АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-791/850/2014р.
Головуючий в І інстанції Стамбула
Доповідач - Радченко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 28 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Вербицької Л.І., Слюсаренко О.В.

при секретарі: Герасименко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою АТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» на рішення
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 23 січня 2014 року та
додаткове рішення цього ж суду від 24
січня 2014 року в справі за позовом АТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
до ОСОБА_1, треті особи - ПП «Акорд-12»,
ОСОБА_2 про визнання договору
недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом в якому зазначив, що
19.12.2011 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
страхування наземного транспорту №
3589054, згідно якого були застраховані
майнові інтереси відповідача,
пов'язані з володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом
марки «TOYOTA» моделі «SEQUOIA». 21.09.2012 року
по вул. Зала Егерсег в м.Херсоні сталося
незаконне заволодіння транспортним
засобом, про яке відповідач повідомив
позивача. Після звернення
страхувальника з повідомленням про
настання страхового випадку, під час
збирання документів по даній події, АТ
«СК «АХА Страхування»» довідалось про
те, що під час укладення договору
відповідач не повідомив істотні
обставини щодо застрахованого майна, а
саме:наявності рішення
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 31.01.2011 року, яким за
відповідачем та третьою особою ОСОБА_2
визнано право власності на зазначений
автомобіль по 1/2 в рівних частках.
Посилаючись на те, що відповідач не
отримавши дозволу іншого співвласника
автомобілю на укладення договору
страхування самостійно розпорядився
часткою у праві спільної часткової
власності, не повідомляючи іншого
співвласника про здійснений правочин,
чим порушив умови договору, просили
визнати зазначений договір
страхування недійсним.

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 23 січня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішенням Комсомольського
районного суду м.Херсона від 24 січня 2014
року з АТ «СК «АХА Страхування» на
користь ОСОБА_1 стягнено витрати на
правову допомогу в сумі 2000 грн.

В апеляційній скарзі представник АТ
«СК «АХА Страхування», посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та додаткове
рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, що з'явились до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду у
визначених процесуальним законом
межах, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_2 є
власником автомобіля «TOYOTA» моделі
«SEQUOIA», 2008 р.в., реєстраційний номер
НОМЕР_1, ОСОБА_1 має право керувати
зазначеним автомобілем (а.с.17). 19.12.2011
року між АТ "СК "АХА Страхування" та
ОСОБА_1 було укладено договір
страхування наземного транспорту №
3589054 предметом якого був
вищезазначений автомобіль (а.с.7-15).

Як на підставу визнання договору
страхування недійсним позивач
посилається на те, що відповідач, під
час укладення договору, не повідомив,
що рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 31.01.2011 року визнано
за відповідачем та третьою особою
ОСОБА_2 право власності на автомобіль
по 1/2 в рівних частках, і відповідач без
дозволу іншого співвласника
транспортного засобу уклав договір
страхування.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» правочин може
бути визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

Згідно ст. 215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
ч.1-3,5,6 ст.203 ЦК України.

Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Положеннями ст. 998 ЦК України визначено,
що, договір страхування є нікчемним або
визнається недійсним у випадках,
встановлених цим Кодексом. Договір
страхування також визнається судом
недійсним, якщо: його укладено після
настання страхового випадку; об'єктом
договору страхування є майно, яке
підлягає конфіскації. Наслідки
недійсності договору страхування
визначаються відповідно до положень
про недійсність правочинів,
встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.16 ЦК України,
звертаючись до суду, позивач за власним
розсудом обирає спосіб захисту.
Обравши способом захисту визнання
правочину недійсним, позивач
відповідно до ст.10 ЦПК України
зобов'язаний довести ті обставини на
які він посилається, як на підставу
своїх вимог.

Позивачем не надано жодного доказу на
підтвердження того, що відповідачем,
під час укладення договору, були
порушенні вимоги ч.1-3,5,6 ст.203 ЦК України.
Оспорюваний договір містить всі
суттєві умови, передбачені законом для
договорів і які мають істотне значення,
а також ці умови були узгоджені
сторонами, що підтверджується
погодженням сторін на укладення такого
договору, шляхом його підписання та
вчинення дій по його виконанню, доказів
щодо ненадання відповідачем
додаткових роз'яснень позивач не надав.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вказані відповідачем
обставини не можуть вважатися такими,
що вплинули на дійсність спірного
правочину, а тому підстави для
застосування положень ст. 215 ЦК України
відсутні.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на належних доказах, і як
такі, що висновки суду не спростовують,
підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, що можуть
слугувати підставою для скасування чи
зміни судового рішення, колегією
суддів не встановлено, то підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається, рішення законне та
обґрунтоване, а тому скасуванню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу АТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 23 січня 2014 року та
додаткове рішення цього ж суду від 24
січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ у
касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: