Справа № 159/2193/14-ц
Провадження № 2/159/592/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
14
квітня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області в складі:

головуючої - судді Денисюк Т.В.,

за участю секретаря Пухер Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Ковельської міської ради
Волинської області про визначення
часток у праві спільної сумісної
власності, визнання права власності на
нерухоме майно та визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із
вищевказаним позовом, в якому просить
визначити, що йому та його матері
ОСОБА_2 належить по 1/2 частки у праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1, визнати за ним право
власності на 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1 та визнати за ним право
власності на 1/2 частини даної квартири
в порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Обґрунтовуючи своїх вимоги
позивач зазначає, що 15.02.1994 року на
підставі Розпорядження органу
приватизації Ковельської дистанції
цивільних споруд Рівненського відділу
Львівської залізниці № 37 від 11.02.1994
року, на ім'я його матері ОСОБА_2 видано
свідоцтво на право власності на житло -
квартиру АДРЕСА_1, хоча на час
приватизації він разом з матір'ю
проживав у цій квартирі та фактично
теж приймав участь у її приватизації, а
тому йому, як і матері належить по 1/2
частини квартири АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_2 померла. Після її смерті
відкрилась спадщина на частку у праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1. Будучи спадкоємцями
за законом він прийняв спадщину після
смерті матері, оскільки постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини. Однак, не має
можливості оформити спадкові права на
квартиру у зв'язку з тим, що у свідоцтві
про право власності на житло вказано,
що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на
праві спільної сумісної власності. У
зв'язку з цим позивач просить визначити
частки співласників у праві спільної
сумісної власності на квартиру,
визнати за ними право власності на
частину квартири та право власності
на спадкове майно в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не
з'явився, подав заяву про слухання
справи у його відсутності, позов
підтримав повністю.

Представник Ковельської міської
ради в судове засідання не з'явився,
однак, до суду надійшло клопотання
відповідача про розгляд справи у
відсутності його представника.

Суд, дослідивши письмові докази у
справі, приходить до висновку про
підставність і обгрунтованість
заявленого позову, який підлягає до
повного задоволення.

Як вбачається з свідоцтва про
право власності на житло № 755 від 15.02.1994
року квартира АДРЕСА_1 належить на
праві спільної сумісної власності
ОСОБА_2.

З заявою про передачу у приватну
власність квартири АДРЕСА_1 зверталася
06.07.1993 року ОСОБА_2, при цьому ОСОБА_1 дав
свою згоду на приватизацію, про що
свідчить його підпис у заяві про
передачу квартири у приватну
власність. На момент приватизації
квартири в ній з 1969 року були
зареєстровані та проживали як позивач,
так і його мати ОСОБА_2. Дані обставини
доводяться заявою ОСОБА_2 про передачу
квартири у приватну власність від
06.07.1993 року та довідкою про склад сім'ї
наймача ізольованої квартири
(одноквартирного будинку), що видані
архівом відокремленого підрозділу
"Рівненська дирекція залізничних
перевезень".

Згідно ч. 2 ст. 8 ЗУ "Про
приватизацію державного житлового
фонду" передача квартир (будинків),
житлових приміщень у гуртожитках
здійснюється в спільну сумісну або
часткову власність за письмовою згодою
всіх повнолітніх членів сім'ї, які
постійно мешкають у цій квартирі
(будинку), житловому приміщенні у
гуртожитку, в тому числі тимчасово
відсутніх, за якими зберігається право
на житло, з обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що у позивача-ОСОБА_1, як
повнолітнього члена сім'ї, який дав
згоду на приватизацію квартири, та його
матері ОСОБА_2 виникло на право
власності на квартиру АДРЕСА_1, на праві
спільної сумісної власності.

Тобто, частки позивача та його
матері у праві власності на спірну
квартиру визначено не було.

Згідно ч. 2 ст. 112 ЦК України (1963
року) розрізняється спільна власність
з визначенням часток (часткова
власність) або без визначення часток
(сумісна власність).

Відповідно до ч. 2 ст 370 ЦК України
у разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду, а тому у
позивача та його матері після
приватизації виникло право на 1/2
частку, у кожного, квартири АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилась спадщина
за законом саме на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1. Згідно матеріалів спадкової
справи ОСОБА_2 заповіт не складався.

Згідно ст. 1261 ЦК України позивач
як син померлої, є спадкомцями за
законом першої черги, та в силу ст. 1268 ЦК
України, вважається таким, що прийняв
спадщину, адже постійно проживав разом
із спадкодавцем на час смерті, що
підтверджується записами у будинковій
книзі та довідкою РЖКП № 1 від 18.03.2014
року.

Інших спадкоємців за законом
після смерті ОСОБА_2 не має, що
підтверджується матеріалами спадкової
справи.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає необхідним визнати за позивачем
право власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку приватизації, та
право власності на 1/2 частину спірного
майна в порядку спадкування за законом.

Судові витрати по справі слід
залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 214,
215 ЦПК України, ст. ст. 370, 1261, 1268 ЦК
України, ст. 112 ЦК України (1963 року), ст. 8
ЗУ "Про приватизацію державного
житлового фонду", суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 (одну другу) частину квартири
АДРЕСА_1, що була набута в порядку
приватизації, згідно Розпорядження
органу приватизації Ковельської
дистанції цивільних споруд
Рівненського відділу Львівської
залізниці за № 37 від 11 лютого 1994 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 (одну другу) частину квартири
АДРЕСА_1 - в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у розгляді справи, але
не були присутні при його проголошені -
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Головуюча: Т. В. Денисюк