АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 441/2-2281/11 22-ц/774/1/К/14
Справа № 2-2281/11
Головуючий в суді
Провадження № 22-ц/774/1/К/14
інстанції - Демиденко Ю.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року
м.
Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Остапенко В.О., Митрофанової
Л.В.,

при секретарі - Абрамян Н.Л.,

за участю - представника позивача
Горячевої Оксани Едуардівни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3,
який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу від 17 жовтня 2013 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2010 року Публічне
акціонерне товариство "УкрСиббанк"
(далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулось
до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 07 березня 2008 року між ним
та ОСОБА_4 укладено договір № 0 про
надання споживчого кредиту, згідно
умов якого останній отримав кредит у
розмірі 70000 доларів США, під 13,9 % річних
до 06 березня 2015 року, а також був
складений графік погашення кредиту,
який є невід'ємною частиною кредитного
договору.

З метою забезпечення своєчасного
виконання ОСОБА_4 взятих на себе
зобов'язань 07 березня 2008 року між ним
та відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_7
укладено договори поруки за № 0П,
та № 0П/2 відповідно, згідно умов
яких відповідачі поручились перед
банком відповідати за виконання ОСОБА_4
усіх зобов'язань , які виникли з
кредитного договору, як тих, що існують
на даний час, так і тих, що можуть
виникнути в майбутньому.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4
взятих на себе зобов'язань утворилась
заборгованість, розмір якої станом на
06 жовтня 2010 року становить 522799 грн. 95
коп., з яких: заборгованість за кредитом
- 445059 грн. 94 коп., заборгованість по
процентам за користування кредитом -
69259 грн. 88 коп., пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом -
5284 грн. 21 коп., пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентам
- 3195 грн. 92 коп., та яку, разом із судовими
витратами по справі просив стягнути з
відповідачів в солідарному порядку.

Ухвалою Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 30 жовтня 2012 року до
участі у справі в якості
правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
відповідача ОСОБА_7 - залучено ОСОБА_6

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2013 року, з
урахуванням ухвали суду від 11 грудня 2013
року про виправлення описки, позовні
вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволені, на
його користь стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5
та ОСОБА_6 в солідарному порядку
заборгованість за кредитним договором
в сумі 522799 грн. 95 коп. та з кожного
відповідача по 556 грн. 67 коп. на
відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового про відмову в позові,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, на його думку, суд
неправомірно задовольнив позовні
вимоги, не врахував, що єдиним засобом
платежу, який застосовуються при
проведенні розрахунків між
резидентами на території України є
гривня, та не звернув увагу на
відсутність у відповідача відповідної
ліцензії. Крім того, судом залишено
поза увагою, що спірний кредитний
договір суперечить вимогам ст. 203 ЦК
України, згідно якої зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.

В своїх запереченнях ПАТ «УкрСиббанк»
просить апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 березня 2008 року
між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є позивач, та
ОСОБА_4 укладено договір № 0 про
надання споживчого кредиту, згідно
умов якого останній отримав кредит у
розмірі 70000 доларів США, під 13,9 % річних
до 06 березня 2015 року.

З метою забезпечення своєчасного
виконання ОСОБА_4 взятих на себе
зобов'язань 07 березня 2008 року між
позивачем та відповідачами ОСОБА_5,
ОСОБА_7 укладено договори поруки №
0П, та № 0П/2 відповідно,
згідно умов яких відповідачі
поручились перед банком відповідати за
виконання ОСОБА_4 усіх зобов'язань , які
виникли з кредитного договору, як тих,
що існують на даний час, так і тих, що
можуть виникнути в майбутньому.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4
взятих на себе зобов'язань утворилась
заборгованість, розмір якої станом на
06 жовтня 2010 року становить 522799 грн. 95
коп., з яких: заборгованість за кредитом
- 445059 грн. 94 коп., заборгованість по
процентам за користування кредитом -
69259 грн. 88 коп., пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом -
5284 грн. 21 коп., пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентам
- 3195 грн. 92 коп., та яку, разом із судовими
витратами по справі просив стягнути з
відповідачів в солідарному порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_7 помер, у
зв'язку з чим ухвалою Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від 30
жовтня 2012 року до участі у справі в
якості його правонаступника залучено
його дружину - ОСОБА_6

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції керувався ст. 526, 553, 554,
611 ЦК України та дійшов висновку про
наявність підстав для стягнення
заборгованості з відповідачів в
солідарному порядку.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Статтею 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором
боржника за виконання ним свого
обов'язку. Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Як убачається із матеріалів
справи позичальник ОСОБА_4 взяті на
себе зобов'язання не виконував
належним чином внаслідок чого
утворилась заборгованість, розмір якої
станом на 06 жовтня 2010 року становить
522799 грн. 95 коп., з яких: заборгованість
за кредитом - 445059 грн. 94 коп.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 69259 грн. 88 коп.,
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 5284 грн. 21
коп., пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам - 3195 грн. 92
коп.,

Доводи апеляційної скарги не
можуть бути взяті до уваги з огляду на
наступне.

Статтею 99 Конституції України
встановлено, що грошовою одиницею
України є гривня. При цьому Основний
Закон держави не встановлює якихось
обмежень щодо можливості використання
в Україні грошових одиниць іноземних
держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна
валюта може використовуватись в
Україні у випадках і в порядку,
встановлених законом. Тобто відповідно
до законодавства, гривня має статус
універсального платіжного засобу, який
без обмежень приймається на всій
території України, однак у той же час
обіг іноземної валюти обумовлений
вимогами спеціального законодавства
України.

Основним законодавчим актом, який
регулює правовідносини у сфері
валютного регулювання і валютного
контролю є Декрет Кабінету Міністрів
України «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю».

Частиною 2 статті 1050 ЦК України
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України
використання іноземної валюти, а
також платіжних документів в
іноземній валюті при здійсненні
розрахунків на території України за
зобов'язаннями допускається у
випадках, порядку та на умовах,
встановлених законом.

При цьому згідно зі ст. 2 Закону України
«Про банки і банківську діяльність»
кошти - це гроші у національній або
іноземній валюті чи їх еквівалент.
Статті 47 та 49 цього Закону визначають
операції банків із розміщення
залучених коштів від свого імені, на
власних умовах та власний ризик як
кредитні операції, незалежно від виду
валюти, яка використовується. Вказані
операції здійснюються на підставі
банківської ліцензії та письмового
дозволу.

Відповідно до ст. 5 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю» операції з валютними
цінностями здійснюються на підставі
генеральних та індивідуальних
ліцензій Національного Банку України.
Операції з валютними цінностями банки
мають право здійснювати на підставі
генеральної ліцензії на здійснення
операцій з валютними цінностями
відповідно до п. 2 ст. 5 цього ж Декрету.

Відповідно до п. 2.3 Положення про
порядок видачі банкам банківських
ліцензій, письмових дозволів та
ліцензій на виконання окремих
операцій, що затверджене Постановою
Правління Національного Банку України
№ 275 від 17.07.2001 року та зареєстровано в
Міністерстві юстиції України від 21
серпня 2001 року за № 730/5921, за наявності
банківської ліцензії та за умови
отримання письмового дозволу
Національного банку банки мають право
здійснювати операції з валютними
цінностями,серед яких: неторговельні
операції з валютними цінностями;
ведення рахунків клієнтів (резидентів
та нерезидентів) в іноземній валюті та
клієнтів-нерезидентів у грошовій
одиниці України; залучення та
розміщення іноземної валюти на
валютному ринку України; інші операції
з валютними цінностями на валютному
ринку України.

З вищенаведеного вбачається, що
уповноважені банки на підставі
банківської ліцензії та письмового
дозволу на здійснення операцій з
валютними цінностями мають право
здійснювати операції з надання
кредитів в іноземній валюті.

Як убачається із ксерокопії
банківської ліцензії 28.10.1991 року
Національним Банком України видано
АКІБ «УкрСиббанк» банківську ліцензію
№ 25 на право здійснювати банківські
операції, в тому числі щодо розміщення
залучених коштів від свого імені, на
власних умовах та на власний ризик та
письмовий дозвіл № 75-2 від 19 листопада
2002 року на право здійснювати операції з
валютними цінностями.

Щодо вимог підпункту «в» п. 4 ст. 5
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про систему валютного регулювання і
валютного контролю», який передбачає
наявність індивідуальної ліцензії на
надання і одержання резидентами
кредитів в іноземній валюті, якщо
терміни і суми таких кредитів
перевищують встановлені
законодавством межі, то на сьогодні
законодавець не визначив межі термінів
і сум надання або одержання кредитів в
іноземній валюті. Відповідно до п. 1.5
Положення про порядок видачі НБУ
індивідуальних ліцензій на
використання іноземної валюти на
території України як засобу платежу,
затвердженого постановою Правління
НБУ від 14 жовтня 2004 року № 483,
використання іноземної валюти як
засобу платежу без індивідуальної
ліцензії дозволяється, якщо
ініціатором або отримувачем за
валютною операцією є уповноважений
банк (ця норма стосується лише тих
операцій уповноваженого банку, на
здійснення яких Національний банк
видав банківську ліцензію та письмовий
дозвіл на здійснення операції з
валютними цінностями).

Таким чином, за відсутності
нормативних умов для застосування
індивідуального ліцензування щодо
вказаних операцій, єдиною правовою
підставою для здійснення банками
кредитування в іноземній валюті згідно
з вимогами ст.5 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю» є наявність у банку
генеральної ліцензії на здійснення
валютних операцій, отриманої у
встановленому порядку.

Колегія суддів не погоджується з
доводами представника відповідача
щодо невідповідності кредитного
договору положенням ст. 203 ЦК України
оскільки зміст договору не суперечить
Цивільному Кодексу України, іншим
актам цивільного законодавства,
волевиявлення учасників правочину
було вільним і відповідало їх
внутрішній волі, правочин спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним, а зміна
курсу гривні до долара США та виниклі
для відповідача ОСОБА_4 об'єктивні
утруднення щодо повернення отриманих
кредитних коштів не можуть свідчити
про суперечливість правочину
моральним засадам суспільства та
підставою недійсності правочину (ст. 215
ЦК України), на яку посилається
представник відповідача, оскільки
останній, маючи необхідний обсяг
цивільної дієздатності, не міг не
усвідомлювати, що курс національної
валюти України - гривні до долара США не
є незмінним, так як стабільність курсу
гривні до іноземних валют законодавчо
не закріплена, а тому міг і повинен був
передбачити та врахувати підвищення
валютного ризику за цим Договором.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
відхилити.

У зв'язку з тим, що судом першої
інстанції заборгованість за кредитним
договором стягнуто солідарно з
боржника та обох поручителів, в той час
як кожен із поручителів дали не спільну
поруку, а кожен окремо, до того ж при
стягненні суми заборгованості
зазначено лише загальну суму боргу, без
вказання її складових, колегія суддів
вважає, що рішення суду підлягає зміні
в частині способу і порядку стягнення
заборгованості, внаслідок чого перший
абзац резолютивної частини слід
викласти в такій редакції: «Стягнути
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на
користь Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк»
заборгованість за договором кредиту №
0, укладеним між ОСОБА_4 та
Публічним акціонерним товариством
«УкрСиббанк» 07 березня 2008 року, та за
договорами поруки № 0П, №
0П/2, укладеними між Публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»,
та, відповідно, ОСОБА_5, ОСОБА_7,
правонаступником якого є ОСОБА_6,
станом на 06 жовтня 2010 року в сумі 524499
грн. 95 коп. з яких заборгованість за
кредитом - 445059 грн. 94 коп.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 69259 грн. 88 коп.,
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 5284 грн. 21
коп., пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам - 3195 грн. 92
коп. В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення суду поручителями ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 не оскаржено.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
необхідно змінити в частині способу і
порядку стягнення заборгованості,
виклавши перший абзац резолютивної
частини в такій редакції: «Стягнути
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на
користь Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк»
заборгованість за договором кредиту №
0, укладеним між ОСОБА_4 та
Публічним акціонерним товариством
«УкрСиббанк» 07 березня 2008 року, та за
договорами поруки № 0П, №
0П/2, укладеними між Публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»,
та, відповідно, ОСОБА_5, ОСОБА_7,
правонаступником якого є ОСОБА_6,
станом на 06 жовтня 2010 року в сумі 524499
грн. 95 коп. з яких заборгованість за
кредитом - 445059 грн. 94 коп.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 69259 грн. 88 коп.,
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 5284 грн. 21
коп., пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам - 3195 грн. 92
коп. В іншій частині рішення суду
необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст.
309, 313, 314-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 17 жовтня 2013 року
змінити в частині способу і порядку
стягнення заборгованості, виклавши
перший абзац резолютивної частини в
такій редакції: «Стягнути солідарно з
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, солідарно з ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 на користь Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
заборгованість за договором кредиту №
0, укладеним між ОСОБА_4 та
Публічним акціонерним товариством
«УкрСиббанк» 07 березня 2008 року, та за
договорами поруки № 0П, №
0П/2, укладеними між Публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»,
та, відповідно, ОСОБА_5, ОСОБА_7,
правонаступником якого є ОСОБА_6,
станом на 06 жовтня 2010 року в сумі 524499
грн. 95 коп. з яких заборгованість за
кредитом - 445059 грн. 94 коп.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 69259 грн. 88 коп.,
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 5284 грн. 21
коп., пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам - 3195 грн. 92
коп.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: