№ 2-49-14
(№ 760-7763-13-ц)
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві,
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «АСД
Україна» до ОСОБА_1 - про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «АСД Україна»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 -
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.
Позивач при зверненні до суду в
обґрунтування своїх вимог посилався на
те, що відповідач порушує свої
зобов'язання за кредитним договором №
«Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1, в
зв'язку з чим станом на 11. 04. 2013 року
утворилась заборгованість в сумі 101223,89
Позивач посилаючись на те, що на даний
час ТОВ «АСД Україна» набули право
укладеним між ТОВ «Банк Ренесанс
Капітал» та ОСОБА_1, просив суд стягнути
з відповідача на користь позивача
заборгованість за кредитним договором,
яка утворилась станом на 11. 04. 2013 року в
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надавши до суду
заяву в якій просив суд розгляд справи
провести у відсутність представника
позивача, в якій також зазначив, що
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та не заперечує проти ухвалення
по справі заочного рішення.
ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась,
заздалегідь надавши до суду заяву про
відкладення розгляду справи в зв'язку
із необхідністю проведення операції.
При цьому доказів на підтвердження
обставин викладених у заяві про
відкладення розгляду справи
відповідачем надано не було.
Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27-30
ЦПК України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтвердженні
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається як на підставу своїх
Тобто, вказані принципи щодо
обов'язковості доведення тих чи інших
обставин є обов'язковими не лише при
з'ясуванні обставин справи по суті, а й,
як у даному випадку, при поданні
клопотання про відкладення розгляду
справи, обґрунтованого необхідністю
проведення операції відповідачу.
Під час розгляду справи відповідачем
тричі були подані заяви про
відкладення розгляду справи з різних
З огляду на наведене, суд вважає
клопотання ОСОБА_1 про відкладення
розгляду справи, яке було подано до
суду вчетверте таким, що призводить до
штучного затягування розгляду справи,
в умовах існуючих процесуальних
строків її розгляду, а тому вважає, що
воно не підлягає задоволенню.
Враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_1
не було надано до суду належних доказів
на підтвердження обставин викладених в
клопотанні про відкладення розгляду
справи, суд вважає неявку відповідача в
судове засідання неповажною та вважає
за можливе провести розгляд справи у її
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в справі, приходить до
висновку про можливість задоволення
позову, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 10. 08. 2007 року між
ТОВ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір № GP
75132, відповідно до умов якого банк надав
відповідачу кредит в розмірі 25000 грн.,
строком на 36 місяців з розміром
процентної ставки за кредитним
договором 30,00 % річних.

Вбачається, що ТОВ «Банк Ренесанс
Капітал» виконав свої зобов'язання
щодо надання ОСОБА_1 кредиту в
обумовлений договором сумі.

Встановлено, що відповідач умови
кредитного договору своєчасно не
виконує, кредит та відсотки у
встановлені договором строки не
сплачує, в зв'язку з чим утворилась
значна заборгованість.

Вбачається, що 31. 10. 2008 року між ТОВ
«Банк Ренесанс Капітал» та приватною
компанією «Буквелю Інвестментс
Лімітед» було укладено договір
факторингу №1008/1, відповідно до умов
якого банк передав право вимоги боргу
третій особі.

19. 11. 2008 року третя особа уклала договір
цесії № 1108/1 з ТОВ «АСД Україна», за яким
третя особа відступила право вимоги
позивачу.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок: передання ним
своїх прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги);
правонаступництва; виконання обов'язку
боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем);
виконання обов'язку боржника третьою
особою.

Відповідно до ст.. 514 ЦК України, до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватись
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин
за кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 ЦК України
(Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України
передбачено, що якщо договором позики
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то вразі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Згідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право
на неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549-552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в зв'язку із
неналежним виконанням відповідачем
умов кредитного договору № GP 75132
укладеного між ТОВ «Банк Ренесанс
Капітал» та ОСОБА_1, станом на 11. 04. 2013
року утворилась заборгованість в сумі
101223,89 грн., яка складається із: 35435,82 грн.
сума пені за договором, 5986,94 грн. - сума
відсотків, 59801,13 грн. - сума боргу з
урахуванням індексу інфляції, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи розрахунком заборгованості.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Відповідно ч. 4 цієї ж статті
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За таких обставин та враховуючи, що
боржник не виконала свої зобов'язання
за кредитним договором, суд приходить
до висновку про обґрунтованість вимог
позивача, в зв'язку з чим вважає за
можливе позов задовольнити в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про стягнення з
відповідачів на користь позивача суму
сплаченого судового збору у розмірі 1013
грн.

Керуючись статтями 509, 512, 514, 525, 526, 530, 549,
550, 1050, 1054 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11,
57-60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226, 228 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «АСД Україна» до
ОСОБА_1 - про стягнення заборгованості
за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АСД Україна»
заборгованість за кредитним договором
№ GP 75132 від 10. 08. 2007 року, яка утворилась
станом на 11. 04. 2013 року в сумі 101223,89 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АСД Україна»
витрати по оплаті судового збору в сумі
1013 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його постановив, за письмовою
заявою відповідача, яка має бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: