Справа №173/3396/13-ц
Провадження №2/173/201/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 р. м.
ВерхньодніпровськВерхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області в складі

головуючого - судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання -
Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені суду цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» звернулося до
Верхньодніпровського районного суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що 23 червня 2007 року між
позивачем та відповідачем було
укладено кредитний договір № 001-03019-230607,
згідно з умовами якого позивач відкрив
відповідачу картковий рахунок НОМЕР_1 в
національній валюті України - гривні,
випустив та надав держателю платіжну
картку, а також ПІН-код до картки;
обслуговування держателя
здійснювалось на умовах, викладених в
тарифному пакеті Visa Класичний, що
міститься в Додатку № 1 до Договору та
умовах викладених в Правилах
здійснення операцій за картковими
рахунками. Банк надав держателю кредит
шляхом відкриття відновлюваної
відкличної кредитної лінії, що
передбачена п. 1.3 кредитного договору.

Посилаючись на те, що відповідач
порушила умови кредитного договору
щодо повернення кредитних коштів,
позивач просив суд стягнути суму
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 3006 грн. 16 коп., а також
стягнути судові витрати у сумі 214 грн. 60
коп.

В судове засідання позивач не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
подав заяву про розгляд справи за його
відсутності, проти ухвалення заочного
рішення у справі не заперечує.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, проти
задоволення позовних вимог
заперечував, просив суд застосувати
позовну давність та відмовити у позові
з цих підстав, оскільки протягом трьох
років з останньої дати погашення
кредиту до відповідача жодні вимоги не
було предявлено, а тому позов подано з
пропуском строків позовної давності,
доказів поважних причин його пропуску
позивачем не надано.

Суд, вислухавши думку представника
відповідача, вивчивши матеріали справи
та оцінивши докази в їх сукупності
прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

23 червня 2007 року між публічним
акціонерним товариством «Дельта Банк»
(правонаступник - товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комерційний банк Дельта») (Банком) та
ОСОБА_1 (Позичальником) було укладено
договір №001-03019-230607 на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки (а.с.5).

Відповідно до п. 1.2 договору Банк
відкрив Держателю картковий рахунок
НОМЕР_1 в національній валюті
України - гривні, випустив та надав
держателю платіжну картку, а також
ПІН-код до картки; обслуговування
держателя здійснюється на умовах,
викладених в тарифному пакеті Visa
Класичний, що міститься в Додатку № 1 до
Договору та умовах викладених в
Правилах здійснення операцій за
картковими рахунками. Пунктом 1.3
договору передбачено, що Банк надає
Держателю кредит шляхом відкриття
Держателю відновлювальної відкличної
Кредитної лінії на загальну суму 30000
грн. Також умовами Договору (п.1.4)
передбачено, що кредитування Рахунку в
межах кредитної лінії здійснюється
протягом 364 календарних днів.

Тарифами на обслуговування платіжних
карток Visa Classic встановлено процент за
користування кредитною лінією в
розмірі 29,90 % щомісячно та плата за
обслуговування кредитного ліміту - 2,99%
від суми кредитного ліміту та у разі
наявності використаного кредиту (а.с. 6).

Відповідно до умов договору відповідач
отримала суму кредиту в межах
кредитного ліміту - 3000 грн.00 коп., що
підтверджується розрахунком, наданим
позивачем (а.с. 12).

Відповідно до п. 2.1. моментом надання
Банком Держателю кредиту є день
здійснення операції за допомогою
картки або день утримання платежів за
умови відсутності на рахунку власних
коштів держателя.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов`язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов`язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Уклавши з товариством з обмеженою
відповідальністю „Комерційний банк
„Дельта" кредитний договір та
отримавши грошові кошти на умовах
повернення, строковості та платності
ОСОБА_1 порушила договірні
зобов`язання, що призвело до виникненя
заборгованості, яка станом на 17 жовтня
2013 року становить 3006 грн. 16 коп. -
прострочене тіло кредиту.

Доказів повернення кредиту на день
ухвалення рішення сторонами суду не
надано.

В той же час статтею 256 Цивільного
кодексу України визначено, що позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. При цьому частиною 1 ст. 261
Цивільного кодексу України визначено,
що перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатись про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Враховуючи, що п. 2.5 договору визначено
обов'язкові щомісячні платежі в
рахунок погашення заборгованості за
кредитною лінією, яка виникла за
попередній місяць.

Верховний Суд України, розглянувши
справу № 6-116цс13 6 листопада 2013 року
зробив правовий висновок про те, що
перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося
порушення.

З розрахунку заборгованості позивача
видно, що востаннє кошти за кредитом
було сплачено відповідачем 1 серпня 2008
року в сумі 500 грн. Отже, 1 вересня 2008
року, коли відповідачем не було
здійснено черговий обов'язковий
щомісячний платіж, позивачу було
відомо про порушення умов договору з
боку відповідача. Таким чином суд
вважає 1 вересня 2008 року датою початку
перебігу позовної давності.

Статтею 257 Цивільного кодексу України
встановлено загальну позовну давність
тривалістю у три роки. Доказів
укладення між Банком та Позичальником
договору про збільшення позовної
давності сторонами не надано.

Таким чином строк, у межах якого Банк
мав право звернутися до суду з вимогою
про захист свого права закінчився 1
вересня 2011 року, проте звернувся до
суду лише в грудні 2013 року.

Згідно зі ст. 267 Цивільного кодексу
України сплив позовної давності за
відсутності поважних причин її
пропущення, є підставою для відмови у
позові.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що у позові публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1
слід відмовити у зв'язку з пропуском
строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 259, 267, 1054
Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 60,
212-215, 360-7 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, проте не були присутні під час
проголошення рішення суду мають право
оскаржити його протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко