Справа № 739/270/14-ц
Провадження № 2/739/101/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р.

м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі: секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Новгороді-Сіверському Чернігівської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_2 (далі -
відповідач) про стягнення на її користь
аліментів на утримання їхньої
малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від усіх
видів заробітку (доходу) відповідача,
але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно і до
досягнення дитиною повноліття. Свої
позовні вимоги мотивує тим, що вона
перебуває у шлюбі з відповідачем і у
них є спільна малолітня дитина.
Незважаючи на це, відповідач від
утримання дитини ухиляється,
матеріальної допомоги добровільно не
надає, дитина перебуває на її
утриманні.

У судовому засіданні позивачка позов
підтримала в повному обсязі, просила
його задовольнити з підстав,
викладених в позовній заяві,
зазначивши, що вона змушена звернутися
до суду з позовною заявою, оскільки її
чоловік, який проживає окремо, певний
час не надавав допомоги на утримання її
дитини, при цьому він має змогу її
надавати, оскільки працює та отримує
заробітну плату.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнав повністю зазначивши, що
погоджується сплачувати аліменти на
утримання своєї дитини у вказаному в
позовній заяві розмірі, їхня спільна
дитина на даний час проживає з
позивачкою, він працює майстром у ТОВ
«Новгород-Сіверський елеватор»,
відповідно має постійне місце роботи
та отримує заробітну плату,

Заслухавши пояснення позивачки та
відповідача, дослідивши матеріали
справи та наявні у них докази, суд
приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка та
відповідач перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2012
року, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_3 від 18 вересня 2012
року (а.с. 3).

Під час перебування у шлюбі 18 листопада
2013 року у них народилася дитина -
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_4 від 25
листопада 2013 року (а.с. 4), з якого
вбачається, що батьком цієї дитини є
ОСОБА_2, тобто відповідач, а матір'ю -
ОСОБА_1, тобто позивачка.

Позивачка та відповідач підтвердили,
що на даний час їхня спільна дитина
проживає разом з позивачкою з адресою:
АДРЕСА_1. При цьому, відповідач проживає
окремо за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до статті 180 Сімейного
кодексу України (далі - СК України)
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК
України за домовленістю між батьками
дитини той із них, хто проживає окремо
від дитини, може брати участь в її
утриманні у грошовій і (або)
натуральній формі.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у пункті 17 Постанови пленуму
Верховного Суду України №3 від 15 травня
2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківська,
материнства та стягнення аліментів» за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом.

Враховуючи те, що відповідач проживає
окремо і постійної участі в утриманні
своєї дитини не приймає, а домовленість
між позивачкою та відповідачем про
сплату аліментів на дитину відсутня,
суд приходить до висновку, що з
відповідача необхідно стягнути
аліменти на користь позивачки на
утримання їхньої спільної дитини.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при
визначенні розміру аліментів, суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про розмір
аліментів, що мають бути стягнуті в
даному випадку з відповідача на
користь позивачки суд враховує, що
відповідач має постійне місце роботи,
відповідно постійний дохід, а дані про
наявність у відповідача чи у їхньої
спільної з позивачкою дитини
захворювань, що потребують додаткових
витрат, відсутні.

За таких обставин суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивачки аліменти у розмірі 1/4
частки від усіх видів його заробітку
(доходу), але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття. При
цьому, на підставі частини першої
статті 191 СК України, стягнення
аліментів необхідно присудити від дня
пред'явлення позову, тобто з 17 лютого 2014
року.

Відповідно до пункту 1 частини
першої статті 367 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) суд допускає негайне
виконання рішень у справах про
стягнення аліментів - у межах суми
платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь
позивачки підлягають стягненню
аліменти на утримання їхнього
малолітньої дитини, суд вважає за
необхідне допустити негайне виконання
рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць.

З приводу стягнення судових
витрат, пов'язаних з розглядом справи, а
саме судового збору, суд враховує, що
відповідно до пункту 3 частини першої
статті 5 Закону України «Про судовий
збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року,
позивачі звільняються від сплати
судового збору за подання позовів про
стягнення аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 88
ЦПК України якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

За таких обставин, враховуючи, що позов
підлягає задоволенню у повному обсязі,
з відповідача на користь держави,
відповідно до підпункту 1 пункту 1
частини другої статті 4 Закону України
«Про судовий збір», необхідно стягнути
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу
України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215,
294, 367 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_2,
аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від
усіх видів його заробітку (доходу), але
не менше, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 17 лютого 2014 року
і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання
рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Чепурко