РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/766/14-ц

пр. № 2/759/1837/14

07 квітня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва у складі

головуючого судді
Миколаєць І.Ю.

при секретарі
Руденко Ю.Ф.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з вище зазначеним позовом, у
якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що вона є
власником вищезазначеної квартири на
підставі свідоцтва про право власності
на спадщину за заповітом. Відповідач
був зареєстрований за вказаною адресою
як її чоловік, але після трьох років
спільного життя, останній у 2010 році
забрав свої особисті речі і виїхав з
квартири у невідомому напрямку та
більше не повертався. Всі витрати по
сплаті за комунальні послуги,
утримання квартири в належному стані
змушена нести позивач.

У судовому засіданні ОСОБА_1
підтримала свої вимоги у повному
обсязі та просила їх задовольнити.

ОСОБА_2 двічі в судові засідання
не з'явився, про місце та час розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини своєї неявки не повідомив,
клопотання про розгляд справи за своєї
відсутності не подавав.

Суд вважає за можливе ухвалити у
справі заочне рішення, оскільки
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 належить на праві приватної
власності ОСОБА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
спадщину за заповітом від 04.04.2001 р. та
реєстраційним написом Київського
міського бюро технічної
інвентаризації, реєстраційний № 7022 від
06.05.2001р.(а.с.8).

01.09.2007 року сторони зареєстрували
шлюб, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб виданим Виконкомом
Морозівської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області, актовий запис № 6(а.с. 18).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
розірвано рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 24.12.2013 року
(а.с.4).

Відповідно до довідки форми № 3
від 18.01.2014 р. № 152, виданої ЄРРЦ філія №
814 КП «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва» у
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: з
08.10.1999 року ОСОБА_1, з 15.05.2009 року -
чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с.14).

Відповідно до акту від 19.03.2014 р.,
затвердженого начальником філії № 814
КП «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва» ОСОБА_2
не проживає у спірній квартирі з грудня
2010 року (а.с.19).

Судом не встановлено фактів
перешкоджання позивачем відповідачу в
користуванні житлом.

Відповідно до ст. 383 Цивільного кодексу
України власник житлового будинку,
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання члені своєї сім'ї, інших
осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного
кодексу України член сім'ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

Таким чином, оцінивши докази у справі
суд вважає, що хоча відповідач, вже не є
членом сім'ї власника квартири АДРЕСА_1,
на даний час за ним зберігається
сервітут на користування цим житлом.
Але не зважаючи на встановлену судом
обставину про те що з 2010 року ОСОБА_2 не
проживає в ній, що ускладнює здійснення
ОСОБА_1 повноважень користування
квартирою, оскільки вона вимушена
сплачувати за відповідача витрати на
комунальні послуги, у суду є підстави
для визнання відповідача таким, що
втратив право користування цим жилим
приміщенням.

Враховуючи викладене суд вважає, що
позовна вимога про визнання ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1 є законною, обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 383, 405 Цивільного
кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 57,
60, 74, 88, 169, 209, 213-215, 218, 224-228, 292, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення через канцелярію
суду першої інстанції. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя :