Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/4472/2014
інстанції - Дубас В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення
Дарницького районного суду м. Києва
від 12 грудня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевівриши
матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 12 грудня 2013
року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про поділ майна подружжя.

Визнано у порядку поділу майна за
ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 113,60
кв.м., жилою площею 52,00 кв.м. та на 1/2
частку машиномісця АДРЕСА_2, площею 17,70
кв.м.

Припинено у порядку поділу майна право
власності ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 113,60 кв.м.,
жилою площею 52,00 кв.м. та на 1/2 частку
машиномісця АДРЕСА_2, площею 17,70 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
судові витрати у сумі 3 441 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову.
Вважає, що рішення суду не відповідає
нормам матеріального та
процесуального права. В апеляційній
скарзі зазначає, що суд не належним
чином повідомив ОСОБА_2 про день, час та
місце розгляду справи. Судом не
враховано положень п. 3 ст. 57 СК України,
а саме, що особистою приватною
власністю дружини, чоловіка є майно,
набуте нею, ним за час шлюбу, але за
кошти, які належали їй, йому особисто, а
отже, кошти в сумі 480 00 грн. , за які було
придбано спірне майно були подаровані
ОСОБА_2 і належать їй на праві приватної
власності.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 11
серпня 2007 року, доказів про розірвання
шлюбу сторонами не надано.

Під час шлюбу сторонами було придбане
наступне майно:

квартира АДРЕСА_1, свідоцтво про право
власності на яку від 27 грудня 2007 року,
видане Головним управлінням житлового
забезпечення Виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА) ОСОБА_2;

машиномісце АДРЕСА_2, на яке свідоцтво
про право власності від 28 січня 2010 року
видане Головним управлінням житлового
забезпечення Виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА) ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_4 16 серпня 2013 року
звернувся до суду із позовом до
відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя, зазначаючи, що в період
шлюбу сторонами було набуто у
власність спільне майно - трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1, машиномісце АДРЕСА_2,
площею 17,70 м.кв., яке розташоване в
підземній автостоянці по АДРЕСА_2,
автомобіль марки «Vо1кswаgеn Тіguаn»,
д.н.з. НОМЕР_1. Просив поділити спільне
майно, виділивши кожному у власність по
1/2 квартири та машиномісця,
автомобіль«Vо1кswаgеn Тіguаn» виділити у
власність позивачу, стягнувши з нього
на користь ОСОБА_2 100 000 грн. грошової
компенсації її частки у вартості
вказаного автомобіля.

Ухвалою Дарницького районного суду від
12 грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4
до ОСОБА_2 про поділ автомобіля марки
«Vо1кswаgеn Тіguаn»,  д.н.з. НОМЕР_1, залишено
без розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
вони грунтуються на вимогах закону та
підтверджені належними засобами
доказування.

Судова колегія погоджується з таким
висновкам суду, вважає. що він
відповідає обставинам справи, наданим
доказам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що
майно, яке просив поділити позивач,
було придбане за особисті кошти
відповідача, які їй були подаровані,
судова колегія відхиляє, зважаючи на
наступне.

В обґрунтування вказаних доводів
скарги відповідач посилається на
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 11 червня 2013 року, зазначаючи,
що цим рішенням суду встановлено, що
позивачі ОСОБА_2 перерахували 480 000 грн.
на придбання нерухомості на рахунок
ОСОБА_2

Проте, як вбачається з рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
11 червня 2013 року, яким було відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення коштів за
договорами позики, позивачі
стверджували, що позичили за усним
договором відповідачам кошти у розмірі
480 000 грн. на придбання та ремонт
квартири, про дарування грошових
коштів особисто відповідачу ОСОБА_2
позивачі не зазначали і таке судом
встановлено не було (а.с. 56-58).

Порушень процесуального закону, які
відповідно до ЦПК України є підставою
для скасування в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції, не
встановлено.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 12 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: