Справа № 216/8253/13-ц
провадження 2/216/387/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.01.2014 року Центрально-Міський
районний суд м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Черкасенко Т.Г.

при секретарі
Паситніченко А.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кривому
Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до Центрально-Міської районної у місті
Ради про визнання права власності, суд
-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до Центрально-Міської районної
у місті Ради про визнання права
власності , мотивуючи свої вимоги тим,
що вона на підставі договору про
надання у безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
право приватної власності, з числом
кімнат від однієї до п'яти включно, від
11.05.1963 року, посвідченого Першою
державною нотаріальною конторою м.
Кривого Рогу, від 14.05.1963 року,
зареєстрованого в реєстрі за №1-1092, є
власником домоволодіння АДРЕСА_1.

Вказаний договір 26.11.1985 року було
зареєстровано в «Міському бюро
технічної інвентаризації».

Зазначене домоволодіння в цілому
складається з: житлового
будинку,

позначеного на плані літерою «А-1»,
загальною площею: 37,4 кв.м., житловою
площею:

24.7 кв.м.; огорожі, позначеної
літерами №1,2; водоколонки, позначеної
на плані літерою «І», замощення,
позначеного на плані літерою «II».

З метою оформлення договору
купівлі-продажу вказаного
домоволодіння позивач звернулась до
приватного нотаріуса Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_4

Однак, нотаріусом їй було надано
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, вих. №249/02-31 від 11.03.2013
року, якою їй було відмовлено у
посвідченні договору купівлі-продажу
вищевказаного домоволодіння, у зв'язку
з відсутністю правовстановлюючого
документу на житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач зауважує, що договір про
надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
право приватної власності, з числом
кімнат від однієї до п'яти включно, від
11.05.1963 року та акт прийняття будинку в
експлуатацію, на підставі яких вона є
власником житлового будинку з
господарськими побудовами, було нею
загублено, а на сьогоднішній день вона
не може отримати дубліката
правовстановлюючого документу з
підстав викладених нижче.

22.10.20І2 року з питання отримання
дублікату свого правовстановлюючого
документу вона через свого
представника, звернулась до
Криворізької філії державного
нотаріального архіву в
Дніпропетровській області. У відповідь
вона отримала постанову, в якій
нотаріусом їй було відмовлено у видачі
дублікату договору через відсутність
оригіналу його у фондах Криворізької
філії державного нотаріального архіву
у Дніпропетровській області.

Крім того, через свого представника,
вона також звернулась до архівного
відділу виконавчого комітету
Криворізької міської ради, де їй також
було повідомлено, що у документах
архівного фонду, рішення щодо видачі
права власності на житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, відсутнє.

У зв'язку з неможливістю належним чином
реалізувати свої права власника
нерухомого майна в частині
розпорядження своєю приватною
власністю, вона змушена звернутись до
суду із цією позовною заявою.

В порядку, передбаченому ст.392 ЦК
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Позивач вважає, що у даному випадку, є
можливим визнання за нею - ОСОБА_3,
права власності на житловий будинок з
господарчими побудовами, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач просить суд визнати за нею -
ОСОБА_3 право власності на житловий
будинок , який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, що в цілому складається з
житлового будинку, позначеного літерою
„А-1", загальною площею 37,4 кв.м, житловою
площею 24,7 кв.м, огорожі, позначеної
літерами № 1,2, водоколонки, позначеної
на плані літерою „І", замощення,
позначеного на плані літерою „ІІ".

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримав у
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з,явився, відповідач надав
суду лист в якому просив розглянути
справу за відсутності його
представника у зв.язку з відсутністю
претензій з даного питання.

Суд, вислухавши представника
позивача, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,
вивчивши матеріали справи, вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_3 на підставі договору про
надання у безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
право приватної власності, з числом
кімнат від однієї до п'яти включно, від
11.05.1963 року, посвідченого Першою
державною нотаріальною конторою м.
Кривого Рогу, від 14.05.1963 року,
зареєстрованого в реєстрі за №1-1092, є
власником домоволодіння АДРЕСА_1 (що
вбачається з копії договору та акту
прийняття в експлуатацію а.с.5-9).
Вказаний договір 26.11.1985 року було
зареєстровано в «Міському бюро
технічної інвентаризації» ( а.с.10).

Факт реєстрації права власності на
нерухоме майно за вище вказаною
адресою на ім.,я ОСОБА_3 підтверджується
також листом № 4772 від 16 грудня 2013 року
КП ДОР „КБТІ".

Зазначене домоволодіння в цілому
складається з: житлового будинку,
позначеного на плані літерою «А-1»,
загальною площею: 37,4 кв.м., житловою
площею: 24.8 кв.м.; огорожі, позначеної
літерами №1,2; водоколонки, позначеної
на плані літерою «І», замощення,
позначеного на плані літерою «II», що
вбачається з технічного паспорту на
житловий будинок ( а.с.13).

Як пояснив свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні, він є сусідом позивачки
ОСОБА_3 з 1961 року. Він живе у будинку
АДРЕСА_2, а вона в будинку АДРЕСА_1. В 1961
році і він і ОСОБА_3 строїли свої
житлові будинки. З того часу ОСОБА_3
живе в будинку АДРЕСА_1 по теперішній
час.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що живе в
будинку АДРЕСА_3. Його сусідкою по
АДРЕСА_1 є позивачка ОСОБА_3 Вони в один
час будували свої житлові будинку з 1961
року. З того часу ОСОБА_3 живе в своєму
будинку по теперішній час.

Згідно висновку про незалежну оцінку,
оціночна вартість вищезазначеного
домоволодіння складає 20000,00 грн.

З метою оформлення договору
купівлі-продажу вказаного
домоволодіння позивач звернулась до
приватного нотаріуса Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
Однак, нотаріусом їй було надано
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, вих. №249/02-31 від 11.03.2013
року, якою їй було відмовлено у
посвідченні договору купівлі-продажу
вищевказаного домоволодіння, у зв'язку
з відсутністю правовстановлюючого
документу на житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Договір про надання в безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку на право приватної власності, з
числом кімнат від однієї до п'яти
включно, від 11.05.1963 року та акт
прийняття будинку в експлуатацію, на
підставі яких ОСОБА_3 є власником
житлового будинку з господарськими
побудовами, було останньою загублено,
що пояснила позивачка в своєму позові,
а на сьогоднішній день вона не може
отримати дубліката
правовстановлюючого документу.

22.10.20І2 року з питання отримання
дублікату свого правовстановлюючого
документу вона через свого
представника, звернулась до
Криворізької філії державного
нотаріального архіву в
Дніпропетровській області. У відповідь
вона отримала постанову, в якій
нотаріусом їй було відмовлено у видачі
дублікату договору через відсутність
оригіналу його у фондах Криворізької
філії державного нотаріального архіву
у Дніпропетровській області (а.с.15).

Довідкою архівного відділу
виконавчого комітету Криворізької
міської ради № 162 від 30.04.2013 року ( а.с.16)
ОСОБА_1 також було повідомлено, що у
документах архівного фонду, рішення
щодо видачі права власності на
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1,
відсутнє.

У зв'язку з неможливістю належним чином
реалізувати свої права власника
нерухомого майна в частині
розпорядження своєю приватною
власністю, вона змушена звернутись до
суду із цією позовною заявою.

В порядку, передбаченому ст.392 ЦК
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

На підставі вище викладеного, суд
вважає необхідним визнати за нею -
ОСОБА_3 право власності на житловий
будинок , який розташований за адресою6
АДРЕСА_1, що в цілому складається з
житлового будинку, позначеного літерою
„А-1", загальною площею 37,4 кв.м,житловою
площею 24,7 кв.м, огорожі, позначеної
літерами № 1,2, водоколонки, позначеної
на плані літерою „І", замощення,
позначеного на плані літерою „ІІ".

Керуючись ст. ст. 10,11,60, ст. 256 ЦПК
України, ст. 392 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Центрально-Міської
районної у місті Ради про визнання
права власності, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
житловий будинок , який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що в цілому
складається з житлового будинку,
позначеного літерою „А-1", загальною
площею 37,4 кв.м, житловою площею 24,7 кв.м,
огорожі, позначеної літерами № 1,2,
водоколонки, позначеної на плані
літерою „І", замощення, позначеного на
плані літерою „ІІ".

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в Апеляційний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Т.Г. Черкасенко