Провадження №2/193/36/14
Р І Ш Е Н Н Я

30 січня 2014 року Софіївський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

судді
Шумської О.В.

при секретарі Палій
Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Софіївка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Першотравенської сільської ради, треті
особи - Софіївська районна державна
адміністрація, відділ державної
реєстраційної служби Софіївського
районного управління юстиції в
Дніпропетровській області, відділ
Державного земельного агентства у
Софіївському районі, про визнання
права на оформлення та реєстрацію
земельної ділянки в порядку
спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер дідусь її чоловіка ОСОБА_3 -
ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилась спадщина,
яка складається із земельної ділянки
площею 8,680 га, переданої для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої на території
Першотравенської сільської ради
Софіївського району, що належала
померлому на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку.
Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла
його дружина - ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 22.10.2010 року.

Крім видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом, державним
нотаріусом в Державному акті на право
власності на земельну ділянку зроблено
відповідний запис про те, що 22.10.2010 року
за реєстровим номером 2112 видане
свідоцтво про право на спадщину за
законом, на підставі якого право
власності на цю земельну ділянку
переходить у цілій частці до ОСОБА_5.

Але ОСОБА_5, отримавши вищезазначені
документи, своє право власності на
земельну ділянку повністю не оформила,
так як технічну документацію на
земельну ділянку на своє ім'я не
виготовила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла. На
день смерті з нею проживали: її сестра -
ОСОБА_6, її онук - ОСОБА_3, позивач -
ОСОБА_1 та їхні діти ОСОБА_7 і ОСОБА_8.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина, яка складається із земельної
ділянки площею 8,680 га, переданої для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Першотравенської сільської ради
Софіївського району, що належала
померлому ОСОБА_4 на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку і згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом від
22.10.2010 року перейшла у власність ОСОБА_5

За свого життя ОСОБА_5 17.05.2011 року склала
заповіт, згідно якого вона заповіла
позивачу земельну ділянку площею 8,680 га
цільове призначення якої для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка знаходиться на
території Першотравенської сільської
ради Софіївського району.

В установлений законом шестимісячний
строк після смерті ОСОБА_5 позивач
подала в нотаріальну контору заяву про
прийняття спадщини за заповітом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5,
тобто прийняла спадщину після її
смерті.

Також спадкоємцем за заповітом, як внук
померлої ОСОБА_5, є ОСОБА_3, якому вона
заповіла згідно заповіту від 17.05.2011
року земельну ділянку площею 8,60 га,
цільове призначення якої для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва і яка розташована на
території Першотравенської сільської
ради Софіївського району.

Також спадкоємцями за законом після
смерті ОСОБА_5 являються ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 - рідні брат і сестра чоловіка
позивача ОСОБА_3, внуки ОСОБА_5 та її
рідна сестра - ОСОБА_6, яка являється
інвалідом і проживала разом із нею на
момент її смерті. ОСОБА_10 та ОСОБА_6 із
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_5 в нотаріальну контору не
звертались і не мають наміру
звертатись.

ОСОБА_9 звертався в нотаріальну контору
із заявою про прийняття спадщини, але
постановою нотаріуса йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом у зв'язку з
тим, що він пропустив, встановлений
законом, шестимісячний строк звернення
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Судом йому
відмовлено у визначенні додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини.

24.09.2012 року з метою оформлення своїх
спадкових справ позивача подала в
нотаріальну контору документи для
оформлення спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_5, але приватним
нотаріусом ОСОБА_11 їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом у зв'язку з невідповідністю
правовстановлюючого документу нормам
та вимогам чинного законодавства, а
саме: у Державному акті на право
власності на земельну ділянку відсутня
відмітка про реєстрацію на ім'я ОСОБА_5
у відділі Держкомзему у Софіївському
районі.

Нотаріусом позивачу було
рекомендовано звернутися до суду за
захистом своїх прав.

11 листопада 2013 року позивач звернулася
до державної реєстраційної служби
Софіївського РУЮ із заявою про
проведення державної реєстрації
земельної ділянки за нею як
спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_5,
але в державній реєстрації їй було
відмовлено.

За померлою ОСОБА_5 не було
зареєстровано право власності на
земельну ділянку, а за життя вона
набула лише право на оформлення та
реєстрацію земельної ділянки, яке нею
не було реалізоване, а тому до позивача,
як до її спадкоємиці, також перейшло
зазначене право спадкодавця.

Таким чином, враховуючи те, що право на
земельну ділянку не було зареєстровано
за померлою ОСОБА_5, позивач не має
можливості зареєструвати дану
земельну ділянку на своє ім'я.

За викладених обставин позивач змушена
звернутися до суду для визнання за нею
права на оформлення та реєстрацію
земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримує, на задоволенні позову
наполягає, просить розглянути справу
за її відсутності, про що надала
відповідну заяву.

Відповідач Першотравенська сільська
рада проти позову не заперечують,
просять розглянути справу за
відсутності їхнього представника, про
що надали відповідну заяву.

Третя особа Софіївська районна
державна адміністрація
Дніпропетровської області проти
позову не заперечують, просять
розглянути справу за відсутності
їхнього представника, про що надали
відповідну заяву.

Третя особа - реєстраційна служба
Софіївського районного управління
юстиції в Дніпропетровській області,
будучи, у встановленому чинним
законодавством порядку, усвідомленими
про дату, час і місце розгляду справи,
свого представника в судове засідання
не направили, заяв про розгляд справи
за його відсутності не подавали.

Третя особа - відділ Державного
земельного агентства у Софіївському
районі, будучи, у встановленому чинним
законодавством порядку, усвідомленими
про дату, час і місце розгляду справи,
свого представника в судове засідання
не направили, заяв про розгляд справи
за його відсутності не подавали.

Повно та всебічно вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Виниклі між сторонами спірні
правовідносини регулюються нормами ЦК
України в редакції 2003 року.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1222 ЦК України,
спадкування здійснюється за законом
або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК
України).

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер дідусь чоловіка
позивача (а.с. 11) ОСОБА_3 - ОСОБА_4 (а.с. 6).

Після його смерті відкрилась спадщина,
яка складається із земельної ділянки
площею 8,680 га, переданої для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої на території
Першотравенської сільської ради
Софіївського району, що належала
померлому на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку
(а.с. 5). Спадщину після смерті ОСОБА_4
прийняла його дружина - ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 22.10.2010 року
(а.с. 7-8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла (а.с. 10).
На день смерті з нею проживали: її
сестра - ОСОБА_6, її онук - ОСОБА_3,
позивач - ОСОБА_1 та їхні діти ОСОБА_7 і
ОСОБА_8 (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина, яка складається із земельної
ділянки площею 8,680 га, переданої для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Першотравенської сільської ради
Софіївського району, що належала
померлому ОСОБА_4 на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку і згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом від
22.10.2010 року перейшла у власність ОСОБА_5

За свого життя ОСОБА_5 17.05.2011 року склала
заповіт, згідно якого вона заповіла
позивачу земельну ділянку площею 8,680 га
цільове призначення якої для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка знаходиться на
території Першотравенської сільської
ради Софіївського району (а.с. 9).

За змістом ч. 1 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

На час відкриття спадщини позивач у
встановлений законом строк звернулася
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5, однак їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку площею 8,680 га, у
зв'язку з тим, що не була проведена
належним чином державна реєстрація на
спадкове майно (а.с. 13).

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація прав
проводиться на підставі, зокрема,
рішень судів, що набрали законної сили.

За життя спадкодавець не зареєструвала
належне їй право власності на спірну
земельну ділянку, в зв'язку з чим
позивач не має можливості скористатися
належним їй правом на отримання
спадщини.

Не зважаючи на те, що ніхто не оспорює
спадкове право позивача, вона не має
можливості оформити свої спадкові
права, оскільки спадкодавцем за життя
не оформлено правовстановлюючий
документ на спадкову земельну ділянку
площею 8,680 га.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.08 року
№ 7 «Про судову практику у справах про
спадкування», свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальної конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Та обставина, що у позивача відсутні на
руках належним чином зареєстровані
правовстановлюючі документи на
земельну ділянку площею 8,680 га, не може
бути підставою для відмови у позові, з
огляду на те, що у пункті 3.1
інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування», звертається
увага на те, що відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ
від 01.07.2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно з роз'ясненням Міністерства
юстиції України щодо порядку
оформлення документів в разі смерті
власника нерухомого майна № 19-32/319 від
21.02.2005р. - якщо первинна реєстрація прав
власності не була проведена і
правовстановлюючий документ
відсутній, питання визначення
належності майна попередньому чи
наступному власнику (спадкоємцю) у
випадку відсутності таких документів,
вирішується у судовому порядку.

Об'єкт спадкування земельна ділянка
має майновий характер, а тому,
приймаючи спадщину, позивач прийняв
права і обов'язки спадкодавця щодо цієї
земельної ділянки.

Відсутність реєстрації земельної
ділянки на ім'я померлої перешкоджає їй
належним чином оформити на себе право
власності на неї.

Отже, у разі відсутності державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, створене та оформлене в
передбаченому законом порядку до
набрання чинності ЗУ від 01.07.2004 року
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
спадкоємці, які прийняли спадщину,
мають право на оформлення спадкових
прав шляхом звернення до нотаріальної
контори за видачею свідоцтва про право
на спадщину.

Аналізуючи наведені вище норми права
та співвідношуючи їх з встановленими в
судовому засіданні фактичними
обставинами справи, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1217-1218, 1262, 1268 ЦК України, ст.ст. 4-8,
10, 11, 18, 57-60, 130, 205, 208, 209, 2012-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш
И В:

Позов ОСОБА_1 до Першотравенської
сільської ради, треті особи -
Софіївська районна державна
адміністрація, відділ державної
реєстраційної служби Софіївського
районного управління юстиції в
Дніпропетровській області, відділ
Державного земельного агентства у
Софіївському районі, про визнання
права на оформлення та реєстрацію
земельної ділянки в порядку
спадкування за заповітом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на
оформлення та реєстрацію нерухомого
майна - земельної ділянки площею 8,680 га
вартістю 162203,83 грн. згідно Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ДП №009541 від 12 липня 2005
року на ім'я ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року спадкоємицею якого
була ОСОБА_5, яка розташована на
території Першотравенської сільської
ради Софіївського району
Дніпропетровської області в порядку
спадкування за заповітом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя