Справа № 342/172/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року
м. Городенка

Городенківський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик
Г.І.,

секретаря судового засідання
Петруняк Н.А.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Городенка
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
права власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому
просить постановити рішення про
визнання за нею права власності на
садибний житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивовані
тим, що згідно свідоцтва про право
особистої власності на жилий будинок
від 18.01.1990 року, виданного на підставі
рішення виконкому Городенківської
районної ради народних депутатів № 247
від 13.12.1989 р., житловий будинок,
розташований в АДРЕСА_1 належить на
праві власності колгоспному двору,
головою якого значиться ОСОБА_6.
Остання 18.02.2000 р. зробила заповіт, за
яким все належне їй майно заповіла
своїй внучці - позивачці ОСОБА_1.
Заповіт не змінений, не скасований.
ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_6 померла,
внаслідок її смерті відкрилась
спадщина. На час відкриття спадщини
позивачка та відповідачі проживали
разом із спадкодавцем в належному їй
будинку в с. Корнів. Відповідачка
ОСОБА_2 є матір'ю позивачки,
спадкоємцем першої черги за законом
спадкодавця ОСОБА_6. Відповідачі
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є членами сім'ї
позивачки. Після смерті бабки
позивачка продовжує проживати в
будинку спадкодавця по АДРЕСА_1.
Звернувшись в Городенківську районну
державну нотаріальну контору із заявою
про прийняття спадщини за заповітом,
позивачка отримала відмову з
посиланням на те, що житловий будинок з
господарськими будівлями
зареєстрований як колгоспний двір і
частка померлої в ньому не визначена.
Оскільки нотаріусом відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
тому позивач звернувся до суду.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, подала заяву про розгляд
справи в її відсутності. Одночасно
зазначила, що позов підтримує, до
заяви додала довідку Корнівської
сільської ради про те, що АДРЕСА_1
перейменована на АДРЕСА_1.

Відповідачі: ОСОБА_2, мати позивачки,
ОСОБА_3, чоловік позивачки, діти
позивачки - ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явились, до суду
подали заяви про розгляд справи в
їх відсутності, про відмову від своїх
часток житлового будинку з
господарськими будівлями і не
заперечують щодо задоволення позову
ОСОБА_1

За таких обставин судом прийнято
рішення про розгляд справи у
відсутності сторін. Згідно вимог ч.2
ст.197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до наступного.

Свідоцтвом на право особистої
власності на жилий будинок від 18 січня
1990 р., виданим виконавчим комітетом
Городенківської районної ради
стверджено, що в цілому жилий будинок
з приналежними до нього будівлями та
спорудами, який розташований в
АДРЕСА_1, дійсно належить на праві
особистої власності колгоспному
двору, головою якого є ОСОБА_6,
свідоцтво видано на підставі рішення
виконкому Городенківської районної
Ради народних депутатів № 247 від 13
грудня 1989 р.

Довідкою Корнівської сільської ради №
93 від 11.02.2014 р. стверджено, що АДРЕСА_1
перейменована на АДРЕСА_1.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно
колгоспного двору належало його
членам на праві сумісної власності,
включаючи неповнолітніх і
непрацездатних; у разі смерті члена
колгоспного двору спадкоємство в
майні двору не відкривалось до смерті
останнього члена колгоспного двору, а
залишалось на праві сумісної
власності в рівних частках членів
двору, що в ньому проживають.
Відповідно до п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.1995 р. №
20 «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» право власності на майно,
яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права
на частку в його майні. Такими, що
втратили це право, вважаються
працездатні члени двору, які не менше
трьох років підряд до цієї дати не
брали участі своєю працею і коштами у
веденні спільного господарства двору
(в цей строк не включається час
перебування на дійсній строковій
військовій службі, навчання в учбовому
закладі, хвороба).На витребування
частки з майна колишнього колгоспного
двору, що збереглося на 15 квітня 1991
року, поширюється загальний трирічний
строк позовної давності, який
обчислюється відповідно до ст. 76 ЦК
УРСР з дня, коли учасник спільної
власності дізнався або повинен був
дізнатися, що його право на це майно
оспорюється.

Випискою з погосподарських книг
Корнівської сільської ради № 74 від
04.02.2014 р. стверджено, що станом на 15.04.1991
р. в будинку АДРЕСА_1 проживали:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, голова
колгоспного двору, померла, а/з № 10 від
28.08.2001 р.; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, онука, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, зять, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_5,
правнук, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6,
правнучка. Ці ж особи зареєстровані в
даному житловому будинку на день
смерті ОСОБА_6. За господарством
закріплено земельні ділянки загальною
площею 0,25 га, в т.ч. для будівництва,
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд 0,02 га, для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,23 га.

За заповітом, посвідченим секретарем
виконкому Корнівської сільської ради
18 лютого 2000 р., ОСОБА_6, яка проживає в с.
Корнів Городенківського району
Івано-Франківської області,
заповідала все належне їй майно
ОСОБА_1. Спадкодавець ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_9 р., актовий запис № 10 від
28.08.2001р., що стверджено свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_1. Внаслідок її
смерті відкрилась спадщина.

За ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України
(2004 р.) - якщо цивільні відносини виникли
раніше і регулювались актом
цивільного законодавства, який втратив
чинність, новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав і
обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності. На час смерті
спадкодавця ОСОБА_6 був чинним
Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст.
524 згаданого кодексу спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.
Згідно з ст. 534 кожний громадянин може
залишити за заповітом усе своє майно
або частину його (не виключаючи
предметів звичайної домашньої
обстановки і вжитку) одній або кільком
особам як тим, що входять, так і тим, що
не входять до кола спадкоємців за
законом, а також державі або окремим
державним, кооперативним та іншим
громадським організаціям. Ст. 548 ЦК
УРСР (1963 р.) встановлено, що для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Відповідно до
ст. 549 Цивільного кодексу визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину, якщо
він протягом 6 місяців фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном або якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Позивачка прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_6, оскільки на момент
смерті спадкодавця проживала разом з
нею, після її смерті разом з матір'ю,
чоловіком та дітьми продовжує
проживати в належному спадкодавцю
житловому будинку в с. Корнів по
АДРЕСА_1.

З довідки державного нотаріуса
Городенківської районної державної
нотаріальної контори № 106 від 07.02.2014 р.
встановлено, що неможливо видати
ОСОБА_1 свідоцтво про право на
спадщину після смерті ОСОБА_6, так як
житловий будинок з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1 в с. Корнів
належить колгоспному двору, головою
якого була ОСОБА_6, частка померлої та
інших членів колгоспного двору не
визначена.

Випискою з інвентаризаційних
матеріалів № 6747 від 13.01.2014 р., виданою
Обласним комунальним підприємством
«Коломийське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації», стверджено,
що згідно архівних даних станом на
31.12.2012 р. під реєстровим номером 107
зареєстровано, що ОСОБА_6 є власником
майна, розташованого в АДРЕСА_1. Як
вбачається із висновку ЕТВО
«Придністров'я» ринкова вартість
будинку з господарськими будівлями по
АДРЕСА_1 станом на 22.01.2014 р. становить
95180 грн. Згідно з технічним паспортом
житловий будинок «А» має загальну
площу 41 м кв.

Згідно з ч.1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню. Відповідачі
ОСОБА_2, мати позивачки, ОСОБА_3, чоловік
позивачки, діти позивачки - ОСОБА_4,
ОСОБА_5 позов визнають. Визнання
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.
Судом не встановлено неправомірності
набуття позивачкою права власності на
будинковолодіння, що знаходиться по
АДРЕСА_1 Городенківського району.
Позивачка користується спадковим
майном. Статтею 317 Цивільного кодексу
України визначено, що власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження майном. Згідно ст. 328
цього ж кодексу право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом. Виходячи з
наведеного, суд вважає, що є підстави
для визнання за ОСОБА_1 права власності
в порядку спадкування на житловий
будинок з господарськими будівлями, що
знаходиться в с. Корнів по АДРЕСА_1
Городенківського району
Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 86, 524, 534, 548,549 ЦК
України (1963 р.), ст.ст. 5, 316,317,328 ЦК
України (2003 р.), керуючись ст. ст. 10,11,60,
209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш
И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду
Івано-Франківської області через
Городенківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Ничик Г.І.