Справа №359/3008/13-ц
Провадження № 2/395/28/2014
Бориспільський міськрайонний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Айрапетян Л.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,
представників відповідачів ОСОБА_5,
ОСОБА_6, третьої особи ОСОБА_7, свідків
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_4, треті особи без самостійних
вимог на стороні відповідачів: Головне
управління юстиції в м. Києві,
управління Держземагенства у
Бориспільському районі Київської
області, ОСОБА_7 про встановлення факту
проживання однією сім'єю та визнання
права власності на майно, -

в с т а н о в и в:

01.04.2013 року позивач звернулася до суду
із зазначеним позовом, в якому
вказувала, що 27 квітня 2004 року шлюб між
ОСОБА_18 та його дружиною ОСОБА_7 був
розірваний. Після розірвання шлюбу
вона і ОСОБА_18 стали відкрито проживати
однією сім'єю без реєстрації шлюбу в її
квартирі АДРЕСА_1, підтримували
шлюбно-сімейні стосунки, вели спільне
господарство, піклувалися один про
одного, здійснювали спільні покупки,
спільно займалися побутом, мали
взаємні права та обов'язки і спільний
сімейний бюджет. 24 травня 2007 року шлюб
між нею та ОСОБА_18 був зареєстрований.
Не дивлячись на те, що ОСОБА_18 до червня
2007 року був зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_7, вони фактично жили разом у неї
за адресою: АДРЕСА_1, а з квітня 2005 року,
вони проживали в АДРЕСА_8, де вона
готувала для ОСОБА_18, прала та
прасувала його речі, доглядала за ним
як за своїм фактичним чоловіком,
оскільки відчувала до нього почуття
любові та поваги. ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_18
раптово та передчасно помер. Похорони
та поминальні дні вона влаштувала
особисто за власний рахунок. При цьому
для організації похорон та поминальних
обідів вона взяла в борг у своїй матері
ОСОБА_19 кошти в сумі 25 000 гривень. Після
його смерті відкрилась спадщина за
законом, до складу якої входить
житловий будинок, земельні ділянки
розташовані в місті Бориспіль
Київської області та транспортні
засоби. Для оформлення своїх прав на
спадкове майно і отримання свідоцтва
про право на спадщину за законом вона
звернулася у встановлений законом 6-ти
місячний термін до Десятої київської
державної нотаріальної контори, де
була заведена спадкова справа № 990V2012.

В подальшому у позивача виникла
необхідність в оформленні права
власності на майно, яке було придбано
ними під час спільного проживання з
ОСОБА_18 однією сім'єю як без реєстрації
так і після реєстрації шлюбу. Всі
правовстановлюючі документи на майно
оформлені на нього. За своє життя
ОСОБА_18 не встиг зробити заповіт чи
оформити на неї майно, яке вони
придбали під час спільного проживання
як без реєстрації шлюбу, так і після
реєстрації. Крім неї спадкоємцями
першої черги є відповідачі: ОСОБА_3,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_4.

Встановлення факту проживання однією
сім'єю з ОСОБА_18 з квітня 2004 року по 24
травня 2007 року потрібно не тільки для
оформлення належним чином її права
власності на майно, яке вони набули під
час нашого спільного проживання однією
сім'єю. Даний факт також впливає на
правильне визначення маси спадкового
майна, яке підлягає розподілу між
спадкоємцями першої черги. Разом з
ОСОБА_18 вони проживали, не перериваючи
подружні стосунки з квітня 2004 року по
день його смерті. За час проживання
однією сім'єю без шлюбу та у
зареєстрованому шлюбі, вони разом з
ОСОБА_18 в інтересах сім'ї набули
наступне майно, що є спільною сумісною
власністю подружжя, а саме: земельну
ділянку площею 0,080 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку, яка
розташована по АДРЕСА_8; земельну
ділянку площею 0,100 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку, яка
розташована по АДРЕСА_8; житловий
будинок з надвірними будівлями, що
розташований за адресою: АДРЕСА_8, який
вони разом з чоловіком ОСОБА_18
збудували; автомобіль MERCEDES-BENZ, модель ML
270 CDI, 2005 року випуску; причіп бортовий,
марка ПФ, модель 01 Фермер, 2006 року
випуску. На підставі викладеного
позивач просила встановити факт її
проживання однією сім'єю з ОСОБА_18 з
квітня 2004 року по 24 травня 2007 року без
реєстрації. Визнати за нею право
власності на ? частину всього майна, яке
було набуте нею та ОСОБА_18 під час
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу починаючи з квітня 2004
року по 24 травня 2007 року, а також після
реєстрації шлюбу, яка мала місце 24
травня 2007 року по день смерті ОСОБА_18

В процесі розгляду справи позивач
через свого представника збільшила
позовні вимоги та просила суд
встановити факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, як
чоловіка та жінки, її ОСОБА_1 із ОСОБА_18
з 29 квітня 2004 року по 24 травня 2007 року.
Визнати об'єктом спільної сумісної
власності наступне майно: земельну
ділянку площею 0,080 га, яка розташована
по АДРЕСА_8, кадастровий номер
:13:006:0028, державний акт на право
власності на земельну ділянку серії KB
№013406 виданий 23.09.2004 року, на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 10.06.2004 року №2566 (BBC №945131),
право власності зареєстроване за
ОСОБА_18; земельну ділянку площею 0,100 га
яка розташована по АДРЕСА_8,
кадастровий номер :13:006:0029.
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії KB №013407 виданий
23.09.2004 року, на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
10.06.2004 року №2568 (BBC №945132), право
власності зареєстроване за ОСОБА_18;
житловий будинок з надвірними
спорудами, який складається з
житлового будинку з підвалом, А-11,
загальною площею 294,4 кв. м., житлова
площа 103,9 кв. м.; літня кухня-Б, загальна
площа 20,3 кв. м. погріб, В, загальна площа
16,3 кв. м.; гараж, Г, загальна площа 54,7 кв.
м.; сарай-убиральня-вольєв-Д, загальна
площа 15,5 кв. м.; навіс-Е, загальна площа
6,1 кв. м.; навіс-Ж, загальна площа 10,2 кв.
м.; колодязь питний-К; яма вигрібна-Л;
огорожа,№1-4; вимощення,№5, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_8, право
власності на який зареєстровано в КП
"Бориспвльське бюро технічної
інвентарізації" 04.07.20011 року, на
підставі рішення виконавчого комітету
Бориспільської міської ради від 20.06.2011
року за №742, право власності
зареєстроване за ОСОБА_18; транспортний
засіб Mercedes-Benz модель ML 270 CDI. 2005 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_10 зареєстрований МРЕВ-6 м. Києві
від 15.09.2005 року, зареєстрований на ім'я
ОСОБА_18; транспортний засіб GEON INVADER,
мотоцикл без бокового причепу-А, 2012
року випуску, державний реєстраційний
номер НОМЕР_11 зареєстрований МРЕВ-1 м.
Києві від 10.08.2012 року, зареєстрований за
ім'я ОСОБА_18; транспортний засіб ПФ 01
Фермер, причіп бортовий, 2006 року
випуску, держаний реєстраційний номер
НОМЕР_1, зареєстрований УДАІ ГУ МВС
України в м. Києві від 03.08.2006 року на ім'я
ОСОБА_18; транспортний засіб Skoda модель
Octavia, 2011 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 Хетчбек-В
легковий зареєстрований ВРЕР-5 м. Києві
від 25.08.2011 року, зареєстрований за ім'я
ОСОБА_18, а також визнати за нею ОСОБА_1
право власності на 1/2 частину вказаного
вище майна.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали в повному обсязі, обставини
справи підтвердили.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_16 позовні
вимоги ОСОБА_1 не визнали, вважають їх
незаконними, необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню,
оскільки вказані позивачем обставини
не підтверджені належними, допустимими
та достовірними доказами.

Представники відповідачів ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 в судовому засіданні просили
відмовити в задоволенні позову у
зв'язку з його безпідставністю та
необґрунтованістю.

Третя особа ОСОБА_7 в судовому
засіданні просила відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1

Представник управління
Держземагенства у Бориспільському
районі Київської області в судове
засідання не з'явився, однак від
заступника начальника управління
надійшла заява, в якій останній просив
розглядати справу без участі їх
представника.

Головне управління юстиції у м. Києві
надіслало на адресу суду заяву, в якій
просять розглянути справу без участі
їх представника, при вирішенні спору
покладаються на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін у справі,
їх представників, третьої особи,
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_12 шлюб
між ОСОБА_18 та ОСОБА_7 розірвано 27
квітня 2004 року. (а.с. 9 т.1)

Як зазначила позивач у своїй заяві,
після розірвання шлюбу між ОСОБА_18 та
ОСОБА_7, вона з ОСОБА_18 стали відкрито
проживати однією сім'єю без реєстрації
шлюбу в її квартирі АДРЕСА_1,
підтримували шлюбно-сімейні стосунки,
вели спільне господарство, піклувалися
один про одного, здійснювали спільні
покупки, спільно займалися побутом,
мали взаємні права та обов'язки і
спільний сімейний бюджет.

24 травня 2007 року позивач і ОСОБА_18
зареєстрували шлюб у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції Київської області,
про що свідчить копія свідоцтва про
шлюб серії НОМЕР_13. (а.с.8 т.1)

ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_18 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_14 від 28 жовтня 2012 року.(а.с. 10
т.1)

Після смерті ОСОБА_18 відкрилась
спадщина за законом, до складу якої
входить житловий будинок, земельні
ділянки розташовані в місті Бориспіль
Київської області та транспортні
засоби.

Для оформлення своїх прав на спадкове
майно і отримання свідоцтва про право
на спадщину за законом позивач
звернулася у встановлений законом 6-ти
місячний термін до Десятої київської
державної нотаріальної контори, де
була заведена спадкова справа № 990V2012.
(а.с.175 т.1)

На сьогоднішній день у позивача
виникла необхідність в оформленні
права власності на майно, яке було
придбано під час її спільного
проживання з ОСОБА_18 однією сім'єю як
без реєстрації так і після реєстрації
шлюбу.

Крім позивача спадкоємцями першої
черги після смерті ОСОБА_18 є
відповідачі по справі: ОСОБА_3, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_4. (а.с.175-219 т.1)

Встановлення факту проживання однією
сім'єю з ОСОБА_18 з квітня 2004 року по 24
травня 2007 року позивачу потрібно для
оформлення належним чином її права
власності на майно, яке вони зі
спадкодавцем набули під час їх
спільного проживання однією сім'єю, а
також даний факт впливає на правильне
визначення маси спадкового майна, яке
підлягає розподілу між спадкоємцями
першої черги.

Цивільний процесуальний кодекс
України передбачає право суду
встановлювати факти, що мають юридичне
значення відповідно до положень ст. 256
цього Кодексу, але це можливо за певних
умов, а саме: факти, що підлягають
встановленню, повинні мати юридичне
значення, тобто від них мають
безпосередньо залежати виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичної особи без
повторного звернення до суду на
підставі цього рішення. Статтею 256 ЦПК
України передбачено, що суд розглядає
справи про встановлення факту
проживання однією сім?єю чоловіка та
жінки без шлюбу.

Згідно ч.2 ст.3 СК України, сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки. Отже,
для встановлення факту проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
шлюбу судом враховується наявність у
сукупності ознак, що притаманні
наведеному визначенню. При цьому, таке
проживання не є підставою для
виникнення у чоловіка і жінки прав та
обов'язків подружжя (ч. 2 ст. 21 СК
України). Отже, чоловік і жінка, які
спільно проживають без шлюбу, можуть
складати сім'ю, але статусу подружжя не
набувають.

Як пояснила позивач в судовому
засіданні, вони з ОСОБА_18 фактично жили
разом у неї за адресою: АДРЕСА_1, а з
квітня 2005 року, вони проживали в
АДРЕСА_8 де вона готувала для нього,
прала та прасувала його речі, доглядала
за ним як за своїм фактичним чоловіком,
оскільки відчувала до нього почуття
любові та поваги.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 17 жовтня 2013 року яке
набрало законної сили встановлено, що
ОСОБА_18 проживав до кінця 2004 року за
адресою: АДРЕСА_3. Факт його проживання
за вказаною адресою за період з січня
2005 року по листопад 2005 року не
підтверджений.(а.с. 94-96 т.2).

Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_16 в
судовому засіданні зазначили той факт,
що ОСОБА_18 проживав за адресою: АДРЕСА_3
разом з ОСОБА_7 з 2000 року до кінця 2004
року. Відповідач ОСОБА_17 у своїх
письмових поясненнях також
підтвердила вказаний факт.

Згідно особової картки ОСОБА_18 № 571/14
від 28 листопада 2005 року дружиною
останнього зазначена ОСОБА_1, в графі
домашня адреса вказано АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_10. (а.с.140 т.3)

Суд вважає, що в судовому засіданні
було встановлено, що позивач та
відповідачка знаходилися у фактичних
шлюбних відносинах, сумісно жили,
мешкаючи за однією адресою, постійно
спілкувалися один з одним та
підтримували.

У цьому зв'язку, слід прийти до
висновку, що заявлена позивачем вимога
щодо встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу, як
чоловіка та жінки ОСОБА_1 із ОСОБА_18 з 29
квітня 2004 року по 24 травня 2007 року
підлягає частковому задоволенню,
оскільки позивач не надала належних
доказів для встановлення даного факту
саме за вказаний нею період.

Відповідачами також не надано до суду
відповідних та належних доказів на
підтвердження своїх заперечень щодо
встановлення зазначеного юридичного
факту.

В судовому засіданні були допитані
свідки з боку позивача та відповідачів
(ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15), однак
суд дійшов висновку, що такі доводи
свідків не є належними доказами,
оскільки з них не можливо встановити
факт проживання позивача та ОСОБА_18 як
членів сім?ї у зазначений позивачем
період чи спростувати цей факт.

Тому суд приймає до уваги лише наявні у
справі та досліджені в суді письмові
докази.

Виходячи з наведених вище доказів, та
внаслідок їх оцінки та аналізу, суд
вважає, що факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, як
чоловіка та жінки ОСОБА_1 та ОСОБА_18
слід встановити з січня 2005 року по 24
травня 2007 року.

Указане також підтверджується
рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 17 жовтня 2013 року яке
набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст.74 Сімейного
кодексу України якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому шлюбі, майно, набуте ними за
час спільного проживання, належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними.

Частиною другою статті 74 СК України
передбачено, що на майно набуте під час
проживання однією сім'єю поширюються
положення глави 8 СК України, яка
регулює питання права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно із ст.ст. 60, 70 СК України і ч. 3 ст.
368 Цивільного кодексу України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Тобто законодавець встановив
однаковий правовий режим щодо майна,
набутого подружжям за час шлюбу так і
майна, яке було набуте під час
проживання однією сім'єю без шлюбу, а
саме визначивши його як спільна
сумісна власність подружжя, де частки
майна дружини та чоловіка є рівними.

Позивачка зазначила, що ніякої
домовленості між нею та її чоловіком
ОСОБА_18 не було, шлюбний договір між
ними не укладався.

Вимоги позивача щодо визнання майна
об'єктом спільної сумісної власності
та визнання за нею права власності на ?
частину цього майна також підлягають
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу Меrcedes-Benz, модель
МL 270 СDІ, 2005 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_3
транспортний засіб зареєстровано за
ОСОБА_18 15 вересня 2005 року, тобто з цього
часу останнім набуто право власності
на спірний автомобіль. (а.с.181 т.1).

Судом встановлено, що у Свідоцтві про
реєстрацію транспортного засобу
Меrcedes-Benz, модель МL 270 СDІ, 2005 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_3 зазначено, що дозвіл керувати
має ОСОБА_1 тобто позивач ОСОБА_1(а.с.181
т.1). Остаточне погашення кредиту за
придбаний автомобіль також
здійснювалось під час фактичних
шлюбних відносин з ОСОБА_1 Крім того,
наявність договору поруки з ОСОБА_7 при
придбанні автомобіля, не є достатнім
доказом того, що спірний автомобіль
придбавався ОСОБА_18 та ОСОБА_7, оскільки
на той період шлюб між ними було
розірвано, а факту спільного
проживання однією сім?єю, починаючи з
січня 2005 року, не встановлено, доказів
цьому, на думку суду, відповідачами не
надано.

Судом також встановлено, що відповідно
до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу ПФ 01 Фермер,
причіп бортовий, 2006 року випуску,
держаний реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м.
Києві від 03.08.2006 року на праві власності
за ОСОБА_18. (а.с.182 т.1)

На момент придбання вказаних вище
транспортних засобів позивач та
ОСОБА_18 проживали у фактичних
сімейно-шлюбних відносинах, і
відповідно вони цілком довіряли один
одному, й тому право власності на дані
транспортні засоби було зареєстровано
виключно на ОСОБА_18 У цьому зв'язку,
вчинення угоди в якій виступає один з
подружжя, свідчить що він її вчиняє в
інтересах сім??ї (в даному випадку
другого з подружжя). Надання іншим
особам права керування транспортним
засобом не свідчить про вчинення угоди
в інтересах тієї особи, які надано
право на його керування.

У цьому зв'язку суд приходить до
висновку, що транспортні засоби
належать позивачу та ОСОБА_18 на праві
спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що відповідно до
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно виданого виконавчим
комітетом Бориспільської міської ради
04.07.2011 на підставі рішення виконавчого
комітету Бориспільської міської ради
від 20.06.2011 року № 742 ОСОБА_18 на праві
приватної власності належить житловий
будинок з надвірними спорудами,
загальною площею 294,4 кв. м., житлова
площа 103.9 кв. м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_8. (а.с.17-27 т.1).

При цьому, суд критично ставиться до
доводів відповідачів щодо побудови
будинку, ще до розлучення померлого з
ОСОБА_7, а в подальшому такий будинок
був лише введений в експлуатацію.
Указане спростовується отриманою в
якості доказів технічною
документацією на будинок та документів
на підключення побутових систем.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу Scoda Octavia, 2011 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, Хетчбек-В легковий
транспортний засіб зареєстрований
ВРЕР-5 м. Києві 25.08.2011 року на праві
власності за ОСОБА_18. (а.с.180 т.1)

Згідно Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу GEON INVADER, мотоцикл
без бокового причепу-А, 2012 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_4,
транспортний засіб зареєстровано
10.08.2012 року на праві власності на ім'я
ОСОБА_18.(а.с.181 т.1)

Згідно ч.2 ст. 60 СК України вважається,
що кожна річ набута, за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Суд вважає, що оскільки факт проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу, як
чоловіка та жінки ОСОБА_1 та ОСОБА_18
встановлено з січня 2005 року по 24 травня
2007 року, то земельну ділянку площею 0,080
га для будівництва та обслуговування
жилого будинку, яка розташована по
АДРЕСА_8, кадастровий номер якої
:13:006:0028 та земельну ділянку площею
0,100 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку, яка
розташована по АДРЕСА_8, кадастровий
номер якої :13:006:0029 не можна
вважати спільною сумісною власністю
позивачки та ОСОБА_18, оскільки такі
земельні ділянки були набуті ОСОБА_18 10
червня 2004 року. (а.с.13-16 т.1).

Статтею 355 ЦК України встановлено, що
майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності.

Згідно ст. 356 ЦК України власність двох
чи більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю.

Частки у праві спільної часткової
власності визнаються рівними, якщо
інше не встановлено за домовленістю
співвласниками або законом, ст. 357 ЦК
України.

Згідно ч. 2 п.1 ст. 16 ЦК України одним із
способів захисту цивільних прав може
бути визнання права.

Таким чином, суд вважає, що рухоме та
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок з надвірними спорудами,
загальною площею 294,4 кв. м., житлова
площа 103.9 кв. м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_8; транспортний засіб
Меrcedes-Benz, модель МL 270 СDІ, 2005 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_3; транспортний засіб ПФ 01 Фермер,
причіп бортовий, 2006 року випуску,
держаний реєстраційний номер НОМЕР_1;
транспортний засіб Scoda Octavia, 2011 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2 та транспортний засіб GEON INVADER,
мотоцикл без бокового причепу-А, 2012
року випуску, державний реєстраційний
номер НОМЕР_4 набуте позивачем та
ОСОБА_18 під час їх проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, як
чоловіка та жінки та під час їх
проживання в зареєстрованому шлюбі.
Тому дане майно слід визнати об'єктом
спільної сумісної власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_18 та визнати за позивачем право
власності на ? частину вказаного майна.

При цьому, у суду відсутні підстави для
застосування до спірних вимог позовної
давності, оскільки в даному випадку
така не застосовується при поділі
подружжя та спадкування належного
померлому майна.

Слід також стягнути з відповідачів на
користь позивача по 888 грн. 93 коп.
судового збору з кожного, у
відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. , 3, 60, 69, 70, 74 СК України, ст. ст. 16, 256,
355-357, 368 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 60, 88, 213-215, 218
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, як
чоловіка та жінки, ОСОБА_1 та ОСОБА_18 з
січня 2005 року по 24 травня 2007 року;

Визнати об'єктом спільної сумісної
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_18 наступне
рухоме та нерухоме майно:

житловий будинок з надвірними
спорудами, загальною площею 294,4 кв.м.,
житлова площа 103.9 кв.м., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_8, право власності на
який зареєстровано за ОСОБА_18 в КП
"Бориспвльське бюро технічної
інвентарізації" 04.07.20011 року, на
підставі рішення виконавчого комітету
Бориспільської міської ради від 20.06.2011
року за №742;

транспортний засіб Меrcedes-Benz, модель МL
270 СDІ, 2005 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_3,
зареєстрований на праві власності на
ім'я ОСОБА_18, МРЕВ-6 м. Києві 15.09.2005 року;

транспортний засіб GEON INVADER, мотоцикл
без бокового причепу-А, 2012 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_4,
зареєстрований МРЕВ-1 м. Києві 10.08.2012
року на праві власності на ім?я ОСОБА_18;

транспортний засіб ПФ 01 Фермер, причіп
бортовий, 2006 року випуску, держаний
реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м.
Києві від 03.08.2006 року на праві власності
за ОСОБА_18;

транспортний засіб Scoda Octavia, 2011 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, Хетчбек-В легковий
зареєстрований ВРЕР-5 м. Києві від 25.08.2011
року, на праві власності за ОСОБА_18.

Визнати за ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_5) право
власності на ? частину житлового
будинку з надвірними спорудами,
загальною площею 294,4 кв. м., житлова
площа 103.9 кв. м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_8, право власності на
який зареєстровано за ОСОБА_18 в КП
"Бориспвльське бюро технічної
інвентарізації" 04.07.20011 року, на
підставі рішення виконавчого комітету
Бориспільської міської ради від 20.06.2011
року за №742, оціночною вартістю 878780 грн.
00 коп.

Визнати за ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_5) право
власності на ? частину транспортного
засобу Меrcedes-Benz, модель МL 270 СDІ, 2005 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_3, зареєстрований на праві
власності на ім'я ОСОБА_18, МРЕВ-6 м. Києві
15.09.2005 року, ринковою вартістю 176597 грн. 00
коп.

Визнати за ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_5) право
власності на ? частину транспортного
засобу GEON INVADER, мотоцикл без бокового
причепу-А, 2012 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_4,
зареєстрований МРЕВ-1 м. Києві 10.08.2012
року на праві власності на ім?я ОСОБА_18,
ринковою вартістю 18895 грн. 39 коп.

Визнати за ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_5) право
власності на ? частину транспортного
засобу ПФ 01 Фермер, причіп бортовий, 2006
року випуску, держаний реєстраційний
номер НОМЕР_1, зареєстрований УДАІ ГУ
МВС України в м. Києві від 03.08.2006 року на
праві власності за ОСОБА_18, ринковою
вартістю 2435 грн. 99 коп.

Визнати за ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_5) право
власності на ? частину транспортного
засобу Scoda Octavia, 2011 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
Хетчбек-В легковий зареєстрований
ВРЕР-5 м. Києві від 25.08.2011 року, на праві
власності за ОСОБА_18, ринковою вартістю
150297 грн. 37 коп.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судовий збір за розгляд вимог
сплачений позивачем, стягнути з ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_5, АДРЕСА_11,
ідентифікаційний номер НОМЕР_6), ОСОБА_16
(ІНФОРМАЦІЯ_6, АДРЕСА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_7), ОСОБА_17
(ІНФОРМАЦІЯ_7, АДРЕСА_6,
ідентифікаційний номер НОМЕР_8) та
ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_8, АДРЕСА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_9) по 888
(вісімсот вісімдесят вісім) грн. 93 коп. з
кожного на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_9,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_5).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до апеляційного суду Київської
області через Бориспільський
міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення суду виготовлено
15.04.2014 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного
суду

Київської області
С.М.Вознюк