Головуючий суду 1 інстанції - Карташева
Доповідач - Коротких О.Г.
Справа № 430/350/14-ц
Провадження № 22ц/782/1512/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Луганської області в складі:

Головуючого: Коротких О.Г.

суддів: Орлова І.В., Масенко Д.Є.,

при секретарі : Соловей А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Станично-Луганського районного суду
Луганської області від 13.03.2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Профспілкової організації відділу
культури Станично-Луганської РДА про
скасування рішення про надання згоди
на звільнення,-

встановила:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до відповідача про
скасування рішення про надання згоди
на звільнення.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що в провадженні
Станично-Луганського районного суду
Луганської області знаходиться
цивільна справа №430/2674/13-ц за позовом
ОСОБА_2 до Вільхівської сільської ради
Станично-Луганського району про
поновлення на роботі з виплатою
грошових коштів за час вимушеного
прогулу з розрахунку середньомісячної
заробітної плати на момент звільнення.
Ухвалою Станично-Луганського
районного суду від 10.01.2014 р. провадження
по справі зупинено до отримання згоди
або відмови в дачі згоди на звільнення
працівника виборним органом первинної
профспілкової організації. Зазначена
ухвала не набула законної сили та не
підлягала виконанню, оскільки була
подана апеляційна скарга.

Позивач вказує, що він отримав листа зі
Станично-Луганської районної
профспілкової організації працівників
культури про необхідність з'явитися на
засідання комісії 27.01.2014 p., яким
запланований розгляд питання про
надання висновку щодо можливості
звільнення працівника ОСОБА_2 з посади
звідуючого ЦКДН у с. Плотина. Через стан
здоров'я він не був присутнім на
засіданні профкому 27.01.2014 p., а була
присутня його дружина, якій він видав
нотаріально посвідчену довіреність на
представництво його інтересів. 31.01.2014 р.
він отримав листа зі
Станично-Луганської районної
профспілкової організації працівників
культури від 27.01.2014 р., в якому було
зазначено про надання згоди на
звільнення ОСОБА_2 з посади завідуючого
ЦКДН у с. Плотина. Вважає рішеня
посадових осіб Станично-Луганської
районної профспілкової організації
працівників культури від 27.01.2014 р.
незаконним, оскільки ухвала суду від
10.01.2014 р. не підлягала виконанню через
те, що не набула чинності, орган
профспілкової організації не мав
повноважень для розгляду відповідного
питання стосовно ОСОБА_2, оскільки він
вже не займав посаду завідуючого
сільським клубом у с. Плотина через
звільнення у відповідності до
розпорядження №42-к від 01.10.2013 р. Просить
скасувати рішення Станично-Луганської
районної профспілкової організації
працівників культури від 27.01.2014 р., у
відповідності до якого надано згоду на
звільнення з займаної посади ОСОБА_2

Рішенням Станично-Луганського
районного суду Луганської області від
13.03.2014 року у задоволенні позовних
вимог позивачів було відмовлено за
необґрунтованістю.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2
було надано апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги з
приводу порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
недоведеності обставин, які суд визнав
встановленими, невідповідності
висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду має бути законним та
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно з законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції

Відповідно до ст.308 ЦПК України ,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
29.10.2013 р. ОСОБА_2 звернувся до
Станично-Луганського районного суду
Луганської області з позовом до
Вільхівської сільської Ради про
скасування розпорядження №42-к від
01.10.2013 р. про звільнення з займаної
посади, поновлення на роботі з виплатою
грошових коштів за вимушений прогул з
розрахунку середньомісячної
заробітної плати на момент звільнення
в період з 01.10.2013 р. до прийняття рішення
по справі та визнання дій відповідача
незаконними. Під час розгляду справи в
суді з*ясувалося, що відповідач не
звертався до виборного органу
первинної профспілкової організації
для отримання згоди на звільнення
позивача. Тому ухвалою
Станично-Луганського районного суду
Луганської області від 10.01.2014 року
провадження у справі зупинено до
отримання згоди або відмови в дачі
згоди на звільнення працівника
виборним органом первинної
профспілкової організації.

27 січня 2014 року на засіданні
профспілкового комітету
Станично-Луганського відділу культури
було дано згоду на звільнення ОСОБА_2,
яка оформлена протоколом №2.

Крім того, Станично-Луганським
районним судом Луганської області
25.02.2014 р. ухвалено рішення у цивільній
справі №430/2674/13-ц за позовом ОСОБА_2 до
Вільхівської сільської Ради про
скасування розпорядження за №42-к від
01.10.2013 р. про звільнення з займаної
посади, поновлення на роботі з виплатою
грошових коштів за вимушений прогул з
розрахунку середньомісячної
заробітної плати на момент звільнення
в період з 01.10.2013 р. до прийняття рішення
по справі та визнання дій відповідача
незаконними, яким визнано незаконним
та скасовано розпорядження сільського
голови Вільхівської сільської Ради від
01.10.2013 року за №42-к про звільнення 01.10.2013
року ОСОБА_2 з посади завідуючого
Плотинським сільським клубом на
підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за
здійснені прогули (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин, ОСОБА_2 поновлено на
посаді завідуючого Плотинським
сільським клубом.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив з того, що на час звернення
позивача до суду із позовом, діями
відповідача з виконання ухвали
Станично-Луганського районного суду
Луганської області від 10.01.2014 року у
цивільній справі №430/2674/13-ц про
отримання згоди або відмови в дачі
згоди на звільнення працівника
виборним органом первинної
профспілкової організації не було
порушено прав та законних інтересів
позивача.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
ґрунтується на вимогах закону,
відповідає обставинам справи і наданим
доказам.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 43 КЗпП України
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених пунктами 1 (крім
випадку ліквідації підприємства,
установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40,
пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу,
може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника)
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник. У випадках,
передбачених законодавством про працю,
виборний орган первинної
профспілкової організації, членом якої
є працівник, розглядає у
п*ятнадцятиденний строк обґрунтоване
письмове подання власника або
уповноваженого ним органу про
розірвання трудового договору з
працівником.

Згідно з ч. 4 ст. 43 КЗпП України у разі
якщо виборний орган первинної
профспілкової організації не
утворюється, згоду на розірвання
трудового договору надає
профспілковий представник,
уповноважений на представництво
інтересів членів професійної спілки
згідно із статутом.

Відповідно до ч. 9 ст. 43 КЗпП України та
п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 р., якщо
розірвання трудового договору з
працівником проведено власником або
уповноваженим ним органом без
звернення до виборного органу
первинної профспілкової організації
(профспілкового представника), суд
зупиняє провадження по справі, запитує
згоду виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника) і після
її одержання або відмови вибори эго
органу первинної профспілкової
організації (профспілкового
представника) в дачі згоди на
звільнення працівника (частина перша
цієї статті) розглядає спір по суті.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 247 КЗпП України
виборний орган первинної
профспілкової організації на
підприємстві, в установі, організації
надає згоду або відмовляє в наданні
згоди на розірвання трудового договору
з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу з
працівником, який є членом професійної
спілки, що діє на підприємстві, в
установі та організації, у випадках,
передбачених законом.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 38 Закону України
«Про професійні спілки, їх права та
гарантії діяльності» виборний орган
первинної профспілкової організації
на підприємстві, в установі або
організації дає згоду або відмовляє у
дачі згоди на розірвання трудового
договору з ініціативи роботодавця з
працівником, який є членом діючої на
підприємстві, в установі, організації
профспілки, у випадках, передбачених
законом.

Судом першої інстанції вірно зроблено
висновки стосовно того, що звернення
власника або повноваженого ним органу
до первинної профспілкової
організації щодо надання згоди на
звільнення працівника, якій є членом
відповідної профспілкової
організації, є складовою частиною
процедури звільнення такого
працівника. Тому не підлягають
оскарженню в судовому порядку рішення
первинного профспілкового органу про
згоду на звільнення чи про відмову в
дачі годи на звільнення. Оспорюватись
може правильність звільнення, а не
згода чи відмова у дачі ігоди на
звільнення.

Крім того, 25.02.2014 року
Станично-Луганським районним судом
ухвалено рішення по справі за позовом
ОСОБА_2 до Вільховської сільської Ради
про скасування розпорядження про
звільнення, яким позивача поновлено на
посаді. Зазначеним рішенням судом при
вирішенні справи по суті надана оцінка
дотримання процедури законності
відповідного звільнення, в тому числі
процедура надання згоди на звільнення
ОСОБА_2 профспілковою організацією.
Отже, дані вимоги вже були досліджені
судом, по справі постановлено рішення,
яке набрало законної сили, тому дані
вимоги не підлягають повторному
розгляду в межах оскаржуваного
рішення, права позивача на момент
звернення до суду не були порушені,
спір вже було вирішено раніше.

Доводи апелянта не знайшли
підтвердження в матеріалах справи, є
викладенням правової позиції позивача
по справі та були предметом розгляду
суду першої інстанції, їм надана
належна правова оцінка.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що при встановленні
фактів, на яких ґрунтується рішення,
суд не припустився таких порушень норм
матеріального і процесуального права,
що дають підстави для скасування
рішення суду.

Керуючись ст.ст.303, 304,307, 308, 314,315 ЦПК
України,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
рішення Станично-Луганського
районного суду Луганської області від
13.03.2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно та
може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: