Провадження № 2/734/11/14
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 січня 2014 року
смт Козелець

Козелецький районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого
судді - Бузунко О.А.

при секретареві -
Галюк Л.В.

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
припинення дії та витребування човна з
незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_4, в якому зазначають,
що в липні 2011 року до позивача ОСОБА_2
заїхав його двоюрідний брат ОСОБА_4 та
попросив човен «Южанка», пояснивши
своє прохання тим, що він купив мотор, а
човен ще не придбав і хотів з сім'єю
відпочити на р. Десна. ОСОБА_2 погодився
його дати, але з умовою, що він поверне
його відразу після вихідних. Проте на
подальші прохання повернути човен
відповідач цього не зробив, з огляду на
що позивачі вважають, що наразі
відповідач ОСОБА_4 незаконно володіє
їхнім човном «Южанка» і просять суд
припинити дію, яка порушує право ОСОБА_1
та ОСОБА_2 на володіння майном та
витребувати майно - човен «Южанка»
(паспортний номер НОМЕР_7) з незаконного
володіння ОСОБА_4

В судовому засіданні позивачі
наполягали на задоволенні позовних
вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позову. Представником
відповідача до суду також було подано
заперечення, в якому зазначено, що
човен «Южанка» є власністю позивачів, в
доказ цього вони до позовної заяви
додали копію «Паспорта прогулочной
лодки НОМЕР_7». Згідно чинного
законодавства право власності та
розпорядження на дане майно виникає з
моменту його державної реєстрації.
Також, згідно доданого до позову
«Паспорта прогулочной лодки НОМЕР_7»
визначити власника не можливо. Тобто
твердження, що спірний човен є
власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1, на думку
представника відповідача, є доволі
сумнівним припущенням, так як в
паспорті покупець не зазначений, в
копії гарантійного талону власник не
зазначений, платіжні документи про
сплату за товар або інші документи,
підтверджуючі право набуття майна не
надані. Представник відповідача вважає
також, що по справі один з позивачів є
неналежним. Крім того, представник
відповідача не заперечував той факт, що
ОСОБА_2 передавав човен ОСОБА_4, проте це
мало місце не в 2011 році, як на ньому
наполягають позивачі, а в 2007 році, з
огляду на що представник відповідача
просить суд застосувати строки
позовної давності.

Суд, вислухавши сторін, з'ясувавши
обставини справи та дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

В судовому засіданні 29 липня 2013 року в
якості свідка за його клопотанням було
допитано позивача ОСОБА_2, який дав
показання, що приблизно півтора роки
тому, в 2011 році до нього додому приїхали
два брати - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та
попросили покористуватися човен, який
він і надав. Після цього він звертався
до ОСОБА_4 з вимогою повернути човен,
проте останній відмовлявся це зробити.
За твердженням ОСОБА_2 вказаний човен
був придбаний восени 1983 року, точної
дати він не пам'ятає, проте після
укладення шлюбу з ОСОБА_1, так би мовити
зробив собі подарунок на весілля.

Свідок ОСОБА_1 - позивач по справі, яка
заявила клопотання про допит її в
якості свідка, дала показання, що
дійсно ними човен був придбаний після
укладення шлюбу, що мало місце в
вересні 1983 року. Тоді після отримання
нею заробітної плати та її чоловіком
вони придбали човен, хоча дійсно це
було озвучено так, що нібито чоловік
робить собі подарунок на весілля, проте
цим човном користувалася вся сімя.
Безпосереднім свідком того як в 2011 році
і на яких умовах її чоловік - ОСОБА_2
передавав човен ОСОБА_4 їй невідомо. На
підтвердження того, що передача човна
насправді мала місце в 2011 році
позивачка апелювала до того, що в 2010
році була ще живою мати позивача
ОСОБА_2, яка цим човном влітку при
випасанні худоби переправлялася з
одного берега на інший.

На підставі показань позивачів,
допитаних в якості свідків, судом
встановлено, що човен «Южанка» був
придбаний в період перебування
позивачів в шлюбі, тому суд дійшов
висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є
належними позивачами в справі.

Свідок ОСОБА_7 дав показання, що влітку
2011 року він разом з ОСОБА_8 повертався
зі стадіону, а біля подвір'я ОСОБА_2
стояв автомобіль марки «Волга», в
причеп якої за проханням останнього
був завантажений човен. Вказаний човен
нібито брався ОСОБА_4 на вихідні дні.

Свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що коли
мати позивача ОСОБА_2 була живою
(зокрема, в 2010 році), вона цим човном
користувалася, відповідно, передача
човна позивачем відповідачу мала місце
дещо пізніше.

Свідок ОСОБА_10 повідомив суду, що йому
відомо про те, що в 2007 році човен ОСОБА_2
передавався ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_11, дружина відповідача,
дала показання, що в 2007 році її чоловік,
ОСОБА_4, ОСОБА_12 та ОСОБА_5 брали у ОСОБА_2
човен, щоб випробувати придбаний до
цього мотор.

Свідок ОСОБА_12 дав показання, що в
середині липня 2007 року він допомагав
ОСОБА_4 перевозити човен, який він взяв
у ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_15 повідомив суду, що
приблизно три роки тому у нього ОСОБА_2
брав машину, що перевезти човен, який на
той час був на березі річки, так як цим
човном користувалася нині покійна мати
ОСОБА_2, коли для випасання худоби за
допомогою цього човна переміщалася на
інший берег річки.

Свідок ОСОБА_14, рідна сестра ОСОБА_2,
дала суду показання, що їхня з
позивачем ОСОБА_2 мати померла в
ІНФОРМАЦІЯ_6, а до цього вона постійно
користувалася спірним човном для того,
щоб переправлятися з одного берега на
інший.

Суд, оцінивши та проаналізувавши
показання свідків (в тому числі і
позивачів, допитаних в якості свідків)
дійшов висновку, що в судовому
засіданні знайшов підтвердження той
факт, що ОСОБА_2 човен «Южанка»
передавався ОСОБА_4 в 2011 році.
Відповідно, заява представника
відповідача про застосування строку
позовної давності до заявлених
позивачами вимог не підлягає до
задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України Право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Ст. 400 ЦК України передбачено, що
недобросовісний володілець
зобов'язаний негайно повернути майно
особі, яка має на нього право власності
або інше право відповідно до договору
або закону, або яка є добросовісним
володільцем цього майна. У разі
невиконання недобросовісним
володільцем цього обов'язку
заінтересована особа має право
пред'явити позов про витребування
цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, враховуючи, що в судовому
засіданні встановлено, що в 2011 році
відповідачем ОСОБА_4 у ОСОБА_2 було
взято човен «Южанка» і в подальшому не
повернуто на вимогу позивача, як і не
повернуто на час розгляду справи в
суді, суд вважає, що позовні вимоги в
частині витребування майна з чужого
незаконного володіння є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню. В той же час позовна
вимога про зобов'язання припинити дію,
яка порушує право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
володіння човном, не підлягає до
задоволення, оскільки такий спосіб
захисту не може бути застосований до
спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь ОСОБА_2 належить
стягнути понесені останнім судові
витрати в розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст.ст. 319, 321, 387, 400, 1212 України,
ст.ст. 88, 209, 212, 215, 218, 294, 295 і 296 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_2, ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Витребувати з незаконного володіння
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії
НОМЕР_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
місце проживання: АДРЕСА_1), на користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії
НОМЕР_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
місце проживання: АДРЕСА_2), та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт серії НОМЕР_6,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3, місце
проживання: АДРЕСА_2) човен «Южанка»
(паспортний номер НОМЕР_7).

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт
серії НОМЕР_4, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1), на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт
серії НОМЕР_5, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2)
понесені судові витрати в розмірі 229
(двісті двадцять) дев'ять гривень 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Чернігівської
області через Козелецький районний
суд Чернігівської області.

Суддя
Бузунко О.А.