Справа № 1518/1251/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2014 р. Любашівський районний
суд Одеської області

в складі:

головуючого судді - Дармакуки Т.П.,

при секретарі - Копищик М.С.,

з участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача -
Ватренко С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Любашівка справу за
позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Любашівському
районі Одеської області про стягнення
моральної шкоди,

встановив:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до
Любашівського районного суду Одеської
області з позовом про стягнення
моральної шкоди в розмірі 220400 грн. В
обґрунтування вимог в позові вказує, що
12 серпня 2004 року працюючи охоронцем у
Дніпропетровському ЗАТ «Трест
Дніпробуд» отримав виробничу травму
-закритий перелом правої бедрової
кістки з ушкодженням судин гомілки. 11
грудня 2004 року комісією з
розслідування обставин нещасного
випадку складено Акт про нещасний
випадок на підприємстві /форма Н-1/. 15
березня 2005 року рішенням Одеської
обласної травматологічної МСЕК йому
встановлено 2 групу інвалідності на 70 %
працездатності.

В результаті виробничої травми він
відчуває фізичні та моральні
страждання, які пов»язані із
погіршенням стану здоров»я, відчуттям
безпорядності, переживань, пов»язаних
із ампутацією ноги, складною операцією,
яку йому довелося перенести після
травми, отриманої на виробництві. З
моменту отримання травми він переживає
моральні страждання, тому що ставши
інвалідом 2 групи, не може більше
трудитися. Також вказуючи на те, що він
втратив 70 % професійної працездатності,
вважає, що має право на відшкодування
моральної шкоди в розмірі не менше
двохсот розмірів мінімальної
заробітної плати, установленої на день
виплати, яка складає 220400 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримав та просив задовольнити
в повному об»ємі.

Представник Фонду позов не визнав,
посилаючись на те, що вимоги позивача є
безпідставними, оскільки, на думку
представника, ОСОБА_1 повинен був
звернутися до Фонду із заявою про
відшкодування йому моральної шкоди з
додаванням відповідного висновку
медичних органів. Оскільки позивач
цього не зробив, то підстав для виплати
моральної шкоди не має.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи в
межах заявлених позовних вимог і на
підставі наданих сторонами доказів,
суд приходить до висновку про
задоволення позову виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.173 КЗпП України шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

В судовому засіданні безспірно
встановлено, що 12 серпня 2004 року ОСОБА_1,
працюючи охоронцем у
Дніпропетровському ЗАТ «Трест
Дніпробуд» отримав виробничу травму -
закритий перелом правої бедрової
кістки з ушкодженням судин гомілки,
внаслідок чого ОСОБА_1 ампутовано
праву нижню кінцівку ноги..

По даному факту комісією, яка була
призначена наказом Дніпропетровського
ЗАТ «Трест Дніпробуд», було проведено
розслідування, під час якого даний
випадок був визнаний страховим,
пов'язаний з виробництвом , про що було
складено акт форми Н-1 від 11.12.2004 року
про нещасний випадок. З акту
вбачається, що 12 серпня 2004 року згідно
графіку чергувань ОСОБА_1 перебував на
324 км автодороги Київ-Одеса, з метою
охорони дорожньо-будівельної техніки,
яка знаходилася на дільниці
будівництва автодороги. Близько 20
години 30 хвилин він переходив дорогу
та на нього здійснив наїзд автомобіль,
в результаті чого ОСОБА_1 отримав
тілесні ушкодження, а водій із місця
пригоди зник /а.с.6-12/.

Рішенням МСЕК, у зв'язку з отриманням
ушкодженням здоров'я, ОСОБА_1 була
встановлена 2 група інвалідності та
встановлена втрата професійної
працездатності в розмірі 70 %
безстроково /а.с.4-5, 31-33/.

Згідно висновку комісійної
судово-медичної експертизи № 265 від
14.10.2013 р. ОСОБА_1 за наслідком ДТП 12.08.2004
р. були спричиненні тяжкі тілесні
ушкодження у вигляді закритого
перелому великоберцової кістки правої
голені в середньої третьої із
зміщенням відломків ушкодженням судин
голені… наслідком зазначеного
перелому великоберцової кістки правої
голені, отриманого в результаті ДТП,
стала ампутація правої нижньої
кінцівки до рівня середньої третьої
бедра, що складає 65 % постійної втрати
загальної працездатності.
Вищезазначений наслідок травми,
отриманий в результаті ДТП, тягне за
собою постійну втрату професійної
працездатності в розмірі 70 %. Між
закритим переломом, який отриманий
ОСОБА_1 в результаті ДТП 12.08.2004 р. та
наслідками у виді ампутації ноги є
причинний зв»язок.

Як вбачається із листа від 03.10.2012 р. № 396
відділення виконавчої дирекції Фонду в
Ананьївському районі, 5 квітня 2005 року
відділенням ВД Фонду ССНВВ у
м.Дніпропетровську, ОСОБА_1 була
призначена та сплачена одноразова
допомога в розмірі 15138,39 грн. та
щомісячна грошова сума в розмірі 163 грн.
56 коп. На підставі заяви потерпілого 06
вересня 2006 року згідно Акту
прийняття-передачі особових справ,
особова справа ОСОБА_1 була передана до
відділення ВД Фонду ССНВВ в
Ананьївському районі та ОСОБА_1 отримує
щомісячно 360 грн. 75 коп. щомісячної
страхової виплати /а.с.29-30/.

В подальшому згідно наказу Фонду ССНВВ
від 26 березня 2013 р. № 148 відділення ВД
Фонду ССНВВ в Ананьївському районі
ліквідовано та його функції передано
відділенню виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Любашівському районі
/а.с.121-123/.

Відповідно до ч. 1 ст.34 ЗУ «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», яка діяла на час
встановлення ОСОБА_1 втрати
професійної працездатності,
встановлювала, що моральна (немайнова)
шкода, заподіяна умовами виробництва,
яка не спричинила втрати потерпілим
професійної працездатності,
відшкодовується Фондом соціального
страхування від нещасних випадків за
заявою потерпілого з викладом
характеру заподіяної моральної
(немайнової) шкоди та за поданням
відповідного висновку медичних
органів. Відшкодування здійснюється у
вигляді одноразової страхової виплати
незалежно від інших видів страхових
виплат. Сума страхової виплати за
моральну (немайнову) шкоду
визначається в судовому порядку. При
цьому сума страхової виплати не може
перевищувати двохсот розмірів
мінімальної заробітної плати,
встановленої на день виплати,
незалежно від будь-яких інших
страхових виплат.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, які
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступень зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

На підставі ухвали суду по справі
була проведена судово-психологічна
експертиза та згідно висновку експерта
№ 2н від 11 лютого 2014 року, ситуація із
ДТП, яка мала місце 12 серпня 2004 р. і
спричинення тяжких тілесних ушкоджень
ОСОБА_1 є психотравмуючого для нього
життєвою ситуацією (психотравматичним
фактором). В результаті ДТП і
ушкодженням здоров»я ОСОБА_1 завдано
моральних страждань (заподіяно
маральну шкоду). Можливий грошовий
розмір компенсації завданої ОСОБА_1
моральних страждань може складати 576
МЗП, розмір яких приймається рівним
розміру мінімальної заробітної плати в
Україні, прийнятій на момент винесення
рішення судом.

З огляду на зазначене, суд приходить до
висновку, що внаслідок отриманої
травми на виробництві ОСОБА_1 дійсно
заподіяно моральну шкоду, яка
виразилася в моральних стражданнях та
переживаннях, порушенні душевної
рівноваги, в зв"язку із тим, що він
отримав каліцтво, переніс фізичний
біль, йому довелося тривалий час
лікуватися, в нього змінено звичний
спосіб життя, він не може реалізувати
свої життєві та виробничі плани, має
почуття неповноцінності, настали
незворотні наслідки, оскільки йому
ампутовано нижню частину ноги та
встановлено 70% втрати професійної
працездатності безстроково та надано 2
групу інвалідності.

Суд розглядає цивільні справи
відповідно до вимог ст.11

ЦПК України, тобто в межах заявлених
вимог та на підставі наданих сторонами
доказів, належність та допустимість
яких перевірена судом та їм надана
оцінка в рішенні суду. Позивачем
заявлено вимогу про стягнення із
відповідача моральної шкоди в розмірі
220400 грн., яка є значно меншою ніж
визначив судовий експерт. Тому,
враховуючи зазначені обставини та
керуючись положенням ст.23 ЦК України, ч.
1 ст.34 ЗУ «Про загальнообов»язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
ст.11 ЦПК України та виходячи із засад
розумності і справедливості, суд
приходить до висновку стягнути із
відповідача на користь позивача
моральну шкоду в розмірі 220400 грн., яка
на думку суду, відповідає глибині
моральних та фізичних страждань
позивача, ступеню втрати ним
професійної працездатності.

Враховуючи зазначені обставини,
посилання представника Фонду на
відсутність висновку медичних органів
про наявність факту заподіяння
моральної шкоди ОСОБА_1 безпідставні.

Посилання Фонду на те, що
відсутня вина відповідача в
заподіянні моральної шкоди ОСОБА_1, суд
не приймає до уваги, оскільки обов'язок
по відшкодуванню моральної шкоди несе
Фонд, відповідно до ч. 3 ст.34 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
який діяв на момент спричинення травми
позивачу.

Відповідно до п. 2 ст. Закону України
«Про судовий збір», від сплати судового
збору звільняються, зокрема позивачі -
за подання позовів про відшкодування
шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Відповідно до п. 18 ст.5 Закону України
«Про судовий збір», від сплати судового
збору звільняються органи фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Керуючись ст.ст.10-11, 60-64, 212-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Любашівському
районі Одеської області про стягнення
моральної шкоди - задовольнити
повністю.

2. Стягнути із відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Любашівському
районі Одеської області на користь
ОСОБА_1 220400 грн. моральної шкоди.

3. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення в апеляційний суд
Одеської області через Любашівський
районний суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.П. Дармакука