Справа №784/1501/13 23.01.2014 23.01.2014 23.01.2014
Провадження № 22ц/784/7/14
Суддя першої інстанції
Суддя-доповідач апеляційного
суду Царюк Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 січня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я.,
Царюк Л.М.,

при секретарі Бакута Т.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

його представника - ОСОБА_3,

представника відповідача - Кучер В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 11 березня 2013 року за
позовом ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Центросталь» (надалі- ТОВ
«Центросталь»), товариства з обмеженою
відповідальністю «Епіцентр К» (ТОВ
«Епіцентр К») про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок недоліків
продукції, -

В С Т А Н О В И Л А:

4 жовтня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, який вточнив в
подальшому, до ТОВ «Центросталь, ТОВ
«Епіцентр» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої покупцю внаслідок дефекту
продукції.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 24 серпня 2009 року ним для
облаштування димоходу каміну в
недобудованому будинку АДРЕСА_1, що
належить йому на праві власності, було
придбано в ТОВ «Епіцентр К» металеву
трубу 1м ф 200/260, артикул 90208220 для відводу
продуктів горіння каміну, виробником
якої є ТОВ «Центросталь». Ця труба була
використана ним за призначення для
облаштування димаря каміну.

12 лютого 2012 року в зазначеному будинку
сталася пожежа, причиною якої став
недолік придбаної труби, а саме її
невідповідність вимогам ДСТУ Б
В.2.7-19-95 (ГОСТ 30244-94). Внаслідок пожежі
йому була завдана шкода.

Посилаючись на викладене, позивач
просив суд на підставі ст. 16
Закону України «Про захист прав
споживачів» та ст.ст. 711, 1211-1 ЦК України
стягнути з відповідачів в солідарному
порядку заподіяну йому матеріальну
шкоду у розмірі 500 000 грн. та моральну
шкоду у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 11 березня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено за
недоведеністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив
рішення суду скасувати та постановити
нове рішення, яким задовольнити його
вимоги в повному обсязі, посилаючись
необґрунтованість рішення та
порушення судом норм матеріального
права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які брали участь у розгляді
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у місцевому суді,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на таке.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, на думку
колегії суддів, передчасно дійшов
висновку про недоведеність позивачем
обставин спричинення шкоди внаслідок
недоліку товару.

При цьому, суд першої інстанції
відповідно до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК
України не сприяв всебічному та
повному з'ясуванню обставин справи,
зокрема не роз'яснив особам, які брали
участь у справі, їх право заявляти
клопотання про проведення експертизи
на підтвердження або спростування
позовних вимог, не попередив про
наслідки вчинення або не вчинення
такої процесуальної дії.

При вирішенні питання про
застосуванням правових норм, що
регулюють спірні правовідносини, які
виникли між сторонами, колегія суддів
виходить з наступного.

Оскільки дефект товару позивачем
був виявлений внаслідок пожежі, яка
сталася 12 лютого 2012 року, то при
визначенні права на відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
споживачу, слід керуватися п. 5 ч. 1 ст. 4
та ст. 16 Закону України № 1023-ХП «Про
захист прав споживачів» від 12 травня 1991
року (в редакції Закону від 19 травня 2011
року № 3390-У1) (надалі - Закон № 1023-ХП),
згідно з якими шкода, завдана внаслідок
недоліків продукції, відшкодовується
відповідно до закону.

Статтею 711 ЦК України передбачено, що
шкода, завдана майна покупця, та шкода,
завдана каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю у зв'язку з
придбанням товару, що має недолік,
відшкодовується відповідно до
положень глави 82 ЦК України.

За п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 1023-П
споживачі мають право на відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
внаслідок недоліків товару (дефекту в
продавці), відповідно до закону.

Загальні положення про
відшкодування моральної шкоди
закріплені в ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Законом України від 19 травня 2011 року
№ 3390-У1 «Про відповідальність за шкоду,
завдану внаслідок дефекту в продукції»
(надалі - Закон № 3390-У1) та нормами ст.ст.
1209-1211 ЦК України встановлено порядок
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок недоліків товарів, які є
рухомим майном.

Отже, відповідно до ст. 1 Закону №
3390-У1 шкода - це завдані внаслідок
дефекту в продукції каліцтво, інше
ушкодження здоров'я або смерть особи,
пошкодження або знищення будь-якого
об'єкта права власності, за винятком
самої продукції, що має дефект.

Продукція є такою, що має дефект, у
разі, коли вона не відповідає рівню
безпеки, на яку споживач або користувач
має право розраховувати, виходячи з
усіх обставин, зокрема, пов'язаних із
розробленням, виробництвом, обігом,
транспортуванням, зберіганням,
встановленням, технічних
обслуговуванням, споживанням,
використанням, знищенням цієї
продукції, а також наданням
застережень та іншої інформації про
таку продукцію, у тому числі:
представлення продукції споживачеві
або користувачеві, включаючи її вигляд,
склад, упаковку, маркування та іншу
інформацію про продукцію, її
споживання, використання та знищення;
використання продукції, яке
обґрунтовано можна передбачити; час,
коли продукцію було введено в обіг (ст. 5
Закону № 3390-У1).

Право вимагати відшкодування
завданої шкоди визнається за
потерпілим - споживачем або
користувачем, якому завдано шкоду
внаслідок дефекту, і не залежить від
того чи перебував потерпілий із
виробником у договірних відносинах.

Відповідно до ст. 7 Закону № 3390-У1 за
шкоду, завдану внаслідок дефекту в
продукції, відповідає її виробник.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 є власником недобудованого
житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі
рішення Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 27 травня 2005 року, яке
зареєстровано в бюро технічної
інвентаризації 19 липня 2005 року (а.с.
3).

Позивач 24 серпня 2009 року придбав в
будівельному гіпермаркеті ТОВ
«Епіцентр К» 2 труби 1м к/оц Ф 200/260,
артикул 90208220 (а.с. 4)

Згідно договору поставки
постачальником зазначеної продукції є
ТОВ «Центросталь», а за даними
продавця товару ТОВ «Центросталь» є й
виробником цієї продукції (а.с. 5, 45-52, 66,
67).

12 лютого 2012 року 0 14 год. 45 хв. у
вказаному будинку виникла пожежа,
внаслідок якої було завдано шкоду
майну ОСОБА_2 ( а.с. 92-106).

Експертним висновком експерта № 1056-1059
комплексної судової пожежно-
будівельно-товарознавчої експертизи,
проведеної під час розгляду справи в
апеляційній інстанції, встановлено, що
придбана позивачем металева труба
використовувалася за призначенням
відповідно до її технічних
характеристик та місцю розташування в
каміні будинку та виконувала свої
функціональні властивості. Компоненти
матеріалів металевої труби
(теплоізоляційний матеріал) які
використовувалися для облаштування
димаря каміну не відповідають вимогам
ДСТУ Б В.2.7-19-95 (ГОСТ 30224-94). Причиною
пожежі стало займання дерев'яних
елементів перекриття та даху від
нагрітої до високої температури
димової труби каміну. Пожежа
знаходиться у причинному зв'язку з
дефектом труби. Нагрівання зовнішньої
поверхні труби до високої температури
стало можливим внаслідок втрати
теплоізоляційного матеріалу, який
знаходився у внутрішньому об'ємі
двошарової металевої труби для відводу
продуктів горіння каміна, своїх
властивостей теплоізоляції.

Спричинена вогнем шкода полягає в тому,
що всі рухомі речі, які знаходилися на
другому поверсі житлового будинку були
знищені, проте розмір цієї шкоди
визначити неможливо оскільки
позивачем не надано відповідних
документів на підтвердження технічних
характеристик, матеріалів
виготовленні, моделі, країни виробника,
технічного стану до пожежі, строку
експлуатації, розмірів щодо
пошкодженого рухомого майна.

Крім того, вогнем була знищена покрівля
і дах житлового будинку, а також
пошкоджено міжкімнатні перегородки,
повністю знищено внутрішнє оздоблення
другого поверху будинку, електрична
проводка, пластикові труби водогону,
каналізації, опалення. Прийшли в
непридатний стан металопластикові
вікна в кількості 8 штук, внутрішні
двері, дубові сходи на другий поверх,
санітарно-технічні прилади. Вартість
відновлюваних ремонтних робіт
нерухомого майна другого поверху в
нині діючих цінах, складає 257994 грн.

Такі висновки експертизи повністю
узгоджується з результатами розгляду
матеріалів справи по факту зазначеної
пожежі, проведеного органом дізнання
міського відділу Управління
Держтехогенбезпеки у Миколаївській
області.

Отже, з огляду на наведені правові
норми та встановлені обставини,
колегія вважає, що 24 серпня 2009 року
позивач придбав металеву трубу для
облаштування димоходу каміну та
використав її за призначенням. Проте,
внаслідок невідповідності
теплоізоляційного матеріалу придбаної
труби вимогам ДСТУ 12 лютого 2012 року в
недобудованому житловому будинку
позивача сталася пожежа, причиною якої
є перенагрівання до високої
температури димової труби каміну у
зв'язку із втратою властивостей
теплоізоляційного матеріалу придбаної
труби, тобто її дефекту.

В результаті пожежі позивачу
спричинена шкода, яка полягає в
пошкодженні рухомого майна, а також в
пошкодженні та знищенні окремих
будівельних елементів житлового
будинку та комунікацій, якими
обладнані приміщення будинку.

Крім того, з огляду на аналіз
зазначених правових норм, колегія
суддів дійшла висновку, що у спорах про
захист прав споживачів чинне цивільне
законодавство передбачає
відшкодування моральної шкоди у тих
випадках, якщо шкода завдана, зокрема,
майну споживача, а тому позивачу
внаслідок пошкодження його майна
завдана й моральна шкода.

Ця шкода знаходиться в
причинно-наслідковому зв'язку з
дефектом придбаної металевої труби,
оскільки саме дефект труби був
причиною пожежі.

За такого колегія суддів вважає, що
відповідальність за шкоду, завдану
внаслідок дефекту в продукції
відповідає її виробник, тобто
відповідач - товариства з обмеженою
відповідальністю «Центросталь».

Позовні вимоги щодо солідарної
відповідальності відповідачів за
спричинену шкоду, не можуть бути
задоволені з огляду на таке.

За приписами ст. 8 Закону № 3390-У1 та ст.
1190 ЦК України солідарну
відповідальність перед потерпілим
несуть особи, які спільно заподіяли
шкоду, тобто заподіяли неподільну
шкоду взаємопов'язаними, сукупними
діями або діями з єдністю наміру. Однак
судом встановлено, що в результаті
дефекту в продукції придбаної труби
для облаштування каміну, сталася
пожежа в житловому будинку позивача, в
результаті якої останньому завдано
майнової та моральної шкоди. Дефект
продукції полягає в невідповідності
нормам ДСТУ теплоізоляційного
матеріалу, який є складовою частиною
при виготовленні придбаної труби.

За такого, такі обставини свідчать про
відсутність взаємопов'язаних, сукупних
дій або дій з єдністю наміру ТОВ
«Епіцентр К» та ТОВ
«Центросталь» на заподіяння
неподільної шкоди відповідачу.

Визначаючи розмір майнової шкоди,
колегія суддів вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню в розмірі
вартості відновлюваних ремонтних
робіт нерухомого майна другого поверху
житлового будинку, що складає 257994 грн.

Майнова шкода, завдана рухомому майну
позивача не підлягає задоволенню з
підстав її недоведеності.

При визначенні компенсації позивачу
моральної шкоди, колегія суддів
враховує ступінь та глибину душевних
страждань, який позивач зазнав у
зв'язку із знищенням і пошкодженням
його майна, їх тривалість та обсяг і
вважає достатньою сумою відшкодування
моральної шкоди 2000 грн., що відповідає
принципу розумності та справедливості.

З урахуванням вищенаведених мотивів,
оскільки висновок суду про
недоведеність позовних вимог про
відшкодування шкоди не відповідає
фактичним обставинам справи і вимогам
матеріального права, то у
відповідності до п. 3 і 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 88 ЦПК України судові
витрати підлягаю розподілу
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. Оскільки позивача
звільнено від оплату судового збору,
то з ТОВ «Центросталь» підлягає
стягненню в дохід держави судовий збір
за подання позовної заяви до суду
першої інстанції та апеляційної скарги
у розмірі 551.64 грн. ( 257.99 + 107.30 +129 + 57.35), а
також витрати, пов'язані з проведенням
судової експертизи у розмірі 4704 грн.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 11 березня 2013 року
скасувати і ухвалити нове рішення про
часткове задоволення позову.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Центросталь» на
користь ОСОБА_2 257994 грн. в рахунок
відшкодування майнової шкоди та 2000
грн. моральної шкоди.

В задоволенні позовних вимог до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Епіцентр К»
відмовити.

Також стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
«Центросталь» в дохід держави 551 грн. 64
коп. та на користь ОСОБА_2 4704 грн.
судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: