АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1324/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/447/14
Головуючий у 1-й інстанції Івко В. М.
Доповідач Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді : Пікуля В.П.,

суддів : Бутенко С.Б., Панченка О.О.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 26 грудня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну розміру
аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів. У
своєму позові просив змінити розмір
аліментів, що стягуються з нього згідно
рішення Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 19.01. 2009
року де замість 1/4 частини всіх видів
заробітку (доходів) на 1/8 частину всіх
видів заробітку (доходів), та стягувати
з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/8
частину заробітку (доходів), але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно з дня подачі заяви і по день
повноліття;

- змінити розмір аліментів, що
стягуються з нього згідно рішення
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 22.07.2002 року де
замість 1/З частини всіх видів
заробітку (доходів) на 1/8 частину всіх
видів заробітку (доходів), та стягувати
з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, 1/8
частину заробітку (доходів), але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно з дня подачі заяви і по день
повноліття дитини;

- змінити розмір аліментів, що
стягуються з нього згідно рішення
Новосанжарського районного суду,
Полтавської області від 22.07.2002 року де
замість 1/З частини всіх видів
заробітку (доходів) на 1/8 частину всіх
видів заробітку(доходів), та стягувати
з нього на користь ОСОБА_3, аліменти на
утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, 1/8
частину заробітку (доходів), але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно з дня подачі заяви і по день
повноліття дитини;

- внести зміни до виконавчого листа від
30.01.2009 року справа № 2-190-2009 р. де
стягувати з нього аліменти на користь
ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 замість 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходів), але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на 1/8 частину
всіх видів заробітку (доходів), але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно і до повноліття дочки;

- внести зміни до виконавчого листа від
22.07.2002 року справа за № 2-469 .2002 р. де
стягувати з нього аліменти на користь
ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 замість 1/3 частини всіх
видів заробітку (доходів), але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на 1/8 частину
всіх видів заробітку(доходів), але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно і до повноліття дітей;

- внести зміни до виконавчого листа від
22.07.2002 року справа за № 2-469.2002 р. де
стягувати з нього аліменти на користь
ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, замість 1/З частини всіх
видів заробітку (доходів), але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на 1/8 частину
всіх видів заробітку(доходів), але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно і по день повноліття дітей.

Рішенням Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 26 грудня
2013 року в позові відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просив
його скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення його позову,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи.

У запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_3 просить рішення суду залишити
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення, вважає, що рішення суду
ухвалено із дотриманням вимог закону.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, заслухавши пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи у межах
доводів апеляційної скарги, приходить
до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно із ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Cудом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_1 згідно виконавчих
листів №2-190/2009 від 30.01.2009 року, №2-469/2002
від 22.07.2002 року сплачує аліменти на
користь відповідачок на утримання
доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із матеріалів справи також вбачається
та не заперечується сторонам, що
рішенням Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 22.07.2002
року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
стягнуті аліменти на утримання дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та на утримання
дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3
частини його заробітку (доходу), але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 19.07.2002 року.

Крім того, рішенням Новосанжарського
районного суду Полтавської області від
19.01.2009 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
стягнуті аліменти на утримання дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
частини його заробітку (доходу), але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 02.12.2008 року.

Згідно вимог ст.192 Сімейного Кодексу
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось з них.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснено, що
відповідно до ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них. У новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ст. ст. 59, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що згідно довідки про
доходи позивача, він працює у СП
«Полтавська газонафтова компанія»
електромонтером з обслуговування
бурових та отримує постійний
заробіток, який за липень 2013
року-листопад 2013 року становить 36 747, 32
грн. (без ЄСВ).

Крім того, як зазначено в довідці
директора ПАФ «Агротехнологія»
Новосанжарського району, позивач
отримує доходи від оренди земельного
паю.

Аналізуючи матеріали справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що позивач не надав суду
належних доказів щодо наявності
передбачених ст. 192 СК України підстав
для зменшення розміру аліментів.

При цьому, суд першої інстанції
обґрунтовано звернув увагу, що навпаки,
як вбачається із матеріалів справи,
заробітна плата навіть збільшилася у
порівнянні з тією, яку він отримував на
час звернення до суду.

Суд першої інстанції також вірно
звернув увагу, що як зазначено в
довідці Руденківської сільської ради
Новосанжарського району від 14.06.2013 року
№02-14/917, позивач проживає там з дружиною
ОСОБА_7 та її дочкою ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Про те, що зазначені особи знаходяться
на його утриманні, позивачем доказів не
надано.

Разом з тим, матеріалами справи
підтверджується, що ОСОБА_5 перебуває
на обліку в Державній установі
«Інститут патології хребта та суглобів
імені професора М.І. Ситенка Академії
медичних наук України», що в м. Харкові.

Дитина ОСОБА_4 перебуває на обліку у
Полтавській обласній дитячій
клінічній лікарні, потребує постійного
лікування.

При цьому, заробіток відповідачів не є
значним в середньому на місяць 1 700
гривень у ОСОБА_2 та 500 гривень у ОСОБА_3
Даних про те, що вони мають якісь інші
джерела доходів, позивачем суду не
надано.

Тобто, хоча додаткові витрати на
утримання дитини можуть бути предметом
окремого позову, суд першої інстанції
обґрунтовано врахував при винесенні
рішення саме стан здоров'я дітей та
матеріальний стан матерів, з якими
проживають неповнолітні діти.

Отже, врахувавши матеріальний стан
позивача, його забезпеченість, який на
даний час працевлаштований та отримує
сталий заробіток, стан здоров'я дітей
та матеріальний стан відповідачів, а
також беручи до уваги, що ОСОБА_1
належних та допустимих доказів на
обґрунтування своїх позовних вимог
надано не було, суд першої інстанції
вірно прийшов до висновку про відмову у
задоволенні позову про зміну розміру
аліментів.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1
в апеляційній скарзі на те, що він взяв
інший шлюб з ОСОБА_7, яка має доньку
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки доказів
того, що позивач зазнає значних втрат, у
зв'язку з одруженням та спільним
проживанням з ними надано не було,
окрім того, цього року ОСОБА_8 досягне
повноліття, а доказів, що вона
перебуває на утриманні ОСОБА_1 суду не
надано, тому дані обставини не можуть
бути підставою для зміни розміру
аліментів.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону
України «Про виконавче провадження»
загальний розмір усіх відрахувань під
час кожної виплати заробітної плати
не може перевищувати п'ятдесят
відсотків заробітної плати, що має бути
виплачена працівнику, у тому числі в
разі відрахування за кількома
виконавчими документами. Це обмеження
не поширюється на відрахування із
заробітної плати в разі відбування
боржником покарання у виді виправних
робіт і стягнення аліментів на
неповнолітніх дітей. У таких випадках
розмір відрахувань із заробітної
плати не може перевищувати сімдесяти
відсотків.

Враховуючи викладене, не знайшли свого
підтвердження доводи позивача про те,
що на підставі виконавчих документів
більше 50 % із заробітної плати позивача
утримується на сплату аліментів,
оскільки ч. 4 ст. 70 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
зазначене обмеження не поширюється на
стягнення аліментів на неповнолітніх
дітей.

За таких обставин, судова колегія
приходить до висновку, що судом першої
інстанції вірно встановлені та належно
перевірені обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи, рішення суду є законним і
справедливим, ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, тому підстав для його зміни чи
скасування не має.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314,
319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 26 грудня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
В.П.Пікуль

Судді
С.Б. Бутенко

О.О. Панченко

З оригіналом згідно

суддя
В.П. Пікуль