Справа № 357/8387/13-ц Головуючий у І
інстанції Дмитренко А.М.Провадження №
22-ц/780/285/14 Доповідач у 2
інстанції ГолубКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді Голуб С.А.

суддів Приходько К.П., Таргоній Д.О.

при секретарі Дмитренко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 01 листопада 2013
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1, 3-я особа: Служба
у справах дітей Білоцерківської
міської ради Київської області про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» про визнання кредитора
таким, що прострочив прийняття
виконання зобов'язання за договором,-

встановила:

У червні 2013 року позивач пред»явив
в суді названий позов посилаючись на
те, що 28 листопада 2012 року між
Публічним акціонерним товариством
«Сведбанк» та Факторинговою компанією
«Вектор Плюс» укладено договір
факторингу, відповідно до якого банк
відступає фактору свої права вимоги
заборгованості по кредитних
договорах, укладених із боржниками,
право на вимогу якої належить банку на
підставі документації. Разом з правами
вимоги до фактора переходять всі
пов'язані з ними права грошової вимоги
щодо нарахованих та несплачених
боржниками процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших обов'язкових
платежів.

28 листопада 2012 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ФК «Вектор Плюс» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні
ініціативи») укладено договір
факторингу, відповідно до якого клієнт
відступає фактору свої права вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з боржниками, право на вимогу
якої належить клієнту на підставі
документації, отже, фактично позивач
ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло
статусу нового кредитора /стягувача/ за
договором від 10 червня 2008 року,
позичальником згідно якого є
відповідач ОСОБА_1

10 червня 2008 року Відкрите
акціонерне товариство «Сведбанк» (далі
ВАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1 уклали
кредитний договір з подальшим
внесенням змін та доповнень,
відповідно до умов якого позичальнику
було надано кредит в сумі 45 000 дол.США, а
відповідач зобов'язувався повернути
наданий кредит і сплатити проценти за
користування коштами в строк,
передбачений умовами договору.

Своїх зобов'язань відповідач не
виконує, станом на 10 квітня 2013 року він
має прострочену заборгованість за
кредитом в сумі 47326,43 дол.США, по
відсотках-6830,31 дол.США, пеня-1414,20
дол.США.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
ВАТ «Сведбанк» та відповідачем
укладено іпотечний договір, предметом
якого є квартира АДРЕСА_1 вартістю 240
154,77 грн., що в еквіваленті становить 30300
дол.США.

Оскільки позичальником порушені
умови кредитного договору, то позивач
просив суд звернути стягнення на
предмет іпотеки, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_1, на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи» в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором від 10.06.2008 року № 2633/0608/45-002
станом на 10.04.2013 року в розмірі 444 178
грн.52 коп., а саме: за кредитом-378280,15 грн.,
по відсотках- 54594,67 грн., пеня-11303,70 грн.,
шляхом проведення прилюдних торгів
згідно Закону України «Про виконавче
провадження», встановивши початкову
ціну предмету іпотеки на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна; стягнути з
відповідача судовий збір в сумі 3441 грн.

Відповідач пред»явив в суді
зустрічний позов до ТОВ «Кредитні
ініціативи» про визнання кредитора
таким, що прострочив прийняття
виконання зобов'язання за договором,
який обґрунтував тим, що 28 березня 2013
року та 24 травня 2013 року він звертався
письмово до ТОВ «Кредитні ініціативи»
та зазначав, що надіслані йому листи
щодо заміни кредитора у зобов'язанні не
містять жодних доказів переходу прав
за кредитним договором від ВАТ
«Сведбанк» до позивача, а тому згідно
приписів ЦК боржник має право не
виконувати свого обов'язку новому
кредиторові до надання боржникові
доказів переходу до нового кредитора
прав у зобов'язанні. Також відповідач
просив відкрити рахунки для погашення
ним заборгованості за кредитним
договором у доларах США, але доказів
переуступки права вимоги йому так і не
було надано, отже, ТОВ «Кредитні
ініціативи» не вчинило необхідних дій
для того, щоб позичальник мав
можливість погашати заборгованість за
кредитним договором, а тому позивач
вважається кредитором, що прострочив
прийняття виконання зобов'язання за
кредитним договором в період з 28.11.2012
року по даний час.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 01 листопада 2013 року в задоволенні
позовів відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
позивач оскаржив його в апеляційному
порядку. Зокрема не погоджується із
висновками суду в тій частині, що
позивач не довів позовних вимог,
оскільки не надав суду належний
розрахунок заборгованості
відповідача. При цьому позивач вказує,
що наданий витяг з особового рахунку
відповідача є первинним
бухгалтерським документом, а тому
підтверджує розмір заборгованості
відповідача. Також не погоджується із
висновком суду про неспівмірність
розміру заборгованості з вартістю
предмета іпотеки.

У зв»язку із наведеним, позивач
просить рішення суду скасувати рішення
суду в частині відмови у задоволенні
його позову і ухвалити в цій частині
нове рішення про задоволення позову .

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи у межах доводів
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 10 червня 2008 року між
ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір на купівлю житлової
нерухомості № 2633/0608/45-002 на строк
до 10.06.2038 року, згідно якого
позичальнику було надано кредит у
розмірі 45000 дол.США , а позичальник
зобов'язувався повернути кредит,
сплатити проценти за користування
кредитом та виконати свої зобов'язання
у повному обсязі у терміни, передбачені
цим договором, що стверджується копією
цього кредитного договору /а.с.6-10/.
29 квітня 2010 року між ПАТ «Сведбанк» та
ОСОБА_1 укладено договір про внесення
змін та доповнень № 1 до кредитного
договору № 2633/0608/45-002 від 10.06.2008 року, що
слідує з копії цього договору /а.с.11-12/.

Як передбачено вказаним
договором, сторони домовились, що
розмір строкової заборгованості за
кредитом, що відображена на
позичковому рахунку позичальника,
складає 47868,34 дол.США, також погодили
розмір простроченої заборгованості за
кредитом на дату укладення
договору-266,55 дол.США, розмір
простроченої заборгованості по
процентах-3101,88 дол.США, розмір
строкової заборгованості по
процентах-279,51 дол.США.

Договором про внесення змін також
визначено , що позичальник сплачує
банку проценти за користування
кредитом у розмірі: 11,9% річних за період
від дати укладання кредитного договору
по 29.04.2010 року включно; 7 % річних з 30.04.2010
року по 09.03.2011 року; 10 % річних з 10.03.2011
року по 09.03.2012 року; 12,97 % річних з 10.03.2012
року по 10.06.2038 року /п.4 договору/.

Цим договором змінено розмір
ануїтетного платежу, а саме: з 10.06.2010
року -325,01 дол.США; починаючи з 10.04.2011
року-423,03 дол.США; з 10.04.2012 року-526,29
дол.США. Крім того, розмір ануїтетних
платежів може бути змінено банком у
зв'язку із змінами процентної ставки
/п.5 договору/.

10 червня 2008 року між ВАТ
«Сведбанк» та відповідачем укладено
іпотечний договір № 2633/0608/45-002-Z-1 в
порядку забезпечення виконання
зобов'язань боржника за кредитним
договором.

Згідно з п.2 іпотечного договору,
предметом іпотеки є наступне нерухоме
майно: квартира під АДРЕСА_1 загальною
площею 36,3 кв.м, житловою площею 17,5 кв.м,
що належить іпотекодавцю на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу № 1-3007 від 10.06.2008 року,
заставна вартість предмета іпотеки
визначається сторонами в сумі 242781 грн.,
що еквівалентно 50058 дол.США.

Відповідно до п. 11 іпотечного
договору іпотекодержатель набуває
право звернути стягнення на предмет
іпотеки в разі невиконання
іпотекодавцем основного зобов'язання
повністю або частково, у т.ч. якщо
іпотекодавець не поверне суму кредиту,
проценти за користування кредитом,
пеню, іншу заборгованість, не сплатить
платежі та штрафи, що передбачені
та/або випливають з основного
зобов'язання, а також в інших випадках,
передбачених основним зобов'язанням та
цим договором, у т.ч. у випадку
одноразового прострочення основного
зобов'язання /як основного боргу, так і
процентів за ним/.

29 квітня 2010 року між ПАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено договір
про внесення змін та доповнень № 1 до
договору іпотеки № 2633/0608/45-002-Z-1 від 10
червня 2008 року . Вказаним договором
були внесені зміни щодо вартості
предмета іпотеки, яка на дату укладання
цього договору становить 240154,77 грн., що
еквівалентно 30300 дол.США за офіційним
курсом НБУ.

28 листопада 2012 року між ПАТ
«Сведбанк», яке виступає
правонаступником ВАТ «Сведбанк», та
ТОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» укладено договір факторингу № 15,
за умовами якого банк відступає
фактору свої права вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з боржниками, зазначених у
реєстрі заборгованостей боржників,
право на вимогу якої належить банку на
підставі документації, а фактор шляхом
надання фінансової послуги банку
набуває права вимоги такої
заборгованості від боржників та
передає банку за плату грошові кошти в
розпорядження у розмірі, що становить
ціну продажу. При цьому сторони
погодили, що право вимоги
заборгованості по кредитних договорах
та право вимоги по договорах
забезпечення, укладених з боржниками,
відступається банком фактору за цим
договором без надання будь-яких
гарантій, окрім тих, що вказані у цьому
договорі, що стверджується копією
договору /а.с. 28-34/.

28 листопада 2012 року між ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
/клієнт/ та ТОВ «Кредитні ініціативи»
/фактор/ укладено договір факторингу,
за умовами якого клієнт відступає
фактору свої права вимоги
заборгованості по кредитних
договорах, укладених з боржниками,
зазначених у Реєстрі заборгованості
боржників та у Переліку кредитних
договорів та договорів забезпечення,
право на вимогу якої належить клієнту
на підставі документації, а фактор
шляхом надання фінансової послуги
клієнту набуває права вимоги такої
заборгованості від боржників. Після
переходу прав вимоги заборгованості до
фактора, останній має право
нараховувати, в якості нового
кредитора, проценти, комісії, штрафні
санкції та інші обов'язкові платежі по
відношенню до боржників у разі
невиконання ними вимог кредитних
договорів по сплаті обов'язкових
платежів, строк оплати яких не настав
на дату підписання цього договору, але
настане у майбутньому /а.с. 35-39/.

28 листопада 2012 року між ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено
договір про передачу прав за іпотечним
договором, в якому передбачено, що
разом з відступленням прав вимоги
заборгованостей по кредитних
договорах від боржників, що
здійснюється на підставі договору
факторингу від 28 листопада 2012 року,
одночасно передаються права вимоги за
іпотечними договорами, перелік яких
наведено у Додатку № 1 до цього
договору /а.с.41/.

Відмовляючи у задоволенні позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд першої інстанції виходив з того, що
розрахунок заборгованості
відповідача за кредитним договором з
вказівкою всіх його складових є
необхідним при вирішенні питання про
звернення стягнення на предмет
іпотеки. До позовної заяви позивачем
додано розрахунок заборгованості
/а.с.24/, в якому вказано тільки загальні
суми заборгованості по тілу кредиту, по
відсотках та пеня, відсутній
розрахунок заборгованості, в якому
було б вказано сплачені відповідачем
суми коштів, їх зарахування, залишок
заборгованості на початок та кінець
кожного періоду, розрахунок
заборгованості по відсотках, процентна
ставка, за якою проведено нарахування
відсотків, оскільки згідно договору
про внесення змін до кредитного
договору ця процентна ставка є різною у
відповідних періодах. Позивачем у
розрахунку нараховано пеню у доларах
США, що суперечить нормам діючого
законодавства та умовам кредитного
договору.

Крім того, позивачем не зазначено при
розрахунку пені період за який
проведено її нарахування, розмір
облікової ставки НБУ, за якою
розраховується пеня відповідно до умов
кредитного договору, суму
заборгованості, на яку нараховано пеню.
В судовому засіданні неодноразово
обговорювалося питання щодо
розрахунку заборгованості відповідача
за кредитним договором, представнику
позивачу надавався час, в т.ч. і за його
клопотанням, з метою підготовки
належного розрахунку, але такий
розрахунок суду так і не було надано, а
представник позивача пояснив в
судовому засіданні, що розрахунок
заборгованості, в якому були б наведені
всі зазначені вище дані, позивач надати
не має можливості, також позивач не
може надати суду доказів на
обґрунтування доданого до позовної
заяви розрахунку. Відсутність
належного розрахунку заборгованості
відповідача за кредитним договором
позбавляє суд можливості вирішити
питання про звернення стягнення на
предмет іпотеки .

Судова колегія погоджується із такими
висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Заявляючи позов про стягнення
заборгованості, позивач надав суду на
доведення її розміру розрахунок
заборгованності за кредитом у валюті
договору.( а.с.24)

Текст наданого розрахунку в порушення
вимог виготовлений надзвичайно
дрібним шрифтом, який є дуже складним
для сприйняття. Крім того, відповідач
заперечував проти такого розміру
заборгованості і надавав суду докази
сплати ним платежів за кредитним
договором протягом 2008-2012 років, а саме
квитанції. (а.с.84-114) Разом із тим, із
розрахунку заборгованості не можна
перевірити заперечення відповідача і
з»ясувати чи зараховувались сплачені
ним кошти для погашення
заборгованості.

При розгляді апеляційної скарги
представник позивача не обгрунтував
доводи своєї апеляційної скарги з
посиланням на докази, які містяться в
матеріалах справи. В розрахунку
заборгованості не міг вказати на
колонки, які б спростовували надані
відповідачем докази повернення ним
кредиту.

Крім того, в матеріалах справи
міститься фотокопія додатку № 1 до
Договору про передачу прав за
іпотечними договорами від 28 листопада
2012 року, яка також виготовлена досить
дрібним шрифтом і неналежної якості
(а.с.149-181). Представник позивача не зміг
в судовому засіданні з посиланням на
вказаний доказ вказати, який розмір
заборгованості відповідача був
відступлений ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор плюс» позивачу.
Названий документ є взагалі не
читаємим із-за низької якості копії.

Таким чином колегія суддів вважає, що
доводи апляційної скарги не
грунтуються на матеріалах справи.
Представник позивача в суді
апеляційної інстанції не зміг
спростувати висновків суду щодо
відсутності належних і допустимих
доказів розміру заборгованості
відповідача перед позивачем і пояснив,
що будь-яких інших доказів ніж ті, які є
в матеріалах справи він надати суду не
може.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги
не спростували висновків суду.а тому
апеляційна скаргі підлягає відхиленню,
а рішення суду першої інстанції
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308 ЦПК України,
судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 01листопада 2013 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Судді Голуб С.А.

Таргоній Д.О.

Приходько К.П.