У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року м. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Макарчука М.А.,
Нагорняка В.А., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
колективного підприємства
«Райагробуд» про витребування
безпідставно збереженого майна, за
касаційною скаргою ОСОБА_4, подану
ОСОБА_5, на рішення Свалявського
районного суду Закарпатської області
від 9 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської
області від 5 вересня 2013 року,

в с т а н о в и
л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 2 серпня 2010 року
між ним та колективним підприємством
«Райагробуд» (далі - КП «Райагробуд»)
було укладено договір б/н, за яким
відповідач надав йому, позивачу, дозвіл
на розміщення стоянки належних йому
автомобілів БРДМ-2РХ, 1984 року випуску та
БРДМ-2РХБ, 1982 року випуску, а також
зобов'язався надати гаражне приміщення
обладнане вогнегасниками та
протипожежним щитом. Строк дії
договору сторони встановили до 31
грудня 2010 року. Після закінчення строку
дії договору він звернувся до
відповідача з проханням повернути йому
передані автомобілі, однак останній
повернув лише один автомобіль БРДМ-2РХ,
1984 року випуску, інший автомобіль
БРДМ-2РХБ, 1982 року випуску, відповідач
відмовляється повертати.

У зв'язку з цим позивач просив
зобов'язати КП «Райагробуд» повернути
йому автомобіль БРДМ-2РХБ, 1982 року
випуску.

Рішенням Свалявського районного суду
Закарпатської області від 9
липня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 5 вересня 2013
року, в задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
першої та ухвали суду апеляційної
інстанцій, мотивуючи свої доводи
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судом встановлено, що між сторонами у
справі було укладено договір на
користування гаражним приміщенням для
зберігання КП «Райагробуд»
автомобілів БРДМ-2РХ, 1984 року випуску,
шасі НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2 та
БРДМ-2РХБ, 1982 року випуску, шасі НОМЕР_3,
двигун № НОМЕР_4, які належать ОСОБА_4

Встановивши ці обставини у справі, суд
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що позивач не довів жодним належним та
допустимим доказом того, що в
зазначеному приміщенні перебували
транспортні засоби відповідача, і, що
відповідач перешкоджав позивачу у
здійсненні відносно них права
власності.

Слід також визнати правильним висновок
суду про недоведеність позивачем
заявлених ним вимог, як з підстав,
передбачених ст. 949 ЦК України так і з
підстав, визначених у ст.ст. 386,387 ЦК
України.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 не
містять будь-яких посилань на докази,
що майно (автомобіль БРДМ-2РХБ, 1982 року
випуску) перебуває у відповідача, або,
що останній в інший спосіб порушив його
право, як власника.

Отже оскаржувані судові рішення,
ухвалені з дотриманням вимог
ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України, і доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану ОСОБА_5,
відхилити, рішення Свалявського
районного суду Закарпатської області
від 9 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської
області від 5 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О., Макарчук М.А., Нагорняк
В.А.