документу 10.04.2014
Справа № 517/1144/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
смт. Фрунзівка

Фрунзівський районний суд
Одеської області України в складі:

головуючого судді
Гончар І.В.

при секретареві
Заболотній
Л.В.

за участю: представника позивача
Ковбасюк І.О.

відповідачки
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Фрунзівка
Одеської області цивільну справу за
позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2013 року позивач ПАТ КБ
«Приват Банк» звернулось до суду з
позовом та просить стягнути з
відповідачки ОСОБА_2 заборгованість у
сумі 80 395, 47 грн., а також судовий збір 803,
95 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що 06 серпня 2008 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір №
ODXRRC01720073, на підставі якого остання
отримала кредит в розмірі 6 863, 34 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідач зобов'язання по
кредитному договору не виконував, в
зв'язку з чим виникла заборгованість,
яку позивач просить стягнути.

У зв'язку з зазначеними
порушеннями зобов'язань за кредитним
договором відповідач станом на 28.05.2013
року має заборгованість в сумі 80395,47
грн. яка складається з наступного:

- заборгованість по комісії за
користування кредитом - 424,91 грн;

- пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 75666,01 грн;

а також штрафи відповідно до п. п. 2. 4, 5. 5
Умов та правил надання банківських
послуг:

- штраф (фіксована частина) - 500, 00
грн;

- штраф (процентна складова) - 3804,55
грн.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та норм
закону.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та просить їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнає, та
просить суд відмовити у позові в
зв'язку з закінченням строку позовної
давності.

Представник відповідача в судовому
засіданні та в запереченні на позов,
позовні вимоги не визнав та пояснив, що
відповідно до Заяви позичальника
№064051489 від 06.08.2008 року, Банк надав
відповідачці строковий кредит у сумі
6863,34 грн. на строк 36 місяців з 06.08.2008 р. по
06.08.2011 р. включно. Починаючи з 10.09..2008
року щомісяця в період сплати, за який
приймається період з 10 по 15 число
кожного місяця Позичальник повинен
надати Банку грошові кошти 352,05 грн. для
погашення заборгованості за кредитом.
Відповідно до розрахунку Позивача по
заборгованості та квитанцій про
погашення заборгованості
Відповідачем, щомісячні платежі в
зазначений строк з березня 2010 року не
сплачувалися, що означає: при
відсутності платежу з наступного дня
позивачу стає відомо про порушення
його прав. Тому просить застосувати
позовну давність, строк якої сплинув
16.03.2013 року.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши сторони , суд вважає, що в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити з наступних підстав.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Так, з матеріалів справи
вбачається, що позивачем було подано
до суду позов 20.12.2013 року, а кредитний
договір між сторонами укладено 06.08.2008
року на 36 місяців з кінцевим терміном
погашення заборгованості 06.08.2011 року.

Вказані обставини свідчать про те,
що ПАТ КБ « ПриватБанк» було відомо про
наявність кредитної заборгованості у
відповідача, однак, як вбачається з
матеріалів справи, до 20.12.2013 року,
позивачем не було вжито заходів щодо
погашення заборгованості по кредиту
відповідачем. Також, у своїй позовній
заяві позивач не ставив питання про
поновлення пропущеного строку
позовної давності, поважних причин
пропуску строку не зазначив.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності є підставою для
відмови у позові.

Відповідно до п.31 постанови
Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
зазначено, що з урахуванням положення
п.7 частини тринадцятої ст..11 ЗУ «Про
захист прав споживачів», суди мають
виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку з цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається в
письмовій формі.

В судовому засіданні при
вивченні матеріалів справи не
встановлено, що підчас укладення
кредитного договору сторони
домовлялися про збільшення позовної
давності по вимогам про стягнення
кредиту.

До позовної заяви додані не Умови
надання кредиту фізичним особам «
Розстрочка», а «Условия и правила
предоставления банковских услуг», де у
розділі «Общие положення» зазначено,
що позивач діє на підставі ліцензії
НБУ № 22 від 29.07.2009 року , у зв'язку з чим
цей документ не має відношення до
предмету спору, так як датований
пізніше договору від06.08.2008р., на який
посилається позивач як на підставу
своїх вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215
ЦПК України, ч.1 ст.259, ч.4 ст.267 ЦК
України, суд -

В И Р І
Ш И В:

У позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції в десятиденний строк з дня
його проголошення.

С У Д Д Я : підпис

Копія вірна. Суддя Фрунзівського
районного суду
І.В.Гончар