інстанції Ярмола О.Я.Провадження №
22-ц/780/784/14 Доповідач у 2 інстанції
СліпченкоКатегорія 36
РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Сліпченка О.І.

суддів: Верланова С.М., Іванової І.В.,

при секретарі: Кирюшиній Т.І.,

розглянувши матеріали апеляційної
скарги за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 листопада 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
Білоцерківської міської ради, третя
особа: Білоцерківська міська державна
нотаріальна контора №1 про визнання
права власності на майно в порядку
спадкування за законом,-

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, вислухавши
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року позивачі звернулися з
вказаним позовом, який обґрунтовували
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько
ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася
спадщина на житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями та спорудами за адресою
АДРЕСА_1, зернозбиральний комбайн марки
Кейс-2166, автомобіль марки «МІТSUBISНІ»
модель Раjего 2005 р.в., земельна ділянка
площею 0,0576 га, яка розташована по
АДРЕСА_1. За відповідачем ОСОБА_1
рішенням суду визнано право власності
на 1/2 частину вказаного майна як частку
у спільному сумісному майні осіб, які
проживають однією сім'єю, без
реєстрації шлюбу. Позивачі звернулися
у встановлений законом строк до
нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини, але нотаріусом їм
було відмовлено у видачі свідоцтв про
право на спадщину зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно. Вважаючи, що оскільки
оригінали документів знаходиться у
ОСОБА_1, яка не бажає їх передавати,
просили визнати за ними право
власності в порядку спадкування за
законом на 1/2 частину зазначеного
вказаного майна (по 1/4 частині за
кожним) та право власності на вказану
вище земельну ділянку по 1/2 частині.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 листопада 2013 року позов
задоволено.

У своїй апеляційній скарзі апелянт
просить рішення суду скасувати в
зв'язку з порушенням судом норм
матеріального та процесуального права
та відмовити в задоволені позову.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Постановляючи рішення задовольняючи
позов, місцевий суд виходив з того, що
позивачі виявили бажання прийняти
спадщину, однак позивачі не змогли
оформити належно свої спадкові права в
зв'язку з відсутністю оригіналів право
установчих документів на спадкове
майно.

З висновками місцевого суду повністю
погодитись не можна з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 55 років помер ОСОБА_4
(а.с.8). Позивачі по справі є дітьми
померлого (а.с. 9,10) та у встановлений
законом шестимісячний строк
звернулися до нотаріальної контори із
заявами про прийняття спадщини. ОСОБА_4
був власником житлового будинку
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право приватної власності на будівлю
від 10.04.1995 року, земельної ділянки
площею 0,0576 га, розташованої по АДРЕСА_1,
яка належала йому на праві приватної
власності на підставі державного акта
на право приватної власності на землю
І-КВ № 096353 від 30.01.2001 року,
зернозбирального комбайну марки КЕЙС -
2166, реєстраційний номер НОМЕР_1 1997 року
випуску, зареєстрованого за ним на
підставі свідоцтва про реєстрацію
машин серії НОМЕР_3 від 02.06.2004 року,
транспортного засобу марки «МІТSUBISНІ»
модель Раjего 2005 р.в., реєстраційний
номер НОМЕР_2, зареєстрованого за ним на
підставі довідки-рахунка КІВ 395250 від
21.12.2005 року, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу від 23.12.2005 року, що
вбачається з відповідей на запити суду
(а.с.68-69, 70,71), а також, дані обставини
були встановлені при розгляді
цивільної справи за № 2-24 2011 р. за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання
права власності на частину спільного
майна. Рішення по даній справі набрало
законної сили (а.с. 17-20). Згідно ч. З ст. 61
ЦПК України обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Також встановлено, що 22.11.2013 р.
державним нотаріусом Першої
Білоцерківської міської нотаріальної
контори ухвалено постанову про відмову
у вчиненні нотаріальних дій. З якої
вбачається, що нотаріус відмовив їм у
видачі свідоцтв про право на спадщину у
зв'язку з відсутністю оригіналів
правовстановлюючих документів щодо
належності майна спадкодавцеві
(а.с.113,114).

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

За змістом ст. ст. 58, 59, 212 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Суд не бере до уваги докази, одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом.

Обставини, які за законом можуть бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та безпосередньому
досліджені наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Згідно ст. 328 ч.1, 2 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Частиною першою статті 182 ЦК України
встановлено, що право власності та інші
речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом (частина четверта статті 182 ЦК
України, стаття четверта Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень»).

Згідно з пунктом 6.1 Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України №7/5 від 7 лютого 2002 року
(в редакції на момент виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна провадиться з видачею
свідоцтва про право власності
місцевими органами виконавчої влади,
органами місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 р. № 1388, реєструються
та перереєстровуються права на
транспортні засоби та відповідно
підтверджують правомірність придбання
транспортних засобів, їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери.

Проте, судом першої інстанції при
вирішенні спору дані норми закону до
уваги взяті не були, а тому на думку
колегії суддів місцевий суд при
наявності вищевказаного прийшов до
передчасного висновку щодо
задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене та враховуючи те,
що право власності на спадкове майно
набувається шляхом отримання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину на нерухоме майно
(стаття 1297 ЦК України).

Іншого порядку набуття права власності
на спадкове майно, у тому числі й шляхом
звернення до суду, цивільним законом не
передбачено.

Крім того, нотаріус відмовив позивачам
у видачі свідоцтва про право на
спадщину в зв'язку з відсутністю
оригіналів право установчих
документів на спадкове майно. Колегія
суддів вважає, що вказані нотаріусом
недоліки мають бути усунені іншим
шляхом ніж визнання в судовому порядку
права власності за позивачами, яке не
оспорюється відповідачем та
відповідно визнання права власності на
спадкове майно за спадкоємцями є
компетенцією нотаріуса, оскільки саме
нотаріус встановлює коло спадкоємців,
перевіряє дотримання строку прийняття
спадщини, видає свідоцтво про право на
спадщину.

З урахуванням наведеного колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до переконання в тому, що
позовні вимоги не ґрунтуються на
чинному законодавстві і задоволенні
безпідставно, що у відповідності до
правил ст. 309 ч.1 п.4 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції з ухваленням у справі
нового рішення про відмову у
задоволені позовних вимог з
вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,314,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 листопада 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, Білоцерківської міської ради,
третя особа: Білоцерківська міська
державна нотаріальна контора №1 про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1, - 1 720 грн. 50 коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: