РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2014 року
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

з участю - представника позивача
ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні в
м.Бердянську цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя та зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна
подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з
позовом, який надалі уточнила та в
якому вказала, що вона проживала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі з
04.05.1984р. по 20.11.2013р., коли рішенням
Бердянського міськрайонного суду шлюб
між ними було розірвано. За час шлюбу на
підставі договору купівлі-продажу від
30.10.1996р. сторонами було придбано
квартиру АДРЕСА_1, право власності на
яку було зареєстровано за відповідачем
ОСОБА_2 Крім того, 02.02.2008р. сторонами
було придбано автомобіль Toyota Corolla д/н
НОМЕР_6, право власності на який також
зареєстровано за відповідачем. Тому
позивачка в своєму позові просить
визнати спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 квартиру
АДРЕСА_1, що складається з: кімнати
площею 16,6 кв.м., кухні площею 6,4 кв.м.,
вбиральні площею 2,6 кв.м., ванни площею
4,4 кв.м., вбудованої шафи площею 0,2 кв.м.,
балкону площею 2,8 кв.м., загальною
площею 31,0 кв.м., житловою площею 16,6 кв.м.;
визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2
частину вказаної квартири;, а також
визнати спільною сумісною власністю
подружжя автомобіль Toyota Corolla д/н НОМЕР_6
та визнати за позивачкою право
власності на 1/2 частину цього
автомобіля.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із
зустрічним позовом, в якому вказав, що
він дійсно проживав з відповідачкою
ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі з
04.05.1984р. по 20.11.2013р., коли рішенням
Бердянського міськрайонного суду шлюб
між ними було розірвано. За час шлюбу
крім майна, переліченого у первинному
позові, сторони також придбали
автомобіль ВАЗ-2112 д/н НОМЕР_3. Тому
позивач за зустрічним позовом просить
поділити спільне сумісне майно
подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_4, визнавши за
ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину
транспортного засобу ВАЗ 2112, 2002 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 та
за ОСОБА_4 на 1/2 частку вказаного
транспортного засобу.

В судовому засіданні представник
позивача за первинним позовом -
відповідача за зустрічним позовом
ОСОБА_1 позовні вимоги за первинним
позовом підтримав, дав пояснення,
аналогічні викладеним в позові,
позовні вимоги за зустрічним позовом
визнав.

В судовому засіданні представник
відповідача за первинним позовом -
позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3
позовні вимоги за зустрічним позовом
підтримала, дала пояснення, аналогічні
викладеним в позові, позовні вимоги за
первинним позовом визнала в частині
стосовно квартири АДРЕСА_1, і не визнала
в частині стосовно автомобіля Toyota Corolla
д/н НОМЕР_6, оскільки на час розгляду
справи в суді цей автомобіль належить
їх сину ОСОБА_5, автомобіль був
подарований йому за спільним рішенням
сторін ще під час шлюбу. В задоволенні
позову в цій частині просила відмовити.

В судовому засіданні відповідач за
первинним позовом - позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_2 підтримав
позицію та пояснення свого
представника в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд доходить
висновку про необхідність часткового
задоволення первинного позову та
часткового задоволення зустрічного
позову на підставі наступного.

Суд вважає встановленим та доведеним
наданими доказами, що сторони
знаходились у зареєстрованому шлюбі з
04.05.1984р. по 20.11.2013р., коли рішенням
Бердянського міськрайонного суду шлюб
між ними було розірвано. За час шлюбу
сторонами було придбано квартиру
АДРЕСА_1, право власності на яку було
зареєстровано за ОСОБА_2; автомобіль
Toyota Corolla д/н НОМЕР_6, право власності на
який було зареєстровано за ОСОБА_2; та
автомобіль ВАЗ 2112 д/н НОМЕР_3. Вказані
факти не заперечуються сторонами, тому
на підставі ст.61 ЦПК України
додатковому доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку
(доходу).

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1, вона складається з: кімнати
площею 16,6 кв.м., кухні площею 6,4 кв.м.,
вбиральні площею 2,6 кв.м., ванни площею
4,4 кв.м., вбудованої шафи площею 0,2 кв.м.,
балкону площею 2,8 кв.м., загальною
площею 31,0 кв.м., житловою площею 16,6 кв.м.
Ця квартира придбана сторонами за час
шлюбу, тому є спільною сумісною
власністю подружжя, кожна сторона має
право на 1/2 частку цієї квартири,
позовні вимоги за первинним позовом в
цій частині підлягають задоволенню.

Згідно копії технічного паспорту на
автомобіль Toyota Corolla д/н НОМЕР_6, його
власником є ОСОБА_5 з 08.10.2013р., тобто коли
сторони ще знаходились у шлюбі і тому є
очевидним, що це майно було відчужено
за згодою іншого з подружжя.

Крім того, відповідно до п.24 Постанови
Пленуму Верховного суду України №11 від
21.12.2007р. «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», до складу
майна, що підлягає поділу, включається
загальне майно подружжя, наявне у нього
на час розгляду справи, та те, що
знаходиться у третіх осіб. В даному
випадку на час розгляду справи
автомобіль Toyota Corolla д/н НОМЕР_6 не є
власністю одного з подружжя, тому не
може бути поділений. Тому в задоволенні
первинного позову в цій частині слід
відмовити.

На підставі викладеного підлягають
задоволенню і позовні вимоги за
зустрічним позовом в частині поділу
спільного сумісного майна сторін -
автомобілю ВАЗ 2112, 2002 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_3 та визнання
права власності позивача ОСОБА_2 на 1/2
частку цього автомобілю.

В той же час не підлягають задоволенню
позовні вимоги за зустрічним позовом в
частині визнання права власності
відповідача ОСОБА_4 на 1/2 частку цього
автомобіля, оскільки визнання права
власності за однією особою за позовом
іншої особи є неможливим. Крім того, за
умови задоволення позову у вказаній
частині, відповідачу ОСОБА_4
автоматично залишається інша 1/2
частина вказаного автомобіля, право
власності на який у неї вже існує і
повторного визнання у судовому порядку
не потребує.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Згідно первинної (уточнюючої) позовної
заяви та квитанцій про сплату судового
збору, позивач ОСОБА_4 сплатила за
позовні вимоги, що були задоволені,
судовий збір в сумі 798,95 грн. Згідно
квитанції, долученої до зустрічної
позовної заяви, позивач ОСОБА_2 сплатив
судовий збір в сумі 243,60 грн. Вирішуючи
питання про розподіл судових витрат
суд застосовував взаємозалік
(798,95-243,6=555,35 грн.).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.60, 70 СК України, ст.ст.212-218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за первинним
позовом задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 квартиру
АДРЕСА_1, що складається з: кімнати
площею 16,6 кв.м., кухні площею 6,4 кв.м.,
вбиральні площею 2,6 кв.м., ванни площею
4,4 кв.м., вбудованої шафи площею 0,2 кв.м.,
балкону площею 2,8 кв.м., загальною
площею 31,0 кв.м., житловою площею 16,6 кв.м.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, що
складається з: кімнати площею 16,6 кв.м.,
кухні площею 6,4 кв.м., вбиральні площею
2,6 кв.м., ванни площею 4,4 кв.м., вбудованої
шафи площею 0,2 кв.м., балкону площею 2,8
кв.м., загальною площею 31,0 кв.м.,
житловою площею 16,6 кв.м.

В задоволенні первинного позову в
іншій частині відмовити.

Позовні вимоги за зустрічним позовом
задовольнити частково.

Поділити спільне сумісне майно
подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_4, визнавши за
ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину
транспортного засобу ВАЗ 2112, 2002 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3.

В задоволенні зустрічного позову в
іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН
НОМЕР_5, на користь ОСОБА_4 витрати на
сплату судового збору в сумі 555,35 грн.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: С. І. Ревуцький