АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2508/14
Головуючий у 1-й інстанції: Новак А.В.
Доповідач: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого
Волошиної В.М.

Суддів
Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі
Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3 на ухвалу
Голосіївського районного суду м. Києва
від 11 грудня 2013 року по справі за
скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на
дії старшого державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Сатиренко Ірини
Олександрівни.

Заслухавши доповідь судді Волошиної
В.М., перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до
суду із скаргою на дії старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Сатиренко
ІриниОлександрівни.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 11 грудня 2013 року скаргу
ОСОБА_2 на дії старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
Сатиренко Ірини Олександрівни, визнано
неподаною та повернуто скаржникові з
підстав невиконання вимог закону,
визначених ухвалою Голосіївського
районного суду м. Києва від 28 листопада
2013 року.

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою суду першої інстанції скаржник
подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання
про скасування ухвали суду першої
інстанції та постановлення нової про
задоволення скарги. Також просить
встановити дійсність порушення закону
суддею Голосіївського районного суду
міста Києва Новак A.B. та вірогідність
умисності чи не умисності встановлених
правопорушень. Постановити окрему
ухвалу до Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України щодо
встановлення фактів ознак, які є
підставою для здійснення
дисциплінарного провадження.
Постановити окрему ухвалу на ім'я
Генерального прокурора України щодо
встановлення фактів ознак порушення
статті 375 Кримінального кодексу
України.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що судом першої інстанції в
ухвалі внесені неправдиві відомості
щодо недотримання вимог статті 119 ЦПК
України. Вважає, що ним подана скарга у
відповідності до вимог закону, а тому
виконати ухвалу суду є неможливим.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні 25
березня 2014 року просила відкласти
розгляд справи, у зв'язку з неявкою її
представника ОСОБА_2 У наступне судове
засідання 08 квітня 2014 року ні скаржник,
не її представник не з'явились, про час
і місце розгляду справи судом
повідомлені у встановленому законом
порядку. У відповідності до вимог
статті 74, 305 ЦПК України неявка сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про час і місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи, а тому
колегія суддів вважає можливим слухати
справу у їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої ухвали, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Повертаючи скаргу ОСОБА_2, який діяв в
інтересах ОСОБА_3, суд першої інстанції
виходив із того, що у строки вказані в
ухвалі, скаржником не усунуті недоліки,
що є підставою для повернення скарги.

Такий висновок суду першої інстанції є
правильним.

У відповідності до положень статті 383
ЦПК України сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Скарга має відповідати загальним
вимогам щодо форми та змісту позовної
заяви, передбаченим положеннями ЦПК
(стаття 119, 120), та містити відомості,
перелічені в частині сьомій статті 82
Закону України «Про виконавче
провадження».

Якщо заява не відповідає вимогам
статей 119, 120 ЦПК, суддя відповідно до
вимог статті 121 ЦПКпостановляє ухвалу,
в якій зазначає конкретні підстави
залишення заяви без руху і надає строк
для усунення недоліків, тривалість
протягом п'яти днів з дня отримання
ухвали. Частиною 2 статті 121 ЦПК України
передбачено, зокрема, якщо позивач
відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119і 120 цього Кодексу,
оплатить витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, позовна
заявавважається поданою в день
первісного її подання до суду. Інакше
заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Залишаючи скаргу без руху з наступним
її поверненням заявникові, суд першої
інстанції керувався тим, що заявник не
усунув недоліки, визначені ухвалою від
28 листопада 2013 року та не конкретизував
зміст вимог, а також не надав докази на
підтвердження всіх обставин,
викладених у скарзі, наявність підстав
для звільнення від доказування.

З таким висновком суду першої
інстанції слід погодитись, оскільки у
цивільному процесі, що базується на
засадах змагальності й
диспозитивності, особливе значення має
зміст скарги, оскільки від змісту
скарги залежать дії судді для
проведення подальшої підготовки по
справі та позиція заінтересованої
особи, яка як і скаржник, має право на
судовий захист. Вимоги, що
пред'являються до змісту скарги чітко
визначені у статті 119 ЦПК України і
повинні містити: предмет скарги (що
конкретно вимагає скаржник), обставини,
на яких ґрунтується вимога (підставу
скарги), зазначення на докази, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Таким вимогам закону скарга ОСОБА_2,
який діє в інтересах ОСОБА_3 не
відповідає, що стало підставою для
залишення скарги без руху.

Копію ухвали про усунення недоліків
представник заявник одержав, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с.9), однак
вимог закону, визначених в ухвалі про
залишення заяви без руху протягом п'яти
днів з моменту отримання ухвали не
виконав.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновок суду першої інстанції про
повернення заяви ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3 з підстав невиконання
вимог закону, визначених в ухвалі про
залишення заяви без руху є
обгрунтованим та законним.

Що стосується доводів апеляційної
скарги про постановлення окремої
ухвали до Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України щодо
встановлення фактів ознак, які є
підставою для здійснення
дисциплінарного провадження стосовно
судді, а також на ім'я Генерального
прокурора України щодо встановлення
фактів ознак порушення статті 375
Кримінального кодексу України, то
виходячи з положень статті 320 ЦПК,
апеляційні суди постановляють окремі
ухвали та направляють їх відповідним
особам і органам для вжиття ними
необхідних заходів у порядку,
встановленому статтею 211 ЦПК і таке
право надається суду апеляційної
інстанції відносно суду першої
інстанції, лише у разі виявлення при
розгляді справи причин та умов, що
сприяли порушенню закону, так і щодо
порушення норм права та помилок.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК
України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 11 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: