Новосанжарський районний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року
Справа № 542/322/14-ц

№ 6/542/26/14

Новосанжарський районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого судді - Стрельченко Т.Г.,

при секретарі - Нестеренко
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залу суду в смт. Нові
Санжари подання державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Новосанжарського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, -

В С Т А Н О В И В :

25 лютого 2014 року ВДВС
Новосанжарського районного управління
юстиції звернулося до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_1.

У своєму поданні вказує, що у
провадженні відділу державної
виконавчої служби Новосанжарського
районного управління юстиції
перебуває виконавчі листи у справі
№2-542/746/13 видані 10.12.2013 року
Новосанжарським районним судом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та судового збору, боржник на
виклики державного виконавця не
з'являється.

ВДВС Новосанжарського районного
управління юстиції просили
застосувати до боржника ОСОБА_1 заходи
забезпечення виконання рішення суду, а
саме обмежити його у праві виїзду за
межі України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що подання
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до положення ст. 377-1
ЦПК України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець , будучи належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи в судове засідання не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи у його відсутність, подання
підтримав.

Згідно з п.4 ст.2 Протоколу №4 до
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року,
право вільно пересуватися може у
певних місцевостях підлягати
обмеженням, що встановлені згідно із
законом і виправдані суспільними
інтересами в демократичному
суспільстві.

Стаття 33 Конституції України гарантує
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Аналіз наведених норм закону дає
підстави для висновку, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України лише за поданням державного
виконавця, обов'язково погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, за умови доведення
та документального підтвердження
факту ухилення боржника, який має
паспорт для виїзду за кордон і з цією
метою має намір та реальну можливість
вибути за межі України, від виконання
зобов'язань, покладених рішенням суду
чи іншого органу (посадової особи). Таке
обмеження може бути встановлено лише
строком до виконання боржником своїх
зобов'язань.

Окрім того, застосування таких
обмежень може мати місце лише у
виключних випадках і повинно
використовуватися лише як крайній
захід після реалізації усіх можливих
та передбачених законом засобів
примусового виконання судового
рішення, оскільки стосується
гарантованого ст.33 Конституції України
та ст.313 ЦК України особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимим.

В обґрунтування свого подання
державний виконавець посилається на
те, що тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України, ОСОБА_1 слід
встановити, оскільки таке передбачене
ст.11 Закону України "Про виконавче
провадження".

Зазначеною нормою передбачено, що
державний виконавець у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням, має право
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Державним виконавцем не надано
доказів, що ОСОБА_1 має намір та може
ухилитися від виконання рішення суду
шляхом виїзду за межі України, та не
обґрунтовано, що саме даний захід
забезпечення є необхідним та таким, що
буде сприяти виконання рішення суду

Таким чином, суд приходить до
остаточного висновку, що в задоволенні
подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Новосанжарського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 293, 377-1 ЦПК України,
суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання відділу
державної виконавчої служби
Новосанжарського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається до
апеляційного суду Полтавської області
через Новосанжарський районний суд
Полтавської області протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали .

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

Голова Новосанжарського районного
суду

Полтавської області

Т.Г.Стрельченко