15.04.2014 Справа № 756/4382/14-ц
Справа пр. № 2/756/2574/14
ун. № 756/4382/14-ц
У Х В А Л А

15 квітня 2014 року
м.
Київ

Суддя Оболонського районного
суду міста Києва Андрейчук Т.В.,
вирішуючи питання про відкриття
провадження у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні квартирою та визначення
порядку користування квартирою, -

в с
т а н о в и в :

Позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні квартирою та
визначення порядку користування
квартирою ухвалою судді Оболонського
районного суду м. Києва Андрейчука Т.В.
від 02 квітня 2014 року була залишена без
руху у відповідності до ст.121 ЦПК
України, оскільки позивачем не
дотримано вимог ст.119 ЦПК України, а
саме: позивач просить суд усунути
перешкоди в користуванні квартирою
АДРЕСА_1, проте не зазначає, яким чином
слід здійснити усунення перешкод в
користуванні майном. Крім того, позивач
вимагає визначити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом
зняття відповідачів з реєстрації місця
проживання за вказаною адресою, хоча
зняття з реєстраційного обліку є
самостійним способом захисту
порушеного права, передбаченим ст.16 ЦК
України. Крім того, позивач просить суд
визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими,
що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1, посилаючись при
цьому на ст.72 ЖК УРСР, хоча дана стаття
Кодексу встановлює гарантії прав
громадян, які є власниками квартир у
житлових будинках, а не визначає умови
та порядок визнання осіб такими, що
втратили право користування жилими
приміщеннями в будинках (квартирах)
приватного житлового фонду. Також
ОСОБА_1 у своїй позовній заяві
посилається на ст.405 ЦК України, як на
підставу для визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням, відповідно до якої член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом. Однак, ст.72
ЖК УРСР та ст.405 ЦК України, на які
посилається позивач, як на підставу
своїх вимог, є взаємовиключними.

Окрім цього, у позовній заяві
ОСОБА_1 відсутнє посилання на докази на
підтвердження того, який саме період
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не проживають у
спірній квартирі (акти, складені
комісією житлово-експлуатаційної
комісії, що засвідчують вказаний факт,
докази на підтвердження факту
відсутності звернень відповідачів до
органів внутрішніх справ з заявами про
те, що їм чиняться перешкоди у
проживанні у спірній квартирі).

Позивачеві суддею був
наданий строк на усунення недоліків у
термін до 11 квітня 2014 року, але не
пізніше п'яти днів з дня отримання нею
даної ухвали.

Ухвалу про залишення її
позовної заяви без руху ОСОБА_1
отримала 08 квітня 2014 року.

14 квітня 2014 року позивачем
подано до суду заяву на виконання
ухвали про залишення позову без руху
від 02 квітня 2014 року. Однак ОСОБА_1 не
виконані вимоги ст.ст.119,120 ЦПК України,
про усунення недоліків. Зокрема,
позивачем не зазначено посилання на
докази на підтвердження того, що їй
чиняться відповідачами перешкоди у
користуванні вищезазначеною квартирою
(наприклад, докази звернення до органів
внутрішніх справ з письмовими заявами
про те, що позивачеві чиняться
перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
квартирою).

ОСОБА_1 у своїй заяві, яка
подана на усунення недоліків позовної
заяви, керується ст.157 ЖК УРСР в
якій передбачено, що членів сім'ї
власника жилого будинку (квартири) може
бути виселено у випадках, передбачених
частиною першою статті 116 цього
Кодексу. Зокрема, у ч.1 ст.116 ЖК УРСР
вказано, якщо наймач, члени його сім'ї
або інші особи, які проживають разом з
ним, систематично руйнують чи псують
жиле приміщення, або використовують
його не за призначенням, або
систематичним порушенням правил
соціалістичного співжиття роблять
неможливим для інших проживання з ними
в одній квартирі чи в одному будинку, а
заходи запобігання і громадського
впливу виявились безрезультатними,
виселення винних на вимогу наймодавця
або інших заінтересованих осіб
провадиться без надання іншого жилого
приміщення.

Однак, у позовній заяві
відсутнє посилання на зазначені
правові норми для обгрунтування
позовних вимог.

Крім того, позивач просить
суд зняти відповідачів з реєстрації
місця проживання та позбавити права
власності на житлове приміщення. Однак,
ст.16 ЦК України не передбачено такого
способу захисту порушеного права, як
позбавлення права власності на житлове
приміщення.

Також у позовній заяві ОСОБА_1
відсутнє посилання на докази на
підтвердження того, який саме період
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не проживають у
спірній квартирі (акти, складені
комісією житлово-експлуатаційної
комісії, що засвідчують вказаний факт,
докази на підтвердження факту
відсутності звернень відповідачів до
органів внутрішніх справ з заявами про
те, що їм чиняться перешкоди у
проживанні у спірній квартирі).

Таким чином, станом на 15
квітня 2014 року вимоги ухвали судді від
02 квітня 2014 року про приведення
позовної заяви у відповідність до
вимог ст.119 ЦПК України ОСОБА_1 виконані
не були.

Згідно з нормою ч.2 ст.121 ЦПК
України, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк не
виконає вимоги, визначені ст.ст.119,120 ЦПК
України, позовна заява вважається
неподаною та повертається позивачеві.

Зважаючи на вищенаведене,
керуючись ст.121 ЦПК України, суддя, -

у
х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні квартирою та визначення
порядку користування квартирою
вважати неподаною та повернути
позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Т.В. Андрейчук