інстанції Гапоненко А.П.Провадження №
22-ц/780/1329/14 Доповідач у 2
інстанції МатвієнкоКатегорія 29
УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова
Л.А., Мельника Я.С.,

при секретарі: Микитенко
Д.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Приватне
акціонерне товариство Страхова
компанія «Український страховий
стандарт», про стягнення матеріальної
шкоди, завданої дорожньо-транспортною
пригодою,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом та просив ухвалити
рішення про його задоволення,
посилаючись на те, що 09.05.2013 року об 11
год. 20 хв. на перехресті вулиць Князя
Володимира та Павліченко - Заярська в м.
Біла Церква сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Daewoo, д/н НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Nissan,
д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1
Внаслідок ДТП з вини відповідача
ОСОБА_2 автомобіль позивача отримав
механічні пошкодження, чим йому була
завдана матеріальна шкода. Згідно
ремонтної калькуляції № 0096, наявної у
Висновку автотоварознавчого
дослідження № 96 від 20.05.2013 року,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля позивача без урахування
фізичного зносу його складових
запчастин становить 61 698 грн. 64 коп.
Частину завданої ОСОБА_1 матеріальної
шкоди в розмірі 30 934 грн. 05 коп.
відшкодовано ПрАТ СК «Український
страховий стандарт», 500 грн. франшизи
сплачено ОСОБА_2 Враховуючи те, що 30 764
грн. 59 коп. збитків позивачу страховою
компанією виплачені не були, він і
просив суд стягнути цю суму з
відповідача ОСОБА_2, як особи, винної у
завданні шкоди.

В судовому засіданні позивач
зменшив розмір позовних вимог на 6 286
грн. 81 коп., оскільки стягнення цієї
суми є предметом розгляду по іншій
цивільній справі, та просив остаточно
стягнути з ОСОБА_2 на свою користь
матеріальну шкоду в розмірі 23 977 грн. 78
коп., що є різницею між вартістю
відновлювального ремонту автомобіля
без урахування фізичного зносу його
складових запчастин та вартістю
матеріального збитку, визначеного у
Висновку автотоварознавчого
дослідження № 96 від 20.05.2013 року,
виплаченого позивачу страховою
компанією, (61 698,64 грн. - 30 934,05 грн. - 500,00
грн. - 6 286,81 грн. = 23 977,78

грн.).

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 грудня 2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
суду скасувати та ухвалити по справі
нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено,
що 09.05.2013 року об 11 год. 20 хв. на
перехресті вулиць Князя Володимира та
Павліченко - Заярська в м. Біла Церква
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля Daewoo, д/н НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля
Nissan, д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Відповідно до постанови
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 24.05.2013 року
винним у ДТП, внаслідок якої пошкоджено
автомобіль позивача, є відповідач
ОСОБА_2, якого було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП з
накладенням адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340
грн.

Згідно висновку
автотоварознавчого дослідження №96 від
20.05.2013 року матеріальний збиток,
спричинений власнику автомобіля Nissan,
д/н НОМЕР_2, від пошкоджень, отриманих
внаслідок ДТП, складає 37 720 грн. 86 коп.

Також встановлено, що ПрАТ СК
"Український страховий стандарт"
ОСОБА_1 виплачено страхове
відшкодування в розмірі 30 934 грн. 05 коп.,
а відповідачем ОСОБА_2 йому сплачено 500
грн. франшизи.

Ухвалюючи рішення про відмову в
позові, суд першої інстанції виходив з
його необґрунтованості та
недоведеності, і колегія суддів
погоджується з такими висновками суду,
виходячи з наступного.

Відповідно ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування нею шкоди зобов»язана
сплатити потерпілому різницю між
фактичним розміром шкоди і страховою
виплатою (страховим відшкодуванням).

З матеріалів справи вбачається, що
розмір матеріального збитку, завданого
позивачу, становить 37 720 грн. 86 коп. (а.с.34
об.), а доводи апелянта про те, що цей
розмір дорівнює 61 698 грн. 64 коп. є
необґрунтованими та спростовуються
наявним в справі висновком
автотоварознавчого дослідження №96 від
20.05.2013 року.

Оскільки позивачу страховою
компанією було сплачено страхове
відшкодування в розмірі 30 934 грн. 05 коп.,
то сума, яка підлягає стягненню з
ОСОБА_2, як особи, винної в заподіянні
шкоди, становить 6 786 грн. 81 коп. (37 720 грн.
86 коп. - 30 934 грн. 05 коп.).

При цьому суд першої інстанції
правильно зважив на те, що позивачу
відповідачем вже сплачені 500 грн., а від
стягнення частини матеріального
збитку в розмірі 6 286 грн. 81 коп. ОСОБА_1
відмовився (а.с.68), що є його правом в
силу вимог ст. 31 ЦПК України.

Таким чином обґрунтованим є
висновок суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову та стягнення з відповідача на
користь позивача суми недоплаченого
страхового відшкодування, оскільки всі
належні позивачу до виплати суми
виплачені (6 786,81 грн. (сума, що підлягала
стягненню) - 6 286,81 грн. (сума, від
стягнення якої відмовився позивач) - 500
грн. (сплачена позивачу відповідачем
франшиза) = 0 грн.).

Доводів, які б спростували
законність і обґрунтованість
ухваленого судом першої інстанції
рішення, апеляційна скарга позивача не
містить.

Оскільки судом першої інстанції
повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи, дана належна правова
оцінка доказам, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи, а ухвалене рішення відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: