У Х В А Л А

20 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О.,
Мазур Л.М.,

Матвєєвої О.А.,
Писаної Т.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 вересня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про захист
прав споживача, визнання недійсним
кредитного договору, стягнення коштів
та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» (далі - ПАТ
«Державний ощадний банк України»), в
якому просив визнати недійсними
кредитний договір № 189 від 15 травня 2008
року та іпотечний договір від 15 травня
2008 року, посилаючись на те, що вказані
договори не містять визначених обсягів
зобов'язань, а саме іпотечний договір
не містить зобов'язання у грошовому
еквіваленті, а кредитний договір
містить суперечності щодо валюти
виконання зобов'язання, що впливає на
обсяг зобов'язань, у зв'язку з чим
просив задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 05
квітня 2013 року у задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 04 червня 2013 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 05 квітня 2013 року
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справі від 10 вересня 2013
року відмовлено у відкритті
касаційного провадження у справі з
підстав, встановлених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

У січні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 вересня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме ст. 23, ч. 2 ст. 203, ст. 204, 229, 230,
ч. ч. 1, 3 ст. 237, ст. 246, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 1054,
ст. ст. 1167, 1212, 1213 ЦК України та ст. ст. 17,
18 Закону України «Про іпотеку».

Заява ОСОБА_3 надійшла разом з
клопотанням про поновлення строку на
її подання.

З огляду на зазначені у заяві причини
пропуску строку на подання заяви, які
колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає поважними, вказаний
процесуальний строк підлягає
поновленню.

Відповідно до вимог статті 355 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права заявник
посилається на надані із Єдиного
державного реєстру судових рішень:

- копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 грудня 2011
року, постановлену за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 27 вересня 2011 року у справі за
позовом про визнання недійсними
кредитної угоди, договору про видачу
траншу, договору поруки та договору
застави майна, якою оскаржуване
рішення залишено без змін;

- копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 жовтня 2012
року, постановлену за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
апеляційного суду м. Києва
від 16 травня 2012 року у справі за позовом
про стягнення безпідставно отриманих
коштів, якою оскаржуване рішення
скасовано, а рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 22 лютого 2012
року залишено в силі;

- копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 липня 2013 року,
постановлену за результатами розгляду
касаційної скарги на рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 04 жовтня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 27 березня 2013 року у
справі за позовом про захист прав
споживача та визнання недійсним
правочину.

Згідно із п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Проте, зі змісту наданих у приклад
неоднакового застосування ухвал суду
касаційної інстанції не вбачається
передбаченої ч. 1 ст. 355 ЦПК України
підстави для перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 вересня 2013 року, оскільки у
зазначених ухвалах фактичні обставини
справи не є тотожними у порівнянні з
ухвалою суду, про перегляд якої подано
заяву.

Наведені заявником доводи щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права, на які
посилається заявник, зводяться до його
незгоди з оцінкою судом фактичних
обставин справи щодо конкретного
спору, а тому не можуть бути підставами
згідно вимог ч. 1 ст. 355 ЦПК України для
перегляду судового рішення.

Із урахуванням вищевказаного, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 вересня 2013 року Верховним
Судом України.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення
строку на подання заяви про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 вересня 2013
року задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на подання заяви
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 вересня 2013
року.

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про захист
прав споживача, визнання недійсним
кредитного договору, стягнення коштів
та відшкодування моральної шкоди, за
заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 вересня 2013 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді:
А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

О.А. Матвєєва

Т.О. Писана