У х в а л а

20 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської
І.М.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 липня 2013 року у
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Сиваш» до
ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа - Головне
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, про визнання договору
купівлі-продажу недійсним,
витребування майна з чужого
незаконного володіння,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Сиваш»
(далі - ТОВ «Сиваш») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним, витребування майна з чужого
незаконного володіння, посилаючись на
те, що 04 лютого 2005 року ТОВ «Сиваш»
уклало з Піщанівською сільською радою
Бахчисарайського району Автономної
Республіки Крим договір
купівлі-продажу нежитлової будівлі
рятувальної станції, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, який був посвідчений
нотаріально. 05 квітня 2005 року між ТОВ
«Сиваш» та ОСОБА_5 був укладений
договір купівлі-продажу зазначеного
нерухомого майна. 16 травня 2005 року
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 уклали договір
купівлі-продажу зазначеної нежитлової
будівлі рятувальної станції. Рішенням
Бахчисарайського районного суду
Автономної Республіки Крим від 15
квітня 2009 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 30 листопада 2010
року, договір купівлі-продажу
від 05 квітня 2005 року, укладений між ТОВ
«Сиваш» та ОСОБА_5, був визнаний
недійсним.

Рішенням Бахчисарайського районного
суду Автономної Республіки Крим від 07
лютого 2013 року позов ТОВ «Сиваш»
задоволено частково. Витребувано від
ОСОБА_3 на користь ТОВ «Сиваш»
двоповерхову кам'яну основну нежитлову
будівлю - рятувальну станцію,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
позначену на плані літерою «А»,
загальною площею 620,6 кв. м. В решті
позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ТОВ «Сиваш» судовий збір у
розмірі 1 360 грн. 50 коп.

Рішенням апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 20 травня
2013 року рішення Бахчисарайського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 07 лютого 2013 року в частині
витребування майна із чужого
незаконного володіння скасовано та в
цій частині ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову ТОВ «Сиваш»
відмовлено. В іншій частині рішення
суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31 липня 2013 року
касаційну скаргу ТОВ «Сиваш»
задоволено. Рішення апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від
20 травня 2013 року скасовано, а рішення
Бахчисарайського районного суду
Автономної Республіки Крим від 07
лютого 2013 року залишено в силі.

В листопаді 2013 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 липня 2013 року з підстав
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права судами
касаційної інстанції, зокрема ст. 388 ЦК
України, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначеної
підстави подання заяви про перегляд
судового рішення заявник посилається
на:

У допуску справи до провадження
Верховного Суду України необхідно
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно із п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України» під судовими рішеннями
у подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Наведені заявником у вказаній заяві
доводи є необґрунтованими, оскільки в
ухвалах Верховного Суду України від 11
березня 2009 року, від 01 вересня 2010
року, від 06 травня 2010 року норма
матеріального права, на яку
посилається заявник, застосовувалась у
справах, правовідносини в яких є
подібними, однак фактичні обставини
відрізняються від тих, що встановлені у
даній цивільній справі.

Таким чином, заява представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 про перегляд судового рішення
не містить ознак, які згідно вимог ст. 355
ЦПК України є підставами для перегляду
судових рішень.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сиваш» до ОСОБА_5,
ОСОБА_3, третя особа - Головне
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, про визнання договору
купівлі-продажу недійсним,
витребування майна з чужого
незаконного володіння, за заявою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 липня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька

В.М.
Колодійчук

О.В.
Умнова

І.М.
Фаловська