Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0608/2-664/2012
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

Головуючого - судді
Трояновської Г.С.

суддів Миніч
Т.І., Забродського М.І.

при секретарі
Камінній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк», третя особа на
стороні відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Олвіта-Буд» про розірвання договору
про участь у фінансуванні будівництва,
стягнення грошових коштів та моральної
шкоди

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» на рішення
Житомирського районного суду
Житомирської області від 04 жовтня 2013
року ,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_1
звернувся до суду з названим позовом
та, уточнивши позовні вимоги, просив
розірвати договір №266-4-Ж про участь у
Фонді фінансування будівництва,
укладений 16.01.2008 року між КБ
«Західінкомбанк» та його дружиною
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
спадкоємцем якої він є, та стягнути з
ПАТ «Західінкомбанк» грошові кошти в
сумі 274 450,00 грн. вартості об»єкту
інвестування на цей час та 3 500 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди. В
обгрунтування вимог посилався на те, що
згідно зазначеного договору його
дружина ОСОБА_3 взяла участь у фонді
фінансування будівництва з метою
отримання у власність двокімнатної
квартири в с. Оліївка Житомирського
району та області. На виконання умов
договору нею 16.01.2008 року було внесено до
ФФБ грошові кошти в сумі 229 540грн. Термін
введення об"єкта в експлуатацію
визначений 4-й квартал 2008 року - 1-й
квартал 2009 року. Оскільки ОСОБА_3
виконала умови договору та
перерахувала кошти у визначеному
розмірі, а квартиру не отримала і
відповідач відмовляється повернути
кошти, позивач просив задовольнити
позов.

Рішенням Житомирського районного
суду Житомирської області від 04
жовтня 2013 року позов задоволено
частково. Розірвано договір №266-4-Ж про
участь у Фонді фінансування
будівництва, укладений 16.01.2008 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комерційний банк
«Західінкомбанк», правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
«Західінкомбанк» та ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємцем якої
є ОСОБА_1. Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» на користь ОСОБА_1 274
450 грн. Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» в дохід держави
судовий збір в сумі 2 744грн.50 коп. В решті
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі
ПАТ«Західінкомбанк» просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
повністю. Вказує, що суд першої
інстанції не вирішив питання про
залучення до участі у справі
забудовника, як співвідповідача, чим
порушив норму процесуального права,
яка забезпечує можливість залучення
забудовника об»єкта будівництва, що
споруджується за рахунок коштів Фонду
фінансування будівництва (ФФБ) , як
належного відповідача, оскільки саме
забудовник організовує спорудження
об"єкту будівництва та змінює
заплановану дату введення об"єкта в
експлуатацію. Банк не є забудовником, а
лише здійснював довірче управління
грошовими коштами, тому банк не може
бути належним відповідачем у справі.
Зазначає, що вказаним договором та
правилами ФФБ чітко визначено механізм
повернення коштів довірителю, зокрема
те, що виплата коштів не може
здійснюватися за рахунок іншого ФФБ
або власного майна управителя.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Частково задовольняючи позов та
покладаючи на банк обов"язок повернути
сплачені ОСОБА_3 кошти, суд першої
інстанції виходив з того, що саме банк
за умовами укладеного договору взяв на
себе обов"язок забезпечувати та
контролювати цільове використання
отриманих коштів, а наявність
неналежного виконання ним /банком/
взятих на себе зобов"язань за вказаним
договором та неповернення сплачених
грошових коштів є підставою для
розірвання договору.

Проте погодитись з таким
висновком суду не можна.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи
16.01.2008 року між ОСОБА_3 та ТОВ КБ /нині -
ПАТ/ „Західінкомбанк" укладено
договір №266-4-Ж про участь у Фонді
фінансування будівництва /ФФБ /а.с.6-19/.

За цим договором ТОВ КБ
„Західінкомбанк", від імені якого на
підставі довіреності діяло ТОВ
„Олвіта-Буд", виступило як управитель,
а ОСОБА_3 як довіритель.

За умовами договору відповідач
зобов"язувався здійснювати управління
майном відповідно до чинного
законодавства, правил Фонду
Фінансування Будівництва, договору про
організацію спорудження об"єкту
будівництва за рахунок коштів ФФБ та
договору про участь у ФФБ.

Договір про участь у фонді
фінансування будівництва №266-4-Ж від
16.01.2008 року від імені Управителя
укладений та підписаний ТОВ
«Олвіта-Буд», в особі його директора.
ТОВ «Олвіта-Буд» є забудовник -
юридична особа, яка відповідно до
Правил ФФБ організовує спорудження
об»єкту будівництва та приймає на себе
ризик щодо недостатності залучених
коштів на спорудження об»єкту
будівництва та зобов»язаний своєчасно
ввести його в експлуатацію незалежно
від обсягу фінансування, а саме
забудовник змінює заплановану дату
введення об»єкта в експлуатацію.

Об'єктом інвестування
відповідно до умов договору є
двокімнатна квартира у АДРЕСА_1,
загальною площею 49,90 кв. м. Повна
вартість квартири - 229 540грн.
Запланована дата введення об"єкта
будівництва в експлуатацію - 4 квартал
2008 року - 1 квартал 2009 року /а.с.6/.

Згідно довідки ТОВ „Олвіта-Буд" від
22.01.2008 року ОСОБА_3 сплатила повну
вартість об"єкта інвестування згідно
договору від 16 січня 2008 року про участь
у ФФБ у сумі 229 540грн. /а.с.20/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.
(а.с.25).

Згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 22.12.2010 року ,
позивач є спадкоємцем майнових прав
ОСОБА_3 на об"єкт будівництва АДРЕСА_1, 15
поверх, 2 кімнати, загальна площа 49,90 кв.
м., загальна вартість - 229 540грн./а.с.26/.

Згідно поданого позивачем позову,
останнім заявлені вимоги саме до ТОВ КБ
«Західінкомбанк». Вимоги щодо
розірвання договору позивач
обґрунтовує порушенням строків здачі
об'єкта будівництва в експлуатацію.

Розриваючи договір та стягуючи
з Банку сплачені кошти суд не врахував
наступне.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом (ч.2 ст.651 ЦК).

Матеріали справи свідчать про
те, що заявлені вимоги про розірвання
договору позивач обгрунтовував
порушенням строків здачі об"єкта
будівництва в експлуатацію.

Відповідно до ст.9 Закону
України «Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю», на підставі укладеного
між управителем та забудовником
договору саме на останнього
покладається обов'язок звести об'єкт
будівництва, ввести його в
експлуатацію в установленому
законодавством порядку та передати
об'єкт інвестування установникам цього
фонду у строки та на умовах, визначених
цим Законом, Правилами фонду та
договором.

Станом на дату розгляду справи
об"єкт будівництва в експлуатацію не
здано і саме на ТОВ «Олвіта-Буд»
покладено обов'язок ввести об'єкт
будівництва в експлуатацію.

Так, згідно п.п.3.1.1, 3.1.2 договору
управитель здійснює лише управління
майном та має право представляти
інтереси довірителя перед третіми
особами з метою їх захисту відповідно
до законодавства та правил ФФБ /а.с.11/.

При розгляді справи суд першої
інстанції не звернув уваги, що згідно з
ч.2 ст.12 Закону правила ФФБ визначають
вид ФФБ, процедуру створення ФФБ,
порядок організації взаємовідносин
забудовника, управителя та
довірителів, порядок встановлення
управління майном, умови, особливості
та обмеження здійснення управління
майном, напрями та порядок
використання залучених коштів, порядок
участі у фонді та відмови від участі в
ньому, типи вимірних одиниць об'єктів
інвестування, порядок та умови
закріплення об'єкта інвестування за
довірителем, розмір винагороди
управителя, відповідальність
управителя і забудовника за
невиконання прийнятих на себе
зобов'язань, порядок отримання
довірителем страхового відшкодування
у разі несвоєчасного введення об'єкта
будівництва в експлуатацію,
невиконання робіт, передбачених
договором між управителем і
забудовником та договором між
управителем і установником фонду, або
неналежного виконання таких робіт та
інші умови функціонування ФФБ.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України
«Про фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю» у
разі порушення забудовником
строків спорудження об'єкта
будівництва або у разі неналежного
виконання управителем своїх
обов'язків, передбачених частиною
першою цієї статті, довіритель має
право вимагати від управителя
дострокового розірвання договору та
виплати йому коштів. Управитель
зобов'язаний виплатити довірителю
кошти у сумі, що визначається
відповідно до статті 20 цього Закону при
відмові довірителя від участі у ФФБ і
не може бути меншою за суму, внесену
довірителем до ФФБ. Довіритель не
сплачує управителю винагороду за
виплату йому коштів у разі, якщо
довіритель відмовляється від участі у
ФФБ з підстав, визначених цією
частиною.

Згідно з.7 ст.20 вказаного Закону
сума коштів, яка підлягає поверненню
довірителю у випадку відкріплення
об'єкта інвестування від довірителя,
відповідно до ч.4-6 цієї статті
повертається довірителю протягом п'яти
днів після здійснення управителем
наступної повної реалізації
відповідного об'єкта інвестування або
після введення об'єкта будівництва в
експлуатацію.

При цьому для ФФБ виду А виплата
коштів довірителю не може
здійснюватися за рахунок іншого ФФБ
або власного майна управителя (ч.9 ст.20
Закону).

Також відповідно до ч.4 ст.17 Закону
України «Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю» для участі у фонді
фінансування будівництва виду „А"
виплата коштів довірителю не може
здійснюватися за рахунок іншого фонду
фінансування будівництва або власного
майна управителя.

За таких обставин та ураховуючи, що
об"єкт інвестування не введено в
експлуатацію відсутні правові
підстави для задоволення вимог до
ПАТ «Західінкомбанк» про розірвання
договору про участь у фонді
фінансування будівництва і стягнення
сплачених коштів.

Наведені вище мотиви були викладені в
ухвалі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 травня 2013
року, якою частково задоволено
касаційну скаргу ПАТ «Західінкомбанк»
і скасовано рішення Житомирського
районного суду Житомирської області
від 12 вересня 2012 року та рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 24 грудня 2012 року, а справу
передано до суду першої інстанції на
новий розгляд, якими стягнуто з ПАТ
«Західінкомбанк» на користь ОСОБА_1 274
450грн. вартості об"єкту інвестування
/а.с.234-236/.

Відповідно до ч.4 ст.338 ЦПК України
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов"язковими для суду
першої чи апеляційної інстанції при
новому розгляді справи.

На наведене суд першої інстанції уваги
не звернув, не врахував мотивів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ та знову дійшов висновку про
стягнення грошових коштів із ПАТ
«Західінкомбанк» на користь позивача
вартості об"єкту інвестування.

З огляду на наведене рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позову.

Керуючись
ст.ст.209,218,303,304,307,309,313,314,316,317,319,324,325 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» задовольнити.

Рішення Житомирського районного
суду Житомирської області від 04 жовтня
2013 року скасувати, ухвалити нове
рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Західінкомбанк», третя особа на
стороні відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Олвіта-Буд» про розірвання договору
про участь у фінансуванні будівництва,
стягнення грошових коштів та моральної
шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Судді