Номер провадження 22-ц/775/2707/2014
Номер провадження 22ц/775/2707/14
Головуючий у 1-ій інстанції: Кротінов
Доповідач: Груіцька Л.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

14 квітня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді:
Лоленко А.В.,

суддів:
Груіцької Л.О., Солодовник О.Ф.,

при секретарі:
Щербюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Укргазбанк» на ухвалу
Ленінського районного суду м. Донецька
від 14 лютого 2014 року за скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Укргазбанк» на дії Відділу державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку, заінтересовані особи: суб'єкт
оціночної діяльності ОСОБА_2,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТІС», ОСОБА_3, ОСОБА_4,

В С Т А Н
О В И В:

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Донецька від 14 лютого 2014 року у
задоволені скарги Публічного
акціонерного товариства «Укргазбанк»
про визнання дій державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку, ОСОБА_5, щодо
оцінки заставного майна та
застосування її для подальшої
реалізації заставного майна у
виконавчому провадженні за виконавчим
листом №2-1581/2009,незаконними; визнання
вартості за звітом про незалежну
оцінку арештованого та описаного майна
- будівлі торгово-виставкового
комплексу загальною площею 915,1 кв.м.
розташованої за адресою:АДРЕСА_1, яка
належить майновому поручителю ОСОБА_4,
виготовленої суб'єктом оціночної
діяльності-фізичною особою ОСОБА_2
станом на 5 грудня 2012 року такою, що не
відповідає діючому законодавству;
визнання дій державного виконавця ВДВС
Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку,
ОСОБА_5, щодо уцінки заставного майна та
передачі його на реалізацію за оцінкою
станом на 5 грудня 2012 року, незаконними -
відмовлено.

Не погодившись з ухвалою Ленінського
районного суду м. Донецька від 14 лютого
2014 року акціонерне товариство
«Укргазбанк» звернулось до суду та
оскаржило її в апеляційному порядку.
Просило ухвалу суду скасувати. Вважає,
що ухвала постановлена з порушенням
норм матеріального права також
зазначають,що судом не враховано та не
застосовані положення норм закону.

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

26.02.2013 року Публічне акціонерне
товариство «Укргазбанк» звернулось до
суду зі скаргою на дії Відділу
державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку, заінтересовані
особи: суб'єкт оціночної діяльності
ОСОБА_2, про визнання вартості за звітом
про незалежну оцінку арештованого та
описаного майна - будівлі торогово -
виставкового комплексу, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1, виготовленої
суб'єктом оціночної діяльності-
фізичною особою ОСОБА_2 станом на 5
грудня 2012 року такою, що не відповідає
діючому законодавству.

05.08.13 року заявник заяву доповнив та
звернувся до суду з доповненням,
оскаржив дії Відділу державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку, заінтересовані особи:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТІС», ОСОБА_3, ОСОБА_4,
щодо визнання незаконними дії
державного виконавця ВДВС
Ворошиловського районного управління
юстиції в місті Донецьку щодо уцінки
майна після визнання первинних торгів
такими, що не відбулися та передачі
його на реалізацію за оцінкою строк
якої сплинув. А також просив
зобов'язати державного ви конав ця
винести ухвалу про зупинення
виконавчого провадження до закінчення
розгляду скарги по суті.

Ухвалою Ленінського районного суду
м.Донецька від 02 вересня 2013 року заяву
ПАТ АБ «Укргазбанк» про зупинення
виконавчого провадження до закінчення
розгляду скарги ПАТ «Укргазбанк» на
дії Відділу державної виконавчої
служби Ворошиловського районного
управління юстиції у м.Донецьку,
заінтересовані особи: суб'єкт
оціночної діяльності ОСОБА_2,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТІС», ОСОБА_4
залишили без задоволення./т.1 а.с.223/.

Судом встановлено, що в провадженні
ВДВС Ворошиловського районного
управління юстиції в місті Донецьк
перебуває виконавче провадження №
31694840 із примусового виконання
виконавчого листа №2-581, виданого 25.11.2009
року Ленінським районним судом міста
Донецьк у цивільній справі за позовом
ПАТ АБ «Укргазбанк» до ТОВ «ТІС»,
ОСОБА_4 ОСОБА_6про стягнення
заборгованості за кредитом, звернення
стягнення на предмет іпотеки,
розірвання кредитного договору.

12.05.2012 року державним
виконавцем ВДВС Ворошиловського
районного управління юстиції в місті
Донецьк складено акт опису та арешту
нерухомого майна - будівлі
торгівельно-виставкового комплексу
загальною площею 915,1 кв.м, розташованої
за адресою АДРЕСА_1, належної ОСОБА_4,
яка є предметом договору іпотеки,
укладеному між ПАТ АБ «Укргазбанк» та
ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань ТОВ «ТІС» на
користь ПАТ АБ «Укргазбанк».

18.05.2012 року ВДВС
Ворошиловського районного управління
юстиції в місті Донецьк винесено
постанову про призначення експерта -
суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_2
для проведення оцінки описаного та
арештованого майна. За наслідками
оцінки описаного та арештованого
майна, суб'єктом оціночної діяльності
ОСОБА_2 складено звіт про незалежну
оцінку майна будівлі
торгівельно-виставкового комплексу
загальною площею 915,1 кв.м, розташованої
за адресою АДРЕСА_1, відповідно до
якого оціночна вартість описаного та
арештованого майна склала 2 532 708,95
гривень без ПДВ. З сумою оцінки ПАТ АБ
«Укргазбанк» не погодився, надав заяву
про рецензування звіту.

Постановою від 04.01.2013 року ВДВС
Ворошиловського районного управління
юстиції в місті Донецьк призначено
рецензування звіту про оцінку,
визначено суб'єкта оціночної
діяльності ОСОБА_7, якому доручено
проведення рецензування звіту. Листом
№19/133090 від 07.02.2013 року ВДВС
Ворошиловського районного управління
повідомив ПАТ АБ «Укргазбанк» про те,
що за наслідками рецензування ринкова
вартість об'єкту нерухомого майна не
змінилася, а звіт про оцінку майна
визнаний таким, що в цілому відповідає
вимогам чинного законодавства.

Судом також встановлено, що за
наслідками оцінки описаного та
арештованого майна, суб'єктом
оціночної діяльності ОСОБА_2 складено
звіт про незалежну оцінку майна
будівлі торгівельно-виставкового
комплексу загальною площею 915,1 кв.м,
розташованої за адресою АДРЕСА_1,
відповідно до якого оціночна вартість
описаного та арештованого майна станом
на 05.12.2012 року склала 2 532 708,95 гривень
без ПДВ.

15.03.2013 року торги не відбулися й
державний виконавець, відповідно до
п.4.5.10 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
Юстиції України № 512/5 від 2 квітня 2012
року про проведення уцінки майна, склав
Акт уцінки.

24.07.2013 року в системі реалізації
конфіскованого майна було оголошено
про проведення повторних прилюдних
торгів 09.08.2013 року.

Вислухавши суддю-доповідача,
сторін по справі, дослідивши матеріали
цивільної справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України у кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15
ЦК України цивільні права й обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства. Кожна
особа має право на судовий захист.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
надаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі; доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статі 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Частинами 2 та 3 статті 387 ЦПК України
передбачено, що у разі встановлення
обґрунтованості скарги суд визнає
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Відповідно до статті 54 Закону України
«Про виконавче провадження» звернення
стягнення на майно, що є предметом
іпотеки в виконавчому провадженні
відбувається з врахуванням вимог,
передбачених Законом України «Про
іпотеку».

Відповідно до речення 2 частини 2 статті
49 Закону України «Про іпотеку»
початкова ціна продажу предмета
іпотеки на других прилюдних торгах
може бути зменшеною не більше ніж на 25
відсотків.

Відповідно до п. 4.5.10 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства Юстиції України № 512/5 від
02.04.2012 року про проведення уцінки
майна державним виконавцем
складається акт, у якому зазначаються
реквізити виконавчого документа та
номер виконавчого провадження,
вартість майна, за якою воно
передавалося на реалізацію, вартість
майна після уцінки. Про проведення
уцінки майна та її результати
державний виконавець не пізніше
наступного робочого дня після її
проведення повідомляє спеціалізовану
організацію, що здійснює реалізацію
майна.

Відповідно до статті 62 Закону України
«Про виконавче провадження» майно
передається на реалізацію за ціною та в
порядку, визначеними статтею 58 цього
Закону. Тобто до передачі майна на
реалізацію державний виконавець
зобов'язаний визначити його вартість у
спосіб, передбачений статтею 58 цього
Закону.

Відповідно до п.3 ст.58 ЗУ «Про виконавче
провадження», державний виконавець
повідомляє про результати визначення
вартості чи оцінки майна сторонам. У
разі якщо сторони не згодні з
результатами визначення вартості чи
оцінки, вони мають право подати
державному виконавцю заперечення в
десятиденний строк з дня надходження
повідомлення. Сторона вважається
ознайомленою з результатами
визначення вартості чи оцінки
арештованого майна, якщо їй надіслано
повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання чи
перебування такої сторони, достовірно
встановленим державним виконавцем.

Оскаржуючи дії державного виконавця,
апелянт посилається на те, що
державний виконавець порушив діюче
законодавство, оскільки у постанові
про призначення експерта для участі у
виконавчому провадженні не чітко
сформулював вимоги проведення оцінки
майна, не зазначив, яку саме вартість
майна необхідно визначити оцінювачу.

Апеляційний суд вважає, що ці доводи не
заслуговують на увагу, бо відповідно до
Постанови про призначення експерта для
участі у виконавчому провадженні /
а.с.71, том №1/ від 18 травня 2012 року
державний виконавець чітко
сформулював вимогу щодо оцінки майна, а
саме: « суб'єкту оціночної діяльності..
надати звіт про незалежну оцінку
описаного та арештованого майна/ акт
оцінки майна/ з питань ринкової
вартості майна».

Оскаржуючи дії державного виконавця,
апелянт також посилається на те, що
державний виконавець використав звіт
про оцінку майна для формування пакету
документів, який у подальшому був
направлений на прилюдні торги, а з
вказаним звітом Банк не був згоден з
тих підстав, що на їх думку оцінювач
вказав вартість мана, яка не є ринковою.

Апеляційний суд вважає, що ці доводи
також не заслуговують на увагу,а
апеляція в цій частині не підлягає
задоволенню, бо відповідно до діючого
законодавства, а саме відповідно до п.3
ст.58 ЗУ „Про виконавче провадження",
державний виконавець повідомив
позивача про результати визначення
вартості /оцінки/ майна сторонам.
Позивач подав свої заперечення й
державний виконавець Постановою від
04.01.2013 року ВДВС Ворошиловського
районного управління юстиції в місті
Донецьк призначив рецензування звіту
про оцінку, якою визначено суб'єкта
оціночної діяльності - ОСОБА_7, якому
доручено проведення рецензування
звіту.

Листом №19/133090 від 07.02.2013 року ВДВС
Ворошиловського районного управління
повідомив ПАТ АБ «Укргазбанк» про те,
що за наслідками рецензування ринкова
вартість об'єкту нерухомого майна не
змінилася, а звіт про оцінку майна
визнаний таким, що в цілому відповідає
вимогам чинного законодавства.

Оскаржуючи дії державного виконавця,
апелянт також посилається на те, що не
брав участі в уцінці майна, а його
права, передбачені статтею 12 порушені
діями державного виконавця, який в
супереч абз. 4 п. 18 Положення про
порядок проведення аукціонів
(публічних торгів) з реалізації
заставленого майна, затверджене ПКМУ
від 22 грудня 1997 р. N 1448 не узгодив уцінку
майна із заставодержавцем.

Апеляція в цій частині не підлягає
задоволенню, бо відповідно до статті 54
Закону України «Про виконавче
провадження» звернення стягнення на
майно, що є предметом іпотеки в
виконавчому провадженні відбувається
з врахуванням вимог, передбачених
Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до частини 2 статті 49
Закону України «Про іпотеку» початкова
ціна продажу предмета іпотеки на
других прилюдних торгах може бути
зменшеною не більше ніж на 25 відсотків
.

Апеляційним судом встановлено, що
15.03.2013 року торги не відбулися й
державний виконавець, відповідно до
п.4.5.10 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
Юстиції України № 512/5 від 2 квітня 2012
року про проведення уцінки майна, склав
Акт уцінки.

Відмовляючи у задоволенні скарги у цій
частині, суд першої інстанції
правильно вказав на те, що державний
виконавець не порушив законних прав та
інтересів стягувача не повідомивши
його про здійснення уцінки, та не
погодивши з ним уцінку нерухомого
майна, бо такі дії державного виконавця
не передбачені діючим законодавством
яке регулює спірні правовідносини.

Оскаржуючи дії державного виконавця,
апелянт також посилається на те, що
державний виконавець повинен був
провести повторну оцінку майна, якщо
сплинув час чинності звіту.

Апеляція у цій частині не підлягає
задоволенню, бо як вбачається з
матеріалів справи за наслідками оцінки
описаного та арештованого майна,
суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_2
складено звіт про незалежну оцінку
майна будівлі
торгівельно-виставкового комплексу
загальною площею 915,1 кв.м, розташованої
за адресою АДРЕСА_1, відповідно до
якого оціночна вартість описаного та
арештованого майна склала 2 532 708,95
гривень без ПДВ. З сумою оцінки ПАТ АБ
«Укргазбанк» не погодився, надав заяву
про рецензування звіту.

Постановою від 04.01.2013 року ВДВС
Ворошиловського районного управління
юстиції в місті Донецьк призначено
рецензування звіту про оцінку,
визначено суб'єкта оціночної
діяльності ОСОБА_7, якому доручено
проведення рецензування звіту. Листом
№19/133090 від 07.02.2013 року ВДВС
Ворошиловського районного управління
повідомив ПАТ АБ «Укргазбанк» про те,
що за наслідками рецензування ринкова
вартість об'єкту нерухомого майна не
змінилася, а звіт про оцінку майна
визнаний таким, що в цілому відповідає
вимогам чинного законодавства.

Судом також встановлено, що суб'єктом
оціночної діяльності ОСОБА_2 складено
звіт про незалежну оцінку майна
будівлі торгівельно-виставкового
комплексу загальною площею 915,1 кв.м,
розташованої за адресою АДРЕСА_1,
складено на 05.12.2012 року й вартість
склала 2 532 708,95 гривень без ПДВ.

15.03.2013 року торги не відбулися й
державний виконавець, відповідно до
п.4.5.10 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
Юстиції України № 512/5 від 2 квітня 2012
року про проведення уцінки майна, склав
Акт уцінки.

24.07.2013 року в системі реалізації
конфіскованого майна було оголошено
про проведення повторних прилюдних
торгів 09.08.2013 року.

Тобто торги були проведені в межах
шести місячного строку. Повторне
визначення державним виконавцем
вартості майна для цілей проведення
повторних прилюдних торгів Законом
України «Про виконавче провадження» не
передбачено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
скарги на дії державного виконавця.

При встановленні зазначених фактів і
постановленні рішення судом не було
порушено норм процесуального права та
правильно застосовано норми
матеріального права.

Доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження суду першої
інстанції, висновки суду вони не
спростовують.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304,307,312,313-315 ЦПК
України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Укргазбанк» відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду
м.Донецька від 14 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
та може бути оскаржено протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді