Справа № 511/3410/13-ц
Номер провадження: 2/511/86/14
Роздільнянський районний суд Одеської
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Роздільнянський
районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Іванова О.
В.,

при секретарі: Фадєєвій О.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК
України в залі суду в м. Роздільна
Одеської області цивільну справу за
позовною заявою ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» в особі філії «Одеське РУ» ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1,
ПАТ КБ «ПриватБанк», ГУ Державної
казначейської служби України в
Одеській області, за участю третьої
особи ВДВС Роздільнянського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області про виключення з акту
опису майна та звільнення з під арешту,
суд

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Банк « Фінанси та Кредит» в особі
філії «Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_1, ПАТ КБ «ПриватБанк», ГУ
Державної казначейської служби
України в Одеській області, мотивуючи
свої вимоги тим, що між позивачем та
ОСОБА_1 були укладені:

- договір про відкриття кредитної лінії
№ к-2935/а від 12.08.2008р., відповідно до
якого Банк відкрив позичальнику
кредитну лінію з кредитним лімітом у
розмірі 4940 грн, зі сплатою процентів у
розмірі 25% річних, строком користування
до 12.08.2015р.;

- кредитний договір № к-2935 від 12.08.2008р.,
за яким Банк надав позичальнику
кредитні ресурси у розмірі 16500 доларів
США, зі сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 13,5%
процентів річних, строком користування
до 12.08.2015р.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань по кредитному договору та
договору про відкриття кредитної
лінії, між позивачем та ОСОБА_1 12.08.2008р.
був укладений Договір застави
транспортного засобу, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
за реєстровим номером 4819, згідно якого
Банку було передано під заставу
автомобіль марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип -
легковий універсал, шасі (кузов, рама) №
НОМЕР_2 НОМЕР_3, реєстраційний номер №
НОМЕР_1, 2008р.в., який належить ОСОБА_1 на
праві власності на підставі свідоцтва
про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4
виданого РЕВ № 2 при УДАІ ГУ МВС України
в Одеській області 08.08.2008р.

ОСОБА_1 згідно умов кредитного договору
та договору про відкриття кредитної
лінії зобов'язалася щомісячно погашати
заборгованість, проте свої обов'язки
щодо погашення заборгованості не
виконує.

Оскільки, позивачу стало відомо, що
постановою ВДВС Роздільнянського МУЮ
від 08.02.2013р. був накладений арешт на
зазначене майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, вони
надіслали заяву № 1577 від 28.05.2013р. на
адресу виконавчої служби щодо зняття
арешту з майна.

Листом ВДВС Роздільнянського МУЮ від
10.06.2013р. позивачу повідомлено, що зняття
арешту з майна неможливо без рішення
суду так як у відділі ДВС перебуває
зведене виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 1570/1516/2012 виданого 31.10.2012р.
Одеським окружним адміністративним
судом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на
користь державного бюджету України
заборгованості по орендній платі в
розмірі 3052,55грн та Судового наказу №
2н-1252/2010 виданого Малтновським районним
судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в
загальній сумі 17252,42грн.

Позивач вважає, з посиланням на ст.ст.
572, 589 ЦК України, ст. ст. 12, 23 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.
1 Закону України «Про заставу», що має
право як заставодержатель на переважне
право на задоволення своїх вимог за
рахунок застави та просить звільнити з
під арешту автомобіль марки HYUNDAI,
модель ACCENT, тип - легковий універсал,
шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 НОМЕР_3,
реєстраційний номер № НОМЕР_1, 2008р.в. та
виключити з акту опису арешту
зазначений автомобіль.

Представник позивача до суду не прибув,
про час та місце розгляду справи
сповіщений належним чином про що в
справі є відповідні докази. Надіслав до
суду заяву про підтримання позовних
вимог та розгляд справи у його
відсутність, згоден на заочний розгляд
справи. (а.с.75).

Відповідачі про час та місце розгляду
справи сповіщені всі належним чином,
однак в судове засідання не з`вилися, до
суду не прибули, причини неявки не
повідомили, заперечень щодо позовної
заяви не надавали. Заяв про відкладення
розгляду справи до суду не надходило
(а.с. 73,74, 78, 81,82).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
докази по справі, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 12.08.2008р року між
ПАТ «Банк « Фінанси та Кредит» в особі
філії «Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № к-2935 від 12.08.2008р., за
яким Банк надав позичальнику кредитні
ресурси у розмірі 16500 доларів США, зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 13,5% процентів
річних, строком користування до 12.08.2015р.
та договір про відкриття кредитної
лінії № к-2935/а від 12.08.2008р., відповідно
до якого Банк відкрив позичальнику
кредитну лінію з кредитним лімітом у
розмірі 4940 грн, зі сплатою процентів у
розмірі 25% річних, строком користування
до 12.08.2015р.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 12.08.2008р. позивач
та відповідач ОСОБА_1 уклали договір
застави автотранспорту, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
за реєстровим номером 4819, згідно якого
Банку було передано під заставу
автомобіль марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип -
легковий універсал, шасі (кузов, рама) №
НОМЕР_2 НОМЕР_3, реєстраційний номер №
НОМЕР_1, 2008р.в., який належить ОСОБА_1 на
праві власності на підставі свідоцтва
про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4
виданого РЕВ № 2 при УДАІ ГУ МВС України
в Одеській області 08.08.2008р.

Відповідно до умов договору застави
відповідач ОСОБА_1 передала в заставу
позивачу зазначений автомобіль марки
HYUNDAI, модель ACCENT.

Згідно п. 3 договору сторони визначили,
що вартість предмету застави складає
84400 грн. (а.с. 5). У відповідності до п.п.6, 8
зазначеного договору застави
зазначено, що предмет застави нікому не
передано, не заставлено, в спорі та під
арештом не перебуває та в разі
неналежного виконання зобов'язань
заставодержатель має право на
звернення стягнення на заставлене
майно.

З копії матеріалів виконавчого
провадження вбачається, що
Роздільнянським відділом ДВС 22.11.2012
року було відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа № 1570/1516/2012, виданого
31.10.12р. Одеським окружним
адміністративним судом про стягнення с
ОСОБА_1 на користь держави боргу в сумі
3052,55грн (а.с. 61).

Постановою держвиконавця ВДВС
Роздільнянського МУЮ від 08.02.2013 року
виконавчі листи щодо боржника ОСОБА_1
зведені в одне виконавче провадження
(а.с. 62).

08.02.2013 року постановами держвиконавця
було накладено арешт на майно боржника,
заборона на його відчуження та
оголошений розшук майна боржника, а
саме: автомобіль марки HYUNDAI, модель ACCENT,
реєстраційний номер № НОМЕР_1 (а.с. 65, 66).

Постановою держвиконавця від 08.02.2014
року закінчено виконавче провадження
по примусовому виконанню виконавчого
листа № 1570/1516/2012, виданого 31.10.12р.
Одеським окружним адміністративним
судом (а.с. 70).

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися й розпоряджатися своєю
власністю.

Одним із шляхів захисту права
власності є звернення особи з позовом
про звільнення майна з-під арешту,який
полягає у проведенні його опису,
оголошенні заборони розпоряджатися
ним, обмеженні права користування
майном, вилученні у боржника та
передаванні майна на зберігання іншим
особам.

Відповідно до ст. 57 Закону «Про
виконавче провадження» державний
виконавець застосовує арешт майна з
урахуванням властивостей майна, його
значення для власника чи володільця.

У спорах про звільнення майна з-під
арешту підставою для звернення до суду
є оспорювання правомірності включення
конкретного майна до акту опису майна.

Особи, які вважають, що майно, на яке
накладено арешт, належить їм, а не
боржникові, звертаються до суду з
позовом про визнання права на майно і
звільнення його з-під арешту.

Таким чином, метою позову про
звільнення майна з-під арешту є
встановлення належності арештованого
майна або його частки позивачеві.

Іншою формою захисту права власності
на арештоване майно є подання скарги на
дії державного виконавця. У
відповідності до ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження», суб'єктом
подання відповідної скарги є стягувач
або боржник. Скарга подається з метою
встановлення дотримання державним
виконавцем вимог закону під час
накладання арешту на майно.

Згідно ч.1 ст. 60 Закону «Про виконавче
провадження» особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутись до
суду з позовом про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту.

З договору застави транспортного
засобу від 12.08.2008р. вбачається, що
власником спірного автомобілю є
заставодавець - ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу, а не
позивач по справі, який звернуся з
позовом про звільнення майна з-під
арешту.

Враховуючи роз'яснення Верховного Суду
України, надані в постанові Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про виключення
майна з опису» від 27.08.1976р. № 6 (із
наступними змінами), згідно якої
«відповідачами у справі суд притягує
боржника, особу в інтересах якої
накладено арешт на майно, і в
необхідних випадках - особу, якій
передано майно, якщо воно було
реалізоване. У тих випадках, коли опис
проводився для забезпечення
конфіскації чи стягнення майна на
користь держави, як відповідач
притягується відповідна державна
податкова інспекція».

Крім того суд вважає, що позивачем не
надано доказів вирішення питання щодо
звернення стягнення на спірне майно,
також суд був позбавлений можливості,
не порушуючи правил диспозитівності,
самостійно вирішити питання щодо
залучення до розгляду справи в якості
відповідача податкової інспекції.

З позовної заяви позивача вбачається,
що вона містить вимоги, в яких
позивач фактично оскаржує дії
виконавчої служби, не будучи при цьому
не тільки учасником виконавчого
провадження , але і власником
транспортного засобу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
позивач обрав неправильний спосіб
захисту свого права, яке на його думку
порушено, тому в позові про звільнення
з під арешту та виключення майна з-під
арешту повинно бути відмовлено.

Таким чином підстави для задоволення
позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовної заяви ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» до ОСОБА_1, ПАТ КБ «ПриватБанк»,
ГУ Державної казначейської служби
України в Одеській області, за участю
третьої особи ВДВС Роздільнянського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області про виключення з акту
опису майна та звільнення з під арешту -
відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції в апеляційний суд Одеської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення, а у випадку відсутності
особи в судовому засіданні протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Іванова О.В.