Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/3694/13-ц

27 січня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді: Мужика І.І.

секретаря: Кушнірчук
М.Д.

відповідача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Надвірна
справу за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
відшкодування в порядку регрессу
витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування,-

Встановив:

Моторне (транспортне) страхове
бюро України звернулося в суд із
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
відшкодування в порядку регресу
витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування.

В судове засідання представник
позивача по справі - Моторного
(транспортного) страхового бюро
України не з'явився, однак від них
поступила заява про слухання справи в
їхню відсутність, позов підтримують
повністю в уточненому вигляді з
мотивів, викладених в позовній заяві,
яку просять задоволити.

Відповідач по справі ОСОБА_1 позов
не визнав і просить в його задоволенні
відмовити, оскільки він безпідставний.

Представник відповідача по
справі ОСОБА_3 - ОСОБА_2 позов не визнав і
просить в його задоволенні відмовити,
оскільки він безпідставний.

Суд, вислухавши пояснення сторін
по справі, перевіривши матеріали
справи, прийшов до висновку, що позов
підставний та підлягає до часткового
задоволення виходячи з наступних
підстав:

На підставі ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст.1191 ЦК України та ст.38
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування.

В судовому засіданні встановлено, що
29.11.2010 року приблизно о 11 год 45 хв.
ОСОБА_1, відповідач по справі, по вул.
Гвардійська, 12 в м. Львів керуючи
транспортним засобом - автомобілем
марки «БАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 не врахував
дорожню обстановку, не вибрав
безпечної швидкості руху, не
дотримався безпечної дистанції,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем марки «Міцубісі Ланцер»
д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, з
автомобілем марки «ВАЗ-210994» д.н.з.
НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5,
транспортний засіб якого отримав
інерційний рух та зіткнувся з
автомобілем марки «Сеат Ібіза» д.н.з.
НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6,
транспортний засіб якого також отримав
інерційний рух та зіткнувся з
автомобілем марки «КІА Церато» д.н.з.
НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_7, чим
порушив вимоги п.п. 12.1; 13.1 ПДР України,
внаслідок чого була скоєна ШТП.

Згідно постанови Надвірнянського
районного суду Івано-Франківської
області по справі про адміністративне
правопорушення від 08.12.2010 року
відповідача по справі ОСОБА_1 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП та
накладено стягнення - штраф в сумі 350
грн. / а.с.59-60/.

Постанова не скасована і вступила
в законну силу.

Згідно ст. 61 ЦПК України підставами для
звільнення від доказування є вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Внаслідок ШТП були пошкоджені
наступні три автомобілі:
«МіцубісіЛанцер» д.н..з НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_4; «ВАЗ-210994»днз НОМЕР_3,
що належить ОСОБА_5; « СеатІбіза»
д.н.з.НОМЕР_4, що належить ОСОБА_6

Згідно висновку № 1 експертного
автотоварознавчого дослідження від
13.01.2011 р. власнику автомобіля
«СеатІбіза» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 була
завдана шкода в розмірі 10 148 грн. 40 коп. /
а.с.11-25/.

Згідно висновку № 2 експертного
автотоварознавчого дослідження від
13.01.2011 р. власнику автомобіля
«Міцубісі.Ланцер» днз НОМЕР_2 ОСОБА_4
була завдана шкода в розмірі 63 884 грн.
62 коп. / а.с.26-39/.

Згідно висновку № 3 експертного
автотоварознавчого дослідження від
13.01.2011 р. власнику автомобіля
«ВАЗ-210994»днз НОМЕР_3 ОСОБА_5 була
завдана шкода в розмірі 17 796 грн. 37 коп. /
а.с.40-56/.

В судовому засіданні встановлено, що
власником транспортного
засобу-автобуса «БАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 є
відповідач по справі ОСОБА_3- приватний
підприємець у якого на час вчинення ШТП
працював водієм і керував транспортним
засобом відповідно до своїх трудових
обов'язків відповідач ОСОБА_1 згідно
трудового договору №62 від 15.09.2010
року, який був зареєстрований в
Івано-Франківському міському центрі
зайнятості, з метою здійснення
перевезень пасажирів, і таким чином
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у трудових
відносинах, що вбачається з записів
трудової книжки останнього (ас. 35-38).

Даний факт не заперечили сторони по
справі.

А відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України
відповідальність за шкоду, заподіяну
працівником під час виконання трудових
обов'язків, несе організація, з якою цей
працівник перебуває у трудових
відносинах.

Згідно з постановою Пленуму Верховного
Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» під володільцем джерела
підвищеної небезпеки в силу права
власності, повного господарського
відання, оперативного управління або з
інших підстав(договору оренди,
довіреності та ін.).

Обґрунтованість висновку про те, що
відшкодування в порядку регресу
витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування слід
здійснити з відповідача по справі
ОСОБА_3 відповідає позиції Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п.п. 6 п.п.3; 26 постанови №4
Пленуму від 01.03.2003 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки»

В статті 1172 ЦК України визначено, що
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

За таких підстав відповідальність за
відшкодування майнової шкоди повинен
нести ОСОБА_3, як власник джерела
підвищеної небезпеки і як особа, з якою
ОСОБА_1 перебував у трудових
відносинах.

Даний факт не заперечили сторони по
справі.

Твердження представника позивача -
МТСБУ про відсутність на час вчинення
ШТП, а саме 29.11.2010 року у відповідача по
справі ОСОБА_1 чинного договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів не заслуговують на увагу і
спростовуються долученою
представником МТСБУ до матеріалів
справи копії даного поліса №1316448 з
терміном дії з 03.08.2010 року до 02.08.2011
року(ас.61).

Даний факт ствердив відповідач по
справі ОСОБА_1

Згідно ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що фізична чи
юридична особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану її працівником при виконанні
трудових(службових) обов'язків на
підставі трудового договору
(контракту) чи цивільно-правового
договору, має право зворотної
вимоги(регресу) до такого працівника -
фактичного завдавача шкоди - у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Як встановлено в судовому засіданні
відповідачем по справі ОСОБА_3 в
добровільному порядку завдана шкода
власникам транспортних засобів
відшкодована не була і у зв'язку з чим
останні звернулися з відповідними
заявами до МТСБУ до яких були додані
копії полісів обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів ( а.с.56-57, 61, 63, 66,69,
70).

Позивач по справі МТСБУ здійснив
виплату відшкодування потерпілим
особам, а саме: ОСОБА_6 в розмірі 8 457 грн.;
ОСОБА_4 в розмірі 50 000 грн.; ОСОБА_5 в
розмірі 14 830 грн. 31 коп. ( а.с.8, 73, 78).

У зв'язку з цим з відповідача по справі
ОСОБА_3 слід стягнути 75 452 грн. 31 коп.
шкоди в порядку регресу, а в позові до
ОСОБА_1 - відмовити.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути судові
витрати.

Крім того, з відповідача по справі
ОСОБА_3 слід стягнути судові витрати по
справі, а саме: 754 грн. 52 коп. судового
збору та 1000 грн. витрат, пов'язаних з
наданням правової допомоги.

А тому, суд, оцінюючи в сукупності
здобуті докази по справі, прийшов до
висновку про часткове задоволення
позову.

На підставі ст. ст. 1166, 1172, 1191 ЦК
України, керуючись ст.ст. 213-215,218ЦПК
України ,суд,-

Вирішив:

Позов Моторного (транспортного)
страхового бюро України - задоволити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України 75 452 грн. 31 коп. витрат,
пов'язаних з виплатою страхового
відшкодування, 754 грн. 52 коп. судового
збору, 1 000 грн. витрат, пов'язаних з
наданням правової допомоги, а всього 77
206 грн. 83 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом 10
днів з дня його проголошення через
Надвірнянський районний суд.

Суддя
Мужик І.І.

Рішення виготовлено в повному обсязі
30.01.2014 року.