Справа № 413/7710/13-ц
Провадження № 2/413/160/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 лютого 2014 року Краснолуцький міський
суд Луганської області у складі:
головуючого судді Чехова Є. М.,

при секретарі Гаріні М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Красний Луч цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3, за участю третьої особи
Краснолуцького міського відділу
управління державної міграційної
служби України в Луганській області
про визнання особи такою, що втратила
право на проживання та зняття її з
реєстрацїї , -

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з дійсним
позовом і в його обґрунтування
зазначила, що вона є основним
квартиронаймачем житла, розташованого
за адресою:АДРЕСА_2, в якій проживає
разом зі своїми синами ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. За даною адресою позивачка
проживає з 16.07.1964 року. Проживаючи в
даній квартирі спільно зі своїми
синами, позивака самостійно несе
витрати по квартплаті і сплаті інших
комунальних послуг, сини участі в
утриманні квартири і оплаті
обов'язкових платежів не приймають.
Через похилий вік позивачка не працює,
є пенсіонеркою і іншого джерела доходу,
окрім пенсії, не має. Крім того,
поведінка відповідачів унеможливлює
сумісне проживання з ними під одним
дахом. Сина ведуть антисоцільний
спосіб життя, ніде не працюють,
зловживають алкогольними напоями,
запрошують до квартири сторонніх
людей, з якими вживають алкоголь, після
чого дуже гучно висловлюваються,
вживаючи нелексичні вирази, порушуючи
її спокій, та спокій сусідів. Звернення
до правоохоронних органів з приводу
поведінки відповідачів бажаного
результату не дало. У відношенні
відповідачів було винесено декілька
постанов про притягнення їх до
адміністративної відповідальності,
але поведінка не змінилась. На підставі
ст.116 ЖК України позивачка просить
визнати відповідачів такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 та
зняти з реєстраційного обліку за цією
адресою.

У судовому засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_4позовні вимоги
підтримали в повному обсязі, з підстав
викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 просить справу
розглянути у його відсутність, надав на
адресу суду заяву про визнання позову.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився за невідомими суду
обставинами, про час та місце слухання
справи сповіщений належним чином, про
що свідчить поштове повідомлення.
Причину своєї неявки суду не повідомив.
Суд вважає за можливим розглянути
справу у відсутність відповідача
ОСОБА_3.

Від представника третьої особи без
самостійних вимог Краснолуцького
міського відділу УДМС України в
Луганській області надійшла заява про
розгляд справи у відсутність їх
представника, проти задоволення позову
не заперечують.

Вислухавши пояснення позивачки, її
представника, дослідивши письмові
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Згідно статті 1 Протоколу № 1 до
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини "Кожна людина має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права".

Із змісту поквартальної картки
вбачається, що основним наймачем
квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1.
У квартирі зареєстровані та проживають
її рідні сини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

У судовому засіданні з`ясовано, що
відповідачі фактично проживають у
зазначеній квартирі, участі в
утриманні квартири не приймають,
комунальні послуги не сплачують.

Згідно ст.64 ЖК України наймач та члени
його сім'ї зобов'язані приймати участь
у витратах по утриманню квартири і по
комунальним послугам.

У судовому засіданні позивачкою
зазначено, що відповідачі систематично
грубо порушують громадський порядок
негідною поведінкою, ведуть аморальний
спосіб життя, не працюють, зловживають
спиртними напоями, в квартиру
запрошують своїх знайомих, які
порушують її спокій і спокій сусідів.
На зауваження реагують агресивно.З
приводу протиправної поведінки
позивачка зверталася неодноразово в
правоохоронні органи, за результатами
чого приймалися рішення про
притягнення відповідачів до
адміністративної відповідальності.
Поведінка відповідачів в кращу сторону
не змінилась. Стан квартири псується,
проводити ремонтні роботи позивачка
самостійно не має матеріальної
можливості, оскільки є пенсіонеркою,
отримує незначну пенсію, інших джерел
існування не має, а відповідачі тільки
руйнують майно, що знаходиться у
квартирі і використовують квартиру не
за призначенням.

Позивачка є людиною похилого віку,
за станом здоров`я потребує спокою, але
поведінка її синів, відповідачів по
справі, викликає у нєї побоювання за
своє життя, оскільки конфлікти з синами
мають негативний вплив на її стан
здоров`я. Аморальна поведінка
відповідачів змінила її звичайний
устрій життя, із-за перебування у її
квартирі знайомих її синів, з якими
вони вживають спиртні напої, вона
втратила можливість спілкуватися зі
своїми рідними та знайомими в своїй
квартирі у затишних умовах.

Згідно ст.116 ЖК України якщо наймач,
члени його сім'ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично
руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання із ними в одній квартирі чи
в одному будинку, а заходи запобігання
і громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Суд приймає до уваги визнання позову
відповідачем ОСОБА_2, який на адресу
суду надав відповідну заяву, що дає
підстави суду вважати позовні вимоги
позивачки такими, що грунтуються на
дійсних обставинах.

При таких обставинах суд вважає за
можливе визнати відповідачів такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням, розташованим за
адресою: АДРЕСА_2.

Оскільки суд прийшов до висновку про
втрату відповідачами права на
користування житловим приміщенням,
розташованим за адресою: АДРЕСА_2, то у
відповідності до ст.7 Закону України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні",
відповідачі повинні бути зняті з
реєстраційного обліку за вищевказаною
адресою без зазначення цього у
дійсному судовому рішенні.

Керуючись ст. ст. 3, 10 ЦПК України,
ст.ст.64, 71, 72 ЖК України, Законом України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні",
Протоколом № 1 до Конвенції про захист
прав і основних свобод людини,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12.04.1985р. зі змінами "Про
деякі питання, що виникли у практиці
застосування судами Житлового кодексу
України", Постановою КМУ № 35 від 16.01.2003р.
"Про затвердження тимчасового порядку
реєстрації фізичних осіб по місцеві
проживання" суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, за участю третьої особи
Краснолуцького міського відділу
управління державної міграційної
служби України в Луганській області
про визнання особи такою, що втратила
право на проживання та зняяття її з
реєстрації задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця міста Красного Луча
Луганської області, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Красного
Луча Луганської області, такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням, розташованим за адресою:
АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Луганської області через суд першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Головуючий суддя

Є. М. Чехов