АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2926/2014
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2-1387/11
Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: -
Кружиліної О.А.,

- Кіпенко
І.С.,

при секретарі - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 19 лютого 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Харківської
обласної дирекції акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» про
спонукання внесення змін до договору
кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з
вище зазначеним позовом, який в
подальшому неодноразово уточнював, і
просив суд зобов'язати відповідача
публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Харківської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» (далі по тексту
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») укласти з
ним угоди про внесення змін до
кредитного договору № 014/1800/74/86278 від
26.04.2007 року з метою реструктуризації
боргу позичальника, а саме: надати йому
відстрочку по погашенню суми основного
боргу 36700,18 доларів США на два роки з
правом погашення заборгованості після
сплину цього строку щомісячно рівними
частками; подовжити термін дії
договору до 26.04.2029 року; розстрочити на 5
років погашення простроченої
заборгованості позичальника за
відсотками у сумі 62671,76 доларів США
(станом на 14.11.2013р.) шляхом сплати
щомісячно рівними частками; звільнити
його від сплати пені, яка станом на
14.11.2013р. складає 119196,04 долари США, а
також звільнити від сплати сум
неустойки.

Посилаючись на приписи ст.652 ЦК України,
позивач вказував, що при укладанні
кредитного договору № 014/1800/74/86278 від
26.04.2007 року йому була надана
невідновлювана кредитна лінія з
лімітом 151500 доларів США на строк до
26.04.2027 року. Він неодноразово звертався
до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з
клопотанням про реструктуризацію
кредитного договору, оскільки з
моменту укладення договору кредиту у
нього змінилось майнове становище, а
саме: зменшились статки та йому стало
складніше виконувати умови договору, а
також різко підвищився курс долара США
та впали його доходи як у гривні так і
іноземній валюті через загальну кризу.

Представник відповідача проти позову
заперечував, вважаючи вимоги ОСОБА_3
безпідставними.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 19 лютого 2014 року у
задоволені позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати вказане рішення і ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі.

Вважає рішення суду необґрунтованим та
таким, що постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а також при невідповідності
висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначає, що на момент
укладення договору кредиту він здавав
оренду своє нерухоме майно та
автотранспорт (цілісний майновий
комплекс бази відпочинку «Караван»
загальною площею 1354,3 м.кв. з житловими
будинками та будівлями, автомобілі
«TOYOTA Lexus», «Mersedes-Benz", житловий будинок в
с.Великі Проходи), однак на даний час у
зв'язку з фінансовою кризою орендарі
відмовились від подальшого
користування майном. Також він не може
реалізувати продаж нерухомого майна,
яке було придбано на кошти отримані за
кредитним договором, оскільки їх ціна
зменшилась і таким чином його
заборгованість перед банком не буде
погашена в повному обсязі. Таким чином
виконання договору у тому вигляді, в
якому він є на теперішній час порушує
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавляє апелянта, як
заінтересовану сторону того, на що він
розраховував при укладенні договору. З
посиланням на ч. 2 ст. 652 ЦК України
апелянт зазначає, що суд першої
інстанції не дослідив фактичну зміну
доходів апелянта, розмір
заборгованості після реалізації
кредитної квартири і в наслідок цього
неправильно застосував норми
матеріального права, що регулюють
зміну договору рішенням суду.

В судове засідання на розгляд справи
апеляційним судом ОСОБА_3 не з'явився,
явку представника не забезпечив, подав
07.04.2014р. через канцелярію апеляційного
суду клопотання про відкладення
розгляду справи, посилаючись на
захворювання ГРВІ та бажання особисто
викласти свою позицію.

Колегія суддів вважає це клопотання
таким, що не підлягає задоволенню,
оскільки обставини, на які посилається
ОСОБА_3, не свідчать про наявність
підстав, які перешкоджають вирішенню
справи. З матеріалів справи
вбачається, що за 3 роки 5 місяців
знаходження цивільної справи на
вирішенні у суді першої інстанції
ОСОБА_3 жодного разу в судові засідання
не з'являвся, розгляд справи
систематично відкладався у зв'язку з
неявкою або у зв'язку з поданням
представниками ОСОБА_3 уточнених
позовних заяв (а.с.33, 37, 78, 161), клопотань
про відкладення розгляду справи та
інших ускладнень.

В розгляді справи приймали участь
представники ОСОБА_3 - ОСОБА_5 і ОСОБА_6,
діючі за посвідченою нотаріусом
довіреністю зі строком дії по 13.12.2014
року. (а.с.37, 62,92, 122, 158, 170).

Посилання на хворобу не підтверджено
довідкою лікаря чи листком тимчасової
непрацездатності, який, згідно п.2.5
«Інструкції про порядок видачі
документів, що засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян»,
затвердженої наказом МОЗ України
13.11.2001р. №5, видається в перший же день
звернення та обстеження хворого
лікарем.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
що, апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції забезпечив сторонам та іншим
особам, які беруть участь у справі,
рівні можливості щодо подання доказів,
їх дослідження та доведеності перед
судом їх переконливості.

Судом встановлено, сторонами не
оспорюється, що 26 квітня 2007 року
громадянином ОСОБА_3 і ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» у особі уповноважених
банком директора Харківської обласної
дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
ОСОБА_7 та його заступника ОСОБА_8
укладено кредитний договір №014/1800/74/86278,
за умовами якого банк надав ОСОБА_3
кредитні кошти у сумі 151500 доларів США
строком до 26.04.2027 року (тобто на 30 років),
а ОСОБА_3 зобов'язався погашати кредит
за графіком щомісячно в розмірі 1/240 від
суми кредиту, сплачувати 12,85 відсотків
річних за користування кредитом, а
також сплатити комісійні за оформлення
кредиту, за обслуговування, за
дострокове погашення кредиту.

Позичальник ОСОБА_9 взяті на себе
зобов'язання не виконує, має
заборгованість, яка станом на 14.11.2013
року складає 218968,51 доларів США, що
становить 1 750 215 грн. 30 коп. з
розрахунку 7,993 грн. за 1 долар США по
курсу валюти, встановленого НБУ на
дату розрахунку (а.с.153-156, 167-169).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги позивача не ґрунтуються на
наданих суду доказах, тобто не доведені
обставини, на які позивач постався як
на підставу своїх вимог.

Колегія суддів погоджується з таким
рішенням, оскільки воно відповідає
вимогам закону, яким вирішуються
спірні правовідносини, та ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Статтею 652 ЦК України, на яку
посилається ОСОБА_3, передбачено, що у
разі істотної зміни обставин, якими
сторони керувалися при укладенні
договору, договір може бути змінений
або розірваний за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання. Зміна
обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною
зміною обставин допускається за
рішенням суду у виняткових випадках,
коли розірвання договору суперечить
суспільним інтересам або потягне для
сторін шкоду, яка значно перевищує
затрати, необхідні для виконання
договору на умовах, змінених судом.

Позивачем не надано доказів, як б
давали підстави для задоволення
позовних вимог із застосування судом
положень ст.652 ЦК України.

Дійсно, як вбачається з наданої
позивачем довідки про середню
заробітну плату, директор
Харківського обласного управління
«Харківекомресурси» ДК з утилізації
відходів як вторинної сировини КМУ
ОСОБА_3 за період з січня по вересень
отримав сумарно заробітної плату у
розмірі 21594,24 грн., що становить 156 грн.48
коп. середньоденної заробітної плати.
(а.с.40).

Разом з тим, такий розмір заробітної
плати ОСОБА_3 не став йому перешкодою
набути у власність цілісний майновий
комплекс бази відпочинку «Караван»
загальною площею 1354,3 м.кв. з житловими
будинками та будівлями, автомобілі
«TOYOTA Lexus», «Mersedes-Benz", житловий будинок в
с.Великі Проходи та отримати в ХОД ВАТ
«Раффайзен Банк Аваль» кредит у
розмірі 151500 доларів США на вказаних
вище умовах.

Колегія суддів не може погодитися з
посиланням апелянта на ту обставину, що
після отримання кредитних коштів різко
змінився курс долара США по відношенню
до національної грошової одиниці -
гривні, а його статки зменшилися
настільки, що він не в змозі повернути
кредит на тих умовах, які передбачалися
при укладенні кредитного договору,
оскільки вони не підтверджені
належними та допустимими доказами.

Як правильно зазначив суд першої
інстанції позивач узгодив з
позикодавцем істотні умови договору, в
тому числі і можливі ризики.

Так, пунктом 8.2 укладеного позивачем
кредитного договору передбачено, що
його сторони досягли згоди з усіх
істотних умов, а пунктом 8.3 - що у разі
зміни курсу іноземної валюти (валюти
кредиту) відносно національної
грошової одиниці України, всі валютні
ризики несе позичальник, тобто ОСОБА_3

Суд, на підставі наданих сторонами
доказів, з'ясував обставини, як мають
значення для вирішення справи у
відповідності з вимогами закону, дав
належну правову оцінку і ухвалив
законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апелянта не свідчать про
наявність передбачених ст.309 ЦПК
України підстав для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.
308, 313-3415, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 19 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, в касаційному порядку
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: