АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/614/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27 Кузьменко В.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Єльцов В. О. УХВАЛА
25 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Єльцов В. О. суддів
Карпенко О. В. , Нерушак Л. В. при
секретаріАнкудінову О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 17 січня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
кредитної спілки «Добросвіт» про
визнання недійсним пункту кредитного
Вивчивши матеріали справи,
колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до
кредитної спілки «Добросвіт» про
визнання недійсним пункту кредитного
Свої позовні вимоги обгрунтовував тим,
що між сторонами 24 липня 2006 року був
відповідно до умов якого відповідач
надав позивачу кредит у сумі 105000 грн.,
строком на 84 місяці під 32 % річних, на
умовах щомісячної сплати відсотків за
користування кредитом та частини суми
кредиту з терміном остаточного
погашення не пізніше 25 липня 2013 року. 27
лютого 2008 року та 23 квітня 2008 року було
укладено додаткові договори до
2006 року, якими відповідно було
збільшено суму кредитування до 128000 та
до 145000 грн. У відповідності до
додаткових договорів було також
оформлено додатки №2 та №3, в яких
наведено графіки погашення платежів із
врахуванням 34 % річних.
В забезпечення виконання умов
кредитного договору 24 липня 2006 року між
сторонами укладено Договір іпотеки
року між відповідачем та позивачем
укладено додаткові договори до
Договору іпотеки від 27 липня 2006 року,
якими було змінено Договір іпотеки, а
саме п.2 абзацу 2. Вказував, що пункт 6.5
Кредитного договору містить
несправедливу відносно споживача
умову - збільшення у випадках
прострочення виконання кредитних
зобов'язань відсоткової ставки до 64%
протягом дії такого прострочення. На
думку позивача, на момент укладення
кредитного договору така умова була
несправедливою, так як передбачає
сплату споживачем непропорційно
великої суми компенсації, понад
п'ятдесят відсотків вартості кредитної
А тому ОСОБА_6 просив суд визнати
недійсним пункту 6.5 кредитного
укладеного між ОСОБА_6 та кредитною
спілкою "Добросвіт".
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 17 січня 2014 року в
задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 17 січня 2014 року скасувати
та ухвалити нове, яким його позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача
ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 про
задоволення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Місцевим судом було встановлено, що між
ОСОБА_6 та КС «Добросвіт» 24 липня 2006
року був укладений кредитний договір №
00326, відповідно до умов якого
відповідач надав позивачу кредит у
сумі 105000 грн., строком на 84 місяці під 32 %
річних, на умовах щомісячної сплати
відсотків за користування кредитом та
частини суми кредиту з терміном
остаточного погашення не пізніше 25
липня 2013 року.

Між сторонами 27 лютого 2008 року та 23
квітня 2008 року було укладено додаткові
договори до Кредитного договору № 00326
від 24 липня 2006 року, відповідно до яких
було збільшено суму кредитування до
128000 грн. та до 145000 грн. Згідно
додаткових договорів було також
оформлено додатки №2 та №3, в яких
наведено графіки погашення платежів із
врахуванням 34 % річних.

24 липня 2006 року між сторонами, в
забезпечення виконання умов
кредитного договору було укладено
Договір іпотеки №00326/1, посвідчений
приватним нотаріусом Черкаського
міського нотаріального округу - ОСОБА_8
та зареєстрований в реєстрі за №11815.
Згідно договору предметом іпотеки
являється нерухоме майно, а саме:
трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1,
житловою площею - 62,1 м.кв., загальною
площею 66,1 м.кв.

Між відповідачем та позивачем 27 лютого
2008 року та 23 квітня 2008 року були
укладені додаткові договори до
Договору іпотеки від 27 липня 2006 року,
якими було змінено Договір іпотеки, а
саме п.2 абзацу 2, остання редакція :
«Повернути Іпотекодержателю кредит в
розмірі 145000 грн. у строк до 24 липня 2016
року шляхом внесення готівки у касу
Позикодавці або шляхом безготівкових
розрахунків на умовах, визначених
кредитним договором; п.2 абзацу 3:
«Сплатити Іпотекодержателю відсотки
за користування кредитом у розмірі 34%
річних, які мають сплачуватись у термін
до 24 числа кожного місяця, а у випадках,
передбачених Кредитним договором
також і подвійний розмір цих
відсотків».

Кредитним Договором, а саме п.6.5
визначено, що на час прострочення
Позичальником строків сплати суми
Кредиту та відсотків за користування
кредитом до останнього автоматично
(без додаткового попередження)
застосовуються особливі умови
кредитування, за якими за весь час
такого прострочення на прострочену
суму нараховується подвійна процентна
ставка, встановлена цим договором, що
становить 64 % річних. У цьому випадку
укладення додаткової угоди
необов'язково, а умови договору щодо
односторонньої зміни Позикодавцем
процентної ставки починають діяти
після сплину строку, передбаченого 1.6.1
Кредитного договору.

Статтею 627 ЦК України визначено що,
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.18 Закону України "Про захист
прав споживачів" підставами визнання
недійсними умов договорів, що
обмежують права споживача є включення
у договори з споживачем умови, які є
несправедливим, тобто такі, що всупереч
принципу добросовісності мають
наслідком дисбаланс договірних прав та
обов'язків між сторонами.

Статтею 11 Закону України "Про
захист прав споживачів" передбачені
права споживача в разі отримання ним
продукції в кредит, згідно якої
кредитодавець зобов'язаний повідомити
споживача про умови кредитування,
орієнтовну сукупну вартість кредиту,
варіанти повернення кредиту. Споживач
не зобов'язаний сплачувати будь-які
відсотки та інші вартісні елементи
кредиту, які не були зазначені у
договорі. Тобто споживачеві лише
пропонуються умови, а якщо він не
погоджується, може знайти інші, кращі.

Враховуючи наведене, місцевий суд
прийшов до вірного висновку про
відсутність підтверджень доводів
позивача про порушення права
позичальника як споживача фінансової
послуги під час підписання кредитного
договору, несправедливі умови
кредитного договору та неналежне
повідомлення про умови надання
споживчого кредиту.

Позивачем в день підписання
кредитного договору було отримано
примірник договору, що давало йому
можливість детально вивчити його умови
та в разі незгоди з умовами такого
договору відмовитись від отримання
фінансової послуги.

З умовами укладеного між спілкою та
ОСОБА_6 кредитного договору, у тому
числі п.6.5 щодо зміни кредитного
зобов'язання у випадку порушення
кредитної дисципліни останній був
ознайомлений та були погоджені
сторонами у встановленому законом
порядку та позичальник проти них не
заперечував. А тому, такі умови
договорів є результатом домовленості
сторін, що відповідає п. З ст. З ЦК
України. При укладенні спірних
правочинів не існувало ніяких умов, які
б примусили позивача прийняти ці умови
на вкрай невигідних для себе умовах.

ОСОБА_6 24 липня 2006 року було
підписано кредитний договір та
отримано суму кредиту, пізніше ним
проводились часткові погашення
кредиту, даний факт підтверджує, що
ОСОБА_6 був в повному обсязі
ознайомленим з умовами кредитування в
спілці та прийняв на себе зобов'язання
щодо виконання умов кредитного
договору.

Включення до кредитного договору п.6.5
щодо зміни кредитного зобов'язання
згідно з ст. 611 ЦК України мало мету не
допустити порушення позичальником
кредитної дисципліни, а не намір з боку
кредитора збільшити вартість
кредитних ресурсів.

А тому, подорожчання кредиту у
порівнянні з відсотковою ставкою 32%
річних мало місце лише в зв'язку з
порушенням ОСОБА_6 умов кредитування.

Враховуючи наведене колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги не
підлягають до задоволення, оскільки,
не знайшли свого підтвердження доводи
про те, що пункт 6.5 кредитного договору
№ 00326 від 24 липня 2006 року, укладеного
між сторонами частково суперечить
закону, порушує права позивача, тому
підстави для визнання вказаного пункту
недійсним відсутні.

Вірно встановивши факти і відповідно
їм правовідносини, постановивши
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права
на підставі наявних та наданих
сторонами належних та допустимих
доказів, суд першої інстанції ухвалив
правильне та справедливе рішення.

Доводи апеляційної скарги ретельно
перевірені судом апеляційної
інстанції і є безпідставними та не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не містять підстав для
скасування чи зміни правильного
рішення.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 17 січня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_6 до кредитної спілки
«Добросвіт» про визнання недійсним
пункту кредитного договору - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий :

Судді :