АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/4611/2014
Головуючий у 1-ій інстанції - Фролов М.О.
Доповідач - Іванченко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М.,
Желепа О.В.

при секретарі: Онищенко О.С.

за участю:

представник позивача державного
центру зайнятості - Коновальчук О.М.

представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5

представник третьої особи
Київського міського центру зайнятості
- Батовський Д.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Державного центру зайнятості
Міністерства праці та соціальної
політики України до ОСОБА_4, третя
особа: Київський міський центр
зайнятості, про відшкодування
матеріальної шкоди

за апеляційною скаргою Коновальчука
Олександра Миколайовича в інтересах
Державного центру зайнятості
Міністерства праці та соціальної
політики України

на рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 06 лютого 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Голосіївського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_4, третя особа: Київський міський
центр зайнятості, про відшкодування
матеріальної шкоди та мотивував свої
вимоги тим, що Контрольно-ревізійним
управлінням в м. Києві згідно Плану
контрольно-ревізійної роботи на IV
квартал 2011 року було проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Київського міського центру зайнятості
за період з 01 січня 2009 року по 01 жовтня
2011 року, за наслідками якого складено
Акт ревізії від 21 грудня 2011 року. за №
06-30/2054. При цьому посилаючись на
положення Акту ревізії від 21 грудня 2011
року за № 06-30/2054, представник позивача
зазначив, що при списанні (відчуженні)
необоротних активів та запасів за
період 01 жовтня 2009 року по 01 квітня
2009р., з 01 січня 2010 року по 10 квітня 2010
року, з 01 квітня 2011р. по 01 липня 2011 року з
порушенням чинного законодавства
Київським міським центром зайнятості
було протиправно без дозволу
Державного центру зайнятості списано
матеріальні цінності вартість яких
перевищує 5000,0 грн. на загальну суму на
суму 236501,00 грн., в розмірі якої було
завдано збитки. Крім того, позивач
зазначив, що згідно Акту ревізії від 21
грудня 2011 року за № 06-30/2054 було
встановлено завищення в 2010 року
асигнувань за КЕКВ 1134 на оренду і
обслуговування автомобілів марки
«Фольцваген Туарег» та «Фольцваген
Пассат», чим було завдано збитки на
суму 384954,7 грн. В свою чергу, відповідач
на посаді директора Київського
міського центру зайнятості відповідав
за його діяльність, за виконання
покладених на центр завдань і функцій,
раціональне і ефективне використання
коштів місцевої частини державного
фонду сприяння зайнятості населення,
належне використання виділеного у його
розпорядження майна і обладнання.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 06 лютого 2014 року в
задоволенні позову Державного центру
зайнятості Міністерства праці та
соціальної політики України до ОСОБА_4,
третя особа: Київський міський центр
зайнятості, про відшкодування
матеріальної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду Коновальчук О.М. в інтересах
Державного центру зайнятості
Міністерства праці та соціальної
політики України подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 06 лютого 2014 року та
ухвалити нове по суті позовних вимог.

Посилається на те, що рішення суду
першої інстанції необґрунтоване та
незаконне.

Представник позивача в суді
апеляційної інстанції підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити.

Представник третьої особи в суді
апеляційної інстанції підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які брали участь у
справі, з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом відповідно наказу
Міністерства праці України від 26
лютого 1997 року за № 50 призначено ОСОБА_4
на посаду директора Київського
міського центру зайнятості.

Відповідно до наказу Міністерства
правці та соціальної політики України
від 15 березня 2011 року за № 124к ОСОБА_4
звільнено з посади директора
Київського міського центру зайнятості
за переведенням до Інституту
підготовки кадрів державної служби
зайнятості України, п. 5 ст. 36 КЗпП
України.

Контрольно-ревізійним управлінням в м.
Києві за наслідками проведеної ревізії
було складено 21 грудня 2011 року Акт
ревізії фінансово-господарської
діяльності Київського міського центру
зайнятості за період з 01 січня 2009 року
по 01 жовтень 2011 року за № 06-30/2054.

Згідно Акту ревізії № 06-30/2054 при
списанні (відчуженні) необоротних
активів та запасів за період 01 жовтня
2009 року по 01 квітень 2009 року , з 01 січня
2010 року по 10 квітень 2010 року, з 01 квітня
2011 року по 01 липень 2011року порушено п. 11
Типової інструкції про порядок
списання матеріальних цінностей з
балансу бюджетних установ,
затвердженої наказом державного
казначейства України та Міністерства
економіки України від 10 серпня 2001 року
за № 142/181. За відсутності дозволу
Державного центру зайнятості
Київським міським центром зайнятості
було списано матеріальні цінності
балансова вартість яких перевищує 5000,0
грн. на загальну суму 236501 грн. 00 коп., а
саме: принтери, цифровий модем,
комп'ютер, сервери, установка
безперебійного живлення,
маршрутизатор, кондиціонер. Згідно
Акту ревізії № 06-30/2054 наведене
порушення було допущене колишніми
директором ОСОБА_4 та головним
бухгалтером ОСОБА_8

06 січня 2012 року Київським міським
центром зайнятості до Акту ревізії №
06-30/2054 надано Заперечення № 08-143 якими
спростовує незаконність списання
матеріальних цінностей балансова
вартість яких перевищує 5000 грн. 00 коп.
на загальну суму 23650 грн. 00 коп. та
наведеним завдання Київському
міському центру зайнятості збитків у
сумі 23650 грн. 00 коп. При цьому відповідно
до Заперечення на момент списання
матеріальних цінностей їх балансова
вартість не перевищувала 5000 грн. 00 коп.
та загальна сума складала 12117 грн. 00
коп., а тому не потрібно було отримувати
згоду Державного центру зайнятості та
достатньо було наказу директора
Київському міському центру зайнятості,
згідно п. 11, 15 Типової інструкції про
порядок списання матеріальних
цінностей з балансу бюджетних установ

В свою чергу, відповідно до п. 42 Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 р. за
№ 550, у разі підписання акта ревізії із
запереченнями (зауваженнями) керівник
об'єкта контролю у строк не пізніше ніж
5 робочих днів після повернення
контролюючому органу акта ревізії
повинен подати йому письмові
заперечення (зауваження). Якщо протягом
цього строку заперечення (зауваження)
щодо акта не надійдуть, то контролюючий
орган має право вжити відповідних
заходів для реалізації результатів
ревізії та п. 43 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, контролюючий орган аналізує
правильність обґрунтувань, викладених
у запереченнях (зауваженнях), і в строк
не пізніше ніж 15 робочих днів після
отримання заперечень (зауважень) дає на
них письмовий висновок, який
затверджується керівником
контролюючого органу або його
заступником.

06 січня 2012 року Київським міським
центром зайнятості надано заперечення
№ 08-143 до Акту ревізії № 06-30/2054 від 21
грудня 2011 року якими спростовує
незаконність списання матеріальних
цінностей балансова вартість яких
перевищує 5000 грн. 00 коп. на загальну
суму 23650 грн. 00 коп. та наведеним
завдання Київському міському центру
зайнятості збитків у сумі 23650 грн. 00 коп.
При цьому зазначають, що на момент
списання матеріальних цінностей їх
балансова вартість не перевищувала 5000
грн. 00 коп. та загальна сума складала 12117
грн. 00 коп., а тому не потрібно було
отримувати згоду Державного центру
зайнятості та достатньо було наказу
директора Київському міському центру
зайнятості, згідно п.11, 15 Типової
інструкції про порядок списання
матеріальних цінностей з балансу
бюджетних установ (а.с. 151-155).

Відповідно до висновку на заперечення
до акту ревізії
фінансово-господарської діяльності
Київського міського центру зайнятості
від 21 грудня 2011 року № 06-30/ наданого
Контрольно-ревізійним управлінням в м.
Києві відхилено зазначену в графі
«заперечення до акту» частину
заперечень Київського міського центру
зайнятості на Акт ревізії № 06-30/2054.
Висновками не було відхилено
заперечення Київського міського
центру зайнятості в частині
відсутності порушень щодо списання
матеріальних цінностей та відсутності
матеріального збитку у сумі 23650 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
вказані заперечення Київського
міського центру зайнятості на Акт
ревізії № 06-30/2054 було прийнято частково
також колегія суддів погоджується з
висновком суду, що позивачем не надано
докази на обґрунтування та
підтвердження завдання прямої дійсної
шкоди у сумі 384954 грн. 00 коп., а саме щодо
відшкодування збитків від оренди і
обслуговування автомобілів марки
«Фольцваген Туарег» та «Фольцваген
Пассат» виходячи з наступного.

Згідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Частиною 2 ст.130 КЗпП України, при
покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника.

Статтею 132 КЗпП України, за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації при виконанні трудових
обов'язків, працівники, з вини яких
заподіяно шкоду, несуть матеріальну
відповідальність у розмірі прямої
дійсної шкоди, але не більше свого
середнього місячного заробітку.
Матеріальна відповідальність понад
середній місячний заробіток
допускається лише у випадках,
зазначених у законодавстві.

Згідно п.2 ч.1 ст.133 КЗпП України,
керівники підприємств, установ,
організацій та їх заступники, а також
керівники структурних підрозділів на
підприємствах, в установах,
організаціях та їх заступники - у
розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але
не більше свого середнього місячного
заробітку, якщо шкоду підприємству,
установі, організації заподіяно
зайвими грошовими виплатами,
неправильною постановкою обліку і
зберігання матеріальних, грошових чи
культурних цінностей, невжиттям
необхідних заходів до запобігання
простоям, випускові недоброякісної
продукції, розкраданню, знищенню і
зіпсуттю матеріальних, грошових чи
культурних цінностей.

Відповідно до ст.138 КЗпП України, для
покладення на працівника матеріальної
відповідальності за шкоду власник або
уповноважений ним орган повинен
довести наявність умов, передбачених
статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно до п.35 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами унормовано, що акт ревізії
містить констатуючу частину, в якій
наведено інформацію про результати
ревізії в розрізі кожного питання
програми із зазначенням, за який
період, яким способом (вибірковим,
суцільним) та за якими документами
перевірено ці питання, висновок про
наявність або відсутність порушень
законодавства, а також у разі наявності
визначений в установленому
законодавством порядку розмір збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю
внаслідок таких порушень. Виявлені
допущені об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції
контролюючого органу, фіксуються в
констатуючій частині акта ревізії з
обов'язковим посиланням на норми
законів чи інших нормативно-правових
актів, які порушено, та зазначенням
винних у їх допущенні осіб.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
розділ 9 Акту ревізії № 06-30/2054 не
містить визначеного в установленому
законодавством порядку розміру
збитків від оренди і обслуговування
автомобілів марки «Фольцваген Туарег»
та «Фольцваген Пассат» за розрахунками
потреби у 2010 році за КЕКВ 1134 крім того,
прикінцевими положеннями Акту ревізії
№ 06-30/2054 щодо видатків КЕКВ 1134
стосуються недостовірності внесених
до фінансової звітності даних що
порушують порядок ведення зазначеної
звітності, а не визначення в
установленому законодавством порядку
розміру збитків, для їх відшкодування.

Позивачем не надано докази вчинення
відповідачем діянь, визначених ст. 134
КЗпП України та не спростовано
висновок суду, що посада директора
Київського міського центру зайнятості
несе повну матеріальну
відповідальність, а тому посилання
суду першої інстанції на Перелік посад
і робіт, затвердженого постановою
Державного комітету Ради Міністрів
СРСР по праці і соціальних питаннях,
Секретаріату Всесоюзної Центральної
Ради Професійних Спілок від 28 грудня 1977
р. N 447/24, є обґрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, і на законність
оскаржуваного рішення не впливають.

Тому, колегія суддів дійшла висновку,
що рішення суду є законним та
обґрунтованим, відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
внаслідок чого підстав для його
скасування з мотивів викладених в
апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів -

У Х ВА Л И Л А:

Апеляційну скаргу
КоновальчукаОлександра Миколайовича в
інтересах Державного центру
зайнятості Міністерства праці та
соціальної політики України -
відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 06 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: