УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду м. Києва від
05 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві ради»
про встановлення порядку користування
жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 22 липня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
05 грудня 2013 року апеляційну скаргу
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5
задоволено частково, рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 22 липня 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Виділено у користування ОСОБА_3 жилу
кімнату площею 12,3 кв. м з лоджією в
квартирі АДРЕСА_1.

Виділено у спільне користування ОСОБА_2
та ОСОБА_4 житлові кімнати 12,4 кв. м та 17,6
кв. м з лоджією в квартирі АДРЕСА_1.

Залишено у загальному користуванні
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 коридор, кухню,
ванну кімнату, вбиральню в квартирі
АДРЕСА_1.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
ухвалюючи нове рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_3, правильно
встановив характер правовідносин
сторін у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір в межах
заявлених позовних вимог з урахуванням
конкретних обставин справи на підставі
наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341
ЦПК України є підставами для
скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду м. Києва від 05 грудня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, Комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві ради»
про встановлення порядку користування
жилим приміщенням, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і
кримінальних справ
Л. М. Мазур