АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1613/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шабанов А.М. Доповідач - Дерев'янко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Дерев'янка О.Г.,

суддів: Черненкової Л.А.,
Петешенкової М.Ю.,

при секретарі: Філіній
Я.Г.,

розглянувши в судовому засіданні у
місті Дніпропетровськ цивільну справу

за апеляційною скаргою заступника
прокурора Дніпропетровської області

на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 17 червня 2013 року у
цивільній справі

за позовом ОСОБА_2 до
Дніпропетровського обласного
управління лісового та мисливського
господарства, Державного підприємства
«Дніпропетровське лісове
господарство» про визнання права
користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним позовом до
відповідачів, Дніпропетровського
обласного управління лісового та
мисливського господарства, Державного
підприємства «Дніпропетровське лісове
господарство» про визнання права
користування земельною ділянкою
зазначивши у позові про те, що йому на
праві приватної власності належить
об'єкт нерухомого майна : база
відпочинку - спортивно - оздоровчий
клуб «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою АДРЕСА_1
(за межами населеного пункту). На
виконання вимог законодавства він
звертався до відповідачів із проханням
надати погодження на довгострокове
тимчасове користування земельною
ділянкою по фактичному розміщенню
бази, та щодо погодження у відведенні у
користування земельної ділянки, на що
отримав відмову, тому згідно уточнених
позовних вимог позивач просив суд
визнати незаконною відмову
Дніпропетровського обласного
управління лісового та мисливського
господарства в погодженні йому
відведення в користування земельної
ділянки площею 2,4242 га по фактичному
розміщенню бази відпочинку, визнати за
ним право на користування земельної
ділянки площею 2,4242 га по фактичному
розміщенню бази відпочинку,
зобов'язати Державне підприємство
«Дніпропетровське лісове
господарство» погодити йому
відведення в користуванні земельної
ділянки площею 2,4242 га по фактичному
розміщенню бази відпочинку - спортивно
- оздоровчий клуб «ІНФОРМАЦІЯ_1», за
адресою АДРЕСА_1 (за межами населеного
пункту).(а.с.3-5, 63-64)

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 17
червня 2013 року позов задоволено в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора Дніпропетровської області
вказує на те, що рішення постановлено з
порушенням норм матеріального права,
тому просить рішення суду скасувати,
постановити нове рішення, яким
позивачу у задоволенні позову
відмовити.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах

доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
суд першої інстанції виходив з того, що
з моменту виникнення у позивача права
власності на об'єкт нерухомого майна -
бази відпочинку - спортивно -
оздоровчий клуб «ІНФОРМАЦІЯ_1», у
Державного підприємства
«Дніпропетровське лісове
господарство» припинилось право
користування земельною ділянкою на
якій розташована нерухомість, а тому є
підстави для задоволення позову.

Проте погодитись з такими висновками
суду першої інстанції не можна.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 24.12.2011
року належить база відпочинку -
спортивно - оздоровчий клуб
«ІНФОРМАЦІЯ_1», яка знаходиться
АДРЕСА_1. (а.с.13-14)

Листом від 01.04.2013 року ОСОБА_2 звернувся
до Державного підприємства
«Дніпропетровське лісове
господарство» із проханням надати
згоду на довгострокове тимчасове
користування земельною ділянкою
площею 2,6 га по фактичному розміщенню
бази відпочинку - спортивно -
оздоровчий клуб «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка
знаходиться АДРЕСА_1 (за межами
населеного пункту). На що отримав
відповідь, про необхідність звернення
з цим питанням до Дніпропетровського
обласного управління лісового та
мисливського господарства. (а.с.20,22)

З аналогічним зверненням 08.04.2013 року
ОСОБА_2 звернувся до
Дніпропетровського обласного
управління лісового та мисливського
господарства із проханням надати згоду
на довгострокове тимчасове
користування земельною ділянкою
площею 2,6 га по фактичному розміщенню
бази відпочинку - спортивно -
оздоровчий клуб «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка
знаходиться АДРЕСА_1 (за межами
населеного пункту). (а.с.21)

Листом від 10.04.2013 року
Дніпропетровським обласним
управлінням лісового та мисливського
господарства надана позивачу
відповідь про неможливість надати
погодження, оскільки наявні
розбіжності фактично зайнятої площі з
матеріалами лісовпорядкування під
базою відпочинку. (а.с.23)

Згідно до довідок відділу
Держкомзему у Дніпропетровській
області № 4391від 03.07.2012 року, № 6855 від
01.10.2012 року, № 6856 від 01.10.2012 року
земельні ділянки площею 0,6 га, 0,62 га -
землі ДП «Дніпропетровське лісове
господарство», а земельна ділянка
площею 1,37 га - знаходиться в оренді ФОП
ОСОБА_3.(а.с.6-11)

Частиною 7 ст. 20 Земельного
кодексу України, передбачено, що зміна
цільового призначення земельних
ділянок природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення,
історико-культурного,
лісогосподарського призначення, що
перебувають у державній чи комунальній
власності, здійснюється за погодженням
з Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ч. 1,2,3 ст.93
Земельного кодексу України, право
оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.
Земельні ділянки можуть передаватися в
оренду громадянам та юридичним особам
України, іноземцям і особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним об'єднанням і
організаціям, а також іноземним
державам. Не підлягають передачі в
оренду земельні ділянки, штучно
створені у межах прибережної захисної
смуги чи смуги відведення, на землях
лісогосподарського призначення та
природно-заповідного фонду,
розташованих у прибережній захисній
смузі водних об'єктів, крім випадків,
передбачених законом.

Проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок усіх категорій та
форм власності підлягає обов'язковому
погодженню з територіальним органом
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 186-1
Земельного кодексу України, проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у межах населеного пункту або
земельної ділянки за межами населеного
пункту, на якій розташовано об'єкт
будівництва або планується
розташування такого об'єкта, подається
також на погодження до структурних
підрозділів районних, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій у сфері містобудування
та архітектури, а якщо місто не входить
до території певного району, - до
виконавчого органу міської ради у
сфері містобудування та архітектури, а
в разі, якщо такий орган не утворений, -
до органу виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань
містобудування та архітектури чи
структурного підрозділу обласної
державної адміністрації з питань
містобудування та архітектури.

Частиною третьою, четвертою, п'ятою та
шостою цієї статті передбачено, що
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки зокрема
лісогосподарського призначення
підлягає також погодженню з
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
лісового господарства. Розробник подає
на погодження до органу, визначеного в
частині першій цієї статті, за місцем
розташування земельної ділянки
оригінал проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, а до
органів, зазначених у частинах другій і
третій цієї статті, - завірені ним копії
проекту. Підставою для відмови у
погодженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки може бути
лише невідповідність його положень
вимогам законів та прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, документації із землеустрою або
містобудівній документації. У разі
якщо проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки підлягає
обов'язковій державній експертизі
землевпорядної документації,
погоджений проект подається
замовником або розробником до
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин,
або його територіального органу для
здійснення такої експертизи.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 120 Земельного
кодексу України, у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду фізичними або юридичними
особами, які не можуть мати у власності
земельних ділянок, до них переходить
право користування земельною ділянкою,
на якій розташований жилий будинок,
будівля або споруда, на умовах оренди.

Істотною умовою договору, який
передбачає набуття права власності на
жилий будинок, будівлю або споруду, є
кадастровий номер земельної ділянки,
право на яку переходить у зв'язку з
набуттям права власності на ці об'єкти.
Укладення договору, який передбачає
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
пов'язане з переходом права на частину
земельної ділянки, здійснюється після
виділення цієї частини в окрему
земельну ділянку та присвоєння їй
окремого кадастрового номера.

Виділення в окрему земельну ділянку із
присвоєнням їй окремого кадастрового
номера не здійснювалось.

Суд першої інстанції на зазначені
вимоги закону уваги не звернув, та
задовольнив позов фактично підмінивши
орган, на які чинним законодавством
покладено обов'язки щодо вилучення
земель та вирішення питань про
передачу земель у користування, що є
неприпустимим.

Крім того, пунктом 5 ст. 27 Лісового
Кодексу України передбачено, що
надання у власність, постійне
користування для не лісогосподарських
потреб земельні лісові ділянки, що
перебувають у державній власності, є
компетенцією Кабінету Міністрів
України у сфері лісових відносин.

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 10.04.2008 року № 610-р «Деякі
питання розпорядження земельними
лісовими ділянками» з метою
недопущення фактів порушення
інтересів держави і суспільства під
час відчуження та зміни цільового
призначення земельних ділянок,
зобов'язано Мінприроди,
Мінагрополітики, Міноборони,
Держкомлісгосп та Держкомзем до
законодавчого врегулювання питань
запобігання зловживання у цій сфері:
зупинити прийняття рішень про надання
згоди на вилучення ділянок, їх передачу
у власність та оренду із зміною
цільового призначення; відкликати
раніше надану згоду на вилучення
ділянок, коли місцевими органами
виконавчої влади чи органами місцевого
самоврядування не прийнято відповідні
рішення або коли за результатами
перевірки встановлено, що такі рішення
прийняті з порушенням вимог
законодавства.

Колегія суддів вважає , що відмовляючи
позивачу у наданні згоди на
довгострокове тимчасове користування
земельною ділянкою площею 2,4242 га,
відповідачі діяли в межах своїх
повноважень та у відповідності з
діючим законодавством.

За таких обставин, рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 17 червня
2013 року підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення, яким ОСОБА_2
у задоволенні позову до
Дніпропетровського обласного
управління лісового та мисливського
господарства, Державного підприємства
«Дніпропетровське лісове
господарство» про визнання права
користування земельною ділянкою -
відмовити.

Керуючись ст.ст. 209,218,303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Дніпропетровської області
задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 17
червня 2013 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким ОСОБА_2 у
задоволенні позову до
Дніпропетровського обласного
управління лісового та мисливського
господарства, Державного підприємства
«Дніпропетровське лісове
господарство» про визнання права
користування земельною ділянкою -
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді