Головуючий у 1 інстанції: Борейко С.В.
Провадження № 22-ц/783/1323/14
Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Тропак О.В.,
Федоришина А.В.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради на рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 18 грудня 2013
року по справі за позовом Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради до ОСОБА_3, з участю третіх
осіб: Львівського комунального
підприємства «Житловик-С», Львівської
міської ради, про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 18 грудня 2013 року відмовлено
у задоволені позову про визнання
ОСОБА_3, таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржила Сихівська
районна адміністрація Львівської
міської ради. У апеляційній скарзі
просить скасувати оскаржуване рішення
та ухвалити нове про задоволення
позову. Посилається на те, що спірний
будинок по АДРЕСА_1 був переданий у
власність територіальної громади м.
Львова від НОК «Полярон» 27 жовтня 2009
року. Стверджує, що відповідач не
проживає у даному будинку понад 6
місяців, відтак, втратив право
користування спірним житлом.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, дослідивши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги і
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
На підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню. Обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляду інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи, або особа, щодо якої встановлені
ці обставини.

Рішенням Апеляційного суду
Львівської області від30 серпня 2012 року
встановлено, що відповідач з 17 серпня
1989 року зареєстрований та проживав в
гуртожитку виробничого об'єднання
«Полярон» (АДРЕСА_1). У вказаному
гуртожитку йому було виділено
ліжкомісце у кімнаті НОМЕР_1 як
працівнику заводу «Полярон», що
стверджується відповідною відміткою у
його перепустці в колишній гуртожиток.
Згідно рішення виконкому Львівської
міської ради від 9 березня 2007 року №139
гуртожитку для проживання сімей
виробничого об'єднання «Полярон» по
АДРЕСА_1 надано статус житлового
будинку. Ухвалою 4-ї сесії 5-го скликання
Львівської міської ради №721 від 29
березня 2007 року даний гуртожиток
передано у власній територіальній
громаді м. Львова. ОСОБА_3 був
зареєстрований АДРЕСА_1 та знятий з
реєстрації 16 квітня 2010 року на підставі
рішення суду, яке скасоване.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 ЖК УРСР
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ним зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору
судом. Згідно зі ст.72 цього Кодексу
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться у
судовому порядку.

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилається на акти від 4
березня, 5 червня та 6 вересня 2013 року
(а.с.6-8). З цих актів вбачається, що на час
їх складання «гр.ОСОБА_3 не проживає в
житловому будинку АДРЕСА_1» (текст
наведено мовою оригіналу).

Зазначеними актами не
стверджується, що відповідач не
проживає без поважних причин у
гуртожитку понад шість місяців поспіль
та не зберігає інтересу до цього житла.
Такі обставини не підтверджуються і
актами, наданими позивачем, оскільки
відсутність позивача на час складання
актів (3 дні) цього не підтверджує.
Окрім того, із вказаних актів не
вбачається у який час вони складені,
якими доказами обґрунтовуються.

Позивач не вказав яким саме
житлом (кімнатою, квартирою,
ліжкомісцем в кімнаті та інше)
відповідач втратив право користування.

Відповідно до ст.47 Конституції
України, яка є нормою прямої дії, кожен
має право на житло.

На підставі аналізу наявних у
справі доказів суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про
відмову в позові за безпідставністю.

При встановленні обставин справи судом
першої інстанції не було порушено норм
матеріального і процесуального права,
рішення суду відповідає вимогам
закону та обставинам справи. Висновки
суду ґрунтуються на аналізі зібраних
по справі доказів.

З такими висновками суду слід
погодитися, оскільки ним правильно
визначено характер спірних
правовідносин та встановлено дійсні
обставини справи. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що підстави для
скасування рішення Сихівського
районного суду Львівської області
відсутні, а тому апеляційну скаргу
слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ст.
313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради відхилити.

Рішення Сихівського районного
суду м. Львова від 18 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення. Касаційна скарга
може бути подана протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: