Справа № 435/419/13-ц
Провадження № 22ц/782/697/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого: Борисова Є.А.

суддів: Маляренко І.Б., Яреська А.В.

за участю секретаря: Аліханян Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 31 січня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про поділ спільного майна
подружжя та визнання майна об'єктом
особистої приватної власності, третя
особа - ОСОБА_3, а також за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя.

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року позивачка ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_1, в обґрунтування
якого послалася на те, що вони з
відповідачем з 1988 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, який у 2011 році
було розірвано. Від шлюбу мають двох
дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час
шлюбу ними було набуто автомобіль
MITSUBISHI OUTLANDER 2006 року випуску д/н. НОМЕР_2,
вартістю 50000 грн., який є їхньою
спільною сумісною власністю та
перебуває у користуванні відповідача і
з приводу якого виник спір. Тому
позивач ОСОБА_2 просила суд про
наступне:

-припинити право спільної сумісної
власності її та відповідача на
вказаний автомобіль,

-визнати за нею право власності на
нього,

-стягнути з неї на користь
відповідача грошову компенсацію у
розмірі 25000 гр. замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
цей автомобіль.

ОСОБА_1 у свою чергу звернувся до
суду із зустрічним позовом, який
неодноразово уточнював в частині
обсягу спільного сумісного майна, та в
якому не погодився з запропонованим
ОСОБА_2 варіантом поділу вказаного нею
майна, послався на те, що має
посвідчення водія, спірний автомобіль
використовує для роботи, оскільки
займається роздрібною торгівлею і
зазначений автомобіль є його єдиним
джерелом існування, тому він не згоден
на припинення його права власності у
цьому автомобілі, також послався на те,
що в період знаходження у шлюбі крім
зазначеного ОСОБА_2 автомобіля, ними
було придбано низку іншого майна, щодо
якого виник спір, зокрема : автомобіль
MAZDA-3, 2009 року випуску, д/н НОМЕР_1, який
зареєстрований за ОСОБА_2, а також
предмети домашньої обстановки та
вжитку, які перебувають за місцем
проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_1:

-телевізор чорного кольору,
діагональ 70см., придбаний в 2002 році,
вартістю 3000грн.;

-телевізор Рапазопіс, чорного
кольору, діагональ 55 см., придбаний в 2000
році, вартістю 1000грн.;

-телевізор Sony, чорного кольору,
плаский, діагональ 80см.. придбаний в 2008
році, вартістю 5000 грн.;

-музикальний центр LG, чорного
кольору, вартістю 1000 грн;

-відеоплеєр, вартістю 1000грн.;

-меблевий гарнітур-стінка,
вартістю 6000грн.;

-меблевий м'який куток, розміром 1,8
м х 2.5м., сіро-чорного кольору, придбаний
у 1998 році, вартістю 5000 грн.;

-килим овальної форми у вигляді
квітки, жовто-зеленого кольору,
придбаний в 2009 році вартістю 1000 грн.,

-вбудована шафа-купе, розміром 2,5м
х 2,5мх0,8м, лицева частина-дзеркало,
придбана у 2009 році, вартістю 6000 грн.,

-набір м'яких меблів (диван і два
крісла), жовтого кольору, придбаний в 2009
році, вартістю 2500 грн;.

-стіл зі склом, овальної форми,
придбаний в 2009 році, вартістю 1000 грн;

-два килими, вартістю 1000 грн.,
(килим 4,5м х 4,5м коричневого кольору з
зеленим асиметричним малюнком,
придбаний в 2005 році, килим розміром 2,5м
х 8м. коричневого кольору, придбаний у
2004 році);

-кухонний гарнітур з дубовими
фасадами придбаний в 2001 році, вартістю
4000 грн.;

-диван, обшивка із шкірозамінника,
придбаний у 2009 році, вартістю 15000 грн.,
спальний гарнітур (ліжко, дві тумби,
туалетний стіл, шафа) кольору «горіх»,
придбаний у 2000 році, вартістю 6000 грн.;

-холодильник білого кольору,
висота 1,8м. вартістю 5000 грн.;

-пральна машина ZANUSSI білого
кольору, вартістю 2000 грн.;

-стіл з натуральної деревини 1,7 х
0,8м., придбаний у 2009 році, дубовий ,
вартістю 2000 грн.;

-інструменти і розхідні
матеріали до них, перелічені у позовній
заяві загальною вартістю 500000 грн., що
знаходяться у розпорядженні ОСОБА_2 та
зберігаються в гаражі за адресою її
проживання: АДРЕСА_1 а всього майна, яке
підлягає поділу , на загальну суму 691096,00
грн. При цьому ОСОБА_2 без його згоди
було продано автомобіль MAZDA-3, 2009 року
випуску. Тому ОСОБА_1 просив поділити
перелічене у його позові спільне майно
подружжя наступним чином:

-виділити у рахунок його частки
автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER 2006 року випуску
д/н. НОМЕР_2, вартістю 50000 грн.;

- у рахунок частки ОСОБА_2
виділити все інше майно,а також 87096 грн.,
отриманих нею від продажу автомобіля
MAZDA-3, 2009 року випуску, всього на суму 641096
грн,

-стягнути з ОСОБА_2 на його
користь різницю у вартості майна у сумі
295548 гр.

У листопаді 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1,
в якому пославшись на те, що сімейні
відносини з відповідачем було
припинено 2 лютого 2010 року, після чого
нею на отримані у борг грошові кошти у
сумі 20000 доларів США було придбано для
особистого користування автомобіль
MAZDA-3, 2009 року випуску. Оскільки ОСОБА_1
ніякої участі у придбанні вказаного
автомобіля не приймав і автомобіль
було придбано за рахунок її особистих
коштів після фактичного припинення
шлюбних відносин, ОСОБА_2 просила
визнати автомобіль MAZDA-3 об'єктом її
особистої приватної власності.

Ухвалою Жовтневого районного
суду м. Луганська від 6 грудня 2013 року
вказані позови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були
об'єднані в одне провадження.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Луганська від 31 січня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені
частково.

Суд здійснив поділ спільного
майна подружжя ОСОБА_2 у вигляді
автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER 2006 року випуску
д/н. НОМЕР_2, вартістю 50000 грн.

шляхом припинення права спільної
сумісної власності на нього та виділу
його в натурі позивачці ОСОБА_2 Також
суд визнав за ОСОБА_2 право власності на
вказаний автомобіль та стягнув з неї на
користь ОСОБА_1 грошову компенсацію
вартості його частки в сумі 25000 гр.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_2 суд відмовив за
необґрунтованістю.

Зустрічні позовні вимоги
відповідача ОСОБА_1 суд також
задовольнив частково, визнавши за ним
та ОСОБА_2 право власності у рівних
частках, тобто кожному по ? частці, на
наступне майно:

-телевізор Рапазопіс, чорного
кольору, діагональ 55 см., придбаний в 2000
році, вартістю 1000грн.,

-музикальний центр LG, чорного кольору,
вартістю 1000 грн.,

-меблевий гарнітур-стінка, вартістю
6000грн.,

-меблевий м'який куток, розміром 1,8 м х
2,5м., сіро-чорного кольору, придбаний у
1998 році, вартістю 5000 грн.,

-килим, овальної форми у вигляді квітки,
жовто-зеленого кольору, придбаний в 2009
році вартістю 1000 грн.,

-вбудовану шафу-купе, розміром 2,5м х
2,5мх0,8м, лицева частина - дзеркало,
придбана у 2009 році, вартістю 6000 грн.;

-набір м'яких меблів (диван і два
крісла), жовтого кольору, придбаний в 2009
році, вартістю 2500 грн.;

-два килими, вартістю 1000 грн., (килим 4,5м
х 4,5м коричневого кольору з зеленим
-асиметричним малюнком, придбаний в 2005
році., килим розміром 2,5м х 8м.
коричневого кольору, придбаний у 2004
році);

-кухонний гарнітур, з дубовими
фасадами, придбаний в 2001 році, вартістю
4000 грн.,

-диван, обмивка з шкірозамінника,
придбаний у 2009 році, вартістю 15000 грн.,

-холодильник, білого кольору, висота
1,8м, вартістю 5000 грн.,

-стіл з натуральної деревини, 1,7 х 0,8м,
придбаний у 2009 році, дубовий , вартістю
2000 грн., залишивши це майно у їх
спільній частковій власності.

У задоволенні іншої частини
позовних вимог про поділ спільного
майна подружжя суд ОСОБА_1 відмовив у
зв'язку з необгрунтованістю.

З рішенням суду першої інстанції не
погодився ОСОБА_1 і в апеляційній
скарзі просив його скасувати, та
постановити по справі нове рішення,
яким його позовні вимоги задовольнити,
а позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без
задоволення, посилаючись при цьому на
неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин справи,
невідновідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального права.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник апелянта скаргу
підтримав, представник ОСОБА_2 скаргу
не визнав, просив рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, які брали
участь у судовому засіданні
апеляційної інстанції, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, судова колегія
дійшла наступних висновків: апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду підлягає
зміні.

До таких висновків судова колегія
дійшла виходячи з наступного.

Так судом першої інстанції було
встановлено, що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі з 1988 року і у 2011
році їх шлюб розірвано. Від шлюбу мають
двох дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
та доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час
шлюбу подружжям ОСОБА_1 було набуте
наступне майно:

-автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER 2006 року
випуску д/н. НОМЕР_2 вартістю 50000 грн.;

-телевізор Рапазопіс, чорного
кольору, діагональ 55 см., придбаний в 2000
році, вартістю 1000грн.;

-музикальний центр LG, чорного
кольору, вартістю 1000 грн.;

-меблевий гарнітур-стінка,
вартістю 6000грн.;

-меблевий м'який куток, розміром 1,8
м х 2,5м., сіро-чорного кольору, придбаний
у 1998 році, вартістю 5000 грн.;

-килим, овальної форми у вигляді
квітки, жовто-зеленого кольору,
придбаний в 2009 році вартістю 1000 грн.;

-вбудовану шафу-купе, розміром
2,5м х 2,5мх0,8м, лицева частина - дзеркало,
придбана у 2009 році, вартістю 6000 грн.;

-набір м'яких меблів (диван і два
крісла), жовтого кольору, придбаний в 2009
році, вартістю 2500 грн.;

-два килими, вартістю 1000 грн.,
(килим 4,5м х 4,5м коричневого кольору з
зеленим асиметричним малюнком,
придбаний в 2005 році., килим розміром 2,5м
х 8м. коричневого кольору, придбаний у
2004 році);

-кухонний гарнітур з дубовими
фасадами, придбаний в 2001 році, вартістю
4000 грн.;

- диван, обшивка з шкірозамінника,
придбаний у 2009 році, вартістю 15000 грн.;

-холодильник білого кольору,
висота 1,8м, вартістю 5000 грн.;

- стіл з натуральної деревини 1,7 х
0,8м, придбаний у 2009 році, дубовий ,
вартістю 2000 грн.;

Зазначені обставини в повній
мірі підтверджуються матеріалами
справи і факт придбання під час шлюбу
вищеперелічених предметів домашнього
вжитку не заперечується жодною із
сторін. Вартість вказаного майна
встановлена судом за погодженням
сторін.

З урахуванням зазначених
обставин судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно обсягу спільного майна
подружжя, яке наявне у нього на час
розгляду справи і яке підлягає поділу
між ними.

Одночасно судова колегія
погоджується з висновком суду стосовно
того, що ОСОБА_1 не надав достатніх та
об'єктивних доказів на підтвердження
тієї обставини, що все інше перелічене
ним у зустрічному позові майно (
предмети побутової техніки, меблі,
інструменти та розхідні матеріали)
було придбане під час шлюбу та є в
наявності на момент розгляду справи, а
тому з огляду на ту обставину, що ОСОБА_2
заперечує наявність цього майна, суд
обгрунтовано дійшов висновку стосовно
відсутності підстав для включення його
до переліку спільного сумісного майна
подружжя.

Крім того, судом першої
інстанції було встановлено, що 2 лютого
2010 року сторони фактично припинили
шлюбні відносини і після цього ОСОБА_2
за рахунок власних коштів, отриманих у
борг від третьої особи ОСОБА_3, придбала
спірний автомобіль MAZDA-3, 2009 року
випуску д/н НОМЕР_1, право власності на
який вподальшому було нею
переоформлене на третю особу у зв'язку
із неможливістю повернення боргу.

Факт припинення шлюбних відносин
між сторонами саме 2 лютого 2010 року
підтверджується вказівкою ОСОБА_1 у
його позовах з інших питань, зокрема з
питання про поділ спільного нерухомого
майна, а також вказівкою у його
письмових зверненнях до
правоохоронних органів про те, що
шлюбні стосунки з ОСОБА_2 були
припинені у лютому 2010 року (а.с. 171,173,
174-175 ), а також показаннями свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 Факт
придбання ОСОБА_2 спірного автомобіля
MAZDA-3 після припинення шлюбних відносин
з ОСОБА_1 підтверджується наявною в
матеріалах справи довідкою (а.с. 55), з
якої вбачається, що автомобіль було
придбано 24.02.2010 року.

З урахуванням зазначених
обставин, суд на підставі вимог ст. 57 СК
України дійшов вірного висновку, що
спірний автомобіль MAZDA-3 до моменту його
відчуження на користь третьої особи
був об'єктом права особистої приватної
власності ОСОБА_2, а тому вимоги ОСОБА_1
стосовно врахування вартості
зазначеного автомобіля під час поділу
спільного майна подружжя не підлягають
задоволенню.

Погоджуючись з висновком суду
першої інстанції щодо обсягу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_1, судова
колегія, разом з тим, не може погодитись
з визначеним порядком його поділу між
сторонами, а також з висновком стосовно
того, що перелічене в рішенні рухоме
майно у вигляді предметів домашнього
вжитку не може бути реально поділене
між сторонами та підлягає залишенню у
їх спільній частковій власності.

Так відповідно до вимог ст.71 СК
України майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються
одному з подружжя, якщо інше не
визначено домовленістю між ними.

Речі для професійних занять
присуджуються тому з подружжя, хто
використовував їх у своїй професійній
діяльності. Вартість цих речей
враховується при присудженні іншого
майна другому з подружжя.

Присудження одному з подружжя
грошової компенсації замість його
частки у праві спільної сумісної
власності на майно, зокрема на житловий
будинок, квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України.

Присудження одному з подружжя
грошової компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

Відповідно до п. 25 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 11
від 21.12.2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» вирішуючи питання про поділ
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71
СК щодо обов'язкової згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду.

За відсутності такої згоди
присудження грошової компенсації може
мати місце з підстав, передбачених ст.
365 ЦК, за умови звернення подружжя
(одного з них) до суду з таким позовом
(ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не
вчинив таких дій, а неподільні речі не
можуть бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Із змісту зазначеної норми
діючого законодавства та положень
Постанови Пленуму Верховного Суду
України випливає, що все майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, в тому числі і
неподільні речі, підлягає поділу в
натурі між ними відповідно до їх
часток. Неподільні речі можуть
присуджуватися одному з подружжя з
зобов'язанням останнього виплатити
грошову компенсацію іншому з подружжя
замість його частки у праві спільної
сумісної власності на це неподільне
майно лише у тому разі, якщо відсутнє
будь-яке інше майно, яке може бути
реально поділене між подружжям разом з
неподільним майном відповідно до
часток кожного з подружжя.

Суд першої інстанції належної
уваги на зазначене не звернув і дійшов
поспішного та необгрунтованого
висновку стосовно необхідності
виділення автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER
ОСОБА_2 зі стягненням з неї на користь
ОСОБА_1 грошової компенсації, а також
стосовно залишення іншого майна, що є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя, у спільній частковій
власності сторін без його реального
поділу.

Так в обгрунтування своїх
висновків стосовно необхідності
виділення автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER
ОСОБА_2, суд послався на те, що на її
утриманні залишилася неповнолітня
дитина, що ОСОБА_2 займається
підприємницькою діяльністю і ця
діяльність є єдиним джерелом її доходу
для утримання дитини і автомобіль їй
потрібен для роботи. При цьому суд не
взяв до уваги ту обставину, що в
фактичному розпорядженні ОСОБА_2
перебуває спірний автомобіль MAZDA-3, яким
вона користується з дозволу третьої
особи - ОСОБА_3, чого не заперечувала
сама ОСОБА_2 під час розгляду справи у
суді першої інстанції і що підтвердив
її представник у суді апеляційної
інстанції. Факт користування ОСОБА_2
автомобілем MAZDA-3 підтверджується також
показаннями свідка ОСОБА_4, яка в суді
першої інстанції, пояснила що вона є
донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і що її матір
до останнього часу користується
вказаним автомобілем. Також суд першої
інстанції жодним чином не взяв до уваги
ту обставину, що все інше спільне майно
подружжя, наявне на час розгляду
справи, а саме меблі, побутова техніка,
інші предмети домашнього вжитку на
загальну суму 49500грн. фактично
перебувають у володінні і
розпорядженні ОСОБА_2, яка перешкоджає
ОСОБА_1 користуватися спільним майном і
в добровільному порядку відмовилася
здійснити його поділ, факт чого не
заперечував її представник під час
розгляду справи у суді апеляційної
інстанції.

Таким чином, залишивши спільне
майно у вигляді меблів, побутової
техніки та інших предметів домашнього
вжитку у спільній частковій власності
сторін без його реального поділу, суд
першої інстанції не вирішив спір по
суті і порушив інтереси ОСОБА_1, який не
має доступу до вказаного майна і
позбавлений можливості ним
користуватися.

Враховуючи ту обставину, що
предмети домашньої обстановки та
вжитку загальною вартістю 49500 грн.,
перебувають у фактичному володінні та
користуванні ОСОБА_2, яка у
добровільному порядку відмовилася
здійснити їх поділ, а також приймаючи
до уваги те, що вартість вказаного
майна практично дорівнює вартості її
частки у спільному майні, яка становить
49750грн. (50000 (вартість автомобіля MITSUBISHI
OUTLANDER ) + 49500 (вартість предметів
домашньої обстановки та вжитку) : 2 = 49750
(вартість частки кожного з подружжя)),
судова колегія вважає доцільним
виділити ОСОБА_2 зазначене майно та
визнати за нею право власності на
нього.

Автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, на думку
судової колегії, слід виділити в натурі
ОСОБА_1 стягнувшти з останнього на
користь ОСОБА_2 компенсацію її частки у
вказаному спільному сумісному майні
подружжя, оскільки, як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_2 після
припинення шлюбних стосунків фактично
користується автомобілем MAZDA-3 і
відповідно має можливість здійснювати
підприємницьку діяльність з
використанням вказаного автомобіля.
Натомість ОСОБА_1, який також є
підприємцем, будь-яких інших
транспортних засобів не має, а відтак з
урахуванням роду його занять судова
колегія вважає за можливе спірний
автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER вартістю 50000
грн.виділити саме йому.

З урахуванням викладеного,
судова колегія дійшла висновку, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи і що
під час ухвалення рішення суд порушив
норми матеріального права, а тому на
підставі ст. 309 ЦПК України рішення
підлягає зміні,а саме, судова колегія
вважає за необхідне залишити без змін
зазначене рішення в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання майна - автомобіля
MAZDA-3 об'єктом особистої приватної
власності.

В іншій частині рішення суду слід
скасувати та ухвалити по справі в цій
частині нове рішення, яким первісні
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
поділ спільного майна подружжя -
залишити без задоволення, а зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя-
задовольнити частково.

Здійснити поділ спільного
сумісного майна сторін наступним
чином: виділити ОСОБА_1 автомобіль
MITSUBISHI OUTLANDER вартістю 50000 грн., а ОСОБА_2
виділити меблі, побутову техніку та
предмети домашнього вжитку на загальну
суму 49500 грн, стягнувши на її користь 250
грн. у якості компенсації її частки у
спільному майні подружжя.

В іншій частині у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя -
відмовити у зв'язку з
необґрунтованістю.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1
стосовно того, що автомобіль MAZDA-3 був
придбаний сторонами під час
перебування у шлюбних відносинах за
рахунок спільних коштів, не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки вони були
предметом дослідження суду першої
інстанції і обґрунтовано відхилені як
такі, що не підтверджуються належними
доказами.

Керуючись ст.ст. 209, 304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Луганська від 31 січня 2014 року
змінити.

Залишити без змін зазначене
рішення в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання майна об'єктом
особистої приватної власності.

В іншій частині рішення суду
скасувати та ухвалити по справі в цій
частині нове рішення, яким первісні
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
поділ спільного майна подружжя -
залишити без задоволення, а зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя-
задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 автомобіль
MITSUBISHI OUTLANDER 2006 року випуску д/н. НОМЕР_2
вартістю 50000 грн., визнавши за ОСОБА_1
право власності на зазначений
автомобіль.

Виділити ОСОБА_2 та визнати за нею
право власності на наступне майно
:телевізор Рапазопіс, чорного кольору,
діагональ 55 см., придбаний в 2000 році,
вартістю 1000грн.,

-музикальний центр LG, чорного кольору,
вартістю 1000 грн.,

-меблевий гарнітур-стінка, вартістю
6000грн.,

-меблевий м'який куток, розміром 1,8 м х
2,5м., сіро-чорного кольору, придбаний у
1998 році, вартістю 5000 грн.,

-килим, овальної форми у вигляді квітки,
жовто-зеленого кольору, придбаний в 2009
році вартістю 1000 грн.,

-вбудовану шафу-купе, розміром 2,5м х
2,5мх0,8м, лицева частина - дзеркало,
придбана у 2009 році, вартістю 6000 грн.;

-набір м'яких меблів (диван і два
крісла), жовтого кольору, придбаний в 2009
році, вартістю 2500 грн.;

-два килими, вартістю 1000 грн., (килим 4,5м
х 4,5м коричневого кольору з зеленим
-асиметричним малюнком, придбаний в 2005
році., килим розміром 2,5м х 8м.
коричневого кольору, придбаний у 2004
році);

-кухонний гарнітур, з дубовими
фасадами, придбаний в 2001 році, вартістю
4000 грн.,

- диван, обшивка з шкірозамінника,
придбаний у 2009 році, вартістю 15000 грн.,

-холодильник, білого кольору, висота
1,8м, вартістю 5000 грн.,

стіл з натуральної деревини, 1,7 х 0,8м,
придбаний у 2009 році, дубовий , вартістю
2000 грн., а всього майно загальною
вартістю 49500 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

250 грн у якості компенсації її частки у
спільному сумісному майні подружжя.

В іншій частині у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя -
відмовити.

Це рішення апеляційного суду
набирає чинності негайно та може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після
його проголошення.

Головуючий:

Судді: