Справа № 265/8985/13-ц
Провадження № 2/265/352/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л. В.,

при секретарі - Єфремовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,
посилаючись на те, що відповідачка є її
рідною сестрою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла їх мати
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті
відкрилася спадщина у вигляді будинку,
розташованого в АДРЕСА_1, де проживає
її сестра. До закінчення
шестимісячного строку для подання
заяви про прийняття спадщини вони з
сестрою домовилися, що в нотаріальній
конторі вона напише заяву про відмову
від прийняття спадщини на її користь,
за умови виплати їй компенсації за 1/2
частину будинку. Ними за попередньою
домовленістю був оцінений будинок в 16
000 доларів США, після чого сестра
погодилася виплатити їй 8000 доларів
США, що еквівалентно 64 800 грн. в
розстрочку. При цьому ініціатором
даної пропозиції була її сестра -
відповідачка. Після чого в грудні 2012
року в нотаріальній конторі вона
написала заяву, в якій відмовилася від
спадщини після смерті матері - 1/2
частини будинку АДРЕСА_1 на користь
сестри ОСОБА_2 Заяву прийняв державний
нотаріус Демко М.Л. У зв'язку з тим, що
вона безмежно вірила своїй сестрі, вона
не вимагала оформити їх домовленість,
крім того, сестра переконала її, що
немає необхідності укладати будь - які
угоди для економії грошей. Таким чином,
сестра взяла на себе зобов'язання
виплачувати на її користь щомісячно
суму не менше 1 000 грн. Після цього
відповідачка тричі виплатила їй по 1 000
грн. а саме: у березні, квітні, травні 2013
року.

Крім цього, вона припинила з нею
спілкуватися, уникає зустрічей, не
відповідає на її дзвінки. Будучи
боржником у зобов'язанні відповідачка
порушила зобов'язання перед нею і
зобов'язана виплатити зазначену суму.
Просить стягнути з відповідачки
ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 8 000 дол.
США, що еквівалетно 64 800 грн.

У судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала і
заперечувала проти його задоволення,
посилаючись на те, що ніяких
домовленостей з позивачкою щодо
спадщини після смерті іхньої матері
між ними не було. Позивачка добровільно
відмовилася від подачі заяви про
прийняття спадщини.

Представник відповідачки - ОСОБА_5
позовні вимоги не визнала, пояснивши
суду, що відповідачка в установлений
законом строк подала заяву про
прийняття спадщини після смерті своєї
матері, а позивачка подала заяву до
нотаріальної контори, в якій
повідомила, що строк для прийняття
спадщини нею пропущений і вона не має
намірів звертатися до суду з позовом
про його продовження, претензій до
спадщини матері вона не має. Таким
чином, нотаріус переконавшись в тому,
що позивачка не має наміру
продовжувати строк про прийняття
спадщини, видала позивачці свідоцтво
про право на спадщину. Фактично ж
позивачка не відмовлялася від
прийняття спадщини на користь
відповідачки. Відповідачка зі свого
боку була вдячна сестрі, що в даному
питанню у них взаєморозуміння, тому
пообіцяла допомогти сестрі по мірі
своїх можливостей. Однак конкретний
розмір допомоги не обумовлювався.
Просить відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення сторін, свідків
та дослідивши письмові матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини
справи та відповідні їм
правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати сторін
ОСОБА_3.

Згідно відповіді Четвертої
маріупольської державної
нотаріальної контори від 12.04.2014 року, 26
грудня 2012 року за реєстровим № 2-3201
доньці спадкодавця ОСОБА_3 -
ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на
спадщину за законом на житловий
будинок АДРЕСА_1. А 27 березня 2014 року ій
же видано свідоцтво про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку площею 0,0444 га., розташовану по
проїзду Лютневому в місті Маріуполі.

Як свідчить письмова заява від 26 грудня
2012 року, ОСОБА_1 вказазала, що їй
роз»яснено про те, що вона є
спадкоємницею померлої ОСОБА_3 Строк на
прийняття спадщини нею пропущений, до
суду вона звертатися наміру не має.
Претензій до спадщини не має та не
заперечує проти видачі свідоцтва про
право на спадщину на все спадкове майно
на ім»я ОСОБА_2 Вказана заява підписана
особисто ОСОБА_1

На підтвердження домовленостей між
сторонами, зокрема, сплату грошей за
частину спадкового майна, позивачка
надала суду витяг по її картковому
рахунку, який свідчить про те, що на її
рахунок 21.04., 16.05., та 14.06.2013 року
переказані грошові кошти в сумі по 1 000
грн. (а.с.6).

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили суду факт
домовленості між сторонами, згідно
якої позивачка зобов»язувалася
відмовитися від своєї частки на
спадщину після смерті матері на
користь відповідачки, а остання в свою
чергу зобов»язалася виплатити їй
визначену суму взамін її частки в
спадщині.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1
ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи,
часом відкриття спадщини в такому
випадку є день смерті особи.
Спадкоємцями за заповітом та за
законом можуть бути фізичні особи, які
є живими на час відкриття спадщини.
Право на спадкування виникає в день
відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270ЦК України.
Заява про відмову від прийняття
спадщини подається нотаріусу за місцем
відкриття спадщини. Відмова від
прийняття спадщини є безумовною і
беззастережною. Відмова від прийняття
спадщини може бути відкликана
протягом строку, встановленого для її
прийняття.

У відповідності до п.25 Постанови
пленуму Верховного суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, -
відмова від прийняття спадщини на
користь інших спадкоємців
допускається лише протягом строку для
прийняття спадщини.

Як свідчать, оглянуті при розгляді
справи, матеріали спадкової справи,
фактично ніякої заяви про відмову
від спадщини позивачка ОСОБА_1 не
писала, тому і вирішувати питання
щодо визнання її недійсною підстав
суд не вбачає.

Окрім того, позивачка ОСОБА_1 в своїй
позовній заяві посилається на
наявність грошових зобов»язань між
нею та відповідачкою.

Однак суд вважає, що позивачкою ОСОБА_1
відповідно до ст.60 ЦПК України
не доведено факту існування
будь-якого грошового зобов»язання між
сторонами.

При таких обставинах суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.509,526,ч.ч.1,2ст.1220, ч.1 ст.1222, ч.3
ст.1223,1273 Цивільного кодексу України,
ст.ст.10,11, 60,213-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя в 10- денний строк з дня його
проголошення.

Суддя Орджонікідзевського районного
суду

міста Маріуполя Донецької області

Л.В.Копилова