У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом приватного
акціонерного товариства
«Горлівськтепломережа» до ОСОБА_3 про
розірвання договору та стягнення
заборгованості за договором
реструктуризації, за касаційною
скаргою приватного акціонерного
товариства «Горлівськтепломережа» на
рішення апеляційного суду Донецької
області від 2 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року закрите акціонерне
товариство «Горлівськтепломережа»,
правонаступником якого є приватне
акціонерне товариство
«Горлівськтепломережа» (далі - ПрАТ
«Горлівськтепломережа»), звернулося до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 11 вересня 2003 року між ним та
ОСОБА_3 укладений договір про
реструктуризацію заборгованості за
послуги з теплопостачання в розмірі 2 337
грн 47 коп. на період з 1 жовтня 2003 року до
31 липня 2013 року, умови якого
відповідач не виконує.

Ураховуючи викладене, позивач просив
суд розірвати договір про
реструктуризацію заборгованості від 11
вересня 2003 року, стягнути з ОСОБА_3 на
його користь заборгованість за послуги
з теплопостачання в розмірі
8 275 грн 40 коп. та пеню в розмірі 35 грн 57
коп.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 19 квітня 2012 року позов
задоволено. Розірвано договір про
реструктуризацію заборгованості від 11
вересня 2003 року, укладений між
ПрАТ
«Горлівськтепломережа» і ОСОБА_3, та
стягнуто з останньої заборгованість за
договором у розмірі 8 275 грн 40 коп. та
пеню в розмірі 35 грн 57 коп.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 2 жовтня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано,
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПрАТ
«Горлівськтепломережа» просить
оскаржуване рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального й
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ПрАТ «Горлівськтепломережа»,
суд першої інстанції виходив із того,
що ОСОБА_3 не виконала умови договору
про реструктуризацію заборгованості
за послуги з теплопостачання від 11
вересня 2003 року, що суперечить нормам
діючого законодавства, у зв'язку з чим
суд розірвав договір та стягнув з неї
заборгованість та пеню.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
відмовляючи в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із того, що
ОСОБА_3 виконала умови договору про
реструктуризацію в повному обсязі.
Разом з тим договір про
реструктуризацію заборгованості не
підміняв договору про надання послуг,
тому підстави для стягнення
заборгованості по поточних платежах за
послуги з теплопостачання на підставі
договору про реструктуризацію
заборгованості відсутні.

Проте погодитись із такими висновками
апеляційного суду не можна, оскільки їх
суд дійшов із порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним положенням закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
реструктуризацію заборгованості з
квартирної плати, плати за
житлово-комунальні послуги, спожиті
газ та електроенергію» заборгованість
з квартирної плати (плати за утримання
житла) та плати за комунальні послуги
(водо-, тепло-, газопостачання, послуги
водовідведення, електроенергія,
вивезення побутового сміття та рідких
нечистот) (далі - житлово-комунальні
послуги) наймачів жилих приміщень та
власників жилих будинків або квартир
(далі - громадяни), яка склалася на дату
набрання чинності цим Законом перед
надавачами житлово-комунальних послуг,
реструктуризується на термін до 60
місяців залежно від суми боргу та рівня
доходів громадян на дату
реструктуризації.

Для реструктуризації заборгованості
громадяни укладають з
підприємствами - надавачами
житлово-комунальних послуг договори
про щомісячне рівномірне погашення
реструктуризованої заборгованості та
своєчасну сплату поточних платежів за
житлово-комунальні послуги.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 червня 2003 року затверджено
порядок погашення реструктуризованої
заборгованості та внесення поточних
платежів за житлово-комунальні послуги
та типовий договір про
реструктуризацію заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

Судом установлено, що ОСОБА_3 мешкає в
квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем
послуг з теплопостачання, за які
сплачувала не в повному розмірі, у
зв'язку з чим станом на 1 липня 2003 року
заборгованість склала 2 337 грн 47 коп.
Відповідно до договору про
реструктуризацію від 11 вересня 2003 року
сплату заборгованості розстрочено на
період з 1 жовтня 2003 року до 31 липня 2013
року.

У п. 1 договору про реструктуризацію
заборгованості від 11 вересня 2003
року визначено надання закритим
акціонерним товариством
«Горлівськтепломережа» ОСОБА_3
розстрочки на погашення
заборгованості за послуги з
теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 5 указаного
договору встановлено строки сплати
заборгованості - до 10 числа місяця,
наступного за розрахунковим.

Крім того, відповідно
до п. 2 договору про реструктуризацію
заборгованості обов'язковою умовою
надання розстрочки в погашенні
заборгованості за послуги з
теплопостачання є своєчасна плата
поточних платежів за теплову енергію.

Згідно з п. 12 договору
про реструктуризацію заборгованості
термін дії договору визначено до 31
липня 2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно з розрахунком ПрАТ
«Горлівськтепломережа» від 29 червня 2010
року № 1 борг за договором про
реструктуризацію заборгованості
станом на 25 червня 2010 року склав
8 275 грн 40 коп.

Таким чином, борг за договором про
реструктуризацію заборгованості
склався за період з жовтня 2003 року до
травня 2010 року, а саме за 2006 - 2010
роки, тобто за час дії договору.

Разом з тим у п. 7.2 договору про
реструктуризацію заборгованості
передбачено, що у разі дострокового
погашення боргу ПрАТ
«Горлівськтепломережа» зобов'язується
прийняти рішення про дострокове
припинення договору.

Однак у даному пункті договору не
йдеться мова про автоматичне
розірвання договору, тому в разі
дострокового погашення боргу,
відповідач повинна була звернутися до
позивача з письмовою заявою про
дострокове припинення договору.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК
України за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання.

Так, строк виконання договору про
реструктуризацію заборгованості,
тобто термін його дії, до 31 липня 2013
року. Таким чином, перебіг позовної
давності починається з цієї дати, а не з
моменту укладення договору.

Проте у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК
України апеляційний суд зазначених
вимог закону не врахував, не з'ясував
належним чином фактичних обставин
справи щодо заявлених вимог, які
правовідносини сторін випливають з
установлених обставин та дійшов
передчасного висновку про відмову в
задоволенні позову.

У зв'язку з наведеним, коли фактичні
обставини для правильного вирішення
справи не встановлені, рішення
апеляційного суду не може вважатись
законним і обґрунтованим та в силу ст.
338 ЦПК України підлягає скасуванню, а
справа - передачі на новий апеляційний
розгляд, під час розгляду якої суду
належить урахувати викладене, дати
відповідну правову оцінку доводам і
запереченням сторін та ухвалити судове
рішення відповідно до установлених
обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства
«Горлівськтепломережа» задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 2 жовтня 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська