АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц-7962139
Головуючий у 1 інстанції -
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Невідомої
Т.О.

при секретарі Охневській Т.В .

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну
скаргуПублічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк»

на рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 29 листопада 2013 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А
:

В серпні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду із вищезазначеним
позовом, в якому просив стягнути з
ОСОБА_1 на його користь заборгованість
у розмірі 33 767, 55 грн. яка утворилася у
зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх
зобов'язань за кредитним договором від
24.07.2003 року.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 29.11.2013 року в задоволенні
позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ КБ
«ПриватБанк» подав апеляційну скаргу
та посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовну заяву.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт вказує, зокрема, що суд
першої інстанції безпідставно
відмовив у задоволенні позову у зв'язку
зі сплином строку позовної давності,
оскільки заява про застосування такого
строку не подавалась.

В судовому засіданні представник ПАТ
КБ «Приватбанк» підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції інші особи,які беруть участь
у справі не з'явилися. Про місце та час
розгляду справи, відповідно до ст.ст.74.76
ЦПК України, повідомлені належно,
причини неявки в судове засідання не
повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка
сторін, або інших осіб,які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
пояснення осіб, які брали участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши апеляційну скаргу, в
межах її доводів, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 252 ЦК України та п. 24
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Згідно до ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 261 ЦК
України, перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила, а заява про захист
цивільного права або інтересу має бути
прийняти судом до розгляду незалежно
від спливу позовної давності.

Згідно з ч. 5 ст. 267 ЦПК України, якщо суд
визнає поважними причини пропущення
позовної давності, порушене право
підлягає захисту.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 24.07.2003 року між ЗАТ
КБ "ПриватБанк", правонаступником якого
на час розгляду справи є ПАТ КБ
"ПриватБанк", та ОСОБА_1 був укладений
договір про надання споживчого кредиту
№ КЗЕОЯОООІ01271 за умовами якого
позивач надав відповідачу грошові
кошти на придбання майна у розмірі 4 200
грн. 11 коп., а відповідач зобов'язався
повернути наданий кредит, сплатити
проценти за користування кредитом у
розмірі 28 % річних згідно Графіку
погашення кредиту та процентів, строк
надання кредиту - 12 місяців.

Заборгованість відповідача перед
позивачем на час звернення до суду
відповідно до заявлених позовних вимог
та представленого розрахунку складає 33
767 грн. 55 коп.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог банку, суд першої інстанції,
виходив з того, що строк на який
надавався кредит становить 12 місяців,
тобто із сплавом цього строку позивач
дізнався про порушення свого права,
однак звернувся з позовною заявою до
Деснянського районного суду міста
Києва лише 27.08.2013 року, тобто після
сплину строку позовної давності,
обумовленого ст. 257 ЦК України.

Такі висновки суду зроблено щодо всіх
заявлених позивачем вимог та на
підставі поданих сторонами доказів,
яким дана правильна оцінка. У рішенні
наведені мотиви, з яких суд надає
перевагу одним доказам над іншими і
його висновки в цій частині є
обґрунтованими.

Судом повно та всебічного з'ясовані
обставини справи, перевірені доводи і
заперечення сторін та застосовані
правові норми, які регулюють дані
правовідносини, з огляду на що рішення
суду відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про
неправомірне застосування судом
першої інстанції строку позовної
давності за відсутності заяви про
застосування такого строку, є
безпідставними, оскільки пунктом 7 ч. 13
ст. 11 Закону України «Про захист прав
споживачів» та п. 31 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
зазначено, що кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви у спорі.
Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

У зв'язку з наведеним, неможливо
погодитись з доводами апеляційної
скарги про неналежну оцінку доказів та
невідповідність викладених у рішенні
суду висновків обставинам справи,ці
доводи не відносяться до тих, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість ухвалення рішення щодо
скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 29 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді