Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Малієнко Н.В.
Справа № 412/8493/13-ц
Провадження № 22ц/782/657/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого: Малієнко Н.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Матвєйшиної О.Б.

при секретарі: Борзило О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Луганської області

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області

від 15 січня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про зменшення розміру
аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2013 року ОСОБА_2, звернувся до
суду з позовом в якому просив зменшити
розмір аліментів на користь
відповідачок ОСОБА_4- на утримання сина
ОСОБА_8, ОСОБА_3- на утримання дочки
ОСОБА_10 з 1/6 частини до 1/8 частини
заробітку щомісячно, та на утримання
самої ОСОБА_3 з 1/6 частки до 1/8 частини
заробітку щомісячно.

В обґрунтування позову зазначив, що
згідно виконавчого листа по справі
2-1213/2006 р., він сплачує аліменти на
користь ОСОБА_4 на утримання сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6
частини з усіх видів його заробітку
(доходу).

Згідно виконавчого листа 2-1278/09 від
06.04.2009 року він сплачує аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/8
частини з усіх видів його заробітку
(доходу).

Рішенням Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 28.05.2013 року з позивача на
користь відповідачки ОСОБА_3 стягнуті
аліменти на утримання дочки ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини з усіх
видів його заробітку (доходу) та на
утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини
до досягнення дочкою ОСОБА_10
трирічного віку.

Оскільки на дійсний час позивач
сплачує аліменти в розмірі 62,3%, що
значно перевищує встановлений
законодавством розмір, що змінило його
матеріальний стан, він звернувся із
зазначеним позовом до суду та просив
його задовольнити.

Рішенням Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 15 січня 2014 року позов
задоволено частково. Зменшено розмір
аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 на її утримання, з 1/6
частки до 1/8 частки з усіх видів доходу
, щомісячно, починаючи з моменту
набуття рішенням законної сили. В
задоволенні позову в іншій частині
відмовлено за необґрунтованістю.

Посилаючись на ухвалення рішення з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу і просить скасувати
рішення та ухвалити нове, яким його
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в
задоволені позові відмовити; 6) як
розподілити між сторонами судові
витрати; 7) чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення; 8)
чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що вказаним
вимогам закону рішення суду першої
інстанції в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з
необгрунтованості позовних вимог з
нормативної точки зору.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду, виходячи з
наступного.

Статтею 180 СК України передбачено, що
батьки зобов*язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров*я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Така ж позиція викладена і у п.23
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15.05.2006 року №3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів».

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є батьком неповнолітніх дітей -

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого
сплачує аліменти на користь
відповідачки ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частки
з усіх видів заробітку (доходу) на
підставі рішення Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 29.03.2006 року (а.с.5);

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого
сплачує аліменти на користь
відповідачки ОСОБА_3 в розмірі 1/8 частки
з усіх видів заробітку (доходу) на
підставі рішення Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 06.04.2009 року (а.с.6);

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання якої
сплачує аліменти на користь
відповідачки ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки
з усіх видів заробітку (доходу) на
підставі рішення Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 28.05.2013 року (а.с.7-8).

За рішенням цього ж суду з позивача
також стягнуті аліменти на утримання
відповідачки ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки
заробітку до досягнення дитиною
ОСОБА_10 трирічного віку, тобто, до
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивач проживає в будинку ОСМД
«Славутич» за адресою: АДРЕСА_1, та
працює майстром гірничої ділянки по
монтажу та демонтажу обладнання ПАТ
«Краснодонвугілля» структурного
підрозділу «Шахтоуправління
«Молодогвардійське» (а.с.11-12).

Згідно довідок ПАТ «Краснодонвугілля»
структурного підрозділу
«Шахтоуправління «Молодогвардійське»
(а.с.35-39) встановлено, що бухгалтерією
підприємства проводиться утримання із
заробітної плати позивача за трьома
виконавчими листами на користь
відповідачок ОСОБА_4та ОСОБА_3 на
утримання дітей: ОСОБА_8, в розмірі 1/6
частки з усіх видів заробітку (доходу),
ОСОБА_9, в розмірі 1/8 частки з усіх видів
заробітку (доходу), ОСОБА_10, в розмірі 1/6
частки з усіх видів заробітку (доходу)
та відповідачки ОСОБА_3 в розмірі 1/6
частки заробітку до досягнення дитиною
ОСОБА_10 трирічного віку, тобто, до
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Частинами 1, 2 статті 128 КЗпП України
передбачено, що при кожній виплаті
заробітної плати загальний розмір усіх
відрахувань не може перевищувати
двадцяти процентів, а у випадках,
окремо передбачених законодавством
України,- п*ятдесяти процентів
заробітної плати, яка належить до
виплати працівникові.

При відрахуванні з заробітної плати за
кількома виконавчими документами за
працівником у всякому разі повинно
бути збережено п*ятдесят процентів
заробітку.

Згідно п.1, ч.3 ст.70 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
із заробітної плати боржника може бути
утримано за виконавчими документами до
погашення у повному обсязі
заборгованості, у разі стягнень
аліментів - 50%.

Як вбачається з матеріалів справи,
загальний розмір відрахувань із
заробітної плати позивача перевищує 50%
заробітної плати (62,3%), що суперечить
зазначеним нормам закону, у зв*язку з
чим і змінюється матеріальне становище
самого позивача.

Висновок суду про те, що за змістом ч.3
ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», з
позивача може бути стягнуто аліменти
більше ніж 50% його заробітної плати, є
помилковим, з огляду на наступне.

Зазначена правова норма встановлює
обмеження відрахування із заробітної
плати боржника та відповідає
аналогічним нормам ст. 128 КЗпП України.
Зазначені правові норми є
імперативними та розширеному
тлумаченню не підлягають.

Виходячи із змісту вказаних норм права
при відрахуванні із заробітної плати
за кількома виконавчими документами у
всякому разі повинно бути збережено 50%
заробітку боржника.

Виходячи із наведеного, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга, підлягає
задоволенню частково, а рішення суду
зміні, скасуванню в частині відмови в
задоволенні позову у зменшенні розміру
аліментів на утримання сина ОСОБА_8 та
доньки ОСОБА_10, на кожного, з 1/6 частки
до 1/8 частки з ухваленням в цій частині
нового рішення.

Колегія суддів, керуючись ст.ст. 303, 304,
307, 309, 316, 324, 325 ЦПК України,-

В И
Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 15 січня 2014 року змінити,
скасувавши в частині відмови в
задоволенні позову щодо зменшення
стягнення розміру аліментів на
утримання сина ОСОБА_8 та доньки
ОСОБА_10, на кожного, з 1/6 частки до 1/8
частки та ухвалити в цій частині нове
рішення, яким зменшити стягнення
розміру аліментів на користь ОСОБА_4 на
утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6
частки до 1/8 частки з усіх видів
заробітку (доходу), але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, та на користь ОСОБА_3
на утримання доньки ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1/6 частки до 1/8 частки з
усіх видів заробітку (доходу), але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів після
його проголошення.

Головуючий

Судді