АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2612/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2033/6479/2012
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 07» квітня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Кривошеіної
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 16 липня 2013 року в частині
стягнення з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії
«Слобожанське регіональне управління»
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» неустойки
(пені) по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Слобожанське регіональне управління»
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в
особі філії «Слобожанське регіональне
управління» Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
звернувся до суду з зазначеним та у
подальшому уточненим позовом до
ОСОБА_1. В обґрунтування своїх вимог
посилався на те, що 15.07.2008 року між
банком та ОСОБА_1 укладено договір про
відкриття відновлюваної кредитної
лінії № КЛ-22204/08, відповідно до якого
банк надав відповідачу в тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
зворотності, строковості та платності
кредитні ресурси шляхом відкриття
карткового рахунку, на якому
враховуються операції, здійснюються з
використанням картки VISA CLASSIK НОМЕР_1,
відновлювальної кредитної лінії з
розміром кредитної лінії 10 000,00 грн. зі
сплатою процентів за користування
кредитними ресурсами у розмірі
процентних ставок, передбачених
кредитним договором та строком
користування до 15.05.2010 року. Зазначив,
що внаслідок порушення відповідачем
свого зобов'язання стосовно
своєчасного повернення сум отриманого
кредиту та сплати нарахованих за
користування кредитними коштами
процентів, виникла прострочена
заборгованість і станом на 14.08.2012 року
загальна сума заборгованості склала
114848,54 грн., з яких сума заборгованості
без урахування пені за прострочені
платежі становила 27 466,63 грн., пеня,
нарахована за прострочення погашення
кредиту та процентів - 87 382,18 грн. Просив
стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму
заборгованості за договором № КЛ-22204/08
від 15.07.2008 року в сумі 114 848,54 грн. та
судові витрати в сумі 1521,27 грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 16 липня 2013 року позов ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії
«Слобожанське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» - задоволено, стягнуто з
ОСОБА_1 на користь банку заборгованість
за договором № КЛ-22204/08 від 15.07.2008 року в
сумі 114848,54 грн. та судові витрати в сумі
1521,27 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду - скасувати, ухвалити нове,
яким у задоволенні позову відмовити.
При цьому посилався на неповне
з`ясування судом обставин справи, що
мають значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Вважав, що суд не надав належної оцінки
доказам у справі, не звернув уваги на
те, що відсутній розрахунок пені,
відсутній період, за який позивач
просив стягнути вказану суму пені; що
до вимог про стягнення пені
застосовується позовна давність в один
рік.

Справа судами слухалася неодноразово.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29.01.2014 року
рішення апеляційного суду Харківської
області від 01.10.2013 року в частині
стягнення з ОСОБА_1 на користь банку
неустойки (пені) - скасовано, справу в
цій частині передано на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає за необхідне апеляційну
скаргу в оскаржувальній частині -
задовольнити, рішення суду в цій
частині - скасувати з наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 15.07.2008 року між
банком та ОСОБА_1 укладено кредитний
договір, згідно якого банк надав ОСОБА_1
в тимчасове користування на умовах
забезпеченості, зворотності,
строковості та платності кредитні
ресурси шляхом відкриття карткового
рахунку, на якому враховуються
операції, здійснюються з використанням
картки VISA CLASSIK НОМЕР_1, відновлювальної
кредитної лінії з розміром кредитної
лінії 10 000,00 грн. зі сплатою процентів
за користування кредитними ресурсами у
розмірі процентних ставок,
передбачених пунктом 4.1.1, підпунктами
4.1.1, 4.1.2 кредитного договору та строком
користування до 15.05.2010 року.
Заборгованість за кредитними
ресурсами станом на 14.08.2012 року склала
21537,73 грн.

Із змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29.01.2014 року вбачається, що
рішення апеляційного суду Харківської
області від 01 жовтня 2013 року в частині
стягнення з ОСОБА_1 на користь банку
суми заборгованості за кредитними
ресурсами в розмірі 21537,73 грн. не
переглядалося, оскільки ОСОБА_1 в цій
частині рішення не оскаржувалося,
тобто в цій частині воно набуло
чинності, а перегляду підлягає тільки
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з ОСОБА_1 на користь
банку пені за прострочення повернення
кредитних ресурсів.

Як вбачається з змісту договору за
прострочення повернення кредитних
ресурсів та/або сплати процентів
позичальник сплачує банку пеню з
розрахунку 1% від простроченої суми за
кожен день прострочення. Вказана пеня
сплачується у випадку порушення
позичальником термінів платежів,
передбачених пунктом 3.2., згідно якого
позичальник зобов'язується повністю
повернути кредитні ресурси, отримані
за цим договором, і сплатити проценти
за користування кредитними ресурсами
до 15.05.2010 року. Пунктом 4.3. вказаного
договору передбачено, що позичальник
сплачує проценти щомісячно, один раз в
місяць в день нарахування процентів. У
зазначений термін сплачуються
проценти, нараховані за користування
кредитними коштами в період з
попереднього по поточний день
нарахування процентів. В пункті 4.4.
вказаного договору зазначено, що
позичальник сплачує проценти за
останній звітний період не пізніше
терміну повернення кредитних ресурсів,
вказаного в пункті 3.2. цього договору, а
також будь - яких інших термінів
платежів, передбачених цим договором.
Сплата пені не звільняє позичальника
від зобов'язання сплатити проценти за
весь час фактичного користування
кредитними коштами.

Як вбачається з матеріалів справи
строк дії договору закінчився 15.05.2010
року. Пеню нараховано з 14.08.2011 року по
14.08.2012 року в розмірі 70546,74 грн., (а. с. 100).

В суді апеляційної інстанції
представник банку пояснив, що строк для
нарахування пені розпочався з січня 2009
року, строк дії договору закінчився
15.05.2010 року, а позов пред'явлено у серпні
2012 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України
позовна давність в один рік
застосовується, зокрема до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання,
тобто пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано.

Правова природа пені така, що позовна
давність до вимог про її стягнення
обчислюється по кожному дню (місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожен
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Оскільки право банку порушено з січня
2009 року, строк дії договору закінчився
у травні 2010 року, банк звернувся до суду
про стягнення пені у серпні 2012 року,
судова колегія вважає, що в задоволенні
позову в цій частині банку з
урахуванням заяви відповідача в суді
першої інстанції необхідно відмовити,
зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1
суми заборгованості з 92084,47 грн. до 21537,73
грн., з якою він був згодний.

В суді апеляційної інстанції
представник банку проти цього не
заперечував.

Що стосується стягнення судових
витрат, судова колегія вважає, що
оскільки сума стягнутої з відповідача
заборгованості за кредитним договором
склала 21537,73 грн., сума судового збору
відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України,
Закону України «Про судовий збір» від
08.07.2011 року із змінами та доповненнями,
Закону України «Про Державний бюджет
на 2013 рік» від 06.12.2012 року із змінами та
доповненнями підлягає зменшенню з 1521, 27
грн. до 229,40 грн. з урахуванням того, що
уточнений позов банк подав у липні 2013
року.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.3.ч. 1 ст. 307, п.1 ч.1
ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
оскаржувальній частині - задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 16 липня 2013 року в частині
стягнення з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії
«Слобожанське регіональне управління»
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» неустойки
(пені) - скасувати і в задоволенні
банку в цій частині відмовити.

Розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії
«Слобожанське регіональне управління»
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованості зменшити з 92084, 47 грн. до
21537,73 грн. та розмір судових витрат
зменшити з 1521,27 грн. до 229,40 грн.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: