Справа № 459/5539/13
Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/1412/14
Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді:
Приколоти Т.І.

суддів: Федоришина А.В.,
Тропак О.В.

при секретарі: Івановій
О.О.

з участю: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області на рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 11 грудня 2013
року, по справі за позовом ОСОБА_3 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області про стягнення
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням частково
задоволено позов ОСОБА_3 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області про стягнення
моральної шкоди спричиненої
ушкодженням здоров»я при виконанні
трудових обов»язків, внаслідок
професійного захворювання.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області в користь позивача
10 000 гривень моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішення оскаржило Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області.

В апеляційній скарзі Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області просять рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Апелянт вважає, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Стверджує, що судом
не враховано, що позивач не звертався
із заявою щодо розгляду питання про
призначення виплат у зв'язку з
спричиненням моральної шкоди. Також
посилається на те, що наявності одного
тільки висновку про стійку втрату
працездатності в результаті
професійного захворювання є
недостатнім для того, щоб вважати
доведеним факт заподіяння моральної
шкоди позивачу. Позивачем не
представлено суду належних доказів на
підтвердження негативного впливу
професійного захворювання на його
душевний стан.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника апелянта,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що така задоволенню не
підлягає.

З матеріалів справи, а саме з
трудової книжки позивача вбачається,
що його стаж роботи в підземних умовах
шахти вугільного басейну становить 6
років.

Встановлено, що відповідно до
акту №22 про нещасний випадок від 7
березня 2001 року з ОСОБА_3 трапився
нещасний випадок.

14 серпня 2001 року обласною МСЕК
позивачу вперше встановлено 40% втрати
професійної працездатності та ІІІ
групу інвалідності.

25 грудня 2012 року йому встановлено
50% втрати працездатності безтерміново.

Позивач неодноразово перебував на
стаціонарному та амбулаторному
лікуванні у зв"язку з наявністю
вищевказаного ушкодження, що
вбачається з наданих позивачем виписок
з історії хвороби.

Відповідно до ст. ст. 1, 3. 21, 43, 46
Конституції України, Україна як
соціальна держава, зміст і
спрямованість якої визначають права і
свободи людини та їх гарантії,
проголосила право громадян на належні,
безпечні і здорові умови праці,
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника
тощо. Право на соціальний захист
гарантується, зокрема,
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення.

Окремим видом загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
згідно з абз. 51 ч. 1 ст. 4 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, є страхування
від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про охорону
праці» державна політика в галузі
охорони праці базується, зокрема на
принципах пріоритету життя і здоров'я
працівників, повної відповідальності
роботодавця за створення належних,
безпечних і здорових умов праці,
соціального захисту працівників,
повного відшкодування шкоди особам,
які потерпіли від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Згідно ч. 1 ст. 9 даного Закону,
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або у разі смерті
працівника, здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків відповідно до ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві її професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Укладаючи з роботодавцем угоду про
обов'язкове страхування від нещасного
випадку страховик (Фонд соціального
страхування від нещасних випадків) тим
самим бере на себе зобов'язання надати
застрахованим особам передбачені
законом соціальні послуги та виплати.

На час спірних правовідносин діяли ч. З
ст. 34 ЗУ від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» та ст. 9 ЗУ «Про охорону
праці», згідно з якою відшкодування
шкоди, заподіяної працівником
внаслідок ушкодження його здоров'я,
здійснюється Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України відповідно до
законодавства України.

Згідно п.п. «є» п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві й
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» (в
редакції чинній на час спірних
правовідносин) передбачено надання
позивачу соціальних послуг і виплат, у
тому числі відшкодування моральної
шкоди при наявності факту її
заподіяння потерпілому.

Надаючи соціальні послуги
застрахованим та здійснюючи страхові
виплати грошових сум, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
здійснює забезпечення соціального
захисту громадян у разі тимчасової,
стійкої або повної втрати
працездатності.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Зокрема, моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
вона зазнала у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Встановлення законом обов'язку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків відшкодовувати моральну
шкоду є засобом реалізації потерпілим
гарантованого державою усім
застрахованим громадянам забезпечення
прав у страхуванні від нещасного
випадку та професійного захворювання.

Згідно із ч. 4 ст. 14 ЗУ «Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності», до професійного
захворювання належить захворювання, що
виникло внаслідок професійної
діяльності застрахованого та
зумовлюється виключно або переважно
впливом шкідливих речовин і певних
видів робіт та інших факторів,
пов'язаних з роботою.

Ушкодження здоров'я, заподіяні
потерпілому під час виконання трудових
обов'язків, незалежно від ступеня
втрати професійної працездатності,
спричиняють йому моральні та фізичні
страждання.

Постановою Пленуму Верховного суду
України від 31 березня 1995 року № 4 «Про
судову практику по справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» встановлено, що розмір
відшкодування моральної (немайнової)
суд визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних, тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення,
тощо) та з урахуванням інших обставин.

Втративши частково працездатність на
виробництві, позивач не взмозі в повній
мірі виконувати ту чи іншу роботу,
постійно повинен проходити курс
лікування у зв'язку з професійною
хворобою та каліцтвом, обмежений в
життєдіяльності, а тому суд прийшов до
вірного висновку, що йому завдана
моральна шкода.

Суд прийшов до вірного висновку, що
обов'язок відшкодувати моральну шкоду
позивачу покладається на відповідача -
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області, яка спричинена
внаслідок професійного захворювання
та трудового каліцтва.

При визначенні розміру грошового
відшкодування моральної шкоди,
відповідно до ч. З ст. 23 ЦК України,
враховано характер заподіяної
позивачу шкоди, глибину фізичних та
душевних страждань позивача, а також
вимоги розумності та справедливості.

Судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, правильно
застосований матеріальний закон та
дотримана процедура розгляду
передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду. А тому,
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення такої.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ч.1, 314 ч. 1
п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді -
відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 11 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: