Провадження № 2/234/124/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року
місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької
області

у складі: головуючого судді Кравченко
О.Ю.

при секретарі Ткачовій А.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Універсальна біржа
нерухомості «Владислав ЛТД», третя
особа Управління Держземагенства у
м.Краматорську про визнання права
власності за земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

До Краматорського міського суду
звернулася ОСОБА_2 з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Універсальна біржа
нерухомості «Владислав ЛТД» про
визнання права власності на земельну
ділянку. В обґрунтування позову
посилається на те, що 08.06.2000 року
універсальною біржею нерухомості
«Владислав» зафіксований факт угоди
між членом біржі ОСОБА_3 та членом біржі
ОСОБА_2. У підтвердження цього був
укладений договір міни від 08.06.2000 року,
відповідно до якого у власність ОСОБА_3
переходить однокімнатна квартира за
адресою: АДРЕСА_1, а у власність ОСОБА_2
переходить домоволодіння, яке
складається із житлового будинку та
надвірних споруд, розташованих на
земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2.
Дійсність договору міни, укладеного на
УБН «Владіслав» підтверджується
рішенням Краматорського міського суду
від 07.10.2008 року №2-6438/2008. Домоволодіння
по АДРЕСА_2 було зареєстровано в
установленому порядку на ОСОБА_2. Однак
земельна ділянка не зареєстрована і не
оформлена, оскільки державний акт на
право власності на землю
зареєстрований на ОСОБА_3. Позивачка
просить суд визнати право власності на
земельну ділянку, яка знаходиться за
адресою АДРЕСА_2 за ОСОБА_2.

У судовому засіданні представник
позивача за довіреністю - ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги та суду
пояснила, що у договорі міни не
зазначено, що міняється будинок із
земельною ділянкою, внаслідок чого
позивачка не може оформити право
власності на земельну ділянку. Вважає,
що біржа відповідає за правильність
оформлення договору міни та з вини
біржі позивачка не може зареєструвати
право власності на земельну ділянку.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у його відсутність, не
заперечує проти задоволення позову.

Вислухав пояснення представника
позивача, дослідивши надані докази, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що в Універсальній
біржі нерухомості «Владислав» між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір
міни від 08.06.2000 року, відповідно до
якого у власність ОСОБА_3 переходить
однокімнатна квартира АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_2. У власність ОСОБА_2
переходить домоволодіння АДРЕСА_2, яке
належить ОСОБА_3 (а.с.9).

Як вбачається із копії свідоцтва про
шлюб, ОСОБА_2 26.07.2011 року уклала шлюб з
ОСОБА_6 та змінила дошлюбне прізвище
«ОСОБА_2» на «ОСОБА_2» (а.с.7).

Як вбачається з копії державного
акту на право приватної власності на
землю серії І-ДН №176128, право власності
на земельну ділянку площею 0,060 га,
розташовану по АДРЕСА_2 зареєстровано
за ОСОБА_3 на підставі рішення
виконкому Краматорської міської ради
від 21.01.1998 року №31 (а.с.6).

Як визначено статтею 120 ЗК України
у разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Статтею 377 ЦК України встановлено, що до
особи, яка придбала житловий будинок,
будівлю або споруду переходить право
власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених
договором.

Якщо договором про відчуження
житлового будинку, будівлі або споруди
розмір земельної ділянки не
визначений, до набувача переходить
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування.

Отже, законодавством визначено, що з
виникненням права власності на будівлю
чи споруду до власника переходить
право власності на частину земельної
ділянки, на якій розташована належна
йому на праві власності будівля чи
споруда.

На земельну ділянку, що перевищує
визначені статтею 120 ЗК України та
статтею 377 ЦК України розміри, право
власності виникає на загальних
підставах та у порядку, визначених
чинним законодавством.

Порядок передачі у власність
громадянам земельних ділянок із земель
державної або комунальної власності
передбачений статтею 116 ЗК України.

Згідно з частинами першою статті 116 ЗК
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Пунктом 34 статті 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування" передбачено,
що до виключної компетенції
відповідної ради належить вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин, які
розглядаються виключно на пленарному
засіданні ради - сесії.

Таким чином, виникнення права
власності на об'єкти нерухомості не є
безумовною підставою для
автоматичного укладення угоди щодо
земельної ділянки. Обов'язковою умовою
передачі у власність земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, є наявність
позитивного рішення сесії відповідної
ради про передачу земельної ділянки у
власність.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право
власності на землю гарантується
Конституцією України. Право власності
на землю (земельну ділянку)
набувається і здійснюється відповідно
до закону.

Судом встановлено, що відповідно до
державного акту на право приватної
власності на землю ОСОБА_3 на підставі
рішення на підставі рішення виконкому
Краматорської міської ради від 21.01.1998
року №31передана у приватну власність
земельна ділянка площею 0,060 гектарів
для будівництва та обслуговування
жилого будинку і господарських
будівель, яка розташована по АДРЕСА_2.
Акт зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 0620.

Відповідач - ТОВ «Універсальна біржа
нерухомості «Владислав ЛТД» не є
стороною договору міни, укладеного між
ОСОБА_3 та позивачкою, між біржею та
позивачкою немає спору щодо права
власності на земельну ділянку, яка
розташована по АДРЕСА_2. Тому ТОВ
«Універсальна біржа нерухомості
«Владислав ЛТД» не є належним
відповідачем у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд
за клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучити у справі іншу особу як
співвідповідача.

Тобто, з моменту набуття законної сили
Законом № 2453 - VI від 07.07.2010 року - з 30
липня 2010 року суд не може за власною
ініціативою замінити первісного
відповідача належним відповідачем або
залучити до участі у справу іншу особу
в якості співвідповідачів, це можливо
лише за клопотанням позивача.

Під час розгляду справи судом було
роз'яснено представнику позивача його
право на подання клопотання про заміну
неналежного відповідача у справі, але
таких клопотань від імені позивача та
його представника під час розгляду
справи заявлено не було.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 12
червня 2009 року «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства, що регулюють
провадження у справі до судового
розгляду», суд не вправі зі своєї
ініціативи і без згоди позивача
залучати інших відповідачів до участі
у справі як співвідповідачів. Суд
зобов'язаний вирішити справу за тим
позовом, що пред'явлений, і відносно до
тих відповідачів, які зазначені в
ньому.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

За таких обставин, враховуючи те, що
позивачем позов заявлено до
неналежного відповідача, що є
самостійною підставою для відмови у
позові, суд вважає, що у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Універсальна біржа нерухомості
«Владислав ЛТД» необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3, 8, 10, 12-15, 88, 212-215, 223 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Універсальна біржа
нерухомості «Владислав ЛТД», третя
особа Управління Держземагенства у
м.Краматорську про визнання права
власності за земельну ділянку -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення
Краматорського міського суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя О. Ю. Кравченко