У х в а л а

20 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.
суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М., Умнової О.В.,
Фаловської І.М., розглянувши
заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 липня 2013 року та від 12
вересня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання
недійсним договору дарування
нерухомого майна,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_7 про визнання
договору дарування недійсним.

Позивач вказувала, що їй на праві
власності належала квартира АДРЕСА_1.

30 березня 2004 року між нею та
відповідачем укладено договір
дарування вказаного житлового
приміщення, хоча, підписуючи договір,
вона вважала, що укладає договір
довічного утримання, оскільки за
станом здоров'я потребувала догляду й
матеріальної допомоги та не мала
наміру дарувати своє єдине житло, ані
відповідачеві, ані будь-кому іншому.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 не виконує
свою обіцянку доглядати її, про те, що
між сторонами укладено договір
дарування, а не договір довічного
утримання, просила суд визнати
недійсним договір дарування кватири
АДРЕСА_1, укладений 30 березня 2004 року
між нею та ОСОБА_7

Рішенням Кам'янського районного суду
Черкаської області від 08
жовтня 2012 року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 22 березня 2013 року
рішення місцевого суду скасовано та
ухвалено нове рішення, яким
позов задоволено. Визнано договір
дарування квартири АДРЕСА_1, укладений
30 березня 2004 року між ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, недійсним.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 липня 2013 року
касаційну скаргу ОСОБА_7
задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 22 березня 2013 року
скасовано, справу передано на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 14 серпня 2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилено,
рішення Кам'янського районного суду
Черкаської області від 08 жовтня 2012 року
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 вересня 2013
року у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_7 про визнання договору
дарування недійсним, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення Кам'янського
районного суду Черкаської області від
08 жовтня 2012 року та ухвалу апеляційного
суду Черкаської області від 14 серпня 2013
року відмовлено.

ОСОБА_6 звернулася до суду касаційної
інстанції із заявою про перегляд
вказаних вище ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 липня 2013 року та від 12
вересня 2013 року з підстав, передбачених
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Заявник посилається на те, що суд
касаційної інстанції неоднаково
застосовує одні й ті ж самі норми
процесуального права, а саме
ст. 335 ЦПК України. ОСОБА_6 у своїй
заяві наполягає на тому, що при
постановленні ухвал, про перегляд яких
подано заяву, було допущено неоднакове
застосування касаційним судом норм ст.
335 ЦПК України, наслідком чого стало
ухвалення у одній справі двох різних
протилежних судових рішень.

У допуску справи до провадження слід
відмовити з таких підстав.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно з п. 7 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК, і
на них не може здійснюватися посилання
на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України.

Таким чином, ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 липня 2013 року, про перегляд
якої подано заяву, не є остаточною
(справа направлена на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції), тому вона
не може бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК, і на неї не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України.

Пунктом 6 вказаної вище постанови
касаційного суду роз'яснено, що заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК , може бути подана за
сукупності таких умов:

- судом (судами) касаційної інстанції
при розгляді двох або більше справ
неоднаково застосовано одні й ті самі
норми матеріального права;

- справи стосуються спорів, які виникли
з подібних правовідносин;

- має місце ухвалення різних за змістом
судових рішень судом (судами)
касаційної інстанції.

Ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 липня 2013 року
та від 12 вересня 2013 року, про перегляд
яких подано заяву, постановлені
касаційним судом при розгляді однієї
справи, тому умови необхідні для
перегляду таких судових рішень із
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 355 ЦПК - відсутні.
Крім того, пунктом 5 вказаної вище
постанови роз'яснено, що встановлений
статтею 355 ЦПК перелік підстав для
подання заяви про перегляд Верховним
Судом України судових рішень у
цивільних справах є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.

Неоднакове застосування норм
процесуального права не може бути
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України згідно з пунктом 1
частини першої статті 355 ЦПК.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів
дійшла висновку, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання
недійсним договору дарування
нерухомого майна, за заявою ОСОБА_6 про
перегляд ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 липня 2013 року та від 12
вересня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук Судді:В.С.
Висоцька В.М. Колодійчук О.В. Умнова
І.М. Фаловська