22-ц/795/377/2014 Головуючий у I інстанції
-Жук М. І. Доповідач - Мамонова О.
Є.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Мамонової О.Є.,

суддів: Губар В.С.,
Позігуна М.І.,

при секретарі: Халимон Т.Ю.

з участю: представника позивача
Рожка С.М., відповідача ОСОБА_2 та
адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Деснянського районного суду
м. Чернігова від 19 грудня 2013 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 19 грудня 2013 року позов
ПАТ КБ „ПриватБанк" задоволено
повністю; стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ КБ „ПриватБанк" заборгованість за
договором кредиту в розмірі 28438,53 грн.
та вирішено питання розподілу судових
витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням ОСОБА_2 звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги зводяться до того,
що відповідач грошовими коштами
позивача не користувався, не
заперечуючи при цьому, що кредитна
картка ним була отримана. Відповідно до
кредитної карти, копія якої наявна в
матеріалах справи, строк її дії
встановлений до січня 2009 року, тому у
позовній заяві пред'явлені вимоги, що
виходять за межі строку позовної
давності. Також апелянт вказує, що про
збільшення суми ліміту з 2000 грн. до 6490
грн. він не повідомлявся, а тому такі
дії банку є незаконними.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача ОСОБА_2 та його адвоката
ОСОБА_3, які підтримали апеляційну
скаргу, представника відповідача Рожка
С.М., який заперечував проти
задоволення апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи позов ПАТ КБ
«ПриватБанк», суд першої інстанції,
враховуючи положення ст.ст. 526, 610 ЦК
України, виходив з того, що відповідач
належним чином не виконав своїх
зобов'язань перед позивачем.

З таким висновком районного суду
погоджується апеляційний суд, оскільки
він повністю ґрунтується на матеріалах
справи та відповідає вимогам чинного
законодавства.

Судом по справі встановлено, що
відповідно до укладеного договору
(заяви) від 24.02.2006 року ОСОБА_2 отримав
кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 36,00 %
на рік (3 % на місяць) на суму залишку
заборгованості за кредитом (а.с. 10-11,
12-18).

Відповідач ОСОБА_2 підтвердив свою
згоду, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним та банком
договір про надання банківських
послуг, що підтверджується підписом у
заяві. Факт отримання кредитної картки
відповідачем не оспорюється.

ПАТ КБ „ПриватБанк" умови кредитного
договору були виконані в повному
обсязі та надано позичальнику вказані
кредитні кошти, проте позичальник
умови кредитного договору щодо
своєчасного погашення кредиту та
відсотків не виконував, в зв'язку з чим
станом на 31.08.2013 року утворилась
заборгованість в сумі 28438,53 грн.

Зазначена сума заборгованості по
кредиту, несплачених по ньому
відсотках підтверджується наданим
суду розрахунком заборгованості за
кредитним договором та випискою по
особовому рахунку, який відповідачем
жодним чином спростований не був (а.с.
6-9).

Із підпункту 6.5 пункту 6 розділу I Умов
надання банківських послуг вбачається,
що клієнт зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитратами
платіжного ліміту, а також сплачувати
комісію на умовах, передбачених
договором.

Відповідно до підпунктів 9.3, 9.12 п. 9
розділу I зазначених Умов картрахунки
відкриті на необмежений строк. Договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії Договору,
він автоматично пролонгується на той
же строк.

Відповідно до підпунктів 3.1.1, 3.1.3 пункту
3 розділу II зазначених Умов строк дії
карти вказаний на лицьовій стороні
карти (місяць і рік). Карта дійсна до
останнього календарного дня вказаного
місяця. По закінченню строку дії
відповідна карта продовжується банком
на новий строк (шляхом надання клієнту
карти з новим строком дії), якщо раніше
(до початку місяця закінчення строку
дії) не надійшло письмової заяви
держателя про закриття картрахунку, а
також за умови наявності грошових
коштів на картрахунку для оплати
послуг по виконанню розрахункових
операцій по картрахунку і при
дотриманні інших умов продовження,
передбачених договором.

Письмової заяви ні про закриття
картрахунку, ні про припинення
договору відповідач до банку не
надавав, у зв'язку з чим на підставі
умов, передбачених Умовами і правилами
надання банківських послуг, договір та
строк дії карти відповідача було
продовжено на такий же строк.

Строк дії картки НОМЕР_1, виданої ОСОБА_2
був встановлений до лютого 2009 року
(відображення на пластиковій картці -
02/09), після закінчення строку її дії
картка до банку не здавалась, копію
вказаної картки до матеріалів справи
надано відповідачем.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 2 ст. 6 ЦК України передбачено,
що сторони мають право врегулювати у
договорі, який передбачений актами
цивільного законодавства, свої
відносини, які не врегульовані цими
актами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Наслідки порушення договору
позичальником передбачені ч. 2 ст. 1050, ч.
2 ст. 1054 ЦК України, відповідно до яких,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 ЦК України.

Враховуючи викладене, місцевий суд
ґрунтовно задовольнив позовні вимоги
ПАТ КБ „ПриватБанк".

Зазначеними Умовами та правилами
надання банківських послуг ПАТ КБ
„ПриватБанк" передбачена пролонгація
договору, яка полягає у продовженні
його строку зі збереженням тих умов, на
яких його було укладено, зокрема щодо
самої умови про порядок пролонгації
договору, які також залишаються
чинними, а також передбачена
пролонгація строку дії Карти
відповідача. Відтак, доводи
апеляційної скарги щодо встановленого
строку дії кредитної карти до січня 2009
року та необхідності застосування
строків позовної давності не
відповідають дійсності та
спростовуються матеріалами справи.

Також не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги про незаконність
дій позивача по односторонньому
збільшенню розміру ліміту та
відсоткової ставки, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи
відсоткова ставка з моменту укладення
договору до моменту звернення до суду з
позовом не змінювалась, а відповідно до
підпункту 5.4 пункту 5 розділу I Умов
право зміни розміру наданого на
платіжну карту кредитного ліміту банк
залишає за собою в односторонньому
порядку, по власному рішенню банка та
без попереднього повідомлення клієнта.

Доводи апеляційної скарги про те, що
коштами позивача відповідач не
користувався є голослівними та
спростовуються випискою по особистому
рахунку ОСОБА_2 НОМЕР_1.

Оскаржуване рішення, яке
переглядається в межах доводів
апеляційної скарги, є законним і
обґрунтованим, а доводи апеляційної
скарги не містять передбачених законом
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 19 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: