Провадження № 2/742/420/14
унікальний № 742/1086/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області у складі:
головуючого судді Ільченка О.І., при
секретарі Голушко Н.А., за участю
представників: позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.Прилуки цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
майна спільною сумісною власністю
подружжя та права власності на ?
частину нерухомості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із
позовом у якому остаточно просить
визнати майно спільною сумісною
власністю подружжя та визнати за нею
право власності на ? частину житлового
будинку з господарсько-побутовими
спорудами, що по АДРЕСА_1 та на ? частину
земельної ділянки площею 603 кв.м.,
кадастровий номер :04:004:0068, що
розташована в АДРЕСА_1. Свої вимоги
обгрунтовує тим, що перебуваючи з 05.09.2009
у шлюбі з відповідачем ОСОБА_4, у період
спільного подружнього проживання, за
їх спільні кошти, вони придбали (купили)
вказану нерухомість, яка була
зареєстрована на відповідача. Дане
майно є їх спільною сумісною власністю,
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування та
розпорядження таким майном.

Представник позивачки у суді підтримав
заявлені вимоги, посилаючись на
обставини, викладені у позові та
повідомив, що 18.03.2014 шлюб між сторонами
було розірвано згідно рішення
Рожищенського районного суду
Волинської області. Просить також
стягнути з відповідача судові витрати.

Представник відповідача у
судовому засіданні визнав позовні
вимоги, тобто визнав за позивачкою
право на ? частину нерухомості,
оскільки дійсно така була придбана за
час перебування сторін у шлюбі в
інтересах їх сім"ї.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та проаналізувавши
докази по справі, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з 05
вересня 2009 року, який було розірвано 18
березня 2014 року згідно рішення
Рожищенського районного суду
Волинської області (а.с. 8).

За час шлюбу сторони придбали спірне
майно, а саме, згідно нотаріально
посвідчених договорів купівлі-продажу
від 16.08.2012 року, ОСОБА_4 купив у продавця
ОСОБА_5 житловий будинок з надвірними
будівлями, що по АДРЕСА_1 та земельну
ділянку площею 603 кв.м., кадастровий
номер :04:004:0068, що розташована в
АДРЕСА_1 (а.с. 20-21, 27-30).

Спірне майно було оформлене та
зареєстроване одноособово на ім"я
ОСОБА_4 - відповідача у даній справі.

У суді сторони підтвердили факт
купівлі даної нерухомості, як
подружжям, саме за час перебування у
шлюбі.

Згідно ст.ст. 60, 61 Сімейного кодексу
України, ст. 368 Цивільного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, спірний будинок і земельна
ділянка є об"єктами спільної сумісної
власності сторін.

Незважаючи на розірвання шлюбу між
сторонами, це не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу, згідно вимог ст. 68
СК України.

Згідно вимог ст. 70 СК України у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначене домовленістю між
ними, законом або рішенням суду.

Сторонами не було надано жодних
доказів та судом не встановлено
підстав для зміни розміру часток між
позивачем і відповідачем.

Також застосовуючи норми сімейного
законодавства суд враховує, що у даній
справі жодна сторона не подала доказів
того, що на час реєстрації шлюбу - 05.09.2009
року між ними, подружжям ОСОБА_4 і
ОСОБА_3 існував шлюбний контракт чи
інший належно складений договір, яким
би обмежувались права дружини
(позивачки) у її правах щодо набуття нею
права спільної сумісної власності на
спірну нерухомість, чи те, що їй буде
належати лише якась певна частка, або ж
вона взагалі буде позбавлена у правах
спільної сумісної власності на
нерухоме майно в період шлюбу.

За таких обставин вимоги позивачки є
цілком законними та обгрунтованими,
даючи суду право визнати за ОСОБА_3
право власності на ? частину спірної
нерухомості.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачки
необхідно стягнути понесені нею судові
витрати в розмірі 1476,80 грн., пов"язані зі
сплатою судового збору та витрат на
забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 60-61, 63, 70 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 15, 60, 88, 208-209, 212-215,
218 Цивільного процесуального кодексу
України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
майна спільною сумісною власністю
подружжя та права власності на ?
частину нерухомості - задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на ? частину житлого будинку
з господарсько-побутовими спорудами,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1, як
на майно, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3
на праві спільної сумісної власності,
набуте за час шлюбу.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на ? частину земельної
ділянки, площею 603 кв.м., кадастровий
номер :04:004:0068, що розташована в
АДРЕСА_1, як на майно, що належить ОСОБА_4
та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної
власності, набуте за час шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 - 1476
(одну тисячу чотириста сімдесят шість)
грн. 80 коп. в рахунок відшкодування
судових витрат по справі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Прилуцький
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарга протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий:
О.Ільченко