Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2014
сел. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської
області в складі головуючого судді
Грузман Т.В., при секретарі судового
засідання Слинько Ю.Ю., за участі
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Оржицького
районного суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дитини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.06.2011
року у відділі державної реєстрації
актів цивільного стану по м. Черкаси
Черкаського міського управління
юстиції сторони зареєстрували шлюб. У
шлюбі народжена дитина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає
разом з матір'ю та знаходиться на її
утриманні. З липня 2012 року позивач з
відповідачем разом не проживають.
Батько дитини проживає окремо,
матеріальну допомогу на утримання сина
не надає. Позивачу одній важко
забезпечувати матеріальний достаток
дитини. Позивач ніде не працює,
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною, підприємницькою діяльністю не
займається, власного господарства не
має. Позивач просить стягувати з ОСОБА_3
на свою користь аліменти на утримання
їхньої спільної дитини ОСОБА_4 у
розмірі 1/4 частини усіх видів його
доходів щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі. Позивач вказала, що з
липня 2012 року з відповідачем не
проживають спільно, до вересня 2013 року
батько дитини майже нічим не допомагав,
лише з вересня 2013 року привозив фрукти
та деякий одяг. На звернення про те, що
дитина потребує і інших речей та
продуктів харчування не реагував.
Вказане спонукало до подачі позову,
оскільки забезпечення дитини тими
речами, які вважає за необхідне
відповідач, є таким, що повністю не
задовольняє інтереси дитини.

Відповідач позовні вимоги не визнав та
вважає, що він надає достатню допомогу
на утримання дитини, оскільки
регулярно придбаває одяг та продукти
харчування. У грудні 2013 року та у січні
2014 року вказаному є підтвердження чеки,
що надані суду. Грошові кошти
перераховувати своїй дружині не хоче,
оскільки підозрює, що позивач буде
використовувати їх не за призначенням.
У додаткових поясненнях вказав, що не
заперечує надавати допомогу на
утримання дитини у розмірі 500 грн., але
бажано, щоб вказану суму він вносив
речами, одягом.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

18.06.2011 року сторони зареєстрували шлюб,
що підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1 від 18.06.2011 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у позивача та
відповідача народився син ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про його
народження серія НОМЕР_2 від 28.12.2011 року.

Згідно довідки виконавчого комітету
Куйбишевської сільської ради № 1298 від
21.10.2013 року за адресою: АДРЕСА_1
проживають ОСОБА_5 - голова, ОСОБА_6 -
дружина, ОСОБА_2 - дочка, ОСОБА_7 - теща,
ОСОБА_4 - онук.

Згідно довідки Куйбишевської
лікарської лабораторії загальної
практики сімейної медицини від 21.10.2013
року ОСОБА_4 дійсно не знаходиться на
«Д» обліку в Куйбишевській лікарській
лабораторії загальної практики
сімейної медицини.

Згідно довідки виконавчого комітету
Куйбишевської сільської ради № 1299 від
21.10.2013 року ОСОБА_2 не має у власності
земельних ділянок.

Згідно довідки управління праці та
соціального захисту населення № 3018 від
18.10.2013 року ОСОБА_2 знаходиться на
обліку в управлінні праці та
соціального захисту населення
Оржицької райдержадміністрації та
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею 3-річного віку, сума
її доходу за травень 2013 року - жовтень
2013 року становить 5130 грн.

Відповідач працює у ТОВ «Автопросто»
та за останні 6 місяців отримав
заробітну плату у розмірі 20913, 24 грн., що
підтверджено довідкою № 1300 від 05.12.2013
року. Також відповідач надав чеки з
магазинів, що підтверджують, що у
грудні 2013 року та у січні 2014 року
придбавались речі та продукти
харчування, які за твердженням
відповідача були передані позивачеві.
Інших доказів того, що батько утримував
та утримує свою дитину суду не надано.

Враховуючи вищевикладені обставини та
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини /аліменти/
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і /або/ у твердій
грошовій сумі.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України
при визначенні аліментів суд враховує:

1/ стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2/ стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3/ наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4/ інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно ст. 183 ч. 1 Сімейного кодексу
України частка заробітку /доходу/
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно ст. 191 ч. 1 Сімейного кодексу
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Аналізуючи зібрані по справі докази,
суд вважає, що забезпечення дитини лише
матір»ю, яка перебуває у декретній
відпустці є недостатнім. Надані суду
докази, про те, що відповідач на протязі
2х останніх місяців забезпечує дитину
речами та деякими продуктами
харчування, не можуть свідчити про те,
що утримання дитини з боку батька є
повноцінним, оскільки дитина потребує
і інших речей та продуктів харчування,
ніж які 1- 2 рази у місяць надає батько.
Заперечення позову щодо того, що
відповідач має на утриманні
непрацездатних батьків ніякими
доказами не підтверджено, також суду не
надано доказів того, що до грудня 2013
року відповідач надавав допомогу в
утриманні своєї малолітньої дитини.
Надані суду чеки про витрати на
придбання речей та продуктів
харчування свідчать про те, що лише
після подачі позову до суду батько
почав забезпечувати дитину речами, які
вважає за необхідне.

Судові витрати підлягають стягненню з
відповідача згідно положень ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182, 183 ч. 1, 191 ч. 1
Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 174,
197, 209, 212, 215, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі
1/4 частини всіх видів доходу
(заробітку), але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку. Стягнення аліментів
проводити, починаючи з 01.11.2013 року, до
досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Т.В.Грузман