У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євтушенко О.І.,
Завгородньої І.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Відділу освіти Первомайської
районної державної адміністрації
Харківської області про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за затримку
розрахунку при звільненні і
відшкодування моральної шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 26 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 23 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року позивач звернулась до
суду з вказаним позов, обґрунтовуючи
вимоги тим, що з 17 липня 2000 року вона
перебувала угр удових відносинах з
відділом освіти Первомайської
райдержадміністрації, працювала
стариіим економістом, а потім головним
бухгалтером. 02 березня 2012 року вона
припинила трудові відносини за угодою
сторін згідно ст. 36 КЗпП України. На
день звільнення відділом освіти не
було нараховано і виплачено їй
середній заробіток за вимушений прогул
за період з січня по 19 жовтня 2011 року,
який був визначений рішенням
Первомайського міськрайонного суду
Харківської області від 19 жовтня 2011
року. На сьогоднішній день сума по
карточці нарахована та за вирахуванням
податків становить «до видачі» - 10218,68
грн, проте, ця заборгованість по
заробітній платі їй не виплачена, а
відповідач на звернення щодо виплати
необґрунтовано відмовляє. Вважає, що
відповідно до ст. ст. 116-117 КЗпП України
відповідач має сплатити їй вказану
заборгованість по заробітній платі в
сумі 10218,68 грн та середній заробіток за
весь час затримки у розрахунку з дня
звільнення та станом на 01 жовтня 2013
року в сумі 40903,44 грн (згідно розрахунку,
наведеного у позовній заяві). Також
вважає, що невиплатою заборгованості
по зарплаті відповідач завдав їй
моральної шкоди, яка полягає утому, що
вона понесла величезні моральні
страждання щодо існування своєї
родини, що потягло за собою
недоотримання матеріальної допомоги
по безробіттю у розмірі 7168 грн квітня
2012 по травень 2013 року, тобто вона та
члени її родини були позбавлені
нормальних життєвих зв'язків.

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 26 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 23 грудня 2013 року, у задоволені
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про її відхилення та
залишення без змін рішення
Первомайського міськрайонного суду
Харківської області від 26 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 23 грудня 2013
року, оскільки судові рішення законні
та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення судом норм процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Крім того, не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних
міркувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтею 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного
суду Харківської області від 26
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 23 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. ІваненкоО.І. Євтушенко І.М.
Завгородня