АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/4678/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1297/14
Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В.
Доповідач Гальонкін С. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого:
Гальонкіна С.А.

Суддів: Лобова О.А.,
Бондаревської С.М.

при секретарі:
Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
апеляційною скаргою арбітражного
керуючого ЗАТ «Лубнимеблі» Болтіка
Сергія Михайловича

на заочне рішення Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 13 січня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
Закритого акціонерного товариства
«Лубнимеблі» про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ЗАТ «Лубнимеблі» в якому просив суд
стягнути на його користь забргованість
по заробітній платі та моральну шкоду.

Заочним рішенням Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 13 січня 2014 року позовні
вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ЗАТ «Лубнимеблі» на користь
ОСОБА_2 6318 грн. заборгованості по
заробітній платі, 2000 грн. моральної
шкоди, а всього стягнуто 8318 грн.

Стягнуто з ЗАТ «Лубнимеблі» на користь
держави 344 грн. 10 коп. судового збору.

З рішенням не погодився відповідач. В
апеляційній скарзі представник
відповідача просив рішення місцевого
суду скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права. Зокрема,
вказував що даний спір повинен
розглядатись в порядку господарського
судочинства, оскільки на даний час
проходить процедура визнання ЗАТ
«Лубнимеблі» банкрутом.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи слідує, що з 25
травня 2010 року по 22 жовтня 2012 року
позивач ОСОБА_2 перебував у трудових
відносинах з ЗАТ «Лубнимеблі»,
працював на посаді охоронника.

В період з 01 серпня 2010 року по 22 жовтня
2012 року позивачу не в повному обсязі
виплачувалась заробітна плата, в
результатів чого утворилась
заборгованість.

На підтвердження суми заборгованості
позивач надав довідку Управління
статистики у Лубенському районі.
Відповідно до зазначеної довідки
середньомісячна номінальна заробітна
плата працівників у м. Лубни у 2012 році
складала 2106 грн.

Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна
плата виплачується працівникам
регулярно в робочі дні у строки,
встановлені колективним договором або
нормативним актом роботодавця,
погодженим з виборним органом
первинної профспілкової організації
чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України,
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що місцевий суд,
розгялувши даний спір в порядку
цивільного судочинства порушив
правила предметної підсудності. Так,
оскільки відповідач ЗАТ «Лубнимеблі»
на даний час знаходиться у процедурі
банкрутства, спір підлягає розгляду в
порядку господарського судочинства.

Проте, з такими доводами колегія суддів
не погоджується, виходячи з наступного.

Так, 19 січня 2013 р. набрав чинності Закон
України від 22 грудня 2011 р. «Про внесення
змін до Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
статтю 12 ГПК доповнено пунктом 7.
Відповідно до вказаного пункту до
підвідомчості господарських судів
віднесено справи у спорах, зокрема про
стягнення заробітної плати з боржника,
стосовно якого порушено справу про
банкрутство.

Відповідно до Закону України від 02
жовтня 2012 р. «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
виконання господарських зобов'язань»
розділ Х «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
доповнено пунктом 1-1, яким визначено, що
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом, тобто після 19 січня 2013 р.

З матеріалів справи слідує, що
процедура санації ЗАТ «Лубнимеблі»
розпочата згідно ухвали
Господарського суду Полтавської
області від 21.06.2012 року, тобто до
набрання чинності вищевказаним
Законом.

Також, не заслуговують на увагу суду
доводи апелянта про невідповідність
розрахунку заборгованості, наданого
позивачем.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи слідує, що позивач
звертався до відповідача з запитом про
надання йому розрахунку
заборгованості по заробітній платі.
Проте, відподповідач на вказаний запит
відповіді не надав.

03.09.2013 року ухвалою Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області зобов'язано розпорядника майна
ЗАТ «Лубнимеблі» арбітражного
керуючого Болтіка С.М. надати до суду
довідку про заборгованість по
заробітній платі охоронника ЗАТ
«Лубнимеблі» ОСОБА_2 за період його
роти з травня 2010 року по жовтень 2012
року.

На виконання зазначеної ухвали
керуючий санацією ЗАТ «Лубнимеблі»
Болтік С.М. надав лист, зі змісту якого
слідує, що надати довідку про
заборгованість по заробітній платі
охоронника ЗАТ «Лубнимеблі» ОСОБА_2
немає можливості, оскільки вийшов з
ладу електронний носій на якому
зберігалась дана інформація.

Оскільки відповідач не надав жодних
належних та допустимих доказів суми
заборгованості по заробітній платі
ОСОБА_2, колегія суддів вважає, що
місцевий суд вірно взяв до уваги
рохзрахунок заборгованості наданий
позивачем.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції постановлено з додержанням
вимог матеріального та процесуального
права, підстав для його скасування не
вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст., 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу арбітражного
керуючого ЗАТ «Лубнимеблі» Болтіка
Сергія Михайловича відхилити.

Заочне рішення Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 13 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до суду касаційної інстанції
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: підпис
С.А. Гальонкін

Судді: підпис
О.А. Лобов

підпис
С.М. Бондаревська

З оригіналом згідно: