АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Стрижеуса А.М., Волошиної В.М.

при секретарі: Круглик В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 05 листопада
2013 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - Дванадцята київська
державна нотаріальна контора про
визнання заповіту недійсним.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2011р. ОСОБА_2 звернувся у суд з
позовом до ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсним.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що за
час життя його матір'ю - ОСОБА_4 було
складено заповіт від 14 квітня 1998р., за
яким він є єдиним спадкоємцем квартири
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1. його мати
померла. В подальшому, у зв'язку з
поданням ОСОБА_3 позовної заяви про
усунення перешкод в оформленні
документів на спадщину він дізнався, що
02 грудня 2012р. ОСОБА_4 було складено
інший заповіт, за яким покійна заповіла
майно не лише йому, а й ОСОБА_3

Зазначав, що заповіт від 02 грудня 2012р.
ОСОБА_4 не підписувала, у зв'язку з чим
просив визнати його недійсним.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 05 листопада 2013р. в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, зокрема на ту
обставину, що неподання доказів по
справі відбулося внаслідок незалежних
від нього обставин, просить, скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
представника позивача, який підтримав
апеляційну скаргу, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_4 була матір'ю
сторін по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3
/а.с.60, 61/

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло, виданого
Лінінградською районною радою
народних депутатів м. Києва
представництва Фонду державного майна
18 січня 1995 року, квартира АДРЕСА_1
належала на праві приватної власності
ОСОБА_4 та записана у реєстрову книгу за
№1934 27 січня 1995р. /а.с.90/

14 квітня 1998р. ОСОБА_4 склала заповіт,
який посвідчено державним нотаріусом
Дванадцятої Київської державної
нотаріальної контори Сибігою С.Е., за
яким належну їй квартиру АДРЕСА_1
заповіла ОСОБА_2 /а.с.11/

В подальшому, 02 грудня 2003р. ОСОБА_4
склала заповіт, який посвідчено
державним нотаріусом Дванадцятої
Київської державної нотаріальної
контори Дмитрієвою Т.М., і за яким
належну їй квартиру АДРЕСА_1 вона
заповіла ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в рівних долях
кожному. /а.с.12/

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 померла, про що в
книзі реєстрації смертей
ІНФОРМАЦІЯ_1. зроблено відповідний
актовий запис №982. /а.с.89/

Відмовляючи в задоволенні заявлених
по справі ОСОБА_2 позовних вимог,
районний суд виходив з підстав його
недоведеності.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі й належно оцінених у рішенні
доказів.

Твердження апеляційної скарги про те,
що неподання доказів по справі
відбулося внаслідок незалежних від
позивача обставин не заслуговують на
увагу.

Так, позивачем було заявлено
клопотання про призначення
судово-почеркознавчої експертизи, яке
були задоволено ухвалою районного суду
від 14 березня 2012р. /а.с.107/

Між тим, згідно повідомлення №3888/3889/12-32
КНДІСЕ від 16 липня 2012р., у зв'язку,
зокрема, з недостатністю поданих
вільних зразків почерку покійної для
проведення експертизи експерти
повідомили про неможливість дати
висновок з питань поставлених ухвалою
суду. /а.с.110-111/

В подальшому судом першої інстанції
задоволено клопотання позивача про
повторне направлення справи для
проведення судово-почеркознавчої
експертизи /а.с.116/ й на виконання вимог
листа №12/01-05/3888/3889/12-32 КНІДСЕ
зобов'язано сторін по справі надати
оригінали обох примірників
оскаржуваного заповіту, а також вільні
зразки почерку (зокрема, у вигляді
запису прізвища «Діденко») та підпису
ОСОБА_4 у тому числі й зіставлювальні за
часом виконання досліджу вальни
заповітом, тобто за 2003р. Сторонам було
роз'яснено, що такі зразки можуть
міститися у заяві про видачу паспорта
(форма №1), паспорті громадянина
України, різного роду посвідченнях,
пенсійній справі, відомостях на
отримання пенсії, особистих листах,
листівках, чернетках, записних книжках,
квитанціях про сплату комунальних
платежів, заявах, тощо.

Однак, на виконання вимог листа
районного суду, позивачем не надано
вільних зразків підпису покійної, не
було заявлено ним і клопотання на
підставі ч.1 ст.133, 137 ЦПК України про
забезпечення цих доказів.

Як свідчить повідомлення №10126/10127/12-32
КНДІСЕ від 20 грудня 2012р., у зв'язку,
зокрема, з недостатністю вільних
зразків почерку покійної, зокрема
зіставлювальних за часом виконання з
досліджувальним заповітом, тобто за
2003р., для проведення експертизи
експерти повідомили про неможливість
дати висновок з питань поставлених
ухвалою суду. /а.с.135-136/

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, достатність і взаємний
зв'язок у їх сукупності, а також те, що
посилання на докази, якими позивач
обґрунтував свої вимоги, не знайшли
своє підтвердження в ході судового
розгляду справи, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
суду першої інстанції про відсутність
правових підстав до задоволення
позову.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Викладені у рішенні висновки
відповідають обставинам справи та
долученим до справи доказам й доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 05 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 2/3860/11

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1742/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Лопатюк Н.Г.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.