Провадження №2/761/804/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
Піхур О.В.

при секретарі:
Маліченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом
Комунального підприємства
"Київпастранс" в особі філії
Подільського трамвайного ремонтно -
експлуатаційного депо до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року Комунальне
підприємство "Київпастранс" в особі
філії Подільського трамвайного
ремонтно - експлуатаційного депо
(далі-позивач) звернувся до
Шевченківського районного в м. Києві
суду з позовом до ОСОБА_1 (далі -
відповідач) про відшкодування
матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
07.06.2013 р. сталася дорожньо - транспортна
пригода (далі - ДТП) з вини відповідача,
який здійснив зіткнення із трамваєм, що
спричинило пошкодження транспортних
засобів. В результаті вказаного ДТП,
відповідачем було створено перешкоду
руху трамваям, що призвело до перерви в
їх русі. У зв'язку із затримкою руху
трамваїв, позивачу були завдані збитки,
що складаються з втрат від вимушеної
перерви в русі та неотримання виручки
за відповідний час роботи рухомого
складу з продажу проїзних документів.
Відповідно до розрахунку збитків,
шкода від тимчасової затримки руху на
маршрутах становить 1820,60 грн.

Тому, позивач просив суд стягнути
з відповідача на користь позивача
матеріальну шкоду в сумі 1820,60 грн. та
судові витрати.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала та
просила задовольнити їх в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову та
просив відмовити у його задоволенні в
повному обсязі, оскільки, між діями
відповідача та збитками, яких зазнав
позивач, відсутній безпосередній
причинний зв'язок та вина.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що у задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до постанови
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12.07.2013 р., 07.06.2013 р. відповідач,
керуючи автомобілем «Субару» д.н.
НОМЕР_1 по вул. Воровського в м. Києві,
всупереч п.п. 10.1, 10.2 ПДР України,
виїжджаючи з дворової території,
здійснюючи поворот ліворуч не надав
перевагу в русі трамваю, в результаті
чого здійснив з ним зіткнення, що
спричинило пошкодження транспортних
засобів (а.с.36). Зазначеною постановою
суду відповідача було визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого с. 124 КУпАП.

Отже, судом було встановлено, що ДТП,
яка сталася 07.06.2013 р. в м. Києві,
відбулася з вини відповідача.

Згідно Акту про перерву в русі трамваїв
(тролейбусів) від 07.06.2013 р., внаслідок
даної ДТП, відбулася затримка руху
трамваїв маршрутів № 15, № 18
Подільського ТРЕД (а.с.37).

Особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода) (ч. 1, п.2 ч.2 ст.
22 ЦК України).

Відповідно до розрахунку збитків,
шкода від тимчасової затримки руху на
маршрутах становить 1820,60 грн. (а.с.38).

Перевізник має право вимагати
відшкодування втрат за тимчасове
закриття або перешкоджання рухові (п. 4
ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про міський електричний
транспорт»).

Тимчасове припинення або обмеження
надання транспортних послуг може
застосовуватися у випадках,
передбачених Правилами дорожнього
руху (ч.1 ст. 20 Закону).

Пунктами а), в), д), е) п. 2.10. ПДР
передбачено, що у разі причетності до
дорожньо-транспортної пригоди водій
зобов'язаний: негайно зупинити
транспортний засіб і залишатися на
місці пригоди; не переміщати
транспортний засіб і предмети, що мають
причетність до пригоди; повідомити про
дорожньо-транспортну пригоду орган чи
підрозділ міліції, записати прізвища
та адреси очевидців, чекати прибуття
працівників міліції; вжити всіх
можливих заходів для збереження слідів
пригоди, огородження їх та
організувати об'їзд місця пригоди.

Отже, в судовому засіданні було
встановлено, що зупинка затримка руху
трамваїв маршрутів № 15, № 18 відбулася у
зв'язку із тим, що відповідач діяв
відповідно до ПДР, а саме: виконував
вимоги п. 2.10.

Майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від
її відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини (ч.1,2 ст. 1166 ЦК
України).

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України, шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Даючи юридичну оцінку поясненням та
наданим по справі доказам, враховуючи
те, що затримка руху на маршрутах № 15, №
18 відбулася у зв'язку із виконанням
відповідачем вимог п. 2.10 ПДР України,
суд дійшов до висновку, що між діями
відповідача та понесеними позивачем
збитками відсутній безпосередній
причинний зв'язок, а тому в задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись: ст. ст.
22, 1166 ЦК України; ст.ст. 3, 10, 57, 58, 169, 212-215,
223, 294 ЦПК України, п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» від
27.03.1992 р., ЗУ «Про міський електричний
транспорт», Правилами дорожнього руху
України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Комунального
підприємства "Київпастранс" в особі
філії Подільського трамвайного
ремонтно - експлуатаційного депо до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя