АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И[1]

29 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Прокопчук Н.О.,
Росік Т.В.,

при секретарі: Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 25 листопада 2013 року

у цивільній справі за позовом
Приватного підприємства «ПАСТПРОМ» до
ОСОБА_1, третя особа: Приватне
акціонерне товариство «Міська
страхова компанія» про стягнення
коштів, -

В С Т А Н О В И
Л А:

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 25 листопада 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь Приватного підприємства
«ПАСТПРОМ» (далі - ПП «ПАСТПРОМ») 4281 грн.
59 коп. на відшкодування майнової шкоди,
800 грн. за проведення авто
товарознавчого дослідження та 229 грн. 40
коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідачка оскаржила його в
апеляційному порядку, посилаючись на
те, що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, ухвалене за неповного
з'ясування всіх обставин справи та
доказів, які мають істотне значення для
її вирішення, з порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

В обгрунтування скарги зазначила, що
ухвалюючи рішення про задоволення
позову в частині відшкодування
матеріальної шкоди, суд першої
інстанції не взяв до уваги, що
цивільно-правова відповідальність
відповідача застрахована у Приватному
акціонерному товаристві «Міська
страхова компанія» (далі - ПрАт «Міська
страхова компанія») відповідно до
Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, у зв'язку з чим судом
безпідставно покладено
відповідальність по відшкодуванню
шкоди на неї.

Крім цього, як на підставу скасування
рішення суду в апеляційній скарзі
вказала на те, що висновки
автотоварознавчої експертизи з
визначення завданої шкоди не можна
вважати законними та об'єктивними,
оскільки проведення дослідження
проводилося через три місяці після
дорожньо-транспортної пригоди, що не
взято судом до уваги при розгляді
справи. Судом безпідставно стягнуто
кошти за проведення
автотоварознавчого дослідження в сумі
800 грн., оскільки сторону відповідача
було фактично позбавлено права брати
участь в проведенні оцінки завданих
збитків.

Просила рішення
Солом'янськогорайонного суду м. Києва
від 25 листопада 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог
повністю.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в
судовому засіданніапеляційну скаргу
підтримали та просили задовольнити, з
підстав викладених в ній.

Представник позивача - ХмельовА.Г. в
суді апеляційної інстанції просив
відмовити в задоволенні скарги, а
рішення суду залишити без змін як таке,
що є законним та обґрунтованим.

Третя особа в судове засідання свого
представника не направила, про час і
місце розгляду справи повідомлялася
належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 305
ЦПК України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності представника третьої
особи, оскільки його неявка не
перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах апеляційного оскарження,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 02 листопада 2012
року близько 19 год. 00 хв. на вул. Шевцова,
1 у м. Києві сталося зіткнення
автомобіля марки «Деу», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки
«Opel Insignia», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, власником якого є ПП
«ПАСТПРОМ». В результаті зіткнення
автомобіль «Opel Insignia», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, отримав
пошкодження.

Зіткнення транспортних засобів
сталося в результаті порушення ОСОБА_1
Правил дорожнього руху України, що
підтверджується постановою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26.12.2012.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України,
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів є джерелом
підвищеної небезпеки. Шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

На підтвердження розміру завданої
матеріальної шкоди позивачем надано
звіт ПП «Експертна компанія
«Укравтоекспертиза», який в розумінні
ст. 58 ЦПК України є належним письмовим
доказом. Згідно звіту вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля складає 4 281 грн. 59 коп. (а.с.
32-35).

Заперечуючи проти розміру завданої
шкоди ОСОБА_1, відповідно до вимог,
передбачених ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не
надано суду належних доказів на
спростування вказаної суми.

В судовому засіданні відповідачка не
заперечувала, що в суді першої
інстанції клопотань про призначення
експертизи не заявляла.

Встановивши відповідні
правовідносини, в повному обсязі
з'ясувавши обставини, на які посилались
сторони як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у їх сукупності, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про стягнення з ОСОБА_1 завданої шкоди у
розмірі 4 281 грн. 59 коп.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він узгоджується з наявними в
матеріалах справи доказами та
відповідає положенням матеріального
закону.

Судова колегія також вважає вірним
висновок суду щодо покладення
обов'язку з відшкодування шкоди на
ОСОБА_1 за наявності в останньої Полісу
страхування цивільно-правової
відповідальності, оскільки відповідно
до вимог, передбачених ст. 33 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» ОСОБА_1 не надано суду
належних та допустимих доказів
письмового надання страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду.

У відповідності до п. 33.1.4. ст. 33
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду в
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Проте, як вірно встановлено
судом першої інстанції в матеріалах
справи відсутні докази на
підтвердження звернення ОСОБА_1 до
Страховика із повідомленням про
настання дорожньо-транспортної
пригоди або докази, які підтверджують
неможливість подання такого
повідомлення з поважних причин, у
зв'язку з чим шкода відшкодовується її
завдавачем.

За вказаних обставин, посилання ОСОБА_1
в своїй апеляційній скарзі на те, що
судом першої інстанції проігноровано,
що позов подано до неналежного
відповідача та не залучено ПрАТ
«Міська страхова компанія» до участі у
справі в якості відповідача є такими,
що не мають правового значення, а тому
на увагу судової колегії не
заслуговують.

Доводи апеляційної скарги про
безпідставне стягнення коштів за
проведення автотоварознавчого
дослідження у сумі 800 грн.
спростовуються правильними висновками
суду першої інстанції та наявними в
матеріалах справи доказами.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що ухвалюючи рішення суд
першої інстанції повно з'ясував
обставини справи та дав належну оцінку
всім доказам, наданим сторонами згідно
зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а в рішенні
навів переконливі доводи на
обґрунтування своїх висновків.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст. 309 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може
бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишити рішення
суду першої інстанції без змін як таке,
що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319,
325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 25 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 760/8468/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/429/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Українець В.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.