Єдиний унікальний номер 267/2372/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3624/2014
Головуючий 1 інстанції Наумова О.С.
Доповідач Мірута О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

14 квітня 2014 року апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Дундар І.О.,

суддів Мірута О.А., Янчук Т.О.

при секретарі Хохулі М.С.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства «Шахтоуправління «Донбас»
на рішення Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 28
листопада 2013 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Донбас», державного
підприємства «Шахта Глибока»,
державного підприємства
«Торезантрацит» про стягнення
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 28
листопада 2013 року позов ОСОБА_1 про
стягнення моральної шкоди - задоволено
частково. Стягнуто з публічного
акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Донбас» на користь
ОСОБА_1 на відшкодування моральної
шкоди, заподіяної при виконанні
трудових обов'язків, одноразово 12 000,00
грн. У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовлено.

Публічне акціонерне товариство
«Шахтоуправління «Донбас» з рішенням
суду першої інстанції не погодилося та
подало апеляційну скаргу, в якій
просило рішення Гірницького районного
суду м. Макіївки Донецької області від
28 листопада 2013 року скасувати та
ухвалити нове. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт зазначає,
що вони не були належним чином
повідомлені про день і час розгляду
справи ; позивач звернувся до суду
першої інстанції після спливу позовної
давності - три місяці; не один
нормативно-правовий акт не покладає на
останнього роботодавця, який приймав
участь у розслідуванні
профзахворювання обов'язок про
відшкодування моральної шкоди; не
надано доказів, на підставі яких
можливо зробити висновок про
спричинення позивачу моральної шкоди,
не доведено втрату життєвих зв'язків та
не обґрунтований розмір суми моральної
шкоди; суд зазначив, що моральна шкода
завдана внаслідок нещасного випадку на
виробництві.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з»явилися, про день і час
розгляду справи повідомлені належним
чином: телефонограмами,
зареєстрованими в журналі
телефонограм: позивач ОСОБА_1- за № 320
від 08.04.2014 року; відповідач ПАТ
«Шахтоуправління «Донбас»- за № 321від
08.04.2014 року; відповідач ДП
«Торезантрацит»- за №327 від 089.04.2014 року
а ДП «Шахта Глибока» - поштовим
повідомленням за № 3624 .

Відповідно до ст. 305 ч.2 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно зі ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_1 та стягуючи на його
користь з ПАТ «Шахтоуправління
«Донбас» моральну шкоду в розмірі12 000,00
грн., суд першої інстанції виходив з
того, що з 01.01.2006 року потерпілі мають
право на відшкодування моральної шкоди
згідно ст. 1167 ЦК України за рахунок
власника або уповноваженого ним
органу(роботодавця). Жодним
нормативним актом України, у т.ч. актами
трудового законодавства, не
передбачений такий порядок
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров»ю як
пропорційно стажу роботи. Посилання
представника відповідача на
відсутність належних доказів
спричинення моральної шкоди, у зв»язку
з відсутністю цих обставин у висновку
МСЕК, судом визнані неспроможними,
оскільки позивачу унаслідок
професійного захворювання спричинена
стійка втрата професійної
працездатності. Суд не прийняв
ствердження, що на спірні
правовідносини розповсюджується
строк позовної давності, встановлений
ст. 233 КЗпП України.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди. При
визначені розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

З такими висновками суду першої
інстанції судова колегія не може не
погодитись.

Судом першої інстанції встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що
позивач - ОСОБА_1 з 15.06.1979 р. по 23.06.2008 р.
працював на різних підприємствах
вугільної промисловості, що
підтверджується копією трудової
книжки (а.с. 9 - 12).

Так, з 15.06.1979р. по 31.08.1979р. проходив
практику у якості підземного
електрослюсаря, а у період з 18.03.1980р. по
29.05.2000р. працював у підземних умовах
праці гірником, електрослюсарем,
гірничим майстром, прохідником на
шахтах «Червона Зірка», «Прогрес»
Торезького виробничого об'єднання по
видобутку антрациту «Торезантрацит». З
10.09.2001р. по 23.06.2008р. працював прохідником
на шахті «Щегловська - Глибока» ДВАТ
«Шахтоуправління «Донбас».

З акту розслідування хронічного
професійного захворювання від 21.05.2008р.,
складеного за формою П-4 комісією шахти
«Щегловська - Глубока» ДВАТ
«Шахтоуправління «Донбас» та
затвердженого головним державним
санітарним лікарем м. Макіївки (а.с. 13, 14)
комісія провела розслідування випадку
хронічного професійного захворювання
ОСОБА_1 та виявила, що отримане ним
професійне захворювання - хронічне
обструктивне захворювання легенів
пилової етнології, II стадія, помірне
протікання; легенева недостатність 1-2
ступенів, спричинено шкідливими
умовами праці та за таких обставин:
недосконалість технологічних процесів
при підземному видобутку вугілля на
шахтах «Червона зірка», «Прогрес» ВО
«Торезантрацит», шахті «Глибока»,
шахті «Щегловська - Глибока» ДВАТ
«Шахтоуправління «Донбас».

Протягом всього періоду роботи в
підземних умовах піддавався впливу
пилу фіброгенної дії, виробничого шуму,
локальній вібрації. Робота напружена
та небезпечна, є особистий ризик.

За результатами проходження
медико-соціальної експертизи щодо
наявності втрати професійної
працездатності за підсумками
первинного обстеження МСЕК позивачу
первинно встановлено 40 % втрати
професійної працездатності та третю
групу інвалідності безстроково, що
підтверджується довідкою МСЕК від
12.06.2008р. та випискою з акту огляду МСЕК
від 12.06.2008р. (а.с. 6 - 8).

З виписок із історій хвороби (а.с. 29 - 33)
вбачається, що позивач проходив
лікування у лютому - березні 2008р. від
наслідків професійного захворювання
(до розслідування хронічного
професійного захворювання).

Висновки суду ґрунтуються на
матеріалах справи та відповідають
вимогам закону.

Так, частково задовольняючи
позов, суд першої інстанції керувався
ст.ст. 23, 1168 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП
України і виходив з того, що в зв'язку з
ушкодженням здоров»я позивача у
зв»язку з виконанням трудового
обов»язку , у нього змінився образ
життя, що потребує від нього додаткових
зусиль для його організації. Наявні у
справі докази свідчать про те, що
ушкодження здоров»я, пов»язане з
виконанням позивачем трудових
обов»язків, заподіює йому фізичні і
моральні страждання, обмежує його
можливість вести звичайний спосіб
життя, заборону тяжкої фізичної праці
та необхідність періодичного
лікування.

Загальні умови відшкодування
моральної шкоди визначені статтею 23 ЦК
України, згідно ч.ч. 1-3 якої особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

У п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала, якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Згідно із ч. 2 ст. 153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України
передбачається відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом працівникові моральної шкоди.
Відшкодування такої шкоди провадиться
тоді, коли порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п. 13 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (зі змінами,
внесеними постановою Пленуму
Верховного Суду України від 25 травня 2001
року), відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
за наявності порушення прав працівника
у сфері трудових відносин, зокрема
виконання робіт у небезпечних для
життя і здоров'я умовах, яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) шкоди покладається на
власника або уповноважений ним орган
незалежно від форми власності, виду
діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1168 ЦК
України моральна шкода, завдана
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров»я, може бути відшкодована
одноразово або шляхом здійснення
щомісячних платежів.

З огляду на наведене, виходячи з
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань, а також
з урахуванням інших обставин суд
першої інстанції дійшов обґрунтованих
висновків, що завдана позивачу
моральна шкода підлягає відшкодуванню
публічним акціонерним товариством
«Шахтоуправління «Донбас».

Судова колегія повністю
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що законодавством України
не передбачений такий порядок
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров»ю, як
пропорційно стажу роботи.

Також судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що на спірні правовідносини
не розповсюджується строк позовної
давності, встановлений ст. 233 КЗпП
України.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначен судом
відповідно до характеру
правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань, погіршення
здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди.

Визначаючи розмір суми, що
підлягає стягненню на відшкодування
моральної шкоди, виходячи з конкретних
обставин справи, характеру та ступеню
моральних страждань, та враховуючи
вимоги розумності і справедливості,
суд першої інстанції обґрунтовано
визначив таке відшкодування у розмірі
15000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про
недоведеність доказів щодо факту
спричинення позивачу моральної шкоди
та не обґрунтованість розміру
моральної шкоди апеляційний суд вважає
безпідставними.

Таким чином, розглядаючи
справу, суд першої інстанції повно,
всебічно і об'єктивно перевірив доводи
і заперечення сторін, встановленим
фактам і доказам дав вірну правову
оцінку та дійшов правильного висновку
про часткове задоволення позовних
вимог ОСОБА_1

За таких обставин, наведені в
апеляційній скарзі доводи не належать
до тих підстав, із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення щодо скасування або
зміни оскаржуваного рішення.

Суд першої інстанції розглянув
цивільну справу з дотриманням
загальних засад цивільного
судочинства - принципу змагальності
сторін і диспозитивності цивільного
судочинства, що передбачено ст. 11 ЦПК
України.

Враховуючи вищенаведене, а також, те, що
апеляційним судом не встановлено
порушень судом першої інстанції при
розгляді цієї справи вимог
матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги і скасування судового рішення
немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314 ЦПК України,
апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Донбас» відхилити.

Рішення Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 28
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення ухвали апеляційного суду.

Судді: