Справа № 539/1040/14-ц
Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді -
при секретарі Мирна Т.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Лубни
Полтавської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
мотивуючи свої вимоги тим, що 16.08.2013
року між нею та відповідачем було
укладено договір позики, за яким вона
позичила ОСОБА_2 40 000 грн., що
підтверджується договором позики.
Відповідач зобов"язувалася повернути
кошти до 20.08.2013 року, однак до цього часу
борг не повернула, ухиляється від
виконання свого зобов"язання.
На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1
прохала стягнути з ОСОБА_2 борг за
договором позики в сумі 40 000 грн.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_3 позов підтримали
та прохали його задовольнити , не
заперечували проти заочного розгляду
справи за відсутності відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явилася, про час та місце його
проведення була повідомлена належним
чином, причини неявки в судове
засідання суд не повідомляла.
У відповідності до ст. ст. 224 - 225 ЦПК
України судом за згодою позивача
проведено заочний розгляд справи.
З»ясувавши обставини справи на
підставі доказів, наданих особами, які
беруть участь у справі, суд вважає за
необхідне позов задовольнити.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.
Судом встановлено, що 16.08.2013 року між
ОСОБА_1, як позикодавцем, та ОСОБА_2, як
позичальником, в простій письмовій
формі укладено договір позики,
відповідно до якого ОСОБА_1 передала у
власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 40
000 грн., а ОСОБА_2 зобов"язувалася їх
повернути до 20.08.2013 року. В
підтвердження укладення договору
позики, його умов та факту передачі
грошових коштів відповідно до ст. 1047 ЦК
України у договорі позики заначено, що
позикодавець ОСОБА_1 передав, а
позичальник ОСОБА_2 прийняв у власність
грошові кошти в сумі 40 000 грн.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. ст. 1049, 1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
У відповідності до вимог ст. 610 ЦК
України порушенням зобов"язання є його
Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі
порушеня зобов"язання настають правові
наслідки, встановлені законом або
договором , зокрема відшкодування
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання та на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу.
Підставою цивільно - правової
відповідальності за порушення
зобов"язаня є вина особи, яка порушила
зобов"язання. Відсутність своєї вини
доводить особа, яка порушила
Таким чином, суд вважає, що
відповідач ОСОБА_2 порушила
зобов"язання за договором позики,
оскільки у визначений строк, а саме до
20.08.2013 року не повернула позивачу суму
ОСОБА_2 відсутність своєї вини в
порушенні зобов"язання не доведено.
Відповідачем не надано належних
та допустимих доказів відповідно до ст.
1051 ЦК України, що грошові кошти
насправді не були одержані ним від
позикодавця, або одержані у меншому
розмірі, в тому числі не доведено, що
підпис у договорі позики належить не
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218, 225-226
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики від
16.08.2013 року в розмірі 40 000 (сорок тисяч)
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 400
грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
відповідачем протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Роз»яснити відповідачу, що у разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення, заочне
рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Іващенко Ю. А.