Справа № 344/157/14-ц
Провадження № 2/344/1494/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді
Польської М.В.

при секретарі c/з
Дзюбак Х.Б..

з участю позивача ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання договору довічного
утримання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 подала до Івано-Франківського
міського суду позов до ОСОБА_3 про
розірвання договору довічного
утримання від 12.03.2010 року та скасування
державної реєстрації права власності
на квартиру АДРЕСА_1 за відповідачем.

Позивач просила позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнала
повністю, не заперечила щодо їх
задоволення, при цьому зазначила суду
щодо невірно викладених обставин
позивачем даного спору.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та перевіривши всі докази в
їх сукупності,приходить до висновку
про задоволення позовних вимог,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.03.2010 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір
довічного утримання, що посвідчений
державним нотаріусом Першої
Івано-Франківської державної
нотаріальної контори Дмитрук С.Д. за
№6-138 (а.с.9-10).

Умовами даного договору обумовлено
сторонами утримання (догляду)
відчужувача ОСОБА_2 з боку набувача
ОСОБА_3 та передачу у власність
квартири АДРЕСА_1.

Як слідує зі ст..755, 756 ЦК України договір
довічного утримання (догляду) може бути
розірваний за рішенням суду: 1) на
вимогу відчужувача або третьої особи,
на користь якої він був укладений, у
разі невиконання або неналежного
виконання набувачем своїх обов'язків,
незалежно від його вини; 2) на вимогу
набувача. У разі розірвання договору
довічного утримання (догляду) у зв'язку
з невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за
договором, відчужувач набуває право
власності на майно, яке було ним
передане, і має право вимагати його
повернення. У цьому разі витрати,
зроблені набувачем на утримання та
(або) догляд відчужувача, не підлягають
поверненню. У разі розірвання договору
у зв'язку з неможливістю його
подальшого виконання набувачем з
підстав, що мають істотне значення, суд
може залишити за набувачем право
власності на частину майна, з
урахуванням тривалості часу, протягом
якого він належно виконував свої
обов'язки за договором.

Позивач посилається на недостатнє
виконання набувачем умов договору з
квітня 2013 року, коли між сторонами
виник конфлікт. Відповідач вказує на
безпідставні звинувачення відчужувача
щодо належного догляду.

Відповідно до приписів ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як слідує зі ст..174 ч.4 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Відповідач зазначила про
відсутність бажання подальшого
догляду за позивачем за умовами
договору від 12.03.2010 року, та
недоцільність продовження договірних
відносин, незважаючи на певний вклад в
квартиру АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення. Визнання відповідачами
позову прийняте судом.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст. 526, 530, 755, 756 ЦК України, керуючись
ст.ст. 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання
(догляду), укладений 12 березня 2010 року
мід ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений
державним нотаріусом Першої
Івано-Франківської державної
нотаріальної контори Дмитрук С.Д.,
зареєстрований в реєстрі за №6-138.

Скасувати державну реєстрацію права
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Довідка: повний текст рішення
виготовлено 05 березня 2014 року.

Суддя
Польська М.В.