Справа № 645/1581/14-ц
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 року
м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у
складі:

головуючого судді Шарка
О.П.,секретаря судових засідань -
Христенко А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа -
ОСОБА_5, про стягнення коштів в порядку
регресу заборгованості по квартплаті
та комунальним послугам, відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа -
ОСОБА_5, в якому просить суд стягнути
кошти в порядку регресу заборгованості
по квартплаті та комунальним послуг у
розмірі 2546 гривень 85 копійок, а також
відшкодувати моральну шкоду у розмірі
10000 гривень.

В обґрунтування позову позивач
зазначала, що вона, її колишній чоловік
- ОСОБА_3; син - ОСОБА_4, донька - ОСОБА_6 та
її онука ОСОБА_7 проживають в квартирі
АДРЕСА_1, яка приватизована і
знаходиться у спільній сумісній
власності. Протягом більше чотирьох
років відповідачі категорично
відмовляються сплачувати свою частку
квартплати та плати за комунальні
послуги (опалення, газопостачання,
водопостачання та каналізації, витрати
по утриманню будинку та прибудинкової
території). Позивач, її донька та онука
регулярно сплачують за квартиру на що є
відповідні документи, усі витрати по
виплаті квартплати які припадали у
відповідній частці на відповідачів
сплачувалися нею, не зважаючи на
маленьку пенсію. Окрім того, позивач
хворіє на розсіяний склероз, має першу
групу інвалідності, відповідачі
матеріальної допомоги не надають, в
аліментах було відмовлено. Відповідачі
мають можливість сплачувати свою
частку за квартиру, оскільки мають
велику пенсію, син також працює. У
зв'язку зі своєю хворобою кожен рік
позивач проходить у лікарні
підтримуюче лікування на що
витрачаються значні кошти, сплачуючи
частку квартплати відповідачів, вона
обмежує себе у повноцінному лікуванні,
харчуванні тощо. Відповідачі, будучи
споживачами повинні були здійснювати
участь в утриманні квартири
пропорційно своїй частці та кількості
зареєстрованих осіб, та сплачувати
послуги: опалення, газопостачання,
водопостачання та каналізації, витрати
по утриманню будинку та прибудинкової
території. В квітні 2013 року шлюб між
позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було
розірвано, після цього вона разом із
донькою та онукою сплачують лише ту
частку плати за квартиру, що припадає
на них, в результаті цього почала
створюватися заборгованість за
житлово-комунальні послуги,
неодноразово вона намагалась вирішити
виниклу ситуацію мирним шляхом, та
відповідачі завжди знаходять причини
через які вони не можуть сплачувати
житлово-комунальні послуги. За період з
01.01.2012 по 01.04.2013 позивачем було сплачено
7131,18 грн. загальної суми, з неї
відповідачі мали сплатити 2546,85 грн.
Також позивач зазначила, що у зв'язку з
несплатою відповідачами протягом
більше 4-х років квартплати та
комунальних послуг, квартплати та
комунальних послуг, в останню
госпіталізацію вона не отримала вкрай
важливий для неї препарат, оскільки на
його сплату не вистачило коштів, стан
її здоров'я погіршився, вона перейшла
на першу групу інвалідності, у зв'язку з
чим їй була завдана моральна шкода, яку
вона оцінює в 10000 гривень.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2,
представник позивача ОСОБА_6 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали у
повному обсязі, просили стягнути з
відповідачів в порядку регресу
заборгованості по квартплаті та
комунальним послуг у розмірі 2546
гривень 85 копійок, а також відшкодувати
моральну шкоду у розмірі 10000 гривень.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судовому
засіданні позовні вимоги не визнали у
повному обсязі, пояснили суду, що
протягом тривалого часу між ними,
позивачем та ОСОБА_6 склалися неприязні
стосунки, причиною яких стала квартира,
в якій вони проживають. На думку
відповідачів третя особа ОСОБА_5 в
квартирі проживає незаконно, не
сплачує комунальні послуги, влаштовує
скандали, у зв'язку з чим вони
неодноразово зверталися до
правоохоронних органів. 22.01.2014 року
відповідачам була виділена у
користування кімната №4 площею 12,5 кв.м.,
за яку вони регулярно сплачують,
передаючи позивачу, як основному
квартиронаймачу 200 гривень для сплати
комунальних послуг, з урахуванням того,
що відповідач ОСОБА_4 є учасником
бойових дій та має пільгу на сплату
комунальних послуг, після звернення до
КП «Жилкомсервіс» їм стало відомо, що
вони сплачують більшу половину
квартплати. Відповідачі просять
стягнути заборгованість по квартплаті
та комунальним послуг у розмірі 2546
гривень 85 копійок з третьої особи
ОСОБА_5 Стосовно стягнення з них
заподіяної моральної шкоди,
відповідачі зазначили, що протягом
тривалого часу вони допомагали
позивачу ліками, а також з її
перебуванням у лікарні. ОСОБА_4
страждає на аналогічне захворювання,
як і позивач, витрачає значні кошти на
лікування, у чому допомагає лише батько
ОСОБА_3, мати та сестра з того часу, як
через ОСОБА_5 відбувається розподіл
спірної квартири, не сказали жодного
доброго слова, а, навпаки з їх сторони
відчувається постійне пригнічення, а
ОСОБА_5 постійно загрожує фізичною
розправою, за що вже має кримінальне
покарання, у зв'язку з вищевикладеним
позивачі просять відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні третя особа
ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив їх задовольнити.

Суть вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
надані сторонами докази у їх
сукупності, вважає позовні вимоги
такими, що підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній
формі ініціативи та активності осіб,
які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує
повноту дослідження обставин даної
справи. Сторони зобов'язані визначити
коло фактів, на які вони можуть
посилатися як на підставу своїх вимог і
заперечень, і довести обставини, якими
вони обґрунтовують ці вимоги й
заперечення, як того вимагають
положення ст. 60 ЦПК України, за якими
доказуванню підлягають обставиш які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, яг беруть участь у справі, виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України,
суд розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, особа яка бере участь у
справі, розпоряджається своїми правами
щодо предмета спору на власний розсуд,
зобов`язана надати усі наявні у неї
докази та довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких виникає спір.

У ході судового розгляду встановлено,
що в приватизованій квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані і проживають: ОСОБА_2 -
основний квартиронаймач, її колишній
чоловік - ОСОБА_3, син - ОСОБА_4, донька -
ОСОБА_6, онучка - ОСОБА_7. ОСОБА_3 має
пільгу на сплату комунальних послуг та
квартплати у розмірі 75%, як учасник
бойових дій, що підтверджується
довідками, виданими дільницею №54
Комунального підприємства
«Жилкомсервіс» (№3855 від 12.11.2013року, №1043
від 21.03.2014 року), а також копією
посвідчення серія НОМЕР_1.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 08.04.2013 року шлюб між
позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
розірвано.

Згідно квитанцій про сплату за
комунальні послуги, позивачем ОСОБА_2
за період з 01.01.2012 року по 01.04.2013 року
сплатила за комунальні послуги та
квартплату 7131 гривню 18 копійок.

Згідно з преамбулою Закону України
„Про житлово-комунальні послуги"
№1875-ГУ від 24.06.2004 року цей Закон
визначає основні засади
організаційних, господарських
відносин, що виникають у сфері надання
та споживання житлово-комунальних
послуг між їхніми виробниками,
виконавцями і споживачами, а також їхні
права та обов'язки.

Відповідно до ст. 13 Закону від 24.06.2004
року N 1875-ІУ "Про житлово-комунальні
послуги" залежно від функціонального
призначення житлово-комунальні
послуги поділяються зокрема на
комунальні послуги (централізоване
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення, газо-та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо. Примірні переліки
житлово-комунальних послуг та їх склад
залежно від функціонального
призначення визначаються центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" споживач -
це фізична чи юридична особа, яка
отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України „Про житлово-комунальні
послуги" споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Стаття 156 ЖК України визначає права і
обов'язки членів сім'ї власника жилого
будинку (квартири) Члени сім'ї
власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним
у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням. Так, за
згодою власника будинку (квартири)
член його сім'ї вправі вселяти в
займане ним жиле приміщення інших
членів сім'ї. На вселення до
батьків їх неповнолітніх дітей
згоди власника не потрібно. Члени сім'ї
власника будинку (квартири) зобов'язані
дбайливо ставитися до жилого будинку
(квартири). Повнолітні члени сім'ї
власника зобов'язані брати участь у
витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території та
проведенню ремонту. Спори між
власником та членами його сім'ї про
розмір участі в витратах вирішуються
в судовому порядку. До членів сім'ї
власника будинку (квартири) належать
особи, зазначені в частині другій
статті 64 цього Кодексу. Припинення
сімейних відносин з власником
будинку (квартири) не позбавляє їх
права користування займаним
приміщенням. У разі відсутності угоди
між власником будинку (квартири) і
колишнім членом його сім'ї про
безоплатне користування жилим
приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

За статтею 162 ЖК України плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Відсутність самого договору
між сторонами не звільняють мешканців
квартири від обов'язку оплати
комунальних послуг, оскільки, в силу
вимог ст. 162 ЖК України, наймач (власник)
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Також, Правила користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджені Постановою КМУ України від
08 жовтня 1992 року № 572, п. 18 зобов'язують
наймача, власника й орендаря житлового
приміщення оплачувати
житлово-комунальні послуги.

Оскільки Правила користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджені Постановою КМУ України від
08 жовтня 1992 року № 572, п. 18 зобов'язують
наймача, власника й орендаря житлового
приміщення оплачувати
житлово-комунальні послуги, враховуючи
положення ст. 541 ЦК України
зобов'язання з оплати комунальних
послуг мають солідарний характер, а
тому особи, що проживають в квартирі
позивача несуть солідарні зобов'язання
з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 67 ЖК України плата за
комунальні послуги (водопостачання,
водовідведення, газ, електрична,
теплова енергія і інші послуги)
підлягають оплаті крім квартплати за
затвердженими у встановленому порядку
тарифами.

Згідно з п. 17, 18, 20, 30 Правил надання
населенню послуг з центрального
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року,
споживач повинен своєчасно у
встановлений термін сплачувати надані
послуги. Оплата за надані послуги
вноситься щомісячно, згідно норм і
тарифів встановлених обласними
державними адміністраціями.

Згідно ст. 544 ЦК України боржник, який
виконав солідарний обов'язок, має право
на зворотну вимогу (регрес) до кожного з
решти солідарних боржників у рівній
частці, якщо інше не встановлено
договором або законом, за вирахуванням
частки, яка припадає на нього.

Відповідачами у ході судового розгляду
не надано суду жодного доказу на
підтвердження сплати належної їм
частки вартості житлово - комунальних
послуг, з урахуванням загальної суми
сплаченої позивачем у розмірі 7131 грн. 18
коп., відповідачі, з урахуванням пільги
відповідача ОСОБА_3 складає 2546 гривень
85 копійок

Враховуючі зазначене, суд стягує з
відповідачів 2546 гривень 85 копійок -
грошові кошти на виконання спільних
солідарних зобов'язань з оплати за
житлово - комунальні послуги надані за
місцем їх реєстрації, яка підлягає
стягненню на користь позивача.

Позовні вимоги в частині стягнення з
відповідачів заподіяної моральної
шкоди задоволенню не підлягають,
виходячи з наступного.

Згідно статті 23 ЦК України та пункту 3
постанови Пленуму ВС України №4 від
31.03.1995 року "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
шкоди" визначено, що під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ. заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Як вже зазначалося, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень. Позивач в
підтвердження своїх доводів про
заподіяння їй моральної шкоди, не надав
належних доказів вини відповідачів та
наявності самої моральної шкоди, що
суперечить вимогам пункту 9 Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди", у
зв'язку з чим позовні вимоги в частині
відшкодування відповідачами
заподіяної позивачу моральної шкоди
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст..ст. Правилами надання населенню
послуг з центрального опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, Законом України „Про
житлово-комунальні послуги", ст..ст. 64, 67,
68, 156, 162 ЖК України, ст..ст. 23, 544 ЦК
України, 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про
стягнення коштів в порядку регресу
заборгованості по квартплаті та
комунальним послугам, відшкодування
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 2546 гривень 85 копійок
(дві тисячі п'ятсот сорок шість гривень
вісімдесят п'ять копійок) в порядку
регресу за сплату боргу за квартплату
та комунальні послуги .

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до апеляційного суду
Харківської області через
Фрунзенський районний суд м. Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами , які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення ,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення , якщо його
не скасовано , набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

СУДДЯ: