Провадження № 2/267/29/14
Справа № 267/700/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м. Макіївка

Гірницький районний суд міста Макіївки
Донецької області

у складі :
головуючого - судді Каніщєвої Н.О.

при
секретарі - Єремченко Х.О.

з участю представника
позивача - Анісімової І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду справу за позовом
Комунального підприємства ( КП )
«Макіївтепломережа» до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за
відпущену теплову енергію,

в с т а н о в
и в :

Представник позивача звернулась
до відповідачів із позовом про
стягнення суми боргу за відпущену
теплову енергію. В обґрунтування
позовних вимог зазначила, що
відповідач ОСОБА_2 є власником квартири
АДРЕСА_1. Спільно з нею мешкає та
зареєстрований її син - відповідач
ОСОБА_3 Вони з відповідачами
перебувають у договірних відносинах на
поставку та отримання теплової енергії
на підставі платіжних документів,
отриманих від поставщика комунальних
послуг централізованого опалення,
абонентської розрахункової книжки та
відкритого лицьового рахунку. В
порушення житлового законодавства
відповідачі не сплачують надані
послуги за опалення житлового
приміщення, у зв'язку із чим виникла
заборгованість за період з 01.10.2010р. по
01.06.2012р. у сумі 4409 грн. 55 коп. Просила
стягнути зазначену заборгованість та
судовий збір у сумі 229,40 грн.

В судовому засіданні представник
позивача Анісімова І.В., діюча за
довіреністю ( а.с. 10), підтримала позов і
пояснила, що відповідач ОСОБА_2 є
власником квартири АДРЕСА_1. Спільно з
нею мешкає та зареєстрований її син -
відповідач ОСОБА_3 КП
«Макіївтепломережа» надає комунальні
послуги теплопостачання у будинок, в
якому мешкає відповідач, виконує свої
обов'язки по постачанню у будинок і
відповідно і у квартиру відповідача
теплову енергію, проте відповідач
тривалий час в односторонньому порядку
не сплачує комунальні платежі за
теплову енергію. 17.07.2012р. вона
звернулась до суду із заявою про видачу
судового наказу про стягнення з
відповідачів заборгованості за
відпущену теплову енергію за період з
01.10.2010 року по 01.06.2012 рік в сумі 4409,55
гривень та 20.07.2012р. був виданий судовий
наказ про стягнення з відповідача
зазначеної заборгованості. Ухвалою
суду від 23.11.2012р. судовий наказ від
20.07.2012р. був скасований. У зв'язку із цим
просить стягнути з відповідачів на
користь КП «Макіївтепломережа»
заборгованість за відпущену теплову
енергію у сумі 4409,55 грн. та понесені
витрати на сплату судового збору 229,40
гривень.

Представник позивача 26.12.2013р. надала
відзив на заперечення, у якому
зазначила, що відсутність письмового
договору між позивачем та
відповідачами не свідчить про
відсутність договірних відносин.
Договір вважається фактично укладений
після того, як квартира підключена до
системи водопостачання, відкрито
особовий рахунок. Факт мешкання в
квартирі відповідачів, і той факт, що
квартира підключена до
централізованого опалення свідчить, що
відповідачі користуються послугами КП
«Макіївтепломережа». Відповідно до п.18
Правил надання послуг з
централізованого опалення, поставки
холодної та гарячої води та
водовідведення, питання відключення
від мереж централізованого опалення
вирішує міжвідомча комісія і тільки їй
надано таке право на підставі Порядку
відключення окремих житлових будинків
від мереж централізованого опалення
поставки гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
опалення. Акт цієї комісії є підставою
для звільнення від оплати послуг за
опалення. Такого акту у відповідачів
немає, а самовільне відключення від
мереж централізованого опалення
заборонено. Відповідно до роз'яснень
Міністерства з питань житлово -
комунального господарства від 27.06.2008р.,
самовільне відключення радіаторів у
квартирі не є підставою для зменшення
оплати за опалення.

Заявою від 18.10.2013р. уточнила позовні
вимоги та просила стягнути з
відповідачів заборгованість за
відпущену теплову енергію за період з
01.10.2010 р. по 01.10.2013р. у сумі 6653, 36 грн. та
понесені витрати на сплату судового
збору 229,40 гривень.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явились,
відповідач ОСОБА_2 надала до суду
29.07.2013р. заперечення на позовну заяву, а
29.11.2013р. - уточнення до них, в яких
зазначила, що балансоутримувачем
будинку АДРЕСА_1 є Міське комунальне
господарство, яким право управління і
управління майном передано КП
«Житловик -1», з яким у неї укладений
договір про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення від 10.05.2006р., але
зазначені послуги їй не надавались з
06.09.2006р., оскільки опалювальні прилади у
квартирі були демонтовані від
центрального опалення, що
підтверджується актом від 06.09.2006
р.,складеним КП «Житловик - 1», актом №
2-2509 від 06.09.2006р., актами від 26.10.2006р. та
від 07.11.2006р., складеного КП
«Макіївтепломережа» на відсутність
опалення, актами від 11.05.2010р. та від
20.12.2010р., що у спальні,залі, кухні
обрізані радіатори, а в ванній кімнаті
відсутня сушка для рушників та стояк
центрального опалення. Факт
відсутності системи опалення в
квартирі підтверджує технічний
висновок спеціаліста від 06.11.2013р. КП
«Макіївтепломережа» знаючи про те, що у
вони не отримують послуги з надання
центрального опалення жодного разу не
зробило перерахунок. Необхідність
демонтування опалювальних приладів
виникла у результаті невиконання
балансоотримувачем своїх обов'язків
щодо ремонту опалювального обладнання
та заміні батарей у АДРЕСА_1, про що був
складений акт. Вимоги, встановлені
законодавством, щодо підтримки стану
опалювального обладнання не були
додержані балансоутримувачем, в
результаті чого опалювальні прилади
стали непридатними для використання та
створили аварійну ситуацію в осінньо -
зимовий період. Просили у задоволенні
позову відмовити у повному обсязі.

Повно і всебічно проаналізувавши
матеріали справи, суд встановив такі
обставини справи та визначені
відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, а
відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у
зазначеній квартирі.

Відповідно до п. 7 «Правил користування
приміщеннями житлових будинків»,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 24 січня 2006 року №
45, власник та наймач ( орендар ) квартири
зобов'язаний оплачувати надані
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 20,32 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-1У,
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги щомісяця у
строки, встановлені договором або
законом.

Згідно п.18 «Правил надання послуг з
центрального опалювання, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
постановою Кабінету Міністрів від 21
липня 2005 року № 630, розрахунковим
періодом для опалення послуг є
календарний місяць. Плата за послуги
вноситься не пізніше 20 числа місяця, що
настає за розрахунковим, якщо
договором не встановлено інший строк.

Судом встановлено, що письмовий
договір про надання послуг з
центрального опалення між КП
«Макіївтепломережа» та відповідачами,
не укладався, тому плату за послуги з
теплопостачання відповідачі
зобов'язані були вносити щомісяця не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
розрахунковим.

Законом України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено укладання між споживачем
та виконавцем письмового договору на
надання житлово-комунальних послуг на
основі типового договору.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 21 липня 2005 року № 630
затверджено типовий договір про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення.

Проте, відповідно до ст. 11 ЦК
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 218 ЦК України
недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків,
встановлених законом.

Ні ЦК України, ні ЖК України на
Законом України «Про
житлово-комунальні послуги» випадки, в
яких недодержання сторонами письмової
форми правочину про надання
житлово-комунальних послуг, має
наслідком його недійсність, не
передбачені, а тому відсутність
письмового договору між КП
«Макіївтепломережа» та відповідачем,
не позбавляє відповідача обов'язків
оплати наданих послуг з
централізованого опалення займаної
нею та членами її сім'ї квартири.

Судом встановлено, що станом на
06.09.2006р. відповідачами опалювальні
прилади були демонтовані,що
підтверджується актами від 06.09.2006 р.,
26.10.2006р.,07.11.2006р., 11.06.2010р., 20.12.2010р. (а.с. 47-52)

Згідно п. 11 «Правил користування
тепловою енергією», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.10.2007 р. N 1198, самовільне втручання в
діючі системи теплопостачання і
теплоспоживання забороняється, а п. 41
передбачено, що споживач несе
відповідальність за самовільне
переобладнання системи
теплопостачання. Питання відключення
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води в
багатоповерхових житлових будинках
регулюється також Правилами надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року № 630, та Порядком
відключення окремих житлових будинків
від мереж централізованого опалення
та постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання (далі - Порядок), який
затверджено Наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства від
22.11.2005 року № 4.

При проектуванні будинку закладався
засіб теплопостачання - централізоване
теплопостачання. Згідно з вимогами
відповідних державних будівельних
норм щодо питань влаштування системи
опалення, всі стояки та внутрішні
розподільчі мережі при проектуванні
гідравлічно пов'язані для забезпечення
стабільної роботи системи опалення
будинку. Відключення окремих квартир
по стояку призводять до
розбалансування гідравлічного режиму
роботи внутрішньобудинкової системи
опалення, перерозподілу теплоносія, що
є причиною зменшення подачі теплоносія
на інші стояки і, внаслідок цього, скарг
споживачів на незадовільне опалення.

При встановлені індивідуального
опалення розробляється проект
спеціалізованою організацією. Він
погоджується всіма зацікавленими
організаціями на підставі попередньо
виданих технічних умов. У них
зазначається варіант індивідуального
опалення, враховуючи і особливості
мікрорайону, будинку, тощо з
максимальним унеможливленням впливу
шкідливої дії від роботи
індивідуального опалення для
мешканців будинку. Після погодження
проекту комісією, утвореною при органі
місцевого самоврядування, видається
дозвіл на встановлення
індивідуального опалення.

Стаття 152 ЖК України передбачає порядок
проведення переобладнання і
перепланування житлового будинку
(квартири), що належить громадянинові,
відповідно до якого, такі роботи
проводяться лише з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів. При цьому переобладнання
вважається улаштування в окремих
квартирах багатоквартирних будинків
індивідуального опалення та іншого
інженерного обладнання.

У відповідності до п. 26 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 р. №630, відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

Пунктом 1.2 Порядку відключення окремих
житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженого
наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України № 4 від 22.11.2005 р.,
визначено, що для реалізації права
споживачів на відмову від отримання
послуг централізованого опалення
орган місцевого самоврядування або
місцевий орган виконавчої влади
створює своїм рішенням постійно діючу
міжвідомчу комісію для розгляду питань
щодо відключення споживачів від мереж
централізованого опалення, призначає
голову та затверджує її склад,
затверджує положення про роботу
комісії. Засідання постійно діючої
міжвідомчої комісії відбуваються у
міру потреби, але не рідше одного разу
на місяць. Тобто, вищезазначені
нормативні положення надають право
постійно діючим комісіям розглядати
питання, пов'язані з відключенням
споживачів від системи центрального
опалення та надавати такий дозвіл за
певних умов.

Отже, діючим законодавством
встановлений певний порядок
відключення житлових приміщень від
централізованої системи опалення,
недотримання якого свідчить про
самовільне, без належного дозволу
відключення квартири.

Втім, відповідачі не виконали
зобов'язань, покладених на них чинним
законодавством як на споживачів послуг
з теплопостачання, пов'язаних з
відключенням квартири від системи
центрального опалення, не дотримались
встановленого порядку та відключили
свою квартиру від централізованої
системи опалення самовільно.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення і
відсутність радіаторів у власній
квартирі, що має місце з боку
відповідачів, що забороняється, не є
підставою для звільнення від обов'язку
по оплаті наданих КП
«Макіївтепломережа» послуг. Єдиною
підставою для зняття з обліку та
припинення відповідних нарахувань, на
чому наполягає позивач, є акт про
відключення, який після закінчення
робіт подається відповідній комісії
для затвердження.

Згідно розрахунку заборгованості,
відповідачі мають заборгованість
перед позивачем за відпущену теплову
енергію за період з 01.10.2010р. по 01.10.2013р. у
сумі 6653,36 грн. (а.с. 66-68)

Таким чином, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

У відповідності зі ст.79 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Судовий збір у сумі 229,40 грн., який був
понесений позивачем, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 218 від 23.01.2013р., підлягають стягненню з
відповідачів на користь позивача.(а.с. 2)

На підставі викладеного, ст.
ст. 64, 66-68 ЖК України, ст.ст. 509, 815 ЦК
України, Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», «Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення»,
керуючись ст. ст.212-215, 218, 256,257,264,267 ЦПК
України, суд

В и р і ш и в :

Позов Комунального підприємства (
КП ) «Макіївтепломережа» до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за
відпущену теплову енергію -
задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь Комунального підприємства ( КП
) «Макіївтепломережа» заборгованість
за відпущену теплову енергію за період
з 01 жовтня 2010 року по 01 жовтня 2013 року у
сумі 6653 (шість тисяч шістсот п'ятдесят
три) гривні 36 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь Комунального підприємства (КП )
«Макіївтепломережа» судовий збір у
сумі 229 (двісті двадцять дев'ять)
гривень 40 (сорок) копійок.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Донецької області через Гірницький
районний суд м. Макіївки протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення суду,якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: