Головуючий суду 1 інстанції - Бабенко
Доповідач - Медведєва Л.П.
Справа № 427/7694/13-ц
Провадження № 22ц/782/739/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Луганської
області в складі:

Головуючого - судді
Медведєвої Л.П.

Суддів - Соловей
Р.С., Пащенко Л.В.

при секретарі - Арутюнян
Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду в місті Луганську
справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Свердловантрацит» про стягнення
моральної шкоди, завданої пережитими
фізичними та моральними стражданнями у
зв`язку з трудовим каліцтвом на
виробництві, за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Свердловантрацит» на рішення
Свердловського міського суду
Луганської області від 16 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_2 подано до суду
вказаний позов.

У викладенні обставин,якими позивач
обгрунтовував свої позовні вимоги, він
зазначив, що він перебував у трудових
відносинах з відповідачем з 2006 року по
2012 рік, працював гірничим,звільнений на
підставі ст.40 КЗпП України за станом
здоров`я. При виконанні трудових
обов`язків він отримав травму,
внаслідок чого за висновком МСЕК йому
встановлено 50% втрати професійної
працездатності та третю групу
інвалідності по причині трудового
каліцтва.Внаслідок нещасного
випадку,що пов`язаний з виробництвом,
йому завдано моральної шкоди. Позивач
просив стягнути з відповідача на свою
користь моральну шкоду в сумі 50000,00
гривень.

Рішенням Свердловського міського суду
Луганської області від 16 грудня 2013 року
позов задоволено частково, стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Свердловантрацит» на користь ОСОБА_2
моральну шкоду у сумі 10000,00 гривень, на
користь держави судовий збір у сумі 114,70
гривень. Ухвалою від 16 грудня 2013 року
внесено виправлення описки в рішення
суду в частині розміру судового збору
,стягнутого з відповідача на користь
держави,з 114,70 гривень на 229,40 гривень.

Звернувшись з апеляційною скаргою,
відповідач посилається на порушення
норм матеріального і процесуального
права та ставить питання про зміну
рішення,зменшення розміру
відшкодування моральної шкоди, в решті
рішення залишити без змін.

Заперечення на апеляційну скаргу від
позивача до суду не надано.

Позивач в судове засідання не з`явився,
про час та місце останнього його
повідомлено належним чином і в
установленому законом порядку, він
звернувся до апеляційного суду з
письмовою заявою розглянути справу за
його відсутності.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційну скаргу
підтримала та пояснила, що з історій
хвороби позивача вбачається, що стан
його здоров`я покращається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вислухавши пояснення представника
відповідача,дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги,колегія суддів встановила
наступне.

За результатами розгляду справи судом
першої інстанції встановлені наступні
обставини.

Так, судом встановлено, що позивач з
02.10.2006 року по 29.12.2011 року працював у
відокремленому підрозділі «Шахта
«Червоний партизан» ДП
«Свердловантрацит» та з 30.12.2011 року по
27.07.2012 року працював у відокремленому
підрозділі «Шахта «Червоний партизан»
ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит».

31.03.2012 року під час виконання трудових
обов`язків з позивачем стався нещасний
випадок /залізобетонна затяжка з
породою впала на голову
позивача/,внаслідок чого він отримав
закриту черепно-мозкову травму, струс
головного мозку, що підтверджується
Актом від 04.06.2012 року про нещасний
випадок, пов`язаний з виробництвом.

У зв`язку з отриманою травмою, позивач
неодноразово знаходився на лікуванні,
що підтверджується відповідними
епікрізами з історії хвороби.

Відповідно до висновку МСЕК від 02.09.2013
року позивачу внаслідок нещасного
випадку на виробництві встановлено 50%
втрати професійної працездатності та
третю групу інвалідності, причиною
якої є нещасний випадок на виробництві.

Спір судом вирішено на підставі
ст.ст.23,1167,1168 ЦК України, ст.237-1 КЗпП
України, при ухваленні рішення суд
керувався ст.ст.209,212-215,218,223,294 ЦПК
України.

Задовольняючи частково позов, суд
виходив з того, що позивачу внаслідок
ушкодження здоров`я на виробництві
завдано моральну шкоду та розмір
відшкодування якої відповідачем суд
визначив у десять тисяч гривень.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги,колегія суддів визнала, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому підстави
для задоволення апеляційної скарги -
відсутні.

Відповідно до статей 1, 3, 21, 43 (частина
четверта), 46 (частина перша) Конституції
України ( 254к/96-ВР ), Україна як
соціальна держава, зміст і
спрямованість діяльності якої
визначають права і свободи людини та
їх гарантії, проголосила право
громадян на належні, безпечні і
здорові умови праці, соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника
тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Кодексу законів
про працю України (далі КЗпП України)
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України
передбачається відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом працівникові моральної шкоди.
Відшкодування такої шкоди провадиться
тоді, коли порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв`язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Як вбачається з оригіналу довідки до
акта огляду МСЕК / а.с.65/, наданого
позивачем до апеляційного суду,
позивачу за результатами огляду 16
липня 2012 року первинно встановлено
третю групу інвалідності у зв`язку з
нещасним випадком на виробництві.
Інвалідність встановлена на строк до 01
серпня 2013 року. Рекомендовані заходи по
відновленню працездатності:
диспансерний нагляд,лікування
невролога,консультація психіатра.

З довідки МСЕК про результати
визначення ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках, потреби у
додаткових видах допомоги від 16.07.2012
року / а.с.66/ вбачається, що позивачу
встановлено 30% /тридцать/ первинно з
16.07.2012 року до 01.08.2013 року внаслідок
виробничої травми 31.03.2012 року,
встановлено необхідність
медикаментозного відновлювального
лікування, реабілітаційне лікування
неврологічного профілю за показами за
наслідками виробничої травми.

Далі, як встановлено судом першої
інстанції, при повторному огляді
позивача МСЕК з 22 серпня 2013 року по 02
вересня 2013 року йому внаслідок
нещасного випадку на виробництві
встановлено 50% втрати професійної
працездатності та третю групу
інвалідності, причиною якої є нещасний
випадок на виробництві/ а.с.10/.

За наслідками огляду позивачу
визначено МСЕК необхідність
медикаментозного відновлювального
лікування, реабілітаційне лікування
неврологічного профілю за показами за
наслідками виробничої травми.

З встановлених обставин та відповідно
до норм матеріального права суд дійшов
правильного висновку, що позивач має
право на відшкодування моральної шкоди
у зв'язку з ушкодженням здоров`я, яке є
наслідком незабезпечення відповідачем
як роботодавцем належних умов праці і
ця шкода повинна бути відшкодована
відповідачем як роботодавцем.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити про те, що первинно позивачу
МСЕК було встановлено 30 відсотків
втрати його професійної
працездатності у зв`язку з ушкодженням
здоров`я на виробництві, а через рік за
наслідками повторного огляду
позивача,стан його здоров`я не
покращався і медико-соціальною
експертизою йому встановлено вже 50
відсотків втрати професійної
працездатності.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає
стягненню на користь позивача у
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції керувався засадами
розумності, виваженості і
справедливості; врахував характер і
обсяг фізичних і душевних страждань,
які зазнав і продовжує зазнавати
позивач; неможливість відновлення
професійної працездатності, важкість
вимушених змін в житті позивача,
характер додаткових зусиль для
організації його життя. Сукупність
цих обставин дозволила суду визначити
у відшкодування позивачу моральної
шкоди на суму 10000/ десять тисяч/
гривень. Саме ця сума відповідає
обставинам справи, наданим сторонами
доказам та принципам розумності,
виваженості і справедливості.
Апеляційний суд не знаходить підстав
для зміни суми, стягнутої рішенням суду
першої інстанції

Довід апеляційної скарги про те, що
позивачем не доведений факт
спричинення моральної шкоди та
наслідки спричинення моральної шкоди,
не заслуговують на увагу з наступних
підстав. З огляду на рішення
Конституційного Суду України від 27.01.2004
р. № 1-9/2004 р.(п.4.1 ), ушкодження здоров'я,
заподіяні потерпілому під час
виконання трудових обов'язків
незалежно від ступеня втрати
професійної працездатності,
спричиняють йому моральні і фізичні
страждання.

Доводи апеляційної скарги відповідача,
що обов'язок по відшкодуванню
моральної шкоди покладений на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань є безпідставними, оскільки
20 березня 2007 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до Закону
№1105-14 від 23.09.1999року», яким виключено
статті в частині обов'язку Фонду
відшкодувати моральну шкоду
потерпілим на виробництві, а тому Фонд
не має обов'язку щодо відшкодування
моральної шкоди позивачу.

Інші доводи апеляційної скарги
висновок суду не спростовують і не є
підставою для його скасування або
зміни.

При викладених обставинах, відповідно
до ст.308 ЦПК України,апеляційна скарга
має бути відхилена, рішення суду
залишено без змін.

Керуючись ст.ст.209,307,308 ЦПК України,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Свердловантрацит» - відхилити.

Рішення Свердловського міського суду
Луганської області від 16 грудня 2013 року
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді