справа № 2-2792/11
№ провадження 2/208/40/13
РІШЕННЯ

Іменем
України

25 лютого 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі: судді Похвалітої С.М.,
при секретарі Пентраковської М.В.,

За участю:

- Відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и в:

Позивач Публічне акціонерне
товариство «Сведбанк» в особі
Дніпродзержинського відділення АТ
«Сведбанк» звернулось до Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області із позовом
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 22 лютого 2013 року в якості
правонаступника позивача Публічне
акціонерне товариство «Сведбанк»
замінено на правонаступника позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи».

У своєму позові позивач посилається на
те, що відповідно до договору,
укладеного між Акціонерним
комерційним банком «ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого стало Публічне
акціонерне товариство «Сведбанк» від 23
березня 2007 року відповідач ОСОБА_1
отримала кредит у розмірі 26 600 доларів
США строком користування по 22.03.2017 року,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 14 відсотків на рік
за весь строк фактичного користування
кредитом. Внаслідок істотного
порушення умов Кредитного договору №
0310/0307/88-082 від 23.03.2007 року на підставі п.3.8
Кредитного договору станом на 03.11.2010
року відповідачу було направлено
повідомлення про зміну умов кредитного
договору, у зв'язку з чим відповідач був
зобов'язаний достроково сплатити
заборгованість за кредитним договором
у повному обсязі. Відповідач
зобов'язання за договором належним
чином не виконувала, у зв'язку з чим
станом на 19 вересня 2011 року має
заборгованість в розмірі 17 900 доларів
США, яка складається з 17 707,30 доларів США
- заборгованість за кредитом, 192,99
доларів США - заборгованість по
процентам за користуванням кредитом, 18
671,87 грн. - сума пені.

Тому, прохає суд стягнути з ОСОБА_1 на
користь позивача заборгованість за
кредитним договором № 0310/0307/88-082 від
23.03.2007 в розмірі 161 396,26 грн., яка
складається з 17 707,30 доларів США -
заборгованість за кредитом, 192,99
доларів США - заборгованість по
процентам за користуванням кредитом, 18
671,87 грн. - сума пені.

До адреси суду від представника
позивача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» надійшла заява про
уточнення позовних вимог, та прохає суд
стягнути з відповідача ОСОБА_1 в
рахунок погашення заборгованості на
користь позивача за кредитним
договором № 0310/0307/88-082 від 23.03.2007 року,
яка станом на 19 вересня 2011 року складає
161 396,25 грн. та складається з
заборгованості за кредитом та
відсотками в розмірі 142 724,38 грн., пеня в
розмірі 18 671, 87 грн.

В судове засідання представника
позивача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» не з'явився, надав до суду
заяву про розгляд справи у відсутності
їх представника.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнала частково.
Зазначила суду, що дійсно між нею та
Акціонерним комерційним банком
«ТАС-Комерцбанк» 23 березня 2007 року був
укладений кредитний договір,
відповідно якого вона отримала кошти в
розмірі 26 600,00 доларів США грн. При
укладенні договорів про передачу прав
за її кредитним договором та договором
іпотеки порушено правові норми
стосовно порядку їх укладення.
Повідомлення про заміну її кредиторів
вона не отримувала, тому вона має право
не виконувати свого обов'язку новому
кредиторові до надання боржникові
доказів переходу до нового кредитора
прав у зобов'язанні. Відсутні дані з
якого періоду нараховується пеня.
Також зазначила, що у «ТАС-Комерцбанку»
відсутня індивідуальна ліцензія. Тому
просить суд відмовити в задоволені
позову.

Вислухавши відповідача, дослідивши
докази по справі, суд вважає позов
таким, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Ч.1 ст. 1055 ЦК України передбачає, що
кредитний договір укладається у
письмовій формі.

Судом встановлено, що 23 березня 2007 року
між Акціонерним комерційним банком
«ТАС-Комерцбанк», правонаступником
якого стало Відкрите акціонерне
товариство «Сведбанк», який змінив
своє найменування на Публічне
акціонерне товариство «Сведбанк», та
відповідачем ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір, згідно до умов якого
відповідач отримала кредитні кошти в
розмірі 26 600,00 доларів США на строк з 23
березня 2007 року по 22 березня 2017 року та
на умовах, передбачених договором із
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 14,00 відсотків річних
за весь строк фактичного користування
кредитом, що підтверджується копією
кредитного договору № 0310/0307/88-082 та факт
отримання коштів не заперечується
відповідачем.

Згідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Як визначено в ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Внаслідок істотного порушення умов
Кредитного договору № 0310/0307/88-082 від
23.03.2007 року на підставі п.3.8 Кредитного
договору станом на 03.11.2010 року
відповідачу було направлено
повідомлення про зміну умов кредитного
договору, у зв'язку з чим відповідач був
зобов'язаний достроково сплатити
заборгованість за кредитним договором
у повному обсязі (а.с.12-14).

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1 зобов'язання за договором
належним чином не виконувала, у зв'язку
з чим станом на 19 вересня 2011 року має
заборгованість в розмірі 17 900 доларів
США, яка складається з 17 707,30 доларів США
- заборгованість за кредитом, 192,99
доларів США - заборгованість по
процентам за користуванням кредитом, 18
671,87 грн. - сума пені.

Згідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У справі відсутні будь-яких фактичних
даних про те, що відповідач своєчасно
виконувала свої грошові зобов'язання
за вказаним вище договором і не
порушувала умови договору, та
відповідно до ст. 60 ЦПК України, не
надала суду доказів, які б підтвердили
ту обставину, що відповідно до ст. 1049 ЦК
України борг за кредитним договором
вона повернула позивачу і не
порушувала умови про повернення
кредиту.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що відповідач свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконала, а тому вимога позивача про
стягнення заборгованості за кредитним
договором підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Посилання відповідача та те, що при
укладенні договорів про передачу прав
за її кредитним договором та договором
іпотеки порушено правові норми
стосовно порядку їх укладення, а саме
відсутність у «ТАС-Комерцбанку»
індивідуальної ліцензії, відсутність
даних з часу нарахування пені, а також
відсутність у позивача доказів
переходу до нового кредитора прав у
зобов'язанні є безпідставними.

Так, відповідно до договору факторингу
№ 15 від 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк»
та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор
плюс» вказано у вступній частині в
розділі сторони, що ПАТ «Сведбанк» є
правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк»
та в розділі 1 зазначеного договору й
вказано обсяг прав вимоги.

Згідно до вимог ст.512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок:
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги);
правонаступництва; виконання обов'язку
боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем);
виконання обов'язку боржника третьою
особою.

Відповідно ст. 514 ЦК України, до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Згідно до вимог ч.2 ст. 517 ЦК України,
боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.

Таким чином, боржник, який не отримав
повідомлення про передачу права вимоги
іншій особі, не позбавляється обов'язку
погашення заборгованості, а лише має
право на погашення заборгованості
первинному кредитору і таке виконання
зобов'язання є належним.

Неотримання боржником письмового
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові не є
перешкодою для реалізації права
фактора звернутися у будь-який час за
захистом своїх порушених прав до суду,
оскільки боржник у судовому засіданні
має можливість заперечувати проти
вимог фактора.

В судовому засіданні встановлено, що
банк, за кредитним договором, свої
зобов'язання виконав, надав
відповідачу кредитні кошти в іноземній
валюті, за заявою відповідача ОСОБА_1, а
остання отримала те, на що
розраховувала - кошти в іноземній
валюті.

На момент укладення кредитного
договору не існувало заборони
відповідача взяти кредитні кошти в
іншій валюті, в гривні. Грошові кошти
мають бути повернуті в тій самій
валюті, в якій і одержані та в
кількості, що відповідає умовам
кредитних договорів разом з
нарахованими процентами та іншими
платежами.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк, або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно до ч.1 ст.215, ч.1 ст.203 ЦК України
підставою недійсності правочину є
суперечливість змісту правочину ЦК
України, актам цивільного
законодавства.

Під час укладання кредитного договору
відповідач ОСОБА_1 обрала валютою
кредитування саме долари США та взяла
на себе зобов'язання повернути кредит в
іноземній валюті. Тому твердження
відповідача щодо невідповідності умов
кредитного договору законодавству
України є цілком безпідставними та
такими, що не ґрунтуються на діючому
законодавстві України.

Відповідно до ст. 203 ч. 3 ЦК України,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Як вбачається зі змісту
вищезазначеного кредитного договору
відповідача було проінформовано про
всі його істотні умови, спосіб та
терміни погашення кредиту, розмір та
терміни сплати процентів та інших
платежів тощо, що підтверджується
підписом відповідача на договорах, й
ОСОБА_1 засвідчила, що зміст умов
кредитування їй зрозумілий.

За таких обставин власні дії ОСОБА_1, що
виразилися у підписанні кредитного
договору та здійсненні напису щодо
ознайомлення з його умовами і
відсутністю претензій, являється
підтвердженням ознайомлення її зі
змістом укладенею угоди та бажанням
щодо настання правових наслідків,
обумовлених цією угодою. Виходячи з
цього, відповідач не заперечує
вільного волевиявлення та її вільної
згоди щодо всіх умов даного кредитного
договору на момент його укладення та
протягом його виконання.

Таким чином, при підписанні кредитного
договору всі передбачені чинним
законодавством вимоги для укладення
договору були дотримані, договори
містять всі передбачені чинним
законодавством відомості, дотримано
всіх вимог щодо змісту та форми їх
укладення, а тому не вбачається підстав
стверджувати про невідповідність їх
умов вимогам законодавства.

Посилання відповідача в обґрунтування
вимог на ст.5 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю», суд вважає безпідставними,
оскільки згідно положень цієї статті,
передбачено наявність індивідуальної
ліцензії на надання і одержання
резидентами кредитів в іноземній
валюті, якщо терміни і суми таких
кредитів перевищують встановлені
законодавством межі. Разом з цим,
обставин невідповідності вимогам
чинного законодавства терміну та суми
наданого за оспорюваним Договором та
одержаних відповідачем кредиту судом
не встановлено, та в матеріалах справи
такі дані відсутні.

Доводи відповідача про те, що для
правомірності видачі та одержання
кредиту незалежно від суми грошових
коштів необхідною умовою є отримання
індивідуальної ліцензії суд вважає
також безпідставними, оскільки згідно
п.п. 1.5 Положення про порядок видачі НБУ
індивідуальних ліцензій на
використання іноземної валюти на
території України як засобу платежу,
затвердженого постановою Правління
НБУ від 14.10.2004 року №483, використання
іноземної валюти як засобу платежу без
ліцензії, дозволяється, зокрема якщо
ініціатором або отримувачем за
валютною операцією є уповноважений
банк (ця норма стосується лише тих
операцій уповноваженого банку, на
здійснення яких НБУ видав йому
банківську ліцензію та письмовий
дозвіл на здійснення операції з
валютними цінностями). Таким чином, на
момент укладання договору станом на 23
березня 2007 року дані умови договору не
суперечили і на даний час не суперечать
чинному законодавству.

Відповідно до ст. 60 ч. 1 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Аналізуючи зібрані докази в їх
сукупності, норми чинного
законодавства, суд приходить до
висновку про правомірність дій щодо
надання відповідачу кредиту в
іноземній валюті.

Оскільки, при подачі позовної заяви
позивачем було сплачено судовий збір
та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, згідно
наданої квитанції про сплату на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи та судового збору
(а.с.3,4), тому суд вважає, що ці кошти
необхідно стягнути з відповідача на
користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 525, 526, 611, 612, 625, 629, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК
України, ст. ст. 10, 60, 88, 209 ЦПК України,
суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (, р/р 2001,
адреса: 07400, Київська область, м.Бровари,
бульвар Незалежності, буд. № 14)
заборгованість за кредитним договором
№ 0310/0307/88-082 від 23.03.2007 року:

- 142 724 (сто сорок дві тисячі сімсот
двадцять чотири) грн. 38 коп. -
заборгованість по договору;

- 18 671 (вісімнадцять тисяч шістсот
сімдесят одна) грн. 87 коп. - пеня;

- 1 613 (одна тисяча шістсот тринадцять)
грн. 96 коп. - сума судового збору;

- 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. - витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Усього: 163 130 (сто шістдесят три тисячі
сто тридцять) грн. 21 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний термін апеляційної скарги з
дня його проголошення.

Суддя
Похваліта С. М.