АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Котули Л.Г., Волошиної В.М.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від
20 лютого 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання права власності на
автомобіль.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 р. ОСОБА_2 звернувся у суд з
позовом до ОСОБА_3 про визнання права
власності на автомобіль.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між
ним та відповідачем було укладено
купівлі-продажу автомобіля Mercedes-Benz 312,
1997 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Зазначав, що у зв'язку з відсутністю
коштів на перереєстрацію автомобіля
відповідач видав на його ім'я
довіреність.

Вказував, що відповідач ухиляється від
укладання нотаріально посвідченого
договору, чим перешкоджає йому
реалізувати своє право власника
автомобіля та перереєструвати його на
власне ім'я.

Посилаючись на викладені обставини,
просив суд визнати за ним право
власності на автомобіль Mercedes-Benz 312, 1997
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 20 лютого 2014 р. в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
порушення норм матеріального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити по справі нове
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
представника позивача, який підтримав
апеляційну скаргу, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 03 вересня 2006 р. між
сторонами було укладено договір
купівлі-продажу автомобіля Mercedes-Benz 312,
1997 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1. /а.с.5-6/

04 вересня 2006 р. ОСОБА_3 видав на ім'я
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 довіреність на
розпорядження від його імені
автомобілем Mercedes-Benz 312, 1997 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1. /а.с.8/

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог районний суд виходив з підстав
недоведеності, того, суд не вправі
підмінювати своїм рішенням дії та
розпорядження органів державної
автоінспекції по реєстрації
автомобілів.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі й належно оцінених у рішенні
доказів.

Згідно вимог ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема, із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше не
випливає із закону або права власності
не встановлена судом.

Відповідно до положень п.8 Порядку
державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів,
мотоколясок, інших прирівняних до них
транспортних засобів та мопедів»,
затверджених постанови Кабінету
Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998
року, реєстрація /перереєстрація/
транспортних засобів проводиться на
підставі заяв власників, поданих
особисто і документів, що посвідчують
їх особу, підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення транспортних засобів,
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів.

Документами, що підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів, їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери, є
засвідчені підписом відповідної
посадової особи, що скріплений
печаткою:

довідка-рахунок за формою згідно з
додатком 1, видана суб'єктом
господарювання, діяльність якого
пов'язана з реалізацією транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери;

договори та угоди, укладені на
товарних біржах на зареєстрованих у
Департаменті Державтоінспекції
бланках, договори купівлі-продажу
транспортних засобів, оформлені в
Державтоінспекції, інші засвідчені
в установленому порядку документи, що
встановлюють право власності на
транспортні засоби;

копія рішення суду, засвідчена в
установленому порядку, із зазначенням
юридичних чи фізичних осіб, які
визнаються власниками транспортних
засобів, марки, моделі, року випуску
таких засобів, а також
ідентифікаційних номерів їх складових
частин;

довідка органу соціального захисту
населення або управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, що виділили автомобіль
або мотоколяску;

акт приймання-передачі транспортних
засобів за формою згідно з додатком 6,
виданий підприємством-виробником або
підприємством, яке переобладнало чи
встановило на транспортний засіб
спеціальний пристрій згідно із
свідоцтвом про погодження
конструкції транспортного засобу щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху,
із зазначенням ідентифікаційних
номерів такого транспортного засобу та
конкретного одержувача;

митна декларація на бланку єдиного
адміністративного документа на
паперовому носії або електронна митна
декларація, або видане митним
органом посвідчення про реєстрацію в
підрозділах Державтоінспекції
транспортних засобів чи їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери;

договір фінансового лізингу;

акт про проведений аукціон або
постанова та акт про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу,
видані органом державної виконавчої
служби.

Таким чином, законодавством України
визначено вичерпний перелік
документів, що підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів, які мають бути засвідчені
підписом відповідної посадової особи,
що скріплений печаткою.

Окрім того, згідно п.п.6,7 Порядку
транспортні засоби реєструються за
юридичними та фізичними особами в
реєстраційно-екзаменаційних
підрозділах ДАІ. Власники транспортних
засобів та особи, що експлуатують такі
засоби на законних підставах або їх
представники зобов'язані
зареєструвати /перереєструвати/
транспортні засоби протягом десяти
днів після придбання /одержання/
митного оформлення або тимчасового
ввезення на Україну, або виникнення
обставин, що є підставою для внесення
змін до реєстраційних документів.

Отже, зазначеним Порядком …
передбачено порядок набуття права
власності на автомобіль.

Матеріалами справи не доведено
вчинення позивачем дій, спрямованих на
зняття автомобілю з обліку в органах
ДАІ, як це передбачено виданою на його
ім'я довіреністю. Не містять матеріали
справи й докази звернення позивача, як
нового власника, з відповідною заявою
до реєстраційного органу.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, достатність і взаємний
зв'язок у їх сукупності, колегія суддів
вважає законними й обґрунтованими
висновки районного суду про
відсутність правових підстав до
задоволення позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Викладені у рішенні висновки
відповідають обставинам справи та
долученим до справи доказам й доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 20 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/707/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5238/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Сухомлінов С.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.