АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1519/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Врона А. О. Доповідач - Калиновський
А.Б. Категорія 26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді
Дніпропетровської області на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 20 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді
Дніпропетровської області, Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля» про стягнення
страхової виплати за моральну шкоду,
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до Відділення виконавчої
дирекції ФСС НВВПЗ України в м.
Павлограді Дніпропетровської області,
ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про
стягнення страхової виплати за
моральну шкоду, відшкодування
моральної шкоди були задоволені
частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції ФСС НВВПЗ України в м.
Павлограді Дніпропетровської області
на користь ОСОБА_2 страхову виплату за
моральну шкоду у розмірі 3500,00 грн.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В решті позовних вимог було
відмовлено.

В апеляційній скарзі начальник
Відділення виконавчої дирекції ФСС
НВВПЗ України в м. Павлограді
Дніпропетровської області просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 повністю,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 тривалий
час працював на підземних роботах в
умовах дії несприятливих виробничих
факторів на підприємствах,
правонаступником яких є відповідач ПАТ
"ДТЕК Павлоградвугілля", та був
звільнений у зв'язку з невідповідністю
виконуваній роботі за станом здоров'я,
що підтверджується копією трудової
книжки.

Працюючи у виробничих структурних
підрозділах ПАТ "ДТЕК
Павлоградвугілля" 16.06.1987 року позивач
отримав виробничу травму. У зв'язку з
чим 12.10.1994 року Павлоградською
міжрайонною МСЕК позивачу вперше було
встановлено 25% втрати професійної
працездатності.

У зв'язку з отриманими захворюваннями
09.12.2002 року Дніпропетровською обласною
МСЕК позивачу встановлено 60% втрати
професійної працездатності (25%-
повторно, виробнича травма 16.06.1987 року,
35% - первинно) та третю групу
інвалідності безстроково.

Позивачу завдана моральна шкода
внаслідок втрати професійної
працездатності, оскільки він втратив
працездатність; став інвалідом третьої
групи; постійно відчуває стійкий біль,
не має можливості працювати не тільки
на виробництві, а й виконувати
елементарну домашню роботу, доставляє
багато труднощів своїй родині, все це
порушує його звички та звичний спосіб
життя.

Позивачу висновком МСЕК від 09.12.2002 року
встановлено 35% втрати професійної
працездатності вперше і з цього часу у
нього виникло право на відшкодування
моральної шкоди за рахунок Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
за час роботи позивач зазнав трудового
каліцтва, через що у 2002 році настав
страховий випадок, і відповідно до
ст.ст. 8, 22 Конституції України, рішення
Конституційного Суду України від 27.01.2004
до спірних правовідносин
застосовуються відповідні положення
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» в редакції Закону від
16.06.2005, і норми законів України про
затвердження державного бюджету на 2006,
2007 і 2008 pp. застосуванню не підлягають, а
тому з урахуванням встановлених
душевних страждань на засадах
цивільного законодавства розмір
страхової виплати за моральну шкоду
має скласти 3500,00 гривень.

Таким чином, право на відшкодування
моральної шкоди виникло у позивача ще
до набуття чинності як Законом України
„Про Державний бюджет України на 2008
рік", так і Законом України „Про
внесення змін до Закону України „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Враховуючи правову позицію
Європейського суду з прав людини,
висловлену в рішенні від 08.11.2005 у справі
«Кечко проти України», колегія суддів
бере до уваги те, що у випадках, коли з
набуттям чинності певного закону, його
нормами призупиняється дія положень
закону, що був прийнятий раніше, до
спірних правовідносин застосовується
закон, що діяв на момент виникнення у
особи відповідного права.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно кваліфікував встановлені
події як страховий випадок за ст. 13
зазначеного Закону, що тягне
виникнення у позивача права, а у
відповідача обов'язку за п. «е» п. 1 ч. 1
ст. 21 цього Закону в редакції Закону від
16.06.2005 з виплати грошової суми за
моральну шкоду в світлі тлумачення
наданого рішенням Конституційного
Суду України від 27.01.2004 за № 1-рп/2004 у
справі про відшкодування моральної
шкоди Відділенням Фонду.

Відмовляючи в іншій частині позовних
вимог, суд правильно дійшов висновку
про безпідставність позовних вимог до
ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про
стягнення моральної шкоди в розмірі
2500,00 грн.

Доводи, зазначені відповідачем в
апеляційній скарзі про те, що докази, на
яких ґрунтуються позовні вимоги
позивача, не доводять факту наявності у
нього моральної шкоди, а також те, що
суд не з'ясував наявність моральної
шкоди, що має підтверджуватись
відповідним документом,
спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, рішення суду відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, підстав для його
зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді
Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: