КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/137/14-ц
Провадження № 2/552/386/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2014 року Київський районний суд
м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко
О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Полтаві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на нежитлові
приміщення, -

В С Т
А Н О В И В :

09 січня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про визнання права
власності на нежитлові приміщення,
мотивуючи свій позов тим, що між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 08.11.2013 року укладено договір
оренди нежитлового приміщення, в якому
сторони домовились, що ОСОБА_1 (за
договором оренди орендодавець)
передає, а ОСОБА_2 (за договором орендар)
приймає на умовах оренди в тимчасове
строкове користування нежитлове
приміщення, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 60,1 кв.м, а
також сарай площею 2,00 кв.м. Пунктом 1.2
договору оренди встановлено, що
предмет оренди складається з: коридору
1 площею 2,1 кв.м, санвузлу 2 площею 1,9 кв.м,
приміщення 3 площею 25,9 кв.м, приміщення 4
17,2 кв.м, приміщення 5 площею 13,00 кв.м,
сараю площею 2,00 кв.м. Відповідно до
п.п.2.1 та 2.2 цього договору передання
предмета оренди орендодавцем
(позивачем) у користування орендарю
(відповідачу) здійснюється протягом 10
днів з дати укладання даного договору.
Факт передання предмету оренди
орендарю засвідчується актом
приймання-передачі, який підписується
сторонами договору або їх
представниками. На виконання умов
договору оренди позивачем було
підготовлено нежитлове приміщення до
передачі в оренду та складено акт
приймання-передачі предмета оренди
загальною площею 60,1 кв.м та сарай 2,0
кв.м. Відповідач відмовилась
підписувати акт приймання-передачі та
приймати в оренду нежитлове приміщення
з тих підстав, що опис предмета оренди в
договорі оренди та в акті
приймання-передачі не збігається з тим
описом нерухомості, що зазначений в
правовстановлюючому документі, а саме
в договорі купівлі-продажу від 18.08.2006
року. В обґрунтування власних підстав
для не підписання акту
приймання-передачі відповідач надала
10.12.2013 року письмову відповідь, з якої
вбачається, що вона не визнає право
власності ОСОБА_1 на нежитлове
приміщення, що має бути передане в
оренду в зв»язку з розбіжностями
фактичного плану нежитлових приміщень
з описом нерухомого майна, наведеним в
договорі купівлі-продажу. Таким чином,
між сторонами виник спір про право
власності на об»єкт нерухомості, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на
даний час складається з: коридору 1
площею 2,1 кв.м, санвузлу 2 площею 1,9 кв.м,
приміщення 3 площею 25,9 кв.м, приміщення 4
площею 17,2 кв.м, приміщення 5 площею 13,00
кв.м, сараю 2,00 кв.м. Загальна площа
нежитлового приміщення складає 60,1 кв.м
та сарай 2,00 кв.м. Просила суд визнати
право власності ОСОБА_1 на нежитлове
приміщення за адресою: АДРЕСА_1, яке
складається з: коридору 1 площею 2,1 кв.м,
санвузлу 2 площею 1,9 кв.м, приміщення 3
площею 25,9 кв.м, приміщення 4 площею 17,2
кв.м, приміщення 5 площею 13,00 кв.м,
загальною площею 60,1 кв.м та сарай
площею 2,00 кв.м.

Представник позивача ОСОБА_3 в
судове засідання не з»явилась, але
надала суду заяву, в якій просила
слухати справу у її відсутності.
Позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з»явилась, але надала суду
заяву, в якій просила слухати справу у
її відсутності. Проти задоволення
позовних вимог не заперечувала.

Суд вважає можливим слухати
справу у відсутності представника
позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2.

Суд, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що згідно
договору купівлі-продажу від 18.08.2006
року (а.с.12) ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1, яка складається в цілому з:
кімнати жилої 6 площею 11,3 кв.м, кімнати
жилої 7 площею 13,8 кв.м, кухні 5 площею 6,5
кв.м, коридору 1 площею 6,9 кв.м, коридору 4
площею 0,8 кв.м, ванної 2 площею 1,7 кв.м,
туалету 3 площею 0,8 кв.м, вбудованої шафи
8 площею 0,4 кв.м, вбудованої шафи 9 площею
0,6 кв.м, сараю площею 2,0 кв.м, жилою
площею 25,1 кв.м, загальною площею 42,8 кв.м.

Згідно Витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 31.08.2006
року (а.с.14) ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1.

Технічний паспорт від 31.08.2007 року
(а.с.17-19) на дану квартиру було оформлено
на ОСОБА_1.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Полтавської міської ради від
15.10.2008 року №354 «Про дозвіл на
реконструкцію житлових приміщень з
організацією вхідної групи» (а.с.46-47)
ОСОБА_1 надано дозвіл на реконструкцію
квартири НОМЕР_1 під офіс та магазин
непродовольчих товарів по АДРЕСА_1 з
організацією вхідної групи орієнтовно
площею 13,0 кв.м (на підставі документів
про право власності, позитивного
висновку Державного пожежного нагляду
управління з питань
наглядово-профілактичної діяльності
ГУ МНС України в Полтавській області
від 13.08.2008 року №3-4.2/1552, погодження
міської СЕС від 15.08.2008 року №2064,
погодження ГЖЕД №7 від 13.08.2008 року №41476,
погодження власників суміжних
приміщень, протоколу засідання секції
при архітектурно-містобудівній раді
від 01.10.2008 року №ПР-/3-03/11).

Тому з метою поліпшення умов
здійснення підприємницької діяльності
у сфері надання послуг та відповідно до
Робочого проекту Реконструкції
квартири НОМЕР_1 під офіс та магазин
непродовольчих товарів з організацією
вхідної групи по АДРЕСА_1 (а.с.23-51)
позивачем було здійснено
реконструкцію квартири НОМЕР_1 під офіс
та магазин непродовольчих товарів по
АДРЕСА_1.

Управління з питань
наглядово-профілактичної діяльності
ГУ МНС України в Полтавській області в
своєму Висновку (технічні умови) №133
від 11.08.2008 року (а.с.53) не заперечувало
проти подальшого перепланування при
умові дотримання діючих протипожежних
норм та правил пожежної безпеки в
Україні при проектуванні та
будівництві.

ГЖЕД №7 в своєму листі від 13.08.2008 року за
№41476 (а.с.54) також не заперечувало проти
перепланування квартири АДРЕСА_1 під
офісно-торгове приміщення за умови
погодження проектної документації,
узгодженої з відповідними службами та
власниками суміжних квартир.

Полтавська міська
санітарно-епідеміологічна станція в
своєму листі №2064 від 15.08.2008 року (а.с.52)
розглянувши надані матеріали (заяву
від 13.08.2008 року №5198, передпроектну
пропозицію реконструкції квартири
АДРЕСА_1, розроблену приватним
підприємцем ОСОБА_9) попередньо
погодила реконструкцію квартири
АДРЕСА_1 під офісно-торгове приміщення.
Обов»язковою умовою є подальше
погодження проекту.

Сусіди ОСОБА_6 (а.с.55), ОСОБА_7 (а.с.56),
ОСОБА_8 (а.с.57) надали згоду ОСОБА_1 на
перевод з житлового фонду в нежитловий
фонд, реконструкцію під офіс та
магазин, узаконення прибудови
(добудови), проведення ремонтних робіт,
розміщення відповідної зовнішньої
вивіски до квартири АДРЕСА_1 з
влаштуванням окремого входу.

Відповідно до Містобудівельного
висновку відповідності обґрунтування
розподілу територій та визначення меж
земельних ділянок для виготовлення
технічної документації із землеустрою
№630 від 16.04.2013 року Управління з питань
містобудування та архітектури
виконавчого комітету Полтавської
міської ради (а.с.99-100) містобудівний
висновок відповідності обґрунтування
розподілу території та визначення меж
земельних ділянок для виготовлення
даної документації землеустрою
відповідає вимогам технічного
завдання №094 від 30.08.2011 року та
затвердженій містобудівній
документації.

Згідно рішення тридцять другої сесії
шостого скликання від 12.07.2013 року «Про
надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою юридичним
та фізичним особам» (а.с.93-94) ОСОБА_1
надано дозвіл на розроблення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості).

Відповідно до Звіту технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж квартири АДРЕСА_1 (а.с.
109-118) за результатами проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж
квартири АДРЕСА_1, замовник ОСОБА_1,
встановлено його відповідність
інженерній надійності і безпечній
експлуатації.

Згідно частини 2 ст.328 ЦК України
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено,
що власник майна може пред"явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

На підставі вищевикладеного,
зібраних по справі доказів, у суду є всі
підстави задовольнити позов позивача
ОСОБА_1.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч.2 ст.328, ст.392 ЦК України,
ст.4-14, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на
нежитлове приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, яке складається з: коридору 1
площею 2,1 кв.м, санвузлу 2 площею 1,9 кв.м,
приміщення 3 площею 25,9 кв.м, приміщення 4
площею 17,2 кв.м, приміщення 5 площею 13,00
кв.м, загальною площею 60,1 кв.м та сарай
площею 2,00 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий

Т.В.Турченко