АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І.,
Нежури В.А.,

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша і Медведь» на
ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 12.02.2014 у справі за позовом
ОСОБА_1, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша і Медведь» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Епіцентр К» про
захист авторського права, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 12.02.2014 у відкритті
провадження у цивільній справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша і Медведь» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Епіцентр К» про
захист авторського права - відмовлено.

Справа № 755/3918/14-ц № апеляційного
провадження:22-ц-796/5324/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Бартащук
Л.П.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В.Не погоджуючись
із вказаними судовими рішеннями, 24.02.2014
представником позивача ТОВ «Маша і
Медведь» подано апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неправильне
застосуванням норм процесуального
права, що призвело до постановлення
незаконної та необґрунтованої ухвали,
просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати та постановити нову, якою
справу направити до суду першої
інстанції для розгляду питання про
відкриття провадження за позовною
заявою. Зазначає, що суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про те, що дані позовні вимоги не
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства, оскільки
апелянт (ТОВ «Маша і Медведь») і
відповідач є юридичними особами, а
тому такі спори повинні розглядатися
господарськими судами. При цьому
апелянт посилається на п. 5 Постанови
Пленуму вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №3 від 01.03.2013 «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ», згідно зі ст. 177 ЦК
України результати інтелектуальної,
творчої діяльності належать до
об'єктів цивільних прав, а за ст. 178 ЦК
України вони є оборотоздатними. А тому
вважає, що спори, щодо порушення прав на
результати інтелектуальної, творчої
діяльності повинні розглядатися у
порядку цивільного судочинства, якщо
первісний автор ( ОСОБА_1.) бажає
захистити свої немайнові авторські
права на твір разом із власником (ТОВ
«Маша і Медведь») виключних прав на
твір. Виходячи з вищевказаного апелянт
ваажає, що даний спір має вирішуватися
в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала апеляційну скаргу,
просила про її задоволення та
скасування ухвали суду першої
інстанції.

Інші учасники в судове засідання не
з'явилися, про день, час та місце
слухання справи повідомлені належним
чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення, причини
неявки суду не повідомили, тому
враховуючи положення ст. 303-1, ч. 2 ст. 305
ЦПК України, колегія суддів вважає за
можливе розглядати справу у їх
відсутність.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, пояснення представника
позивача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 293 ЦПК
України окремо від рішення суду можуть
бути оскаржені в апеляційному порядку
ухвали суду першої інстанції щодо
відмови у відкритті провадження у
справі.

Постановляючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження у цивільній
справі за позовом ТОВ «Маша і Медведь»
до ТОВ « Епіцентр К» , суд першої
інстанції виходив із того, що даний
спір не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, відноситься до
компетенції господарського суду,
оскільки сторони у справі є юридичними
особами.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження, якщо заява не підлягає
розгляду в судах у порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п. 3 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №3 «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» від 01.03.2013
, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, суди повинні
виходити з того, що відповідно до ст.ст.
15, 16 ЦПК України у порядку цивільного
судочинства суди розглядають справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Що виникають із цивільних житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
атакож з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ за
Кодексом адміністративного
судочинства України (стаття17, далі -
КАС), Господарським процесуальним
кодексом України (статті 1, 2; далі - ГПК),
Кримінальним процесуальним кодексом
України (далі - КПК) або Кодексом
України про адміністративні
правопорушення (далі - КупАП) віднесено
до компетенції адміністративних,
господарських судів, до кримінального
провадження чи до провадження в
справах про адміністративні порушення
. законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

У зв'язку з наведеним слід виходити з
того, що критеріями відмежування справ
цивільної юрисдикції від інших є,
по-перше, наявність у них спору про
право цивільне (справи за позовом, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких
справ проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією із сторін у спорі
є, як правило, фізична особа).

Оскільки згідно ст. 16 ЦПК України не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом, суд відкриває провадження у
справі в частині вимог, які належать до
цивільної юрисдикції, і відмовляє у
відкритті провадження у справі щодо
вимог, коли їх розгляд проводиться за
правилами іншого судочинства.

З позовної заяви вбачається, що ТОВ
«Маша і Медведь» є власниками
виключних майнових прав на знак для
товарів і послуг і звертаються за
захистом цих прав, які були порушені
відповідачем в ході здійснення
господарської діяльності.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду в порядку
цивільного судочинства, однак
проаналізувавши зміст позовних вимог
та виходячи із суб'єктного складу
спору, у якому обидві сторони (позивач
та відповідач ч. 1 ст. 30 ЦПК України) є
юридичними особами дані позовні вимоги
мають вирішуватися в порядку
господарського судочинства (ст. ст. 1, 12,
21 ГПК України).

Враховуючи наведене, підстав для
скасування оскаржуваної ухвали з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Маша і
Медведь» - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 12.02.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: