Справа №
Номер провадження № 2/232/150/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року
м. Кіровське

Кіровський міський суд Донецької
області у складі:

головуючого - судді
Назаренко А.В.

при секретарі
Крамар В.М.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Догонової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства „ДТЕК шахта
Комсомолець Донбасу» про
відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з зазначеним позовом
до Публічного акціонерного товариства
„ДТЕК шахта Комсомолець Донбасу» (далі
- ПАТ «ДТЕК шахта Комсомолець Донбасу»).
В обґрунтування позову послався на те,
що шкідливі та небезпечні умови праці
на підприємстві призвели до виникнення
у нього професійного захворювання -
хронічне обструктивне захворювання
легенів пилової етіології, другої
стадії, ускладнена легенева
недостатність 1-П ступеня. Згідно
висновку МСЕК від 23 січня 2014 року йому
вперше було встановлено 30% втрати
професійної працездатності у зв'язку з
професійним захворюванням, визнано
інвалідом Ш групи з 23 січня 2014 року по 1
лютого 2016 року, встановлена потреба у
санаторно-курортному та
медикаментозному лікуванні. Оскільки
втрата працездатності спричинила йому
фізичні та моральні страждання,
призвела до порушення нормальних
соціальних зв'язків, необхідності
додавання додаткових зусиль для
організації життя, необхідності
постійно лікуватися, йому заподіяно
моральну шкоду, яку позивач просить
відшкодувати йому за рахунок
відповідача шляхом стягнення
одноразової грошової компенсації в
розмірі 15000 грн.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги, просив їх
задовольнити.

Представник позивача Догонова
Г.В., діюча на підставі довіреності від 1
січня 2014 року без обмеження
повноважень, позов не визнала і суду
пояснила, що позивач, вважаючи себе
хворим з 2010 року, продовжив працювати у
важких умовах праці, тим самим свідомо
погіршував стан свого здоров'я.
Ствердження позивача про те, що він не в
стані виконувати будь-яку роботу,
спростовується висновком МСЕК, за яким
він може виконувати роботу підсобного
робочого, охоронника, вахтера.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
письмові докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню частково.

Судом встановлені такі обставини
та відповідні ним правовідносини.

Позивач працював в ПАТ «ДТЕК
шахта Комсомолець Донбасу» в якості
гірничого майстру з повним робочим
днем під землею, учня машиністу бурових
установок з 5 лютого 1993 року по 13
листопада 1995 року, з 3 листопада 1997 року
по 11 листопада 2013 року, звільнений з
роботи у зв'язку з виявленою
невідповідністю працівника
виконуваній роботі внаслідок стану
здоров'я.

Згідно висновку Центральної
лікарсько-експертної комісії КЛПУ
«Обласна клінічна лікарня
профзахворювань» № 2165/2027 від 30 жовтня
2013 року позивачу вперше встановлено
професійне захворювання - хронічне
обструктивне захворювання легенів
пилової етіології, другої стадії,
ускладнена легенева недостатність
першого-другого ступеня.

Як зазначене в акті розслідування
хронічного професійного захворювання
від 4 грудня 2013 року, професійні
захворювання у позивача виникли через
недосконалість виробничих
технологічних процесів видобутку
вугілля, тривалої роботи в умовах дії
шкідливих факторів виробництва.

За висновком МСЕК від 23 січня 2014
року позивачу вперше встановлено
втрату професійної працездатності за
професійним захворюванням в розмірі 30%,
визнано інвалідом Ш групи з 23 січня 2014
року по 1 лютого 2016 року, встановлена
потреба у санаторно-курортному та
медикаментозному лікуванні.

Правовідносини сторін
регулюються статтею 273-1 КЗпП України,
за якою відшкодування власником або
уповноваженим ним органом
працівникові моральної шкоди
провадиться тоді, коли порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Моральна шкода відшкодовується
працівникові безпосередньо
роботодавцем за таких умов: наявності
факту порушення роботодавцем законних
прав працівника; у разі виникнення у
працівника моральних страждань або
втрати нормальних життєвих зв'язків,
або виникнення необхідності для
працівника додаткових зусиль для
організації свого життя; за наявності
причинного зв'язку між попередніми
умовами.

Згідно з роз'ясненнями, даними в
п.13 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995
року № 4 зі змінами, внесеними
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 25 травня 2001 року № 5,
відповідно до ст.273-1 КЗпП України за
наявності порушення прав працівника у
сфері трудових відносин, зокрема
виконання робіт у небезпечних для
життя і здоров'я умовах, яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди покладається на власника або
уповноважений ним орган незалежно від
форми власності, виду діяльності чи
галузевої належності.

Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП
України на всіх підприємствах, в
установах, організаціях створюються
безпечні і нешкідливі умови праці,
забезпечення яких частиною 2 указаної
статті цього Кодексу покладено на
власника або уповноважений ним орган.

Судом установлено, що позивач
працював у ПАТ «ДТЕК шахта Комсомолець
Донбасу», яке створене для підземного
видобутку вугілля, і умови праці під
землею є небезпечними та шкідливими.
Втрата професійної працездатності
позивача настала внаслідок
професійного захворювання, отже
роботодавець не забезпечив створення
нешкідливих не небезпечних умов праці.

Факт спричинення моральної шкоди
позивачу, яка полягає в душевних
стражданнях, яких він зазнав і зазнає у
зв'язку з ушкодженням здоров'я,
пов'язаним із виконанням трудових
обов'язків, неможливість його
відновлення, порушенні нормальних
життєвих зв'язків внаслідок
неможливості продовжувати активне
життя, обмеженням умов праці, у
судовому засіданні доведений
дослідженими письмовими доказами по
справі: копіями трудової книжки,
довідок МСЕК, витягами з історії
хвороби, висновку медичної установи,
витягом з амбулаторної картки хворого.

При встановленні розміру
грошового відшкодування моральної
шкоди, завданої позивачу, суд виходить
з принципів розумності та
справедливості, враховує фактичні
обставини справи: тяжкість ушкодження
здоров'я, глибину, характер і
тривалість страждань, наявність
вимушених змін у його життєвих
стосунках, потребу в медикаментозному
лікуванні, протипоказання щодо
характеру та умов праці, вік позивача.

З урахуванням конкретних
обставин справи, суд вважає, що сума,
яку просить стягнути позивач, надмірна,
і визначає розмір грошової компенсації
за спричинену моральну шкоду в 9000 грн.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача в
дохід держави судові витрати, що
складаються з судового збору, так як
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від їх сплати.

Відповідно до ст. ст.153, 233, 234, 237-1
КЗпП України, керуючись ст. ст.60, 88, 213-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК Шахта
Комсомолець Донбасу» на користь ОСОБА_1
на відшкодування моральної шкоди,
завданої професійним захворюванням та
його наслідками, 9000 (дев'ять тисяч)
гривень.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК Шахта
Комсомолець Донбасу» в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 (двохсот
сорока трьох) гривень 60 копійок.

В іншій частині позову відмовити
за необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Донецької області через Кіровський
міський суд Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Г.В. Назаренко