Ухвала

іменем україни

22 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
стягнення в солідарному порядку
заборгованості за кредитним договором
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» на рішення апеляційного
суду Миколаївської області від 28
серпня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
(далі - ПАТ КБ «Надра») звернулось до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 1 жовтня 2008 року між ним та ОСОБА_4
було укладено кредитний договір, за
умовами якого позичальнику надано
кредит у розмірі 40 670 доларів 74 центи
США зі строком повернення до 18 вересня
2015 року. В забезпечення
виконання ОСОБА_4 зобов'язань за
вказаним договором поручителем
виступив ОСОБА_5 Оскільки ОСОБА_4
належним чином не виконує зобов'язання
за кредитним договором, утворилась
заборгованість у розмірі 50 232 долари 84
центи США, що еквівалентно
400 642 грн 06 коп., яку позивач просив
стягнути на його користь з
відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 6 грудня 2012
року ПАТ КБ «Надра» задоволено.
Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ
«Надра» заборгованість за договором
від 1 жовтня 2008 року на загальну суму 400
642 грн 06 коп. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 28 серпня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення. У
позові ПАТ КБ «Надра» відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Надра»,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення апеляційного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду та відмовляючи
в задоволенні позову, апеляційний суд
на підставі доказів, поданих сторонами,
які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшов до правильного
висновку про те, що позичальник (ОСОБА_4)
кредитний договір не підписував, що
підтверджується висновком
судово-почеркознавчої експертизи, тому
він довів (ст. ст. 10, 60 ЦПК
України), що не повинен відповідати за
кредитним договором. Оскільки
поручитель, ОСОБА_5, поручився за
виконання зобов'язань саме ОСОБА_4, і
оскільки у нього такі зобов'язання
відсутні, то і поручитель
відповідальності за кредитним
договором не несе.

Доводи касаційної скарги фактично
стосуються переоцінки доказів, що
знаходиться поза межами повноважень
суду касаційної інстанції.

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» відхилити.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 28 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник