Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/365/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:
Осоцького І.І.,

Суддів
Панкеєва О.В.,

Мануйлова Ю.С.,

При секретарі:
Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 21 листопада 2013 року у
справі за позовом Концерну «Міські
теплові мережі» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за послуги з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року Концерн «Міські
теплові мережі» звернувся до суду з
вищевказаним позовом до ОСОБА_3,
вказавши, що за заявою Концерну „МТМ"
08.01.2013р. видано судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованість за
надані послуги з центрального
опалення, централізованого постачання
гарячої води у розмірі- 2 427,91
грн..Ухвалою суду від 31.01.2013р. скасовано
цей судовий наказ.

Позивачем у позові зазначено, що у
період з вересня 2011р. по жовтень 2013р.
відповідачу надавались послуги з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води у приміщення, розташоване за
адресою АДРЕСА_1. Однак відповідач не
здійснює оплату за надання послуг з
центрального опалення,
централізованого постачання гарячої
води та станом на 01.10.2013р. має
заборгованість у сумі 3774,76 грн., яку
позивач просить суд стягнути на його
користь з відповідача та судові
витрати.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 21 листопада 2013 року
позовні вимоги задовольно в повному
обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Концерну
«Міські теплові мережі»
заборгованість за послуги з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води у сумі 3774 грн. 76 коп. та судові
витрати у сумі 229 грн. 40 коп.,

а усього стягнути - 4 004 грн. 16 коп..

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій
просить рішення суду першої інстанції
скасувати у зв"язку з його
незаконністю і ухвалити нове рішення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Згідно до вимог норм ст., ст. 1212,
1213 ЦК України, особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи без достатньої правової
підстави, зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Положення цієї
глави застосовуються незалежно від
того, чи безпідставне набуття або
збереження майна було результатом
поведінки набувача майна, потерпілого,
інших осіб чи наслідком події. Набувач
зобов'язаний повернути безпідставно
набуте майно в натурі. У разі
неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом
справи про повернення майна.

З матеріалів справи вбачається,
що Концерн "Міські теплові мережі" з
29.01.2009р. є постачальником
житлово-комунальних послуг для
населення, що мешкає у житловому фонді
комунальної власності, з
централізованого опалення та
постачання гарячої води в будинках
відповідно до рішення Виконавчого
комітету Запорізької міської ради № 235
від 29 січня 2009 року «Про визначення
виконавців житлово-комунальних
послуг».

ОСОБА_3 проживає за адресою:
АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води, які надаються
Концерном "Міські теплові мережі".

Концерном "МТМ" у період з вересня
2011р. по жовтень 2013р. відповідачу
надавались послуги з централізованого
опалення, централізованого постачання
гарячої води у приміщення, розташоване
за адресою АДРЕСА_1. Однак відповідач не
здійснює оплату за надання послуг з
центрального опалення,
централізованого постачання гарячої
води та станом на 01.10.2013р. має
заборгованість у сумі 3 774,76 грн., що
підтверджено розрахунком позивача /
а.с. 6-7, 35-39 /.

Правовідносини між сторонами
регулюються Законом України «Про
житлово-комунальні послуги», Законом
України "Про теплопостачання" та іншими
нормативно-правовими актами.

Нормами ст., ст. 20, 21 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
визначені обов'язки споживача та
виконавця житлово-комунальних послуг.
Зокрема, обов'язком споживача є
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення із
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Обов'язок наймача (власника)
квартири укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг та
оплачувати надані послуги передбачено
також пунктом 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992
року.

Пунктами 33 та 37 Правил передбачено,
що у разі неналежного надання послуг
виконавцем споживач повідомляє про це
виконавця в усній формі за допомогою
телефонного зв'язку чи у письмовій
формі за адресами, що зазначені в
договорі.

За результатами перевірки
складається акт-претензія про
неналежне надання або ненадання
послуг, який підписується споживачем
та представником виконавця згідно з
додатком 2. Акт-претензія складається у
двох примірниках по одному для
споживача та виконавця.

Частиною 3 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" N 1875-IV від
24.06.2004 року предбачено, що у разі
неприбуття представника виконавця або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.

На підставі акта-претензії та
відповідно до Порядку проведення
перерахунків розміру плати за надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення в разі ненадання їх або
надання не в повному обсязі, зниження
якості, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №151 від
17.02.2010 року, виконавець послуг робить
перерахунок.

Посилання апелянта на неналажене
постачання теплової енергії до її
квартири без належно формлених актів
про це є припущенням і тому прийняти до
уваги неможливо.

Згідно зазначених норм закону
споживач зобов'язаний оплатити
житлово-комунальні послуги, якщо він
фактично користувався ними.
Невиконання відповідачем свого
обов'язку укласти договір про надання
житлово-комунальних послуг не звільняє
їх від обов'язку, передбаченого ст.ст. 66,
67 ЖК України, ст.20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", вартість
наданих послуг підлягає стягненню в
судовому порядку.

З огляду на зазначене, дослідивши
обставини справи та надавши їм належну
правову оцінку, суд прийшов до
правильного висновку про наявність
підстав для задоволення вимог концерну
"МТМ" щодо стягнення суми
заборгованості у розмірі- 3774,76 грн..

Висновок суду узгоджується з
положеннями ст. 67 ЖК України та
встановленими нормами ст. 24 Закону
України від 02.06.2005 року "Про
теплопостачання", ст. 20 Закону України
від 24.06.2004 року "Про житлово-комунальні
послуги" обов'язками споживача. Підстав
для скасування оскаржуваного судового
рішення колегія суддів не вбачає.

Доводи скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
норм матеріального чи процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 21 листопада 2013 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: