Провадження №2/761/354/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 квітня 2014 року
Шевченківський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого - судді: Осаулова
А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві в приміщенні
суду цивільну справу за позовом
об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Івана
Франка, 4» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по оплаті за
житлово-комунальні послуги; трьох
відсотків річних, інфляційних втрат, -

в с т а н о в
и в :

Позивач ОСББ «Івана Франка,4» звернувся
до суду з позовом про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги з відповідача ОСОБА_2

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що позивач згідно
розпорядження Шевченківської районної
у м.Києві державної адміністрації від
07.04.2005 року №871 отримав на свій баланс
житловий комплекс по АДРЕСА_1.
Відповідно до вимог Закону України
«Про об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку» і іншого
законодавства у сфері регулювання
порядку надання житлового-комунальних
послуг позивач - ОСББ «Івана Франка,4»
надає послуги з утримання вказаного
будинку і прибудинкової території,
надає послуги з постачання до квартир
мешканців гарячої і холодної води,
опалення і водовідведення,
обслуговування і ремонту будинку та з
паркування автомобілів на виконання
рішення загальних зборів ОСББ. Між тим,
отримуючи вказані послуги, відповідач
не сплачує за них.

Так, власником квартири АДРЕСА_1 є
відповідач ОСОБА_2, який є членом ОСББ
«І.Франка,4», проживає в квартирі і
користується житлово-комунальними
послугами, які надає позивач. За період
з 15.01.2011 року по 15 березня 2012 року
відповідач не сплачував квартирну
плату та плату за комунальні послуги, в
зв'язку із чим у нього перед позивачем
виникла заборгованість в розмірі - 37
377,02 грн. В зв'язку із даними обставинами
позивач просив стягнути з відповідача
суму боргу в вказаному розмірі, а також
суму - 3 % річних в розмірі - 645,42 грн. та
суму інфляційних витрат в розмірі - 2579,91
грн. за час прострочення сплати
грошових коштів, та відповідно
стягнути з відповідача судовий збір.
Позивач неодноразово звертався до
відповідача із заявами про
необхідність погашення боргу, але
останній відмовляється, тому позивач
звернувся до суду.

Представник позивача Обманюк С.С. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити у
повному обсязі з викладених у позові
підстав.

Представники відповідача ОСОБА_5,
ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнали та пояснили, що між
позивачем та відповідачем не
укладалися жодні договори на
постачання житлово-комунальних послуг,
жодних дій зі сторони позивача щодо
укладення такого договору також
здійснено не було, а тому відповідно у
позивача відсутні правові підстави
вимагати від відповідачів сплати
вказаних грошових коштів. Крім того,
представники відповідача вказували, що
позивачу не надано жодних послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території; відповідач для отримання
газопостачання та енергопостачання
своєї квартири самостійно уклав
відповідні договори безпосередньо з
ВАТ «Київгаз» та АЕК «Київенерго», без
будь-якого посередництва зі сторони
позивача. Крім того, за водопостачання
відповідач самостійно сплачує за
показаннями лічильника до
постачальника «Київводоканал».
Послуги з утримання будинку і
прибудинкової території безпосередньо
позивач фактично не надає, а тому їх
сплата відповідачем не проводиться, а
надані акти виконаних робіт про їх
надання між позивачем і ДП «ДЕСТАТЕ» є
неналежними доказами, оскільки ніяких
даних про фактичні розрахунки між
вказаними юридичними особами суду
надано не було.

Також представник відповідача
зазначив про безпідставність позовних
вимог з нарахування платежів за
паркування автомобілів у дворі
будинку, оскільки ніяких доказів про
підстави нарахування вказаних сум і за
паркування і яких саме автомобілів
позивача, суду надано не було. У зв'язку
із даними обставинами, представники
відповідача просили суд відмовити у
задоволенні позову повністю.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позовні вимоги ОСББ
«Івана Франка, 4» підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, розпорядженням
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації № 871 від 07.04.2005
року житловий комплекс будинку АДРЕСА_1
було передано на баланс створеного
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Івана
Франка 4» (том №1 а.с.11).

Статтею 11 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» визначено,
що управління житловим комплексом
забезпечує балансоутримувач.

Згідно ст. 13 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», відносини
власників приміщень і управителя
регулюються договором між ними, який
укладається на основі Типового
договору.

Укладення договору між власником
окремого приміщення у житловому
комплексі та управителем є
обов'язковим і не залежить від членства
в об'єднанні, за винятком випадку, коли
власник і управитель є однією особою. У
разі відмови власника приміщення
укладати договір або сплачувати
обов'язкові платежі на утримання та
ремонт неподільного майна та
відповідної частки загального майна
об'єднання має право звернення до суду
для стягнення нарахованих платежів у
судовому порядку. Право на звернення до
суду виникає у об'єднання через
шістдесят днів з дня припинення
платежів або відмови в укладенні
договору.

Також, встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 11 жовтня 2000 року
(том №1 а.с.7). Крім того, сторонами не
заперечується і підтверджується факт
збільшення загальної площі вказаної
квартири відповідача до 113 кв.м., на яку
нараховується квартирна плата та плата
за утримання будинку і прибудинкової
території.

Відповідно до п.7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992
р. «Про механізм впровадження Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» власник та наймач
(орендар) квартири, житлового
приміщення у гуртожитку зобов'язаний:
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем відповідно
до типового договору; оплачувати
надані житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом.

Згідно зі ст. 322 ЦК України тягар
утримання майна покладається на
власника, а саме: власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно зі ч.2 ст. 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник. Одним
із обов'язків споживача є здійснення
оплати за житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом (ч.3 ст.20 Закону). Також,
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору та забезпечення
допуску представника
виконавцявиробника до приміщення для
проведення технічних і профілактичних
оглядів та перевірки показників
засобів обліку.

Відповідно до ст. 151, 162 Житлового
кодексу Української РСР громадяни, які
мають у приватній власності жилий
будинок (квартиру), зобов'язані
забезпечувати його схоронність,
провадити за свій рахунок поточний і
капітальний ремонт, утримувати в
порядку придомову територію. Плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Згідно п.2 ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду»

та Правил користування приміщеннями
житлових будинків і прибудинковими

територіями власники приватизованого
житла в багатоквартирних будинках (до

яких належать і власники квартир у
кооперативних будинках та викуплених

квартир) є співвласниками всіх
допоміжних приміщень будинку та його
технічного

обладнання і повинні сплачувати свою
частку витрат у загальних витратах на

утримання будинку (житла) та
прибудинкової території пропорційно
до займаної

площі. Послуги з утримання будинків,
споруд і прибудинкових територій
зобов'язані сплачувати як
квартиронаймачі, так і власники
викуплених та приватизованих квартир.

Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації №190 від 30.03.2010
року «Про погодження тарифів на
послуги з утримання будинків у споруд
та прибудинкових територій ….» було
затверджено нові тарифи за вказані
послуги в розмірі - 6,38 грн. за 1 кв.м.
будинку в ОСББ «Івана Франка,4», а тому
позивачем було вірно розраховано
сплату коштів за утримання будинку і
прибудинкової території в розмірі - 720,94
грн. (6,38 х 133), де 133 кв.м. - це загальна
площа квартири відповідача
(розпорядження КМДА №190 від 30.03.2010 року
додається).

Крім того, нарахування вказаної суми в
розмірі - 6,38 грн. за 1 кв.м. за утримання
будинку і прибудинкової території із
переліком відповідних послуг
підтверджено довідкою ДП «Головний
інформаційно-обчислювальний центр»
від 08.12.2008 року (том №1 а.с.26).

З метою надання вказаних послуг
власникам квартири будинку АДРЕСА_1
позивачем ОСББ «Івана Франка,4» було
укладено із ДП «Д»ЕСТАТЕ» договір №100115
від 04.01.2010 року, згідно з умовами якого
останнє підприємство зобов»язувалось
надавати перелік послуг з утримання
будинку і прибудинкової території із
встановленням щомісячної оплати в
розмірі - 25 000 грн. на місяць (том №1
а.с.23-25).

На підтвердження своїх вимог щодо
фактичного надання послуг з утримання
будинку і прибудинкової території
будинку АДРЕСА_1 і на виконання ухвали
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29.05.2013 року позивачем було
надано в судовому засіданні акти
виконаних робіт, укладені між ОСББ
«Івана Франка,4» та ДП «Д»ЕСТАТЕ» за
увесь період стягнення заборгованості
з січня 2011 року по березень 2012 року із
переліком наданих послуг, а саме
прибирання сходової клітки, прибирання
прибудинкової території, вивезення
відходів: твердих побутових відходів,
великогабаратних відходів,
обслуговування системи
диспетчеризації, обслуговування
внутрішньобудинкових систем тепло-,
водопостачання, водовідведення і
каналізації, дератизація і
дезінсекція, обслуговування
димовентиляційних каналів освітлення
місць загального користування
(сходової клітки, фасаду будинку, тощо),
охорона житлового комплекса і майна
ОСББ (т.2 а.с.53-70).

Згідно довідки від 22.10.2013 року ОСББ
«І.Франка, 4» ніяких претензій від
відповідача щодо якості та кількості
наданих послуг не надходило (том №2
а.с.52).

На загальних зборах співвласників
багатоквартирного будинку «Івана
Франка, 4», які відбулись 18.05.2009 року
прийнято рішення про затвердження з
травня 2009 року тарифу за утримання і
обслуговування 1 кв.м. площі житлового
будинку в розмірі - 6,40 грн. (т.1 а.с.12).

В судовому засіданні представники
відповідача не надали суду належних
доказів того, що позивачем не в повному
обсязі надавались послуги з утримання
будинку і прибудинкової території, а
тому підстав для зменшення розміру
зазначеної плати суд не вбачає.
Оскільки позивачем належними доказами
доведено факт надання послуг з
утримання будинку і прибудинкової
території в будинку АДРЕСА_1, в тому
числі і відповідачу, тому суд вважає за
можливе задовольнити позов в цій
частині в розмірі 10 814,10 грн. за
відповідний період з 15 січня 2011 року по
15 березня 2012 року.

Щодо позовних вимог ОСББ «Івана
Франка,4» про стягнення коштів за
опалення, холодне водопостачання і
водовідведення та інші послуги
(компенсаційні витрати за охорону
автомобілів і надання послуг з їх
охорони), то суд не знаходить законних
підстав для їх задоволення з огляду на
наступне.

Так, відповідно до пункту 11 Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою КМУ від 21.07.2005
року № 630, передбачено, що у разі
встановлення будинкових засобів
обліку води у багатоквартирному
будинку, де окремі квартири обладнані
квартирними засобами обліку, споживач,
який не має квартирних засобів обліку,
оплачує послуги згідно з показаннями
будинкових засобів обліку, не
враховуючи витрати води виконавця,
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, які є власниками або
орендарями приміщень у цьому будинку,
та сумарних витрат води за показаннями
усіх квартирних засобів обліку.
Різниця розподіляється між
споживачами, які не мають квартирних
засобів обліку, пропорційно кількості
мешканців квартири в разі відсутності
витоків із загальнобудинкової мережі,
що підтверджується актом обстеження,
який складається виконавцем у
присутності не менш як двох мешканців
будинку.

Як вбачається з розрахунку позивача
щодо заборгованості відповідача,
останній в період з 15 грудня 2011 року по
15 березня 2012 року має заборгованість,
зокрема, за опалення у розмірі 5 064 грн. 66
коп., за холодне водопостачання та
водовідведення у розмірі 706 грн. 20 коп.

Разом з тим, як вбачається з
мотивувальної частини рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 14 березня 2012 року, яке
відповідно до ухвали Апеляційного суду
м. Києва від 10 липня 2012 року було
залишено без змін, судом встановлено,
що відповідно до довідки № 120 від
листопада 2010 року, яка видана ВАТ
«Київгаз» (том №1 а.с. 81), з 18 лютого 2003
року в квартирі відповідача опалення
та гаряче водопостачання здійснюється
за рахунок газу (том №1 а.с. 82-88).

Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України (надалі
- ЦПК України) обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

При цьому, 18 лютого 2003 року між
відповідачем та ВАТ «Київгаз» було
укладено Договір про надання послуг з
газовідведення (том №1 а.с. 67) та
відповідно до рахунків на сплату за
газ, відповідач оплачує дані рахунки в
повному обсязі, згідно показників
встановленого лічильника (том №1 а.с.
68-72).

Також, як вбачається з листа
відповідача від 24 січня 2012 року,
адресованого позивачу, останнього було
повідомлено про встановлення у
квартирі відповідача лічильника води,
надіслано копію технічного паспорту
даного лічильника та попереджено, що з
січня 2012 року відповідач буде
сплачувати послуги за постачання
питної води на підставі показників
лічильнику згідно встановлених ПАТ
«Київводоканал» тарифів (том №1 а.с.
90-92). Згідно квитанцій, наданих
представником відповідача, ОСОБА_2
вчасно сплачував та сплачує за
постачання холодної води (том №1 а.с.
73-75). Таким чином, суд приходить до
висновку, що розрахунок зроблений
позивачем по заборгованості
відповідача не відповідає дослідженим
в судовому засіданні доказам, оскільки
позивач самостійно сплачував за
вказаний період кошти за вказані
послуги безпосередньо до ВАТ
«Київгаз», ПАТ «Київводоканал» згідно
показань лічильників, а отже ніяких
підстав для стягнення цих же сум коштів
на користь позивача немає.

З приводу вимог позивача про
стягнення коштів компенсаційних
виплат за експлуатацію, обслуговування
і охорону місць тимчасової стоянки
автомобілів відповідача ОСОБА_2 за
період з січня 2011 по березень 2012 року
включно в розмірі - 19 550 грн., а саме
окремо за кожен місяць у періодах в
січні-квітні 2011 року в розмірі по 1040
грн., в травні-грудні 2011 року по 1830 грн. і
в січні-березні 2012 року по 250 грн.
необхідно зазначити наступне.

Так, згідно пояснень в судовому
засіданні і наданому розрахунку
заборгованості за вказану послугу, то
її зазначено в розділі «Інші», а розмір
і порядок її нарахування визначено
рішенням загальних зборів ОСББ «Івана
Франка,4» №05060001 від 09.03.2011 року (том №2
а.с.100-104).

У пункті 6 вказаного рішення загальних
зборів зазначено, що голова ОСББ Лада
Хадсон повідомила присутнім про графік
зберігання автомобілів за період з
липня 2010 року по березень 2011 року
відповідно до витягу 0506001/110309 з журналу
тимчасового зберігання автомобілів на
прибудинковій території,а саме
квартира АДРЕСА_1 (власник якої є
відповідач ОСОБА_2) за одне місце - 250
грн., друге місце - 790 грн., третє місце -
790 грн. + два місце під зберігання
автобайків. При цьому, після
обговорення цього питання збори
вирішили, що усі власники квартир, що
зберігають автотранспортні засоби на
території повинні відповідно до
розрахунку сплачувати компенсаційні
платежі за охорону та утримання
території зайнятої їх автомобілями
разом з отриманими квитанціями на
сплату житлово-комунальних послуг (том
№2 а.с.100-104).

Однак, з формулювання вказаного
рішення зборів не вбачається про
заствердження фіксованих сум за
вказане паркування транспортних
засобів.

Крім того, таке нарахування не
відповідає вимогам ст.ст.4,21 Закону
України «Про об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку», Статуту
ОСББ «Івана Франка,4» та обставинам
справи, згідно яких суду не надано
жодних доказів виділення в
установленому законом порядку ОСББ
прибудинкової території з визначенням
її меж та розміру, отже підстави для
влаштування стоянки автомобілів та
встановлення плати за обслуговування
стоянки були відсутні.

До того ж, як встановлено судом,
позивачем щомісячно нараховується
відповідачу плата за рахунками ОСББ за
послуги по утриманню будинку та
прибудинкової території, а ст. 21 Закону
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», та
Статутом ОСББ не передбачено надання
послуг мешканцям будинку у вигляді
облаштування стоянки у дворі їх
будинку для їх автомобілів за окрему
плату, дозволи на такий вид діяльності
у ОСББ відсутні (т.1 а.с.94-95).

Також, позивачем не надано суду ніяких
доказів перебування автомобілів
відповідача на території
прибудинкової території біля будинку
за кожний місць період з січня 2011 року
по березень 2012 року, не надано суду акти
їх збереження чи акти виконаних робіт з
їх охорони, доказів знаходження одного
чи декількох автомобілів відповідача.

За таких обставин, в задоволенні вимог
ОСББ «Івана Франка, 4» про стягнення
коштів за надання послуг з паркування і
зберігання автомобілів на
прибудинковій території слід
відмовити.

Оскільки між сторонами відсутні
договірні відносини, відповідач не є
боржником перед позивачем в розумінні
ЦК України, тому суд не вбачає підстав
для задоволення вимог позивача в
частині стягнення заборгованості з
урахуванням індексу інфляції та 3 %
річних.

Так, згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Окрім того, слід зазначити, що однією з
засад судочинства, регламентованих п. 4
ч. 3 ст. 129 Конституції України, є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними до суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60
ЦПК України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказування не може
грунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, враховуючи те, що
обставини, на які посилається позивач
як на підставу для задоволення позову,
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, оскільки не
ґрунтуються на достатніх, належних та
допустимих доказах, суд прийшов до
висновку, що у задоволенні позову в
частині стягнення коштів за надання
послуг з гарячої і холодної води,
опалення і водовідведення,
обслуговування і ремонту будинку та з
паркування автомобілів слід відмовити.

Між тим, в частині надання послуг з
утримання будинку і прибудинкової
території в будинку АДРЕСА_1 позов слід
задовольнити, стягнувши на користь
позивача з відповідача кошти за
вказані послуги в розмірі 10 814,10 грн. за
період з 15 січня 2011 року по 15 березня 2012
року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
присуджує до стягнення з відповідача
на користь позивача судові витрати у
сумі по 214 грн. 60 коп., які сплачено
позивачем за подання позову до суду,
виходячи із суми позовних вимог, які
задоволено судом.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.
19 Закону України «Про житло-комунальні
послуги», ст.ст. 4,11, 13 Закону України
«Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», ст.ст. 66, 67,
151, 162 Житлового кодексу Української PCP,
ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст.ст. 4, 11,
509 Цивільного кодексу України та
керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 64, 179, 208, 209, 212-215,
218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Івана
Франка, 4» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по оплаті за
житлово-комунальні послуги; трьох
відсотків річних, інфляційних втрат, -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Івана
Франка, 4» заборгованості по оплаті за
житлово-комунальні послуги в сумі - 10 814
(десять тисяч вісімсот чотирнадцять)
гривень 10 коп. та кошти судового збору
у розмірі - 214 (двісті чотирнадцять)
гривень 60 коп.

В іншій частині позовних вимог
об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Івана
Франка, 4» - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: