Справа № 466/6982/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"28" березня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Львова у складі:

головуючої - судді
ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретаря
ДУДНИСЬКОЇ З.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шевченківського ВДВС
Львівського МУЮ, третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_3, про визнання права
власності на майно, зняття арешту,

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2, Шевченківського ВДВС
Львівського МУЮ, в якому просить
постановити рішення про визнання за
ним права власності на автомобіль
марки Ауді 100 2.3.Е, 1990 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований Львівським МРЕВ
21.10.2000р., зобов'язати Шевченківський
ВДВС зняти арешт з автомобіля та
повернути автомобіль йому. В
обґрунтування позову покликається на
те, що 3.08.2010р. придбав цей автомобіль у
ОСОБА_2 На підтвердження усного
договору купівлі-продажу ОСОБА_2
передав йому автомобіль, ключі,
свідоцтво про реєстрацію ТЗ, видав
доручення на право керування та
розпорядження автомобілем, яка дійсна
до 30.08.2015р. За цей автомобіль ним було
сплачено ОСОБА_2 кошти. Отже факт
оплатної передачі майна відбувся, він
набув права власності на автомобіль. З
цього часу він користується
автомобілем. Однак 03.08.2013р. його було
повідомлено, що на все майно ОСОБА_2, в
тому числі автомобіль, накладено арешт.
В той же день складено акт огляду на
тимчасове затримання транспортного
засобу. Автомобіль доставлено на спец
майданчик. Такі дії вчинені у зв'язку з
виконанням виконавчого провадження
338245585 від 11.07.2013р., що знаходиться в
Шевченківському ВДВС. Вважає, що на час
арешту майна ОСОБА_2 він не був
власником автомобіля, цей автомобіль
передав у власність позивача.
Тому,враховуючи правомірність його
відчуження, просить зняти арешт з
автомобіля, повернути йому автомобіль.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав повністю. Просить
задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, направив на адресу суду
письмове пояснення, в якому визнав
позов, підтвердив відчуження ним
автомобіля в користь позивача. Просив
розглядати справу у його відсутності.

Представник Шевченківського ВДВС
Львівського МУЮ в судове засідання не
з'явився. Суду надано копії постанов
про відкриття виконавчих проваджень,
що перебувають на виконання в
Шевченківському ВДВС Львівського МУЮ,
де боржником є ОСОБА_2

Судом в якості третьої особи залучено
ОСОБА_3, стягувача за виконавчим
провадженням у якому на майно ОСОБА_2
накладено арешт та тимчасово затримано
автомобіль. В судовому засіданні
ОСОБА_3 проти позову заперечив,
пояснивши, що тривалий час не може
отримати кошти, присудженні з ОСОБА_2
рішенням Шевченківського районного
суду м.Львова, в сумі 47348,35грн.

Заслухавши пояснення позивача, третьої
особи, дослідивши подані докази,
з'ясувавши дійсні обставини справи, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позову з таких мотивів.

Судом встановлено, що 30.08.2010р. ОСОБА_2
видав нотаріально посвідчену
довіреність, якою уповноважив ОСОБА_1,
позивача по справі, та ОСОБА_5, ОСОБА_6
розпоряджатися ( купувати, продавати,
обмінювати, здавати в оренду, тощо)
належний йому на праві власності
автомобіль марки Ауді 100 2.3.Е, 1990 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований Львівським МРЕВ 21.10.2000р.
Доручення дано з правом передоручення
строком до 30.08.2015р.

Позивач просить визнати за ним право
власності на цей автомобіль,
обґрунтовуючи свою вимогу тим, що
фактично між ним та ОСОБА_2 був
укладений усний договір
купівлі-продажу, за яким останній
передав йому автомобіль, ключі до
нього, документи та видав довіреність,
а він сплатив ОСОБА_2 грошові кошти за
цей автомобіль.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно зі ст.655 ЦК України за договором
купівлі-продажу продавець передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність покупцеві, а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і заплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦК України усно
можуть вчинятися правочини, які
повністю виконуються сторонами у
момент їх вчинення, за винятком
правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації.

Договір купівлі-продажу автомобіля
повинен укладатися в письмовій формі,
оскільки тягне за собою перереєстрацію
власника автомобіля.

Отже, в даному випадку сторони не
укладали письмового договору
купівлі-продажу автомобіля.

Згідно зі ст.ст.237, 244, 245 ЦК України
довіреність - це письмовий документ, що
видається однією особою іншій особі
для представництва перед третіми
особами, ґрунтується на договорі та
визначає правовідношення, в якому одна
сторона (представник) зобов'язана або
має право вчинити правочин від імені
другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст.240 ЦК України
представник зобов'язаний вчиняти
правочин за наданими йому
повноваженнями особисто; він може
передати своє повноваження частково
або в повному обсязі іншій особі, якщо
це встановлено договором або законом
між особою, яку представляють, і
представником, або якщо представник
був вимушений до цього з метою охорони
інтересів особи, яку він представляє.

При оформленні довіреності перехід
права власності не відбувається. На
підставі доручення одна сторона
(повірений) отримує лише тимчасове
право на здійснення від імені й на
користь іншої сторони (власника майна)
тих дій, які передбачені довіреністю.
Такою дією може бути і продаж самого
майна.

Торгівля транспортними засобами
здійснюється відповідно до Порядку
здійснення оптової та роздрібної
торгівлі транспортними засобами та їх
складовими частинами, що мають
ідентифікаційні номери, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 11 листопада 2009 р. N 1200, які були
чинними на момент видачі довіреності.

Відтак, видачу довіреності чи
передоручення повноважень на
транспортний засіб без укладення
договору купівлі-продажу не можна
вважати договором, що укладений
відповідно до закону та допускає
перехід права власності до третіх осіб.
Така позиція висловлена у рішенні
Верховного Суду України від 03.08.2011р.

Виходячи з наведеного суд вважає, що
підстав для визнання за позивачем
ОСОБА_1 права власності на спірний
автомобіль немає. Отже, немає підстав і
для зняття арешту з цього автомобіля та
повернення його позивачу.

Суд не приймає визнання позову
відповідачем ОСОБА_2, оскільки таке
визнання суперечить закону, порушує
права та інтереси третіх осіб -
стягувачів по виконавчих провадженнях,
що перебувають на виконанні у
Шевченківському ВДВС Львівського МУЮ,
яким ОСОБА_2 зобов'язаний сплати значні
суми коштів. Це стверджується копіями
постанов про відкриття виконавчих
проваджень, що містяться в матеріалах
справи.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд робить висновок, що
позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.8,10,11,57,58,60,88,209,212,213,215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ
про визнання права власності на
автомобіль марки Ауді 100 2.3.Е, 1990 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований Львівським МРЕВ
21.10.2000р., зняття арешту з автомобіля та
повернення автомобіля - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м.Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя: Н. Л. Луців-Шумська