ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 362/7582/13-ц
Провадження № 2/362/578/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.01.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області в
складі: головуючого - судді Корнієнка
С.В., при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3
ОСОБА_6, про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом
про визнання за нею права власності на ?
частину спільно набутого під час шлюбу
майна, що складається з житлового
будинку АДРЕСА_2, житлового будинку
АДРЕСА_1 та земельних ділянок для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських споруд.

Позивач подала до суду заяву про
можливість слухання справи за її
відсутності та уточнила заявлені
вимоги, а саме просить визнати право
власності на житловий будинок АДРЕСА_2,
що на її думку відповідає ? частині
спільного майна подружжя, за нею та їх з
відповідачем спільною донькою ОСОБА_3,
яка є третьою особою у справі, а також
визнати за ними право власності на
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд у відповідності
до належної ї частки у праві спільної
власності подружжя.

Відповідач в заяві, поданій до суду про
можливість розгляду справи за його
відсутності, уточненні вимоги
позивачки визнав та просив
задовольнити, оскільки, на його думку,
поділ спільно нажитого під час шлюбу
майна з урахуванням інтересів дітей
відповідає як їх інтересам так і
інтересам останніх, а також не порушує
жодних прав. Проти визнання за ним
права власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 та земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських споруд, що
розташована під ним, не заперечує.

Треті особи подали заяви про
можливість слухання справи за їх
відсутності, проти задоволення вимог
не заперечували.

Суд, дослідивши письмові
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та
ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Згідно положень ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними є доказами, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Положення ч.1 ст.316, ч.1 ст. 317, ст. 318,
ч.1, 3, 6, 7 ст.319, 325, 328, 334, Глави 26, 379, 383, 386,
391 ЦК України та ст.ст.60, 61 СК України
визнають право спільної сумісної
власності подружжя на майно, яке нажите
ними у шлюбі.

У відповідності до положень п.п.23
і 24 постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» № 11 від 21
грудня 2007 року, вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясувати джерело і час придбання
зазначеного майна. До складу майна, що
підлягає поділу включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи. Не належить до
спільної сумісної власності майно
одного з подружжя, набуте особою до
шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі
договору дарування або в порядку
спадкування; набуте за час шлюбу, але за
кошти, які належали одному з подружжя
особисто.

Згідно до положень ст. 70 СК України, при
поділі майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

З огляду положень ч.1 ст.173 СК України
вбачається, що батьки і діти, зокрема
ті, які спільно проживають, можуть бути
самостійними власниками майна.

Відповідно до положень ст.175 СК, майно,
набуте батьками і дітьми за рахунок
спільних коштів, належить їм на праві
спільної сумісної власності.

Положеннями ст.177 СК України
встановлені умови управління батьками
майном своїх дітей.

Як вбачається із матеріалів справи,
сторони у справі, починаючи з 7
листопада 1983 року перебувають у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
двох повнолітніх дітей - третіх осіб у
справі.

За свідоцтвом про право власності
на житло, виданим за розпорядженням
Фастівського міжміського бюро
технічної інвентаризації 29.08.1997 року №
3480, сторонам, в тому числі і треті
особам у справі, на праві приватної
власності в рівних частинах, належить
житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Глевахівської селищної
ради 6-ого скликання Васильківського
району Київської області № 767-22-УІ від
15.08.2013 року, позивачці та третій особі
ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,0385 га у
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд в АДРЕСА_2.

Згідно технічних паспортів,
інвентаризаційна справа № ЖБ - 0173 та №
ЖБ -0172, садибний (індивідуальний)
житловий будинок 2009 року побудови
загальною площею 82,1 кв.м., житловою 35,5
кв.м., веранда, сарай, погріб, убиральна,
ворота, та садибний (індивідуальний)
житловий будинок 1986 року побудови
загальною площею 73,8 кв.м., житловою - 42,4
кв.м., ганок та споруди, розташовані по
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, та набуті сторонами
під час шлюбу.

При цьому, земельна ділянка для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських споруд,
розташована під житловими будинками та
призначена для їх обслуговування
перебуває у спільному володінні
подружжя, а саме загальна площа
земельної ділянка, розташованої по
АДРЕСА_1 становить 359 кв.м.; загальна
площа земельної ділянка, розташованої
по АДРЕСА_2 становить 385 кв.м.

У відповідності до положень Пленуму
Верховного Суду України Постанови №14
від 18 грудня 2009 року, за змістом ч.4 ст.174
ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову, яке не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд у
мотивувальній частині рішення може
вказати лише про визнання позову та
прийняти його судом.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах
справи є докази набуття вищевказаного
майна сторонами під час шлюбу, обсяг
якого встановлений судом і відповідає
дійсним обставинам справи, його
перебування у власності подружжя,
визнання відповідачем вимог позову не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, а тому,
таке визнання може бути прийнято судом.

На підставі ст.ст. 60, 61, 70, 173, 175, 177 СК
України, керуючись ст.ст. 11, 61, 88, 174, 208, 209,
212- 215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3 право
спільної сумісної власності на
житловий будинок АДРЕСА_2, 2009 року
побудови, загальною площею 82,1 кв.м.,
житловою 35,5 кв.м., веранду, сарай,
погріб, убиральню та ворота (технічний
паспорт на садибний (індивідуальний)
житловий будинок, інвентаризаційна
справа № ЖБ - 0173).

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_6 право
спільної сумісної власності на
житловий будинок АДРЕСА_1, 1986 року
побудови, загальною площею 73,8 кв.м.,
житловою 42,4 кв.м., прибудову під літ. а,
прибудову під літ. а 1, ганок, споруди №
1-2 (технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок,
інвентаризаційна справа № ЖБ - 0172).

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3 право
спільної сумісної власності на
земельну ділянку загальною площею 385
кв.м. для будівництва та обслуговування
жилого будинку і господарських споруд,
розташовану по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_6 право
спільної сумісної власності на
земельну ділянку площею 359 кв.м. для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських споруд,
розташовану по АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги або закінченню апеляційного
провадження.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
Київської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Корнієнко С.В.