АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай
Л.Д.,

суддів: Левенця
Б.Б., Шиманського В.Й.

при секретарі:
Заліська Г.Г.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_2 поданою
через представника ОСОБА_3 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 20 січня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колегіум «Олімп»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

у жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ТОВ «Колегіум
«Олімп», в якому просила стягнути з
товариства на її користь в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 3 000
грн. та в рахунок відшкодування
моральної шкоди 100 000 грн., посилаючись
на те, що відповідач належним чином не
виконував свої зобов'язання щодо
здійснення навчально-виховних послуг,
в односторонньому порядку розірвав
договір про надання платних освітніх
послуг, незважаючи на виконання нею
умов цього договору. Відмова від
надання послуг та заборона дитині
відвідувати заняття призвело до
нервового стресу та порушили її
звичайний спосіб життя.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 20.01.2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду,
позивач через представника подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про задоволення позову в повному
обсязі. Посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи. А саме, суд не
врахував, що відповідач в
односторонньому порядку розірвав
договір, незважаючи на те, що вона
належним чином виконувала умови
договору. Крім того, суд встановив, що
вона отримала від відповідача 2 347,85
грн., проте в матеріалах справи
відсутні докази про отримання нею
грошового переказу.

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_3 підтримав апеляційну
скаргу та просив її задовольнити.

Справа № 22-ц-796/3981/2014

Головуючий у суді першої інстанції
Тітов М.Ю.

Доповідач у суді апеляційної інстанції
Махлай Л.Д.

Представник відповідача Слабоус Є.А.
просив апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з`явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
19.06.2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Колегіум
«Олімп» укладено договір № Д8-6 про
надання платних освітніх послуг, за
умовами якого позивач доручив, а
відповідач взяв на себе виконання
послуг з дошкільної освіти у групі
дитячого садка колегіуму ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Вартість місячного
навчання встановлено 3000 грн.

Згідно зі звітом про роботу психолога
дитячого садка «Колегіум «Олімп»
ОСОБА_4 з ОСОБА_2 та його батьками за
вересень 2012 - липень 2013 р. дитина
прийшла у дитячий садок без навичок
спілкування з однолітками у
позитивному сенсі, відбирав у дітей
іграшки силою, міг штовхнути чи
замахнутися на дітей, дитина не
розуміла слова «ні» та дуже емоційно
реагувала, коли не отримувала бажаного.
З цього приводу в кінці 2012 року з
матір`ю хлопчика проведено
консультацію та надані відповідні
рекомендації. Дитина часто приносила у
дитячий садок побутові речі, які не є
іграшками (порошок, стоматологічні
інструменти, мобільний телефон, МРЗ
плеєр). З цього питання у листопаді 2012
року з мамаю хлопчика проведено
консультацію та рекомендовано уважно
стежити за речами, які дитина бере у
дитячий садок. У грудні 2012 року з
позивачкою проведено консультацію з
приводу того, що у ОСОБА_2 в ліжку та під
його шафою вихователь знаходила речі,
які належали іншим дітями. У січні 2013
року проведено консультацію з приводу
того, що дитина використовує
нецензурні слова. У березні 2013 року
ОСОБА_2 вкусив іншого хлопчика, коли той
відмовився віддати свою іграшку. З
цього питання також було проведено
консультацію з позивачкою. Проте
протягом зазначеного періоду
позивачка рекомендації психолога
виконувала частково та не регулярно. В
більшості випадків вчиняла дії по
вихованню сина на свій розсуд,
внаслідок чого поведінка дитини знову
ставала агресивною.

20.09.2013 року директором TOB «Колегіум
«Олімп» у зв'язку з ускладненням
процесу виховання в старшій групі
дитячого садка наказано провести
консиліум щодо питання співпраці з
батьками ОСОБА_2.

Згідно зі звітом від 24.09.2013 року
ситуативного консиліуму психолог
ОСОБА_5 вказала, що ОСОБА_2 потребує
допомоги з боку батьків у ставленні
власної особистості та соціалізації,
що батьками хлопчика постійно
ігнорується та в результаті консиліуму
було вирішено порушити на малій
педраді колегіуму питання про
розірвання договору.

07.10.2013 року комісією TOB «Колегіуму
«Олімп» складено акт про нанесення
тілесних пошкоджень вихованцю старшої
групи дитячого садка ОСОБА_9 (укус в
область грудної клітки та щоки)
вихованцем старшої групи ОСОБА_2.
Висновок комісії: розглянути питання
на нараді при директорові, винести
рішення про порядок співпраці з
батьками ОСОБА_2.

З доповідної записки вихователя
ОСОБА_10 від 08.10.2013 року вбачається, що
при розмові з позивачкою остання
зазначила, що вважає, що така поведінка
сина є нормою в системі виховання,
оскільки він має рости справжнім
чоловіком.

На засіданні малої педагогічної ради
від 08.10.2013 року було прийнято рішення
про дострокове розірвання договору,
укладеного з позивачкою.

Наказом директора TOB «Колегіум «Олімп»
від 08.10.2013 року № 97/1 на підставі рішення
малої педагогічної ради зазначений
договір достроково розірвано.

Цього ж дня позивачці направлено
повідомлення про припинення договору
через систематичне порушення нею норм
етики поведінки, створення конфліктів
з фахівцями дитячого садка та батьками
вихованців, що не дає можливості якісно
та в повному обсязі надавати навчання
та виховання дітям, створює небезпечні
ситуації для психічного та фізичного
здоров`я дітей.

За наказом від 18.11.2013 року було
проведено перерахунок коштів за
жовтень за неотримані послуги та 21.11.2013
року позивачці направлено грошовий
переказ на суму 2 350 грн. на адресу,
вказану у договорі.

Відмовляючи у задоволенні позову щодо
стягнення коштів за неотримані
послуги, суд першої інстанції виходив з
того, що грошові кошти за неотримані за
договором послуги відповідач повернув
позивачці.

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони не
відповідають встановленим обставинам
справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
позивачкою сплачено відповідачу 3 000
грн. за жовтень 2013 року. Договір було
розірвано 08.10.2013 року та відповідачем
зроблено перерахунок за не надані
послуги. Сума, яка підлягає поверненю
складає 2347,85 грн. та згідно з наказом
від 18.11.2013 року № 117 ця сума підлягає
поверненню батькам ОСОБА_2.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на те, що зазначені кошти до подачі
позову повернуто не було. Грошовий
переказ, який було направлено
відповідачем позивачці 21.11.2013 року
останньою не отримано, та зазначені
кошти повернуто ТОВ «Колегіум «Олімп»
(а.с. 70). Будь - яких доказів передачі
позивачці зазначених грошових коштів у
інший спосіб позивач не надав.

За таких обставин висновки суду про
отримання позивачкою зазначених
коштів є помилковими, рішення в цій
частині підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову щодо стягнення
коштів за неотримані послуги.

В решті рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим та не може
бути скасоване з підстав, викладених у
апеляційній скарзі.

Так, відповідно до п. 2.3 договору від
19.06.2013 року, укладеного між ТОВ
«Колегіум «Олімп» та ОСОБА_1 остання
зобов`язалася виконувати вимоги
колегіуму «Олімп» щодо організації
надання освітніх послуг, виконувати
правила внутрішнього розпорядку
навчального закладу.

Умовами цього договору передбачено як
право виконавця, так і право замовника
на розірвання договору. Договором не
врегульовано питання відшкодування
моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1167 ЦК моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Для настання відповідальності за
завдану шкоду необхідний наявний склад
цивільного правопорушення, елементами
якого є шкода, протиправна поведінка,
причинний зв'язок між шкодою і
протиправною поведінкою, при цьому
наявність вини має суттєве значення.

Матеріали справи не містять доказів ні
завдання відповідачем позивачці
моральної шкоди, ні вини відповідача у
вчиненні такої шкоди.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 317
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 20 січня 2014 року в частині
відмови у задоволенні позову про
стягнення коштів за неотримані послуги
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення наступного змісту.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колегіум «Олімп» на
користь ОСОБА_1 2 347,85 грн. за неотримані
послуги та 229,40 грн. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді