Справа № 350/23/14-ц
Номер провадження 2/350/150/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року смт.
Рожнятів

Рожнятівський районний суд
Івано-Франківської області

в складі головуючого судді
Пулика М.В.,

секретаря судового засідання
Стадник О.С.,

з участю прокурора
Максимів О.В.,

адвоката
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Рожнятів
цивільну справу за позовом
прокурора Рожнятівського району в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
зобов"язання усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою, суд-

ВСТАНОВИВ:

У своїй позовній заяві прокурор
просить суд ухвалити рішення, яким
зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у
користуванні ОСОБА_2 земельною
ділянкою шляхом розміщення
гноєсховища згідно ДБН 360-92 (п. 8. 12, п. 3.31)
: 15 метрів від житлового будинку ОСОБА_2
і 20 метрів від індивідуального каптажу
ОСОБА_2, облаштувати гноєсховище згідно
санітарних правил: дно та стінки
забетонувати, та не допускати в
подальшому переповнення та
забруднення території.

В судовому засіданні прокурор
прокуратури Рожнятівського району
ОСОБА_4, позов підтримала та пояснила,
що оскільки ОСОБА_2 є пенсіонером, не
може самостійно захистити свої права
та реалізувати процесуальні
повноваження, з метою захисту її
прав прокуратура Рожнятівського
району здійснює представництво її
інтересів. Як на підставу своїх вимог,
прокурор зіслалася на те, що по
сусідству з ОСОБА_2, проживає
відповідачка по справі. Остання,
розмістила на своєму подвір'ї
гноєсховище з порушенням
санітарних вимог і забруднює
криницю і земельну ділянку ОСОБА_2
25.07.2011 року фахівцями Рожнятівської
районної санітарно-епідеміологічної
станції за зверненням ОСОБА_5
проводилась перевірка забруднення
води у каптажі і відібрано проби води
для санітарно-хімічних та
мікробіологічних досліджень. За
результатами досліджень встановлено,
що за визначеними показниками -
виділено загальні колі форми, що
свідчить про підвищене мікробне
забруднення, досліджений взірець води
не відповідав вимогам Державних
санітарних норм та правил ДСанПІН
2.2.4-400-10 «Гігієнічні вимоги до води
питної призначеної для споживання
людиною». Рожнятівською районною
санітарно-епідеміологічною станцією
було зобов'язано ОСОБА_3 розмістити
гноєсховище згідно ДБН 360-92 (п. 8. 12, п. 3.31)
: 15 метрів від житлового будинку ОСОБА_5
і 20 метрів від індивідуального каптажу
в термін до 01.10.2011 року; облаштувати
гноєсховище згідно санітарних правил:
дно та стінки забетонувати, не
допускати переповнення та забруднення
території в термін до 01.10.2011 року. Однак
відповідачкою до цього часу припис не
виконано, гноєсховище не
облаштовано згідно санітарних правил,
переповнене і стінки забетоновані не
щільно, що призводить до постійних
витоків і забрудненню території
ОСОБА_2

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_2, позовні вимоги прокурора
підтримала в повному об'ємі.

Представниця відповідачки
ОСОБА_3, - ОСОБА_6, у судовому засіданні
позов не визнала та пояснила, що
розмістити гноєсховище ОСОБА_3 на
відстані - 15 метрів від житлового
будинку ОСОБА_2 і 20 метрів від
індивідуального каптажу, на даний час є
неможливим,оскільки земельна ділянка
відповідачки є недостатнього розміру.
Так, дійсно земельна ділянка ОСОБА_5
межує з земельною ділянкою ОСОБА_3,яка
на своїй земельній ділянці самовільно
побудовала сарай для утримання
худоби.Не заперечує,що нечистоти
витікають з стайні та компостосховища
на земельну ділянку позивачки,однак
відповідачка вживає всіх заходів, щоб
витоки як найменше забруднювали
ділянку ОСОБА_2 в тому числі воду в
каптажі.Для цього ОСОБА_3забетонувала
бровку під фундамент паркану,а в
майбутньому має намір перенести стайню
в інше місце.

Свідок ОСОБА_7- начальник відділу
містобудування і архітектури
Рожнятівської райдержадміністрації
суду дав показання про те,що суть спору
йому добре відома.Він виїзджав на місце
розташування спірних будівель і
встановив,що всі будівлі та
компостосховище ОСОБА_3збудовані
самовільно та з порушенням ДБН,що
призводить до того,що нечистоти
витікають на земельну ділянку ОСОБА_2
Гноєсховище повинно бути розміщене на
відстані 15 метрів від житлового
будинку і 20 метрів від індивідуального
каптажу ОСОБА_2, та облаштувати згідно
санітарних правил.Через самовільне
будівництво відповідачкою всіх
будівель та споруд всі ці норми
порушені.

Вислухавши сторін,вивчивши
матеріали справи суд вважає, що позов
слід задовольнити виходячи з
наступного.

За змістом ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.Сторони та
інші особи,які беруть участь у
справі,мають рівні права щодо подання
доказів,їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.Кожна
сторона повинна довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або
заперечень,крім випадків,встановлених
цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і
повному з"ясуванню обставин справи,
сприяє здійсненню прав сторін.

Згідно ч. ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК У країни, доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин,що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників,допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст.212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 96
Земельного Кодексу України
землекористувач зобов'язаний не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів, та дотримуватися
правил добросусідства.

Згідно ст. 103 ЗК України власники та
землекористувачі земельних ділянок
повинні обирати такі способи
використання земельних ділянок
відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей (затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове забруднення
тощо). Власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані не
використовувати земельні ділянки
способами, які не дозволяють власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок використовувати їх за цільовим
призначенням (неприпустимий вплив).

Статтею 104 вказаного кодексу
встановлено, що власники та
землекористувачі земельних ділянок
можуть вимагати припинення діяльності
на сусідній земельній ділянці,
здійснення якої може призвести до
шкідливого впливу на здоров'я людей,
тварин, на повітря, земельні ділянки та
інше.

Згідно вимог ст.152 ЗК України, власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою і відшкодування
завданих збитків.

У відповідності до п.3.31 Державних
будівельних норм 360-92 «Містобудування.
Планування і забудова міських і
селищних поселень», затверджених
наказом Державного комітету України у
справах містобудування і архітектури
від 17.04.1992 року №44, дворову вбиральню і
компостосховище рекомендується
розміщувати безпосередньо біля сараю
для худоби на відстані не менше 15 м від
житлових будинків і 20 м від джерела
водопостачання (колодязя), обов'язково
враховуючи напрямок ухилу ділянки.

Матеріалами справи, зокрема
копією виписки з рішення сесії
Ясенської сільської ради від 05.06.2011
року(а.с.5), копією листа інспекції
пожежного нагляду (а.с.6), копіями листів
СЕС від 25.07.2011 року та від 10.09.2012 року
(а.с.7,8) копією акту від 29.05.2013 року (а.с.11)
підтверджено, що земельна ділянка
ОСОБА_3 межує з земельною ділянкою
ОСОБА_5 В порушенням вимог ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень»
ОСОБА_3 побудовано сарай для утримання
худоби та компостосховище, що
призводить до постійних витоків і
забрудненню території ОСОБА_2 в тому
числі води в каптажі.

Дана обставина не заперечувалася
представником відповідачки ОСОБА_8, яка
була допитана судом у судовому
засіданні,підтверджено це і
вищенаведеними поясненнями
начальника відділу містобудування і
архітектури Рожнятівської
райдержадміністрації.

За таких обставин, суд приходить до
переконання, що ОСОБА_3, необхідно
зобов"язати усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_2, земельною
ділянкою шляхом розміщення
гноєсховища, яке знаходиться біля її
будинку на відстані 15 метрів від
житлового будинку і 20 метрів від
індивідуального каптажу позивачки та
облаштувати гноєсховище згідно
санітарних правил.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України судові витрати слід покласти
на відповідача.

На підставі ст.ст. 96,152,158 ЗК
України,керуючись ст.ст. 209, 213-215, 218, 223, 296
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Рожнятівського
району в інтересах ОСОБА_2
задовольнити.

Зобов"язати ОСОБА_3 усунути
перешкоди в користуванні ОСОБА_2
земельною ділянкою,що по АДРЕСА_1
шляхом розміщення гноєсховища,
яке знаходиться біля будинку АДРЕСА_2
на відстані 15 метрів від житлового
будинку і 20 метрів від індивідуального
каптажу ОСОБА_2 та облаштувати
гноєсховище згідно санітарних правил.

Зобов"язати ОСОБА_3 не чинити
ОСОБА_2 перешкод в користуванні
земельною ділянкою в майбутньому.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави
судовий збір в розмірі 243.60 гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Рожнятівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: