Справа № 2-96/12
РІШЕННЯ

Іменем України

18.03.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

Головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_1, ОСОБА_4, Головне управління
юстиції у Київській області про
визнання права власності в порядку
спадкування -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 у липні 2009 року
звернулась до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
позовом до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_1,
ОСОБА_4, Головне управління юстиції у
Київській області про визнання
заповіту недійсним та визнання права
власності в порядку спадкування

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовувала тим, що вона є дочкою
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про народження та свідоцтвом про шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько позивачки
помер.

ЇЇ батько проживав на день смерті в
будинку АДРЕСА_1. В цьому будинку
позивач проживає та зареєстрована з 2003
року, що підтверджується довідкою за
формою 3 та її паспортом.

Крім позивача в будинку проживає та
зареєстрована мати позивачки ОСОБА_1.

Вищевказаний будинок належав на праві
спільної сумісної власності подружжя
батькам позивачки ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Позивач прийняла спадщину після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року її батька ОСОБА_5
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_5 є його дружина та двоє дітей -
позивач та її сестра ОСОБА_4

23 червня 2009 року позивач звернулась до
нотаріальної контори
Києво-Святошинського району Київської
області з наміром отримати свідоцтво
про право на спадщину, що відкрилась
після смерті батька ОСОБА_5

Проте нотаріус Києво-Святошинської
районної нотаріальної повідомив її, що
свідоцтво про право на спадщину видати
їй не може, оскільки спадкодавець
ОСОБА_5 залишив заповіт, відповідно до
якого усе належне йому на день смерті
майно він заповідає відповідачу ОСОБА_3

У зв'язку з постійним вживанням
алкоголю, позивач стверджувала що
спадкодавець не міг розуміти значення
своїх дій та керувати ними, а тому
просила визнати заповіт, вчинений
ОСОБА_5, яким він призначив своїм
спадкоємцем ОСОБА_3, недійсним.

Визнати за нею право на спадщину, що
відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_5 та складається з ?? частини
житлового будинку АДРЕСА_1, у розмірі 1/6
частини вказаного будинку.

Згідно рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 09
липня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано заповіт, складений ОСОБА_5,
22.11.2006 року, посвідчений секретарем
виконкому Чабанівської селищної ради
Ратушенко А.Т. та зареєстрований у
реєстрі за № 47, недійсним. Визнано за
ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину
житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після батька,
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 11 жовтня 2012 року, рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 грудня 2013
року, рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 09
липня 2012 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 11 жовтня 2012
року в частині визнання за ОСОБА_2 права
власності на 1/6 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування
за законом після смерті батька ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року скасовано,
а справу в цій частині передано на
новий розгляд до суду першої інстанції.
В іншій частині рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 09 липня 2012 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 11 жовтня 2012 року залишено
без змін.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив позов задоволити.

Відповідач та представник відповідача
та третіх осіб проти задоволення
позову заперечували.

Головне управління юстиції у Київській
області про день, час та місце розгляду
справи було повідомлено належним
чином.

Суд, заслухавши пояснення осіб які
брали участь у розгляді справи,
перевіривши матеріали справи, та
зібранні в ній докази, суд знаходить, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
-ЦПК України), суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо: захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер - ОСОБА_5, батько ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
та чоловік ОСОБА_1 що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1,
виданий виконавчим комітетом
Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області 22 грудня 2008 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина, у тому числі у вигляді
житлового будинок з прилежними до
нього будівлями та спорудами, який
розташований в АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
особистої власності на жилий будинок,
виданого 25.07.1989 року Київським
міжміським бюро технічної
інвентаризації.

Станом на 22 грудня 2008 року в будинку
проживали та зареєстровані позивачка
ОСОБА_2 та її мати - ОСОБА_1 , що
підтверджується довідкою по формі № 3
(виписка з будинкової книги про склад
сім'ї і прописаних).

В силу ст. 1268 ЦК України позивачка
ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті
померлого батька ОСОБА_5 шляхом
постійного проживання із спадкодавцем
на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що сестра позивачки
та дочка померлого ОСОБА_4, на час
відкриття спадщини проживала та була
зареєстрована за іншою адресою, заяву
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори вона не подавала. Тобто в силу
ст.1268, 1269 ЦК України вона вважається
такою що не прийняла спадщину.

Як вбачається із спадкової справи
заведеної до майна померлого ОСОБА_5,
його дружина ОСОБА_1 17 січня 2009 року
подала до Першої Київської обласної
Держаної нотаріальної контори заяву,
якою відмовилась від належної їй
частки у спадщині, при цьому не
вказуючи на чию користь.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини. А в силу ч. 2 ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 25
грудня 2012 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання права
власності на житловий будинок та на
земельну ділянку та за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на будинок та на земельну
ділянку визнано недійсним свідоцтво
про право на спадщину за заповітом,
видане державним нотаріусом Першої
Київської обласної державної
нотаріальної контори Холодницькою В.О.
від 1 липня 2009 року на житловий будинок
з надвірними спорудами, що знаходиться
в АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_3, після
померлого ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
спадкове майно: 2/6 частин житлового
будинку з надвірними спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1, після померлого
ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на
3/6 частини житлового будинку з
надвірними спорудами, що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення, оскільки позивачем
прийнято спадщину після смерті
спадкодавця у встановленому законом
порядку, а свідоцтво яким було визнано
право власності на житловий будинок за
відповідачем було скасовано судовим
рішенням.

Також суд, в силу положення ч. 6 ст. 154
ЦПК України, вважає за необхідне
скасувати заходи забезпечення позову,
накладені судом згідно ухвали від 12
листопада 2009 року.

Зважаючи на вищевикладене,
відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1233,
1234, ЦК України, Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня
2008 року № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування», та керуючись
ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 154, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування право власності на 1/6
частини житлового будинку з надвірними
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1,
загальною площею 67 кв.м., житловою
площею 48 кв.м.

Скасувати арешт та зняти заборону що
накладені на будинок АДРЕСА_1, згідно
ухвали суду від 12 листопада 2009 року.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя
Т.В.
Дубас