У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С., Гримич
М.К.,

Мазур Л.М.,
Умнової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське фінансове агентство
«Верус», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05
вересня 2013 року,

встановила:

У лютому 2011 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до
суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське фінансове агентство
«Верус» (далі - ТОВ «Українське
фінансове агентство «Верус»), ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 29 грудня 2005
року між Банком та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
останній отримав кредит у розмірі 116
154,72 доларів США, з виплатою відповідних
відсотків, з кінцевим строком
повернення до 29 грудня 2012 року.

Виконання умов кредитного договору
забезпечено договорами поруки: від 29
грудня 2005 року, укладеними між Банком
та ОСОБА_3, і від 17 лютого 2009 року - між
Банком та ТОВ «Українське фінансове
агентство «Верус» та договором застави
нерухомого майна, укладеного між
Банком та ОСОБА_4

Зазначав, що у зв'язку з порушенням
ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним
договором утворилась заборгованість в
сумі 52 613,98 доларів США, яка в
добровільному порядку погашена не
була.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 21 квітня 2011 року
позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на
користь публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» заборгованість по
кредитному договору, станом на 06 грудня
2010 року у розмірі 417 755,02 грн.

Стягнуто з товариства з ТОВ
«Українське фінансове агентство
«Верус», в особі філії у Кіровському
районі м. Дніпропетровська на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» 200 грн.
У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Українське
Фінансове Агентство «Верус» в особі
філії у Кіровському районі м.
Дніпропетровська, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на
користь держави судові витрати.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05
вересня 2013 року рішення суду першої
інстанції в частині солідарного
стягнення заборгованості за кредитним
у сумі 417 755,02 грн та солідарного
стягнення судових витрат скасовано, у
цій частині ухвалено нове рішення.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
від 29 грудня 2005 року, станом на 06 грудня
2010 року, на користь з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на
користь публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» у розмірі 50 167,53 доларів
США. Вирішено питання стягнення
судових витрат. У іншій частині рішення
суду першої інстанції залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
направити справу на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні

Частково скасовуючи рішення суду
першої інстанції, апеляційний суд
виходив із того, що в зв'язку з
неналежним виконанням ОСОБА_4 умов
кредитного договору утворилась
заборгованість в сумі 50 167,63 доларів
США, яка в добровільному порядку
сплачена не була, а тому підлягає
стягненню в судовому порядку.

Проте повністю з таким висновком
погодитися не можна.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та закону.
Нормами ст. ст. 610-611 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають передбачені
законом наслідки.

Судом установлено та підтверджено
матеріалами справи, що 29 грудня 2005 року
між Банком та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір у вигляді не
поновлюваної кредитної лінії у розмірі
116 154,72 доларів США, зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12 %
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом, з кінцевим терміном
повернення до 29 грудня 2012 року (а.с.10 зв.
-12).

Пунктом 2.3.1. даного договору
встановлено, що Банк має право
збільшувати розмір процентної ставки
за користування кредитом, при зміні
кон'юнктури ринку грошових ресурсів в
Україні, а саме: зміні курсу долара США
до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні
з курсом долара США до гривни,
встановленого НБУ на момент укладення
даного договору; зміні облікової
ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у
страховий (резервний) фонд або зміні
середньозваженої ставки по
кредитах банків України у відповідній
валюті (по статистиці НБУ). При цьому
Банк надсилає позичальникові письмове
повідомлення про зміну процентної
ставки за 20 днів до вступу в чинність
зміненої процентної ставки. Збільшення
процентної ставки Банком у
вищевказаному порядку можливо в
границях кількості пунктів, на яке
збільшилася ставка НБУ, розмір
відрахувань у страховий фонд,
середньозважена ставка по кредитах або
пропорційно збільшенню курсу долара
США, за згодою позичальника (а.с.11).

Із наданих апеляційному суду Банком
розрахунків убачається, що з 01
листопада 2008 року процентну ставку з 12 %
річних збільшено до 14,04% (а.с.160-162).

Заперечуючи проти позову, відповідач
ОСОБА_4 посилався на те, що
заборгованість за кредитом сплачував
щомісяця, у встановленому договором
розмірі, письмового повідомлення про
зміну процентної ставки не отримував.
Доводи відповідача матеріалами справи
не спростовуються.

У порушення ст. 212 ЦПК України суд на
зазначені заперечення уваги не
звернув, не перевірив дотримання
Банком умов договору щодо правильності
нарахування заборгованості з
урахуванням підвищення процентної
ставки, не дав оцінки наданим
відповідачем квитанціям про сплату
кредитної заборгованості ( а.с. 98-116).

Оскільки при вирішенні спору
судом порушені норми процесуального
права та не застосовані норми
матеріального закону, які підлягали
застосуванню, що призвело до
неправильного вирішення справи, тому в
силу ч.2 ст.338 ЦПК України ухвалене у
справі рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05
вересня 2013 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В. С. Висоцька

М.К. Гримич

Л.М. Мазур

О. В. Умнова