що знаходиться в
АДРЕСА_1 площею 0,1500 га (кадастровий №
01048 002).

30 січня 2011 року сплив строк для
остаточного погашення боргу ОСОБА_6 за
договором позики від 30 липня 2010 року.
Жодних дій, спрямованих на погашення
боргу повністю або частково ОСОБА_6 не
здійснила.

Просив суд, відповідно до умов договору
Іпотеки, визнати за ним право власності
на предмет іпотеки, зобов'язати ОСОБА_6
передати йому житловий будинок, з
відповідними господарськими та
побутовими надвірними спорудами і
будівлями, в тому числі, незавершене
будівництво загальною площею 320,3 кв.м
та земельну ділянку, що знаходиться в
АДРЕСА_1. Зобов'язати Васильківське
районне бюро технічної інвентаризації
та Васильківський районний відділ
земельних ресурсів зареєструвати його
право власності на предмет іпотеки.
Стягнути з ОСОБА_6 на його користь
судові витрати.

Заочним рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 21 листопада 2011 року позов ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, БТІ Васильківського р-ну,
Васильківського районного відділу
земельних ресурсів про визнання права
власності на житловий будинок,
земельну ділянку та зобов'язання
вчинити дії задоволено.

Визнано право власності громадянина
ОСОБА_5 на житловий будинок, загальною
площею 85,9 кв.м та незавершене
будівництво житлового будинку
загальною площею 320,3 кв.м. з
відповідними господарськими та
побутовими надвірними спорудами і
будівлями, на земельну ділянку площею
0,1500 га (кадастровий № 01048 002), що
знаходиться в АДРЕСА_1. Зобов'язано
ОСОБА_6 передати позивачеві вказане
майно.

Зобов'язано Васильківське районне бюро
технічної інвентаризації
зареєструвати право власності ОСОБА_5
на житловий будинок з відповідними
господарськими та побутовими
надвірними спорудами і будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
загальною площею 85,9 кв.м.

Зобов'язано Васильківський районний
відділ земельних ресурсів
зареєструвати право власності
громадянина ОСОБА_5 на земельну
ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1
площею 0,1500 га (кадастровий № 01048
002) у Книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю та на право власності на постійне
користування землею, договорів оренди
землі та видати Акт на право власності
на вказану земельну ділянку.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 1820
грн. понесених судових витрат по
справі.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_2
(особа яка не була стороною у справі),
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що мають значення
для справи, які суд вважав
встановленими, просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
ухвалене судове рішення порушує його
законні права та інтереси, як
колишнього чоловіка та законні права
та інтереси їх малолітніх дітей,
фактично позбавивши їх житла. Майно,
яке було предметом іпотечного договору
від 30.07.2010 року набуто у шлюбі між
ОСОБА_6 та ОСОБА_2, яке відповідно ч.1 ст.
60 СК України, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності. Стягнення відбулося саме за
рахунок вказаного майна без виділення
часток в натурі. Гроші, одержані ОСОБА_6
використано не в інтересах сім'ї.
Також, на момент передачі будинку в
іпотеку була потрібна попередня згода
органів опіки та піклування, оскільки у
вказаному будинку з 2008 року проживали
малолітні діти, що підтверджується
довідкою Глевахівської селищної ради
від 10.10.2013 року.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом мотивуючи його тим, що 30 липня
2010 року, між позивачем та
відповідачкою, було укладено договір
позики, згідно з яким він передав у
власність ОСОБА_6 366096 гривень, що
складає в еквіваленті 46 400 доларів США
по курсу НБУ на день укладення
договору, без сплати відсотків
щомісячно, з кінцевим терміном
погашення вказаної суми боргу до 30
січня 2011 року. Договір позики грошей
посвідчено приватним нотаріусом
Васильківського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_8 30.07.2010р. (реєстр. № 1823).

У якості забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором
позики між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 30.07.2010 р.
було укладено договір іпотеки,
відповідно до якого Іпотекодавець
ОСОБА_6 передав у іпотеку
ІпотекодержателюОСОБА_5 житловий
будинок загальною площею 85,9 кв.м., з
відповідними господарськими та
побутовими надвірними спорудами і
будівлями, незавершене будівництво та
земельну ділянку площею 0,1500 га
(кадастровий № 01048 002), що
знаходяться в АДРЕСА_1.

Відповідно до п.1.3. вказаного договору
іпотеки предмет іпотеки сторони
оцінили в 1 410 000 гривень: вартість
будинку становить 1 142 236 грн., а
вартість земельної ділянки становить
267 598 грн.

Договір іпотеки посвідчено приватним
нотаріусом Васильківського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_8 30.07.2010р. (реєстр. № 1824).

30 січня 2011 року сплив строк для
остаточного погашення боргу ОСОБА_6 за
договором позики від 30 липня 2010 року.
Жодних дій, спрямованих на погашення
боргу повністю або частково ОСОБА_6 не
здійснила.

Згідно з п.п. 4.1.1. п. 4.1. Договору іпотеки
від 30 липня 2010 p., при повному або
частковому неповерненні боргу позивач
набуває право звернути стягнення та
реалізувати предмет іпотеки.

Відповідно до п. 4.4. Договору іпотеки
Іпотекодержатель (позивач) має право
задовольнити свої вимоги одним із
наступних способів:

п.п. 4.4.1 шляхом прийняття
Іпотекодержателем предмета іпотеки у
власність в рахунок виконання
Основного зобов'язання;

п.п. 4.4.2. шляхом продажу
Іпотекодержателем від свого імені
предмету іпотеки будь-якій особі на
підставі договору купівлі-продажу.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або за
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя (п.4.3. Договору
іпотеки).

15 лютого 2011 року позивач, через
приватного нотаріуса Васильківського
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_8, надіслав
заяву з вимогою погашення боргу в
30-денний термін та попередженням про
право позивача задовольнити свої
вимоги по стягненню боргу шляхом
продажу чи прийняття у власність майна,
яке є предметом договору іпотеки.
Однак, ОСОБА_6 не здійснила дій котрі
свідчили б про її намір виконати взяті
на себе зобов'язання.

18 лютого 2011 року приватний нотаріус
Васильківського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_8 отримав письмове
поштове зворотне повідомлення про те,
що ОСОБА_6 отримала письмову вимогу про
погашення боргу позивачеві і
усвідомлює наслідки непогашення боргу
у наданий йому 30 денний термін.
Зазначене повідомлення є документом,
який підтверджує, що наданий позивачем
тридцяти денний строк з моменту
отримання ОСОБА_6 письмових вимог
позивача - сплинув.

На момент звернення до суду сума
основного боргу за договором позики
від 30.07.2010р. не повернутого
відповідачкою складає 366 096 гривень.

Відповідно до п. 5 договору позики, за
прострочення виконання зобов'язань за
договором позики, передбачено сплату
пені в розмірі 10 (десять) відсотків від
простроченої суми за кожен день
прострочення, а сума позики має бути
виплачена з урахуванням офіційно
встановленого індексу інфляції.

Згідно з розрахунком пеня за період з
01.10.2010 року по 15.07.2011 року становить
1129927,68 грн., за з 01.12.2010 року по 15.07.2011 року
становить 1785709,12 грн., за період з 31.01.2011
року по 15.07.2011 року становить 9520202,92 грн.,
а всього 12 435 839,7 грн.

15 червня 2011 року, позивач звернувся до
БТІ Васильківського району Київської
області про реєстрацію права власності
на будинок, який є предметом договору
іпотеки, посилаючись на те, що договір
іпотеки між позивачем та ОСОБА_6
містить застереження про виконання
вимог Іпотекодержателя (позивача) щодо
прийняття Іпотекодержателем предмета
іпотеки у власність в рахунок
виконання Основного зобов'язання.
Однак працівники БТІ Васильківського
району відмовили йому у прийнятті
документів на реєстрацію права
власності.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
договір іпотеки між позивачем та
ОСОБА_6 містить застереження про
можливість виконання вимог
Іпотекодавцем шляхом прийняття
Іпотекодержателем предмета іпотеки у
власність в рахунок виконання
Основного зобов'язання, що не
заборонено законом, позивач набув своє
право власності на предмет іпотеки з
моменту коли ОСОБА_6 відмовилася
сплатити суму боргу після спливу 30
денного терміну, наданого позивачем у
заяві з вимогою про сплату боргу і так
як ОСОБА_6 перешкоджає позивачу у
здійсненні ним свого права на предмет
іпотеки, що униможливлює реалізацію
позивачем належного йому права
власності, позов є повністю доведеним
та обгрунтованим.

Висновки суду першої інстанції
викладені в рішенні, відповідають
вимогам закону та обставинам справи,
оскільки відповідно до ст. 328 ЦК
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Кім того, відповідно до статті 392 ЦКУ
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Що ж стосується доводів апеляційної
скарги, то вони колегією суддів, в межах
цієї справи розцінюються критично,
виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи, при
укладенні договорів позики (п.11) та
іпотеки (п.6.11.), від апелянта (як
чоловіка відповідачки) було отримано
нотаріально посвідчену згоду на
вчинення таких дій.

Крім того, відповідачкою ОСОБА_6
особисто, рішення суду першої
інстанції не оскаржувалося, будь-яких
позовів щодо визнання згоди на
укладення договорів, договору позики
або договору іпотеки незаконними, ні
відповідачкою, а ні її чоловіком
(апелянтом) до суду не подавалося. Як на
час розгляду справи судом першої
інстанції, так і на час розгляду справи
судом апеляційної інстанції, всі
вказані правочини є чинними.

А отже, в апеляційній скарзі апелянтом
не наведено доводів, які б спростували
висновки суду, викладені в рішенні,
оскільки вони не є підставою для
скасування даного рішення суду, за
умови чинності правочинів, які є
належними та допустимими доказами у
даний справі.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, що діє у
власних інтересах та інтересах
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4
відхилити.

Заочне рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 21 листопада 2011 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
Н.С.Воробйова

С.М.Верланов