УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 07
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 18
березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4,
приватний нотаріус ОСОБА_5, про
визнання недійсними довіреностей,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 07
лютого 2014 року у відкритті провадження
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус
ОСОБА_5, про визнання недійсними
довіреностей відмовлено з підстав,
встановлених п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 18 березня 2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено,
ухвалу Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 07
лютого 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
процесуального права, просить
скасувати ухвали судів попередніх
інстанцій і передати справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій,
постановлюючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження у справі,
керувалися вимогами п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України, правильно визначили
тотожність заявленого позову з
попередніми позовами та дійшли
обґрунтованого висновку, що у даному
випадку має місце спір з приводу одного
і того ж предмету спору, з тих самих
підстав та між тими ж самими сторонами.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних ухвал не дають підстав
для висновку, що судами при розгляді
справи були допущені порушення норм
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових ухвал.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 07
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 18 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний
нотаріус ОСОБА_5, про визнання
недійсними довіреностей, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і
кримінальних справ
Л.М. Мазур