Справа № 161/3120/14-ц
Провадження № 2/161/1533/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

(заочне)

19 березня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої - судді Пушкарчук
В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет застави, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет застави, а саме в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_2 за
договором позики від 10 травня 2010 року в
розмірі 50 000,00 гривень, просить
звернути стягнення на предмет застави:
транспортний засіб марки Mercedes Benz,
модель Е420, 1994 року випуску, номер шасі
(кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2, об'єм
двигуна - 4 196 куб.см., державний
номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований та
перебуває на обліку в Луцькому МРЕВ ДАІ
УМВС України у Волинській області та
належить на праві власності ОСОБА_2
шляхом визнання за позивачем - ОСОБА_1
права власності на вказаний
транспортний засіб.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10
травня 2010 року між позивачем - ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
договір про позику, на умовах якого
позивач надав позику відповідачу в
розмірі 50 000, 00 грн. Згідно укладеного
договору визначено строк для
повернення позики до 30 грудня 2013 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за даним договором позики було
укладено договір застави
транспортного засобу від 10 травня 2010
року. Предметом договору застави
виступає транспортний засіб марки Mercedes
Benz, модель Е420, 1994 року випуску, номер
шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2,
об'єм двигуна - 4 196 куб.см., державний
номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований
та перебуває на обліку в Луцькому МРЕВ
ДАІ УМВС України у Волинській області
та належить на праві власності
відповідачу.

Вказує на те, що 30 грудня 2013 року
вказані кошти йому повернуто не було,
тому з огляду на прострочення
виконання грошового зобов'язання був
адресований лист відповідачу про
вирішення питання про повернення йому
отриманих в позику коштів, проте такі
кошти протягом довгого періоду часу
повернуті не були.

Представник позивача ОСОБА_3 подала
заяву про розгляд справи у її
відсутності та відсутності позивача,
позовну заяву підтримала з підстав в
ній зазначених. Просила суд, позов
задовольнити та не заперечувала, щоб
суд постановляв заочне рішення у даній
справі.

Представник відповідача ОСОБА_4 подав
заяву про слухання справи у його
відсутності та у відсутності його
довірителя - ОСОБА_2 Позов визнає та не
заперечує проти його задоволення.

Суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає вимогам
ст. 224 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197
ЦПК України.

Дослідивши представлені письмові
докази в справі, суд прийшов до
висновку, що позов підставний і
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10
травня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір позики, на умовах
якого позивач надав позику відповідачу
в розмірі 50 000, 00 грн., строк для
повернення позики до 30 грудня 2013 року
(а.с. 2).

В забезпечення виконання зобов'язань
за договором позики було укладено
договір застави транспортного засобу
від 10 травня 2010 року. Предметом, якого
був транспортний засіб марки Mercedes Benz,
модель Е420, 1994 року випуску, номер шасі
(кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2, об'єм
двигуна - 4 196 куб.см., державний
номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований та
перебуває на обліку в Луцькому МРЕВ ДАІ
УМВС України у Волинській області та
належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.
3-4).

Право власності на транспортний засіб,
що належить відповідачу ОСОБА_2,
підтверджується свідоцтвом про право
власності на дане майно серії ВНС № 491630
від 07 жовтня 2004 року (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України:
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

У статті 4 Договору застави
передбачено, що право звернення
стягнення на Предмет застави (у тому
числі шляхом вчинення виконавчого
напису нотаріусом) для задоволення
своїх вимог виникає у Заставодержателя
у випадку невиконання зобов'язань з
повернення позики згідно Договору
позики. (п. 4.1. Договору застави).
Звернення стягнення на Предмет застави
чи на відповідну його частину
здійснюється відповідно до норм
чинного законодавства України та умов
цього Договору, зокрема: шляхом
передачі транспортного засобу
(предмету застави) у власність
заставодержателя в рахунок виконання
забезпеченого зобов'язання; продажем
майна заставодержателем шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем; реалізації
транспортного засобу на торгах
(аукціоні) за посередництва органів
виконавчої служби. Спосіб звернення
стягнення на предмет застави
визначається на розсуд
Заставодержателя. (п. 4.2. Договору
застави).

Відповідно до ст. 572 ЦК України: в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону
України: «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
обтяжувач має право на власний розсуд
обрати один із способів звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження: передача
рухомого майна, що є предметом
забезпечувального обтяження, у
власність обтяжувача в рахунок
виконання забезпеченого обтяженням
зобов'язання в порядку, встановленому
цим Законом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із
способом захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України:
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Таким чином, суд вважає, що з огляду на
невиконання своїх зобов'язань по
поверненню позики в розмірі 50 000,00 грн.
позивач має право на визнання за ним
права власності на предмет застави
шляхом звернення стягнення на таке
майно в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тому
вимога позивача про відшкодування
відповідачем судових витрат також
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88,
213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. 572,
575, 589, 629 Цивільного кодексу України, ст.
26 Закону України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень», ст.ст.1, 20 Закону України «Про
заставу» суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 за договором позики від 10 травня
2010 року в розмірі 50 000,00 гривень
звернути стягнення на предмет застави:
транспортний засіб марки Mercedes Benz,
модель Е420, 1994 року випуску, номер шасі
(кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2, об'єм
двигуна - 4 196 куб.см., державний
номерний знак НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
транспортний засіб марки Mercedes Benz,
модель Е420, 1994 року випуску, номер шасі
(кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2, об'єм
двигуна - 4 196 куб.см., державний
номерний знак НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 450,00 (чотириста
п'ятдесят) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою ОСОБА_2, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подання скарги про апеляційне
оскарження рішення суду протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання скарги
про апеляційне оскарження, якщо скаргу
про апеляційне оскарження не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
В.П.
Пушкарчук