У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кафідова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Ружинського районного суду
Житомирської області від 11 липня 2013
року та рішення апеляційного суду
Житомирської області від 02 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, Попільнянської державної
нотаріальної контори про визнання
права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Рішенням Ружинського районного суду
Житомирської області від 11 липня
2013 року позовні вимоги задоволені
частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
цілу частку спадкового майна ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вишгород
Київської області, а саме:

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 02 грудня
2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким
позовні вимоги задоволені в повному
обсязі.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1; земельну частку (пай)
розміром 4,30 га в умовах кадастрових
гектарів без визначення меж частки в
натурі (на місцевості), яка перебуває в
колективній власності КПС ім. Л.
Українки с. Трубіївка Вербівської
сільської ради Ружинського району
Житомирської області.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Ружинського
районного суду Житомирської області
від 11 липня 2013 року та рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 02 грудня 2013 року,
посилаючись на порушення норм
процесуального та неправильне
застосування норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, рішенням
якого переглянуто та скасовано рішення
суду першої інстанції, вирішуючи
справу по суті заявлених позовних
вимог, правильно встановив характер
правовідносин сторін у справі та
застосував до цих правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють,
і вирішив справу з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного судового рішення не
дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Ружинського
районного суду Житомирської області
від 11 липня 2013 року та рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 02 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
Попільнянської державної нотаріальної
контори про визнання права власності
на спадкове майно - відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О. В.
Кафідова