Справа № 304/14/14-ц
Провадження № 2/304/63/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 рокум. Перечин

Перечинський районний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Амаровича В. П.,

при секретарі - Ковач М.Ф.,

з участю позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представника Перечинської міської
ради -

Мадяра Ю.М.,

представника відділу Держземагенства
у

Перечинському районі - Широкана М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору -
Перечинська міська рада, відділ
Держземагенства у Перечинському
районі про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою
шляхом визнання недійсним та
скасування державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку та за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_1, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору - Перечинська міська
рада, відділ Держземагенства у
Перечинському районі про визнання
незаконними та скасування рішення
виконкому Перечинської міської ради
№51 від 19 серпня 2010 року та свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 22 вересня 2010 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищевказаним позовом, який мотивує тим,
що вона є співвласником квартири у
багатоквартирному садибному будинку в
АДРЕСА_1, а також приналежних до будинку
сараю і вбиральні, що знаходяться за
цією ж адресою на праві спільної
сумісної власності. Даний будинок
складається з трьох квартир, які в
сукупності складають спільну часткову
власність. Під час здійснення своїх
господарських робіт щодо використання
земельної ділянки, що відноситься до
будинку і належить всім власникам на
основі спільної власності, ОСОБА_5, що є
власником квартири в тому ж
багатоквартирному присадибному
будинку в АДРЕСА_2, почав здійснювати
перешкоди в користуванні вказаною
земельною ділянкою, забороняючи
здійснювати посіви культур для
власного вжитку, так як вся земельна
ділянка належить тільки йому, на доказ
чого надав державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№745148, виданий відділом Держкомзему в
Перечинському районі Закарпатської
області, площею 0,0373 га від 12 лютого 2010
року. таким чином, ОСОБА_5 створює всім
мешканцям будинку перешкоди у
можливості користування земельною
ділянкою, що знаходиться в
обслуговуванні будинку і належить всім
мешканцям будинку на праві спільної
часткової власності, а також державний
акт на право власності на земельну
ділянку складений з порушенням
законодавства, так як при його
складанні не було надано жодної згоди
жодним із співвласників зазначеного
будинку. Такі дії відповідача грубо
порушують чинне законодавство та її
права на користування прибудинковою
територією. Вона, як співвласник, не
надавала своєї згоди на виділення
земельної частки зі спільного
користування, а також на те, щоб ОСОБА_5
оформив всю земельну ділянку на себе.
Таким чином через протиправні дії
відповідача вона обмежена у праві
власності та не може виконувати
обов'язків по отриманню належної їй
квартири, та не має змоги користуватися
сараєм і вбиральнею. Рішення
Перечинської міської ради від 16 грудня
2011 року №96надано дозвіл громадянам
ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
мешканцям АДРЕСА_1 на виготовлення
технічної документації для передачі у
спільну сумісну власність шляхом
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянам України, яка
розташована в АДРЕСА_1 для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.
Розмір ділянки визначити пропорційно
займаній площі. Однак на даний час
вказане рішення неможливо виконати у
зв'язку з вказаною перешкодою.
Оформлення ОСОБА_5 державного акту на
право власності на земельну ділянку
відбулося з порушенням законодавства,
так як не було проведено виділення
частки зі спільної власності жильців
цього будинку, а також не було надано
згоди жителів будинку на таке
оформлення документації. У порядку ст.
152 ЗК України ОСОБА_5 повинен утриматися
від перешкоджання мешканцям
користуватися спільною земельною
ділянкою, що відноситься до будинку, а
підтвердженням того, що дана земельна
ділянка не може належати відповідачу є
технічний паспорт на житловий будинок
в АДРЕСА_1, виданий РКП «Бюро технічної
інвентаризації Перечинської районної
ради» від 26 липня 2010 року, де зазначено,
що їй належить земельна ділянка
розміром 0,0122 га, що знаходиться при
будинку та рішення Перечинської
міської ради від 16 грудня 2011 року №96.
Таким чином, оскільки відповідач
здійснює перешкоди в користуванні як
її частиною земельної ділянки, так і
спільної земельної ділянки, а
державний акт на право власності на
земельну ділянку виданий з порушенням
закону, так як виданий без згоди всіх
жителів будинку, тому просить позов
задовольнити.

До початку розгляду справи по суті
відповідач ОСОБА_5 подав зустрічний
позов до ОСОБА_1 про визнання
незаконними та скасування рішення
виконавчого комітету Перечинської
міської ради №51 від 19 серпня 2010 року
«Про приватизацію державного
житлового фонду» та свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від 22
вересня 2010 року (бланк серії САС №959093),
видане на підставі рішення виконкому
№51 від 19 серпня 2010 року. Свої позовні
вимоги мотивує тим, що з свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від 22
вересня 2010 року (бланк серії САС №959093)
чітко вбачається, що таке видане на
підставі рішення виконкому №51 від 19
серпня 2010 року. Згідно п. 1 вказаного
рішення житлова квартира передана
позивачу у власність за рахунок
комунального житлового фонду міста
Перечин. Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» одним зі шляхів
приватизації визначено продаж
надлишків загальної площі квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках громадянам України, що
мешкають в них або перебувають в черзі
потребуючих поліпшення житлових умов.
Передача у власність в даному випадку
здійснюється в порядку черговості. В
той же час, з відповіді Перечинської
міської ради №М-7/01-10 від 25 січня 2014 року
вбачається, що станом на момент
прийняття рішення №51 від 19 серпня 2010
року, позивачка перебувала на
загальній квартирній черзі, створеній
при виконкомі Перечинської міської
ради від №40 з 1990 року. Таким чином,
рішення №51 від 19 серпня 2010 року
прийнято з грубим порушенням Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» в частині порушення
черговості при передачі у власність
житлового фонду комунальної власності
територіальної громади міста. Крім
цього, при видачі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 22
вересня 2010 року (бланк серії САС №959093)
не враховано державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку ОСОБА_5 серії ЯК №745148 від 12
лютого 2010 року. При накладенні
експлікації земельної ділянки
житлової квартири в АДРЕСА_1 (яка
знаходиться в технічному паспорті на
житловий будинок від 26 липня 2010 року) та
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку серії ЯК
№745148 від 12 лютого 2010 року, на таких
накладається будівля сараю «Б», тобто
така розміщена на ділянці, яка на
момент видачі спірного свідоцтва про
право власності вже перебувала у його
власності, чим порушує його право
власності та право вільно володіти,
користуватися та розпоряджатися
власною ділянкою. Щодо посилання
позивачки за первісним позовом про те,
що внаслідок протиправних дій ОСОБА_5
вона позбавлена права вільного
володіння та розпорядження власною
ділянкою, розподіл було проведено без
її погодження, а технічна документація
із землеустрою виготовлена ОСОБА_5 без
погодження з суміжними
землекористувачами, то такі, на його
думку, є безпідставними, оскільки на
момент виготовлення державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку серії ЯК №745148 від 12 лютого 2010
року, ОСОБА_1 у спірному будинку не
проживала, відповідно не було
уповноваженої особи, з якою мало
здійснюватися таке погодження, а отже
на момент вил дачі спірного акту його
права не були та не могли бути порушені.
Крім цього, право на оформлення
квартири АДРЕСА_1 у власність виникло у
ОСОБА_1 з 19 серпня 2010 року (внаслідок
прийняття рішення №51). В той же час, в
технічному паспорті на житловий
будинок по АДРЕСА_1, який виготовлено 26
липня 2010 року (місяцем раніше до
прийняття оскаржуваного рішення)
власником зазначена ОСОБА_1. Тому
просить відмовити у задоволенні
первісного позову та задовольнити
зустрічний позов.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала повністю та
просила такі задовольнити, а у
задоволенні зустрічного позову
відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання
не з'явився, хоча про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся у
встановленому законом порядку.

У судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2 первісний позов не
визнав та просили у його задоволенні
відмовити, при цьому задовольнивши
зустрічний позов.

Представник відділу Держземагентсва у
Перечинському районі ОСОБА_4 первісний
позов не визнав та просив задовольнити
зустрічний позов ОСОБА_5

У судовому засіданні представник
Перечинської міської ради Мадяр Ю.М.
позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю,
просив у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_5 відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного висновку.

Як слідує зі змісту пунктів "а", "б" і "в"
ч. 1 ст. 12 ЗК України, до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить:
розпорядження землями територіальних
громад; передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

Із цього вбачається, що на території
міста землями комунальної власності
розпоряджається орган місцевого
самоврядування.

У судовому засіданні встановлено, що
рішенням виконавчого комітету
Перечинської міської ради
Закарпатської області від 19 серпня 2010
року №51 «Про приватизацію державного
житлового фонду», ОСОБА_1, що мешкає в
квартирі АДРЕСА_1 задоволено і передано
вказану квартиру, сарай та вбиральню
безоплатно в приватну спільну сумісну
власність (а.с. ).

На підставі вказаного рішення 22
вересня 2010 року позивачці ОСОБА_1 та
членам її сім'ї - ОСОБА_9, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 видано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно серії САС
№959093 (а.с. 17, 18).

Також встановлено, що 12 лютого 2010 року
відділом Держкомзему в Перечинському
районі Закарпатської області на
підставі рішення 6 сесії 5 скликання
№294-Р від 28 вересня 2009 року
Перечинської міської ради відповідачу
ОСОБА_5 видано державний акт серії ЯК
№745148 на право власності на земельну
ділянку площею 0,0373 га, розташовану по
АДРЕСА_2, призначену для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд (а.с. 11).

Будинок АДРЕСА_1, власниками квартир в
якому є позивачка ОСОБА_1 та відповідач
ОСОБА_5, є триквартирним житловим
будинком, що чітко слідує з
генерального плану цього будинку,
тобто даний будинок є багатоквартирним
(а.с. 14, 15).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку»
прибудинковою територією вважається
територія навколо багатоквартирного
будинку, визначена актом на право
власності чи користування земельною
ділянкою і призначена для
обслуговування багатоквартирного
будинку.

За своїм цільовим призначенням,
прибудинкова територія згідно п. "б" ч. 1
ст. 19 ЗК України відноситься до
категорії земель, які призначені для
житлової та громадської забудови, а на
підставі ч. 2 цієї ж статті, спірна
прибудинкова ділянка, як така, що не
надана у власність або користування
громадянам чи юридичним особам,
перебуває в запасі органу місцевого
самоврядування. Отже, міська рада як
розпорядник землями комунальної
власності й вправі розпоряджатись нею
у відповідності до вимог ЗК України.

Таким чином, земельна ділянка, що була
надана ОСОБА_5 на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯК № 745148 від 12 лютого 2010
року належить до прибудинкової
території багатоквартирного будинку,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 42 ЗК України земельні
ділянки, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території державної або
комунальної власності, надаються в
постійне користування підприємствам,
установам і організаціям, які
здійснюють управління цими будинками.
У разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників. Порядок
використання земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території,
визначається співвласниками.

Із вказаної норми вбачається те, що
земельна ділянка, на якій розташований
багатоквартирний жилий будинок та
прибудинкова територія комунальної
власності, може бути надана в постійне
користування підприємствам, установам
і організаціям, які здійснюють
управління цим будинком, чи передана
безоплатно у власність або надана у
користування об'єднанню власників, та
не може бути передана у власність
окремих громадян, навіть якщо вони є
власниками квартир у
багатоквартирному будинку.

Крім цього, підпунктом "д" пункту 18
постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004
року №7 "Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ" ( зі змінами й
доповненнями, внесеними постановою
Пленуму ВСУ від 19 березня 2010 року №2 )
також визначено, що в разі приватизації
громадянами багатоквартирного жилого
будинку відповідна земельна ділянка
може передаватися безоплатно у
власність або надаватись в
користування об'єднанню власників
(стаття 42 ЗК).

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що первісний позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору -
Перечинська міська рада, відділ
Держземагенства у Перечинському
районі про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою
шляхом визнання недійсним та
скасування державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку є обґрунтованим та підлягає до
задоволення.

Що стосується зустрічного позову
ОСОБА_5 до ОСОБА_1, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору - Перечинська міська
рада, відділ Держземагенства у
Перечинському районі про визнання
незаконними та скасування рішення
виконкому Перечинської міської ради
№51 від 19 серпня 2010 року та свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 22 вересня 2010 року, то суд приходить
до висновку, що у задоволенні такого
слід відмовити повністю з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» до об'єктів приватизації
належать квартири багатоквартирних
будинків, одноквартирні будинки,
житлові приміщення у гуртожитках
(житлові кімнати, житлові блоки
(секції), кімнати у квартирах та
одноквартирних будинках, де мешкають
два і більше наймачів (далі - квартири
(будинки), які використовуються
громадянами на умовах найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 цього ж Закону
приватизація здійснюється шляхом:
безоплатної передачі громадянам
квартир (будинків), житлових приміщень
у гуртожитках з розрахунку санітарної
норми 21 квадратний метр загальної
площі на наймача і кожного члена його
сім'ї та додатково 10 квадратних метрів
на сім'ю; продажу надлишків загальної
площі квартир (будинків), житлових
приміщень у гуртожитках громадянам
України, що мешкають в них або
перебувають в черзі потребуючих
поліпшення житлових умов.

З рішення виконавчого комітету
Перечинської міської ради
Закарпатської області від 19 серпня 2010
року №51 «Про приватизацію державного
житлового фонду» чітко вбачається, що
квартиру АДРЕСА_1, сарай та вбиральню
було передано безоплатно в приватну
спільну сумісну власність
квартиронаймачу- позивачці ОСОБА_1 та
членам її сім'ї, а саме чоловіку -
ОСОБА_7, сину - ОСОБА_6 та дочці - ОСОБА_9.
Таким чином передача квартири у
багатоквартирному будинку у власність
ОСОБА_1 відбулась на підставі п. 1 ч. 1 ст.
3 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» із
загальної квартирної черги, на якій
остання і перебувала, а не на підставі
п. 2 ч. 1 цієї ж статті, на що вказував
відповідач за первісним позовом ОСОБА_5
у своїй зустрічній позовній заяві, а
отже твердження про порушення
черговості при передачі у власність
житлового фонду комунальної
територіальної громади міста є
помилковим.

Твердження ОСОБА_5 про те, що будівля
сараю «Б» розміщена на ділянці, яка на
момент видачі йому 12 лютого 2010 року
свідоцтва про право власності на
земельну ділянку серії ЯК №745148,
розташовану по АДРЕСА_2, вже перебувала
у його власності, чим порушує його
право вільно володіти, користуватися
та розпоряджатися власною земельною
ділянкою, є необґрунтованим, оскільки
судом приймається рішення про визнання
вказаного державного акту недійсним.

Посилання ОСОБА_5 на те, що на момент
виготовлення державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку серії ЯК №745148 від 12 лютого 2010
року ОСОБА_1 у вказаному будинку не
проживала, а отже ним не могли бути та
не були порушені її права, суд до уваги
не приймає, оскільки таке під час
судового розгляду справи взагалі не
доведене належними та допустимим
доказами.

Крім цього, відповідно до п. 1.2
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24 травня 2001 року №127
технічна інвентаризація проводиться у
таких випадках: перед прийняттям в
експлуатацію завершених будівництвом
об'єктів, у тому числі після проведення
реконструкції та капітального ремонту;
перед проведенням державної
реєстрації права власності на об'єкт
незавершеного будівництва; перед
проведенням державної реєстрації
права власності на об'єкт нерухомого
майна, що утворився в результаті
поділу, об'єднання об'єкта нерухомого
майна або виділення частки з об'єкта
нерухомого майна, крім випадків, коли в
результаті такого поділу, об'єднання
або виділення частки завершений
будівництвом об'єкт приймався в
експлуатацію. В інших випадках
технічна інвентаризація проводиться
за бажанням замовника.

Таким чином, виготовлення ОСОБА_1
технічною документації було проведено
не у зв'язку з приватизацією квартири
АДРЕСА_1, а за її бажанням як
квартиронаймача.

Судові витрати, понесені позивачкою за
первісним позовом ОСОБА_1 при
пред'явленні первісного позову,
підлягають стягненню з відповідача
ОСОБА_5, що відповідає положенням ст. 88
ЦПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 12, 19, 42 ЗК України, ст. 1 Закону
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», ст.ст. 2, 3
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», ст.ст. 10, 15,
88, 212-215, 218 ЦПК України, с у д, -

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору - Перечинська
міська рада, відділ Держземагенства у
Перечинському районі про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою шляхом визнання недійсним та
скасування державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку - задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у користуванні
ОСОБА_1 земельною ділянкою,
розташованою по АДРЕСА_1, визнати
недійсним та скасувати державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯК №745148, виданий відділом
Держкомзему в Перечинському районі
Закарпатської області 12 лютого 2010 року
ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 до ОСОБА_1, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору - Перечинська міська
рада, відділ Держземагенства у
Перечинському районі про визнання
незаконними та скасування рішення
виконкому Перечинської міської ради
№51 від 19 серпня 2010 року та свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 22 вересня 2010 року - відмовити
повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: Амарович В. П.