Справа № 522/5915/13-ц
Провадження номер 2/522/2022/14
12 лютого 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:
головуючої судді - Шенцевої О.П.,
при секретарі - Соболевій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за розпискою та
ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
гривень, проценти за прострочення
грошевого зобов'язання у сумі 419,47
гривень та моральну шкоду у сумі 5 000
При цьому позивач посилається на те, що
28.08.2011 року відповідач взяла у борг у
позивача 1100 доларів США, та обіцяв
повернути до 01.10.2011 року, що
підтверджується розпискою.
Крім того, 30.08.2011 року відповідач взяла
у борг у позивача 400 доларів США, та
обіцяв повернути до 01.10.2011 року, що
підтверджується розпискою.
Відповідачем борг на даний час так і не
був повернений позивачу.
У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив його
В судове засідання відповідач не
з'явився, про дату, час і місце судового
засідання повідомлений завчасно в
установленому законом порядку у
відповідності до вимог ст. 74 ЦПК
України, про причини неявки суд не
повідомив, свою думку щодо позову у
будь-якій формі не висловив.
Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів щодо взаємовідносин
сторін, суд вважає можливим заочно
розглядати справу у відсутності
відповідача, що відповідає положенням
ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, вважає, що позов
обґрунтований, доведений та підлягає
частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 28.08.2011 року
відповідач взяла у борг у позивача 1100
доларів США, та обіцяв повернути до
01.10.2011 року, що підтверджується
Крім того, 30.08.2011 року відповідач взяла
у борг у позивача 400 доларів США, та
обіцяв повернути до 01.10.2011 року, що
підтверджується розпискою.
Відповідачем борг на даний час так і не
був повернений позивачу.
Відповідно до ст.216 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином. Якщо
боржник видав кредитору в посвідчення
зобов'язання борговий документ, то
кредитор, приймаючи виконання, повинен
повернути цей документ, а при
неможливості повернення зазначити про
це у розписці, що ним видається. Факт
знаходження боргового документа у
боржника посвідчує припинення
зобов'язання, поки не доведено інше.
В даному випадку борговий документ
знаходиться у позивача, що підтверджує
наявність боргу на його користь.
Згідно зі ст. 376 ЦК України позичальник
вправі заперечувати договір позики за
його безгрошовістю, доводячи, що гроші
або речі в дійсності зовсім не одержані
ним від позикодавця або одержані у
меншій кількості, ніж зазначено в
договорі. В тих випадках, коли договір
позики повинен бути укладений у
письмовій формі (стаття 375 цього
Кодексу), заперечення його за
безгрошовістю шляхом свідоцьких
показань не допускається, за винятком
випадків кримінально карних дій.
Відповідно до ч.2 ст. 1051 ЦК України якщо
договір позики має бути укладений у
письмовій формі, рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші або речі
насправді не були одержані
позичальником від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Це положення не
застосовується до випадків, коли
договір був укладений під впливом
обману, насильства, зловмисної
домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини.
Таким чином, суд вважає, що борг у сумі
гривень, який відповідач отримав від
позивача, повинні бути стягнути з
відповідача на користь позивача у
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги в частині стягнення боргу з
урахуванням 3 відсотків річних також
підлягає задоволенню.
Що стосується відшкодування моральної
шкоди, то суд вважає, що ці вимоги
необґрунтовані та задоволенню не
підлягають на підставі
Статтею 1167 ЦК України, встановлено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України у п.п.3,5 постанови №4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна
шкода полягає: у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров`я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім`ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Суд не вбачає ознак наявності
спричинення моральної шкоди
передбачених ст. 23 ЦК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
обов'язки доказування і подання
доказів, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають ті обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

З урахуванням положень ст. 88 ЦПК
України суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача суму судових витрат, що
складають суму сплаченого судового
збору у розмірі 229,40 грн..

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу у розмірі 1500 доларів США, що
складає 11985 гривень, три відсотки
річних у сумі 419,47 гривень, та судові
витрати у сумі у сумі 229,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, який його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданої протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя

12.02.2014