Головуючий суду 1 інстанції - Долотін
Доповідач - Максюта І.О.
Справа № 1211/921/2012
Провадження № 22ц/782/5335/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого - Максюти І.О.

суддів: Авалян Н.М., Туренка С.І.,

при секретарі Аліханян Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційними скаргами Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.Красному Лучі
на рішення Краснолуцького міського
суду Луганської області від 26 червня 2012
року та додаткове рішення
Краснолуцького міського суду
Луганської області від 30 січня 2013 року
з цивільної справи за позовом ОСОБА_2
до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
м.Красному Лучі про встановлення факту
проживання однією сім'єю, стягнення
одноразової страхової виплати у
зв'язку зі смертю члена сім'ї,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Красному Лучі
про встановлення факту проживання
однією сім'єю, стягнення одноразової
страхової виплати у зв'язку зі смертю
члена сім'ї. В обґрунтування пояснила,
що вона є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3. 01.08.1991 року її батько був
травмований на шахті імені «Ізвєстія»,
де працював на той час, йому була
призначена 3-я група інвалідності, у
зв'язку з цією травмою отримував
виплати по відшкодуванню шкоди. З 11.03.2005
року вона проживала зі своїм батьком
ОСОБА_3 однією сім»єю за місцем
проживання останнього за адресою:
АДРЕСА_2. Вони вели спільне
господарство, мали сумісний бюджет.
Вона доглядала за батьком та після його
смерті організовувала поховання.
Вважає, що право на одержання
одноразової допомоги вона має на
підставі ст.21, ст.33 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», що Фонд соціального
страхування зобов'язаний у
встановленому законом порядку
виплатити одноразову допомогу в разі
смерті потерпілого, який номер від
профзахворювання з моменту отримання
висновку про встановлення причинного
зв'язку між смертю та
профзахворюванням. Та право на таку
виплату мають члени сім'ї , які
проживали з потерпілим на момент його
смерті. За ст.34 цього ж Закону розмір
одноразової допомоги має бути не менше
п'ятирічної заробітної плати
потерпілого. Позивач вважає, що це
складає 262491,84 грн. з розрахунку: 3645,72
грн. (середня, заробітна плата
померлого ОСОБА_3) * 72 місяці. Оскільки
добровільно Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
відмовився виплачувати позивачці
одноразову допомогу як члену сім'ї
померлого, це спонукало її звернутися
до суду. Позивачка ОСОБА_2 просила суд
встановити факт її проживання однією
сім»єю з її батьком ОСОБА_3 та стягнути
з Краснолуцького відділення
виконавчої дирекції Фонду ССНВ на її
користь одноразову допомогу як члену
сім'ї померлого ОСОБА_3 в сумі 262491,84 грн.

Рішенням Краснолуцького міського суду
Луганської області від 26 червня 2012 року
позовні вимоги задоволені частково.
Стягнуто з відділення виконавчої
дирекції Фонду ССНВ в м.Красному Лучі
Луганської області на користь ОСОБА_2
одноразову допомогу, як члену сім'ї, у
сумі 67194 грн. У задоволенні іншої
частини позову відмовлено за
необґрунтованістю.

Додатковим рішенням Краснолуцького
міського суду Луганської області від 30
січня 2013 року позов ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім»єю задоволений. Встановлений факт
проживання однією сім»єю ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Красний Луч
Луганської області, більше п»яти років.

Не погодившись з рішеннями суду,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
відповідач звернувся до суду з
апеляційними скаргами, в яких просив
скасувати рішення і ухвалити нове про
відмову у задоволенні позову.

Справа була предметом розгляду
апеляційної та касаційної інстанцій.
Ухвала апеляційного суду Луганської
області від 19 серпня 2013 року (а.с.93-95),
постановлена за результатами
перегляду оскаржуваних рішень суду
першої інстанції, скасована ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 листопада 2013 року, а справа
направлена на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції (а.с.11-113).

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вислухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обгрунтованість рішень суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг, обговоривши доводи апеляційних
скарг, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що скарги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Згідно ст. 10 ЦПК
України обставини цивільних справ
встановлюються судом за принципом
змагальності. Суд же, зберігаючи
об'єктивність і неупередженість, лише
створює необхідні умови для
всебічного і повного дослідження
обставин справи. При дослідженні і
оцінці доказів, встановленні обставин
справи і ухваленні рішення суд
незалежний від висновків органів
влади, експертиз або окремих осіб.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів. Крім того, згідно ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на основу своїх вимог або
заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
від 15.03.1978 року ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2.
На підставі свідоцтова про одруження
серії НОМЕР_2 від 26.09.1998 року ОСОБА_2
після укладення шлюбу змінила прізвище
на «ОСОБА_2».

Із свідоцтва про розірвання шлюбу
серії НОМЕР_3 виходить, що ОСОБА_3 свій
попередній шлюб розірвав. Матеріали
справи не містять доказів, що ОСОБА_3
перебуваві у шлюбі.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що
відділом реєстрації актів цивільного
стану Краснолуцького МУЮ Луганської
області 12.08.2010 року видане свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_4, актовий запис
981 від 12.08.2010 року.

З довідки квартального комітету №12 від
17.06.2011 року, виданій ОСОБА_2, вбачається,
що вона дійсно проживала з батьком
ОСОБА_3 з 2005 року, вела з ним сумісне
господарство, мали спільний бюджет; у
серпні 2010 року позивач здійснила
поховання батька, а саме за адресою
АДРЕСА_2 проживає на час
розглядусправи.

Допитані у судовому засідання в якості
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7
підтвердили факт сумісного проживання
позивачки ОСОБА_2 з її батьком ОСОБА_3 та
пояснили, що ОСОБА_2 та її батько вели
спільне господарство, мали сумісний
бюджет.

Акт №9 від 05.08.1991 року про нещасний
випадок на підприємстві (форма Н-1)
свідчить, що 01.08.1991 року ОСОБА_3 отримав
травму на підприємстві.

Довідка МСЕК серії 2-20 ПС №001735 видана
04.05.2011 року на підставі акту №4, і
свідчить про те, що з 21.04.2011 року
встановлений причинний зв'язок смерті
ОСОБА_3 з трудовим каліцтвом, яке
сталося 01.08.1991 року.

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з положень ст. 21 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачає, що у
випадку настання страхового випадку
Фонд ССНВ зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку зробити
виплату одноразової допомоги у випадку
смерті потерпілого.

Встановивши, що позивач проживала
однією сім»єю з померлим батьком
більше п»яти років, вели спільне
господарство та мали спільний бюджет,
суд вважав вимоги обгрунтованими та
задовольнив їх частково, навівши у
судовому рішенні інший розрахунок
одноразової допомоги, ніж той, який був
поданий позивачем.

З такими висновками суду першої
інстанції не погоджується колегія
суддів.

За змістом ст. 28 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності страхові виплати, які
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку складаються із:
страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(щомісячна страхова виплата); страхової
виплати в установлених випадках
одноразової допомоги потерпілому
(членам його сім'ї та особам, які
перебували на утриманні померлого);
страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому; страхової
виплати пенсії у зв'язку з втратою
годувальника; страхової виплати
дитині, яка народилася інвалідом
внаслідок травмування на виробництві
або професійного захворювання її
матері під час вагітності; страхових
витрат на медичну та соціальну
допомогу.

Відповідно до ст. 33 Закону в разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання) мають непрацездатні
особи, які перебували на утриманні
померлого або мали на день його смерті
право на одержання від нього утримання,
а також дитина померлого, яка
народилася протягом не більш як
десятимісячного строку після його
смерті.

Такими непрацездатними особами є:
діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до
18 років, які не працюють, або старші за
цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання, - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють;
інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності; неповнолітні діти,
на утримання яких померлий виплачував
або був зобов'язаний виплачувати
аліменти; непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право. Право на одержання
страхових виплат у разі смерті
потерпілого мають також дружина
(чоловік) або один з батьків померлого
чи інший член сім'ї, якщо він не працює
та доглядає дітей, братів, сестер або
онуків потерпілого, які не досягли
8-річного віку.

Згідно із ч. 7 ст. 34 Закону в разі смерті
потерпілого внаслідок нещасного
випадку або професійного захворювання
розмір одноразової допомоги його сім'ї
повинен бути не меншим за п'ятирічну
заробітну плату потерпілого і, крім
того, не меншим за однорічний заробіток
потерпілого на кожну особу, яка
перебувала на його утриманні, а також
на його дитину, яка народилася протягом
не більш як десятимісячного строку
після смерті потерпілого.

За змістом ст. 3 Сімейного кодексу
України сім»я створюється на підставі
шлюбу. Подружжя вважається сім'єю і
тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку
з навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно.

Оскільки позивач ОСОБА_2 з 26.09.1998
року перебуває в зареєстрованому шлюбі
з ОСОБА_8, відомості про що містяться у
свідоцтві про одруження серії НОМЕР_5,
виданому Софіївською селищною Радою
Краснолуцької міськради Луганської
області 26 вересня 1998 року (а.с.8), її
місце проживання зареєстроване в
АДРЕСА_1 (а.с.5), тобто за адресою,
відмінною від місця проживання ОСОБА_3,
вона вона не може бути членом іншої
сім'ї, не є непрацездатною й не належить
до осіб, які мають право на одноразову
допомогу, то передбачені підстави для
одержання одноразової допомоги після
смерті її батька ОСОБА_3 у ОСОБА_2
відсутні.

Таким чином, суд першої
інстанції неповно встановив фактичні
обставини справи і неправильно
застосував матеріальний закон, який
регулює спірні правовідносини, а тому
ухвалені у справі судові рішення
підлягають скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову за
необгрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 314-316, 317 ЦПК України, судова
колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Красному Луч
задовольнити.

Рішення Краснолуцького міського суду
Луганської області від 26 червня 2012 року
та додаткове рішення Краснолуцького
міського суду Луганської області від 30
січня 2013 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_2 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.Красному Лучі
про встановлення факту проживання
однією сім'єю, стягнення одноразової
страхової виплати у зв'язку зі смертю
члена сім'ї відмовити.

Рішення набирає законної сили
негайно після його проголошення, але
може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: