АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/5093/13-ц
Провадження №22ц/774/225/К/14
суддя Бутенко М.В.
Суддя-доповідач -
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Братіщевої
Л,А., Грищенко Н.М.

при секретарі: Бевзі М.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_3 на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 14 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до
Центрально-Міського відділу Державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції, Державної
казначейської служби України, треті
особи державний виконавець
Центрально-Міського відділу Державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції Касьян
Ганна Владиславівна, державний
виконавець Центрально-Міського
відділу Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Марач Євген Володимирович, про
відшкодування моральної шкоди
спричиненої діями (бездіяльністю)
державного виконавця.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
Центрально-Міського відділу Державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції (надалі -
Центрально-Міський ВДВС Криворізького
МУЮ), Державної казначейської служби
України (надалі - Держказначейство),
треті особи державний виконавець
Центрально-Міського відділу Державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції Касьян
Ганна Владиславівна (надалі - державний
виконавець Центрально-Міський ВДВС
Криворізького МУЮ Касьян Г.В.),
державний виконавець
Центрально-Міського відділу Державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції Марач
Євген Володимирович (надалі - державний
виконавець Центрально-Міський ВДВС
Криворізького МУЮ Марач Є.В.), про
відшкодування моральної шкоди
спричиненої діями (бездіяльністю)
державного виконавця, посилаючись на
те, що державними виконавцем не вчинено
всіх, передбачених чинним
законодавством України, дій щодо
виконання рішення Центрально-Міського
районного суду м.Кривого Рогу від 05
червня 2009 року про стягнення на її
користь з ОСОБА_7 грошових коштів у
сумі 20 727 грн.

У зв'язку з порушенням її законних прав
під час проведення виконавчих дій,
позивач зазнала стресу та подальшого
розладу здоров'я, а тому просить суд
стягнути на її користь з Державного
бюджету України через
Держказначейство компенсацію
моральної шкоди, спричиненої
неправомірними діями державного
виконавця в розмірі 20 000, 00 грн. та
понесені судові витрати у сумі 229,00 грн.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 14
листопада 2013 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3
ставить питання про скасування рішення
та ухвалення нового рішення про
задоволення її позовних вимог,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неврахування судом понесених
позивачем переживань з приводу
неправомірних дій відповідача, що
значно вплинуло на її звичний ритм
життя та завдало моральних страждань.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6,
яка підтримала доводи апеляційної
скарги та просила її задовольнити,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
заявлених вимог, доводів апеляційної
скарги і заперечень на неї, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
виконанні в Центрально-Міському ВДВС
Криворізького МУЮ перебуває виконавче
провадження В/2-2124 з примусового
виконання виконавчого листа по справі
№2-1511 від 05.06.09, виданого
Центрально-Міським районним судом м.
Кривого Рогу про стягнення
заборгованості у розмірі 20 727 грн. з
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3

17.08.2009 року відкрито виконавче
провадження та у подальшому державним
виконавцем вчинено ряд виконавчих дій,
а саме: складено акт від 29.09.09р. про не
проживання боржника за місцем
реєстрації за адресою АДРЕСА_1; 12.02.10р.
винесена постанова про повернення
виконавчого документа стягувачеві, яка
скасована ухвалою Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від
09.07.10р.; 13.11.09 року, 28.05.2013 року та 11.11.2013
року отримано відповіді з
Криворізького РЕР ДАІ УМВС України в
Дніпропетровській області щодо
відсутності у боржника рухомого майна;
11.06.2013 року отримано відомості з
Управління пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі щодо
відсутності даних про облік в
управлінні та отримання пенсійних
виплат ОСОБА_7; 11.02.2011 року отримано
відомості з Центрально-Міського
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану КМУЮ
Дніпропетровської області щодо
відсутності актових записів про шлюб,
розірвання шлюбу відносно ОСОБА_7;
07.12.2010 року отримано відомості з
Криворізького гірничопромислового
територіального управління щодо
відсутності на обліку технологічних
транспортних засобів ОСОБА_7; 23.10.2009 та
03.12.2010 року отримано відомості з КП
«Криворізьке бюро технічної
інвентаризації» щодо відсутності
реєстрації нерухомого майна за
боржником; 06.11.2013 року отримано
відомості з Державної міграційної
служби України щодо відсутності
записів про отримання ОСОБА_7 паспорту
громадянина України для виїзду за
кордон; 29.09.09 року та 13.09.11 року складено
акти про відсутність у боржника майна,
яке підлягає опису, та про не
проживання ОСОБА_7 за місцем
реєстрації; 07.12.10 направлено на адресу
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу подання про оголошення
розшуку боржника, яке було задоволено
судом 28.01.2011 року.

У зв'язку з розшуком боржника,
державний виконавець, у відповідності
до вимог п.4 ст.38 Закону України «Про
виконавче провадження», 14.04.11 року
виніс постанову про зупинення
виконавчого провадження, на період
розшуку боржника., яка діє до
теперішнього часу.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 про стягнення моральної
шкоди, суд першої інстанції виходив з
недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно вимогам ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Стаття 11
ЦПК України передбачає, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
надаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі; доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, позивачем ОСОБА_3 не надано суду
жодних допустимих та належних доказів
встановлення вини посадових осіб
Центрально-Міського ВДВС
Криворізького МУЮ в спричиненні шкоди
позивачу.

Так, державним виконавцем було
здійснено ряд дій для виконання
виконавчого листа по справі №2-1511 від
05.06.09р., виданого Центрально-Міським
районним судом м. Кривого Рогу про
стягнення заборгованості у розмірі 20 727
грн. з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 (а.с.
36-118).

Рішення Центрально-Міським районним
судом м. Кривого Рогу від 05.06.09р.
перебуває на виконанні
Центрально-Міського ВДВС
Криворізького МУЮ та на теперішній час
державним виконавцем вчиняються всі
процесуальні дії, передбачені законом
України «Про виконавче провадження»,
щодо захисту прав та інтересів
стягувача, тобто ОСОБА_3

Тривале проведення виконавчих дій не
свідчить про наявність винних дій з
боку відповідача та не доводить факту
заподіяння моральних страждань
позивачу.

Колегія суддів вважає, що доводи
позивача про заподіяння їй моральної
шкоди відповідачем ґрунтуються на
припущеннях, не підтверджені належними
та допустимими доказами, а тому суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про відсутність підстав для
відшкодування моральної шкоди.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не можуть бути взяті до уваги колегією
суддів, оскільки вони фактично
зводяться до переоцінки доказів та
незгодою з висновками суду по їх
оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212
ЦПК України оцінка доказів є виключною
компетенцією суду, переоцінка доказів
діючим законодавством не передбачена.
Судом першої інстанції повно та
всебічно досліджені обставини справи,
перевірені письмові докази та надано
їм належну оцінку.

Таким чином, установивши дійсні
обставини справи, суд першої інстанції
дав належну оцінку зібраним доказам,
правильно застосував норми
матеріального права, не допустив
порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення спору, та дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає рішення суду ухваленим з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, яке зміні чи
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3
відхилити.

Ухвалу Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 14 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: