РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/409/14-ц

провадження у справі № 2/0285/388/14

26 лютого 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний
суд Житомирської області у складі
судді Романюк Ю.Г., за участі секретаря
судового засідання Медяної І.В. та осіб,
які беруть участь у справі:

позивач: не прибула,

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей, -

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2014 року позивач звернулась до
суду з позовною заявою до відповідача
про стягнення аліментів, у якій просить
стягувати з відповідача на її користь
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, по 400 грн. на кожну дитину,
починаючи з дня подачі заяви до суду і
до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що з відповідачем перебуває у
зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу
мають неповнолітніх дітей. Відповідач
не надає своєчасної та належної
матеріальної допомоги на їх утримання.
Відповідач здоровий, працездатний має
нерегулярний мінливий дохід, який
дозволяє надавати грошову допомогу на
утримання їхніх дітей.

В судове засідання позивач не прибула,
подав письмову заяву в якій просить
справу слухати без її участі, уточнила
позовні вимоги та просить стягувати з
відповідача аліменти на її користь на
утримання неповнолітніх дітей в
твердій грошовій сумі по 350 грн. на
кожну дитину щомісяця до повноліття
дітей.

Відповідач в судове засідання не
прибув, подав письмову заяву, в якій
просить справу слухати без його участі,
зазначаючи, що уточнені позовні вимоги
в розмірі по 350 грн. на кожну дитину
визнає в повному обсязі та не заперечує
проти їх задоволення.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані
докази, з'ясувавши всі обставини справи
в їх сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення повністю з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтв про народження № НОМЕР_2 від
07.10.2008 року та № НОМЕР_3 від 05.12.2006 року,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сторони у справі - є
батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.6, 7).

Діти знаходяться на утриманні позивача
(а.с.3).

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено в судовому засіданні,
відповідач є здоровою та працездатною
особою молодого віку, постійного
офіційного місця роботи не має, має
нерегулярний мінливий дохід; інших
неповнолітніх дітей, окрім синів
ОСОБА_5 і ОСОБА_4, та непрацездатних осіб
на утриманні - не має.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх
дітей є одним з головних
конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51
Конституції України) і традиційно
закріплюється в сімейному
законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 pоку,
батько або (і) інші особи, що виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здатностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Це положення відбите і в українському
законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного
кодексу України (далі - СК України)
вказує на обов'язок кожного з батьків
утримувати дитину. Таке утримання є
безумовним, оскільки Закон не
передбачає будь-яких спеціальних умов
для виникнення обов'язку батьків з
утримання своїх дітей, та не передбачає
звільнення батьків від утримання
незалежно від того, чи є батьки
працездатними, та чи є в них кошти,
достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Способи
виконання обов'язку утримувати дитину
визначені статтею 181 СК України, за
змістом якої, кошти на утримання дитини
(аліменти) за рішенням суду
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, суд за заявою платника
або одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

В пункті 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006
року, роз'яснено, що вирішуючи питання
щодо розміру аліментів, суд повинен
урахувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень. Суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених фізичними або юридичними
особами вимог і на підставі наданих
ними доказів.

З'ясувавши всі обставини справи в їх
сукупності, підтверджені дослідженими
у судовому засіданні доказами -
будь-яких обставин, що унеможливлюють
надання відповідачем матеріальної
допомоги своїм дітям, у розмірі, що
зазначений позивачем у позовній заяві,
на момент розгляду справи судом не
встановлено.

Враховуючи вищевикладене, а також
обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК
України, суд приходить до висновку, що
відповідач спроможний сплачувати
аліменти в розмірі, що зазначений в
позові, а тому, задовольняє позовні
вимоги в повному обсязі.

Як відповідач, так і позивач, в рівних
частках повинні утримувати своїх дітей
до досягнення ними повноліття, що разом
із присудженим розміром аліментів
забезпечить належне утримання дітей.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий
збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні
60 копійок підлягає стягненню з
відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-
215, 218, 367 Цивільного процесуального
кодексу України, статтями 141, 180-184, 191
Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця м. Новоград-Волинський,
Житомирської області
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти
на утримання неповнолітніх дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_7 - у твердій грошовій сумі в
розмірі по 350 (триста п'ятдесят) гривень
на кожну дитину щомісячно, починаючи
від дня пред'явлення позову - 30 січня 2014
року і до досягнення повноліття дітьми,
тобто: до ІНФОРМАЦІЯ_8 року - на
утримання сина ОСОБА_5, до ІНФОРМАЦІЯ_9
року - на утримання сина ОСОБА_4.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід
держави судовий збір в сумі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
протягом 10 (десяти) днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 (десяти)
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ю.Г. Романюк