Провадження №2/761/1360/2014
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду м.
Києва цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та інтересах дітей:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи:
Служба у справах дітей Шевченківської
районної в місті Києві державної
адміністрації, Паспортний стіл
Шевченківського району м. Києва, про
визнання осіб такими, що втратили право
на користування жилим приміщенням, та
скасування реєстрації, -
Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх
інтересах та інтересах дітей: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Служба у
справах дітей Шевченківської районної
в місті Києві державної адміністрації,
Паспортний стіл Шевченківського
району м. Києва, про визнання осіб
такими, що втратили право на
користування жилим приміщенням, та
скасування реєстрації.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно
ордеру на жиле приміщення від 1959 року
він отримав трьохкімнатну квартиру за
адресою: АДРЕСА_1 (надалі - квартира). На
даний час у даній квартирі окрім
позивача також зареєстровані його
колишня невістка - ОСОБА_2, онука -
ОСОБА_3 та правнуки - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
Разом з тим, вже тривалий час вказані
особи не проживають у даній квартирі.
Позивач один оплачує комунальні
послуги. Оскільки він є лежачим хворим
та потребує постійного догляду, є
ветераном війни, інвалідом війни
першої групи, йому допомагає його син -
На підставі зазначеного та зважаючи на
те, що відповідачі вже тривалий час не
проживають у спірній квартирі, не
сплачують плату за користування
житловим приміщенням і комунальні
послуги, а також не несуть інших витрат
по утриманню квартири, позивач просив
позов задовольнити та визнати ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими,
що втратили право на користування
житловим приміщенням, а саме: квартирою
Представник позивач ОСОБА_7 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив позов
задовольнити. Крім того, представник
позивача зазначив, що вже тривалий час
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
проживають за межами України, однак де
саме вони проживають ні позивачу, ні
Відповідачі у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
шляхом розміщення оголошення в газеті
«Урядовий Кур'єр» від 06 лютого 2014 року,
про причини неявки суд не повідомили.
Представник третьої особи - Служби у
справах дітей Шевченківської районної
в місті Києві державної адміністрації
Скопич Д.І. у судовому засіданні проти
задоволення позовних вимог
заперечувала, вважаючи, що в разі
задоволення позову можуть бути
порушенні права малолітніх дітей.
Третя особа - Паспортний стіл
Шевченківського району м. Києва в
судове засідання свого представника не
направила, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином, про
причини неявки представника суд не
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224
Цивільного процесуального кодексу
України (надалі - ЦПК України) у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що представник
позивача проти заочного розгляду
справи не заперечує, суд, на підставі ч.
1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК
України, постановив ухвалу про заочний
розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази, судом
встановлено наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що відповідно до ордеру № 127 на житлове
приміщення ОСОБА_1 отримав житлове
приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

При цьому, відповідно до рішення
виконавчого комітету Київської
міської Ради народних депутатів «Про
найменування та впорядкування
найменувань вулиць м. Києва» від 6
вересня 1982 року № 1479 АДРЕСА_1 було
перейменовано на АДРЕСА_1.

Разом з тим, згідно з довідкою КП ЖЕК
«Золотоустівська» (форма № 3) від 20
листопада 2013 року на даний час за
вищевказаною адресою зареєстровані,
окрім позивача, також: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5
(а.с.10).

Відповідно до положень ст. 163 Житлового
кодексу Української РСР (надалі - ЖК
України) у разі тимчасової відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається займане жиле приміщення у
випадках і в межах строків,
установлених частиною першою, пунктами
1 і 5 частини третьої і частиною
четвертою ст. 71 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК
України визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідачі по справі вже тривалий час,
з 2008 року, не проживають в АДРЕСА_1 та їх
особистих речей в квартирі не має.

Вказані обставини також
підтверджуються актами від 20 липня 2012
року та від 30 квітня і 27 листопада 2013
року, складеними сусідами позивача з
АДРЕСА_2 та засвідчені майстром КП ЖЕК
«Золотоустівська». Згідно вказаних
актів за вищевказаною адресою
відповідачі - ОСОБА_3 не проживає з 2001
року, а ОСОБА_2 не проживає з 2008 року. При
цьому, зареєстровані у даній квартирі
малолітні діти ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, після свого народження, ніколи
в ній не проживали (а.с. 12, 15-17).

Також, в вищезазначених актах
зазначено, що наявність жіночих,
дитячих або інших речей, що дозволяють
зробити висновки про проживання у
квартирі відповідачів, відсутня.

Згідно роз'яснень, які містяться в абз. 1
п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про деякі питання, що виникли
в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» від 12
квітня 1985 року № 2 (із змінами і
доповненнями) у справах про визнання
наймача або члена його сім'ї таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням (ст. 71 ЖК України),
необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо) суд може
продовжити пропущений строк.

З огляду на вказані положення закону,
оцінюючи належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, враховуючи
встановленні в судовому засіданні
обставини, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги, в частині визнання
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
такими, що втратили право на
користування квартирою АДРЕСА_1, є
обґрунтованими та такими, що
ґрунтуються на вимогах закону та
підлягають задоволенню.

Разом з тим, згідно вимог ст. 4 ЦПК
України здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Враховуючи вказані положення закону,
суд вважає за необхідне відмовити
позивачу у задоволенні позову в
частині вимог щодо зобов'язання
Паспортного столу Шевченківського
району м. Києва, який не є відповідачем
по справі, зняти з реєстраційного
обліку відповідачів, оскільки, у даному
випадку, порушенні права позивача
підлягають захисту саме шляхом
визнання відповідачів такими, що
втратили право на користування
житловим приміщенням.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє
в своїх інтересах та інтересах дітей:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи:
Служба у справах дітей Шевченківської
районної в місті Києві державної
адміністрації, Паспортний стіл
Шевченківського району м. Києва, про
визнання осіб такими, що втратили право
на користування жилим приміщенням, та
скасування реєстрації підлягає
частковому задоволенню.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.
71, 72, 163 ЖК України та керуючись ст.ст. 4,
10, 11, 57-60, 64, 74, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228,
232, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням,
а саме: квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
та третіми особами до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в
разі закінчення вищезазначених
строків або після розгляду справи
апеляційним судом, якщо його не
скасовано.

С у д д я: