15 квітня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_3, Головне управління ДМС України
в Дніпропетровській області, про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житлом та зняття її з
реєстраційного обліку, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовною заявою в якій просить визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право на
користування квартирою за адресою:
АДРЕСА_1, та зобов'язати Відділ
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Індустріального РВ ДМУ
ГУ МВС України в Дніпропетровській
області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного
обліку з квартири за вищевказаною
В обґрунтування позову ОСОБА_1
зазначає, що вона проживає і є
користувачем квартири за адресою:
АДРЕСА_1, де окрім неї зареєстровані
Відповідач не проживає за місцем
реєстрації з 2005 року. Обставини
фактичної відсутності відповідача за
місцем реєстрації можуть підтвердити
Крім цього, відповідач не оплачує
за користування житловим приміщенням
та комунальні послуги.
Те, що вона сплачує комунальні
послуги за відповідача негативно
впливає на її матеріальний стан.
У зв'язку з тим, що відповідач не
проживає у спірній квартирі понад
шість місяців, не оплачує плату за
користування жилим приміщенням та
комунальні послуги, не несе інших
витрат по утриманню спірної квартири
та не приймає участі у спільному
побуті, він вважається таким, що
втратив право користування спірною
Отримання такого судового
рішення їй потрібно для зняття
відповідача з реєстраційного обліку
відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні».

В судовому засіданні ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала та просила
пред'явлений позов задовольнити у
повному обсязі. В обґрунтування позову
зазначала на викладені у ньому
обставини.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся
належним чином про місце та час
судового розгляду справи, однак в суд
не з'явився, про причини неявки у
будь-який спосіб не сповістив,
заперечень проти позову не надав, свого
представника до суду не направив. Отже,
зі згоди позивача, суд ухвалив про
заочний розгляд справи, що відповідає
вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явилися, хоч треті особи
повідомлялися належним чином про місце
та час розгляду справи. Заперечень
проти позову надано не було.

Вислухавши пояснення позивачки,
вивчивши матеріали справи та надані
письмові докази, суд встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Так, сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі, який згодом
рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 24.02.2014 року
було розірвано. Згаданим судовим
рішення не було встановлено з якого
часу сторони проживають окремо та не
ведуть спільного господарства.

На підставі ордеру на житлове
приміщення № 1896 серії 01 виданого
виконавчим комітетом Індустріальної
районної у місті Дніпропетровську ради
від 28.09.1988 року на підставі рішення
виконкому № 215-Р від 29.06.1988 року,
позивачці ОСОБА_1 на склад сім'ї: ОСОБА_2
- чоловік; ОСОБА_3 - син, було надано у
користування ізольовану двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки житлової
організації Комунального підприємства
«ЖЕП-53» Дніпропетровської міської ради
за вказаною адресою зареєстровані
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Позивачкою були надані письмові
пояснення її сусідів, а саме ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, які письмово підтверджують
факт відсутності відповідача за
адресою спірної квартири, однак, дані
письмові пояснення сусідів не є
належним допустимим та достатнім
доказами у справі в розумінні ст.ст. 57-59
ЦПК України, оскільки дані особи не
були допитані в судовому засіданні в
якості свідків, а відповідне
клопотання про їхній виклик для допиту
в якості свідків у судовому засіданні
позивачкою заявлено не було.

Інших доказів, що підтверджували
б факт відсутності відповідача за
адресою спірної квартири понад шість
місяців без поважних причин, а саме
актів складених мешканцями будинку та
завірених підписом керівника і
печаткою житлової організації за
місцем проживання, тощо, надано у
судовому засіданні не було.

Згідно зі ст.71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
їхньої заявою може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.
Визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться в
судовому порядку, згідно ст.72 ЖК
України.

Згідно положень ст. 156 ЖК України
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі, що йому належить,
користуються жилим приміщенням на
рівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування жилим
приміщенням. Припинення сімейних
відносин з власником будинку (квартири)
не позбавляє їх права користуватися
займаним приміщенням. Таке право вони
втрачають лише в разі вибуття на інше
постійне місце проживання і припинення
внаслідок цього сімейних стосунків з
власником.

Отже, в судовому засіданні не
доведено належними, допустимими та
достатніми доказати того факту, що
відповідач був відсутній з поважних
причин понад шість місяців за адресою
реєстрації, тобто у квартирі АДРЕСА_1,
вибув на інше постійне місце
проживання, у зв'язку з цим у
задоволенні позовних вимог про
визнання відповідача таким, що втратив
право користування спірною квартирою
слід відмовити.

З оглядну на викладені обставин не
підлягають задоволенню позовні вимоги
щодо примусового зняття відповідача з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою, оскільки відповідно до ст. 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстраційного обліку здійснюється в
т.ч. і за рішенням суду, яке набрало
законної сили, про позбавлення особи
права користування житловим
приміщенням. В уточненому позові
позивач просить зобов'язати Відділ
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Індустріального РВ ДМУ
ГУ МВС України в Дніпропетровській
області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного
обліку з квартири за вищевказаною
адресою, однак вказані підрозділи були
виведені із структури МВС України та на
їхній основі були утворені підрозділи
Державної міграційної служби України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, Головне управління
ДМС України в Дніпропетровській
області, про визнання особи такою, що
втратила право на користування житлом
та зняття її з реєстраційного обліку -
відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через районний суд шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

В разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Суддя:

Д.С. Шклярук