Справа № 156/1444/13-ц Провадження №
22-ц/773/372/14 Головуючий у 1 інстанції:
Нєвєров І.М. Категорія: 34 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів: Свистун О.В., Федонюк С.Ю.,

при секретарі Мельничук Т.Ю.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової шкоди за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Іваничівського
районного суду Волинської області від
16 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

8 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової шкоди. Позовні
вимоги мотивувала тим, що їй на праві
власності належить квартира, що
знаходиться у м. Горохові по вул.
Львівській, 32/7. 9 липня 2013 року її
квартира була залита водою з житла, що
знаходиться поверхом вище, а саме
квартири АДРЕСА_2, яка належить
відповідачу. В результаті в квартирі
було пошкоджено стелю, стіни, зокрема
шпалери, частково речі домашнього
вжитку. Того ж дня позивач викликала
комісію Горохівської міської ради. На
момент підтоплення квартири будь-яких
пошкоджень мережі водопостачання і
водовідведення не виявлено, скарг від
мешканців даного будинку з приводу
несправності мереж не зафіксовано. У
зв'язку з цим квартира потребує ремонту
для відновлення того стану, який
існував до підтоплення. Позивач
неодноразово намагалася вирішити
питання з ОСОБА_2 щодо оплати коштів для
відновлення затопленої квартири, однак
відповідач в добровільному порядку
завдані збитки не відшкодувала. Крім
того, ОСОБА_2 і раніше затоплювала
квартиру позивача. 30 червня та 1 липня
2009 року в результаті затоплення було
пошкоджено стелю, стіни, килимові
доріжки, шпалери.

Згідно кошторисної документації
станом на 29 липня 2013 року ринкова
вартість відновлювальних ремонтних
робіт у підтопленому житлі становила
11540 грн., які позивач просила стягнути з
відповідача в її користь. Крім того,
просила стягнути витрати, що були
понесені нею для виготовлення
кошторису в розмірі 200 грн., за виклик
комісії для складання акту обстеження
в розмірі 25 грн., а також судові
витрати в розмірі 229,40 грн.

Рішенням Іваничівського районного
суду Волинської області від 16 січня 2014
року позов задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 11765 грн. майнової шкоди
та судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідач подала апеляційну скаргу, в
якій зазначає, що дане рішення ухвалене
без додержання норм матеріального і
процесуального права, неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи, просить скасувати
рішення Іваничівського районного суду
Волинської області від 16 січня 2014 року.

Заслухавши пояснення сторін та
представника відповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
таких мотивів.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що квартира
позивача була неодноразово затоплена з
вини ОСОБА_2, внаслідок чого ОСОБА_1 було
завдано майнову шкоду.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим. Під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно свідоцтва про право власності
на житло № 407 від 22 червня 1994 року
позивач ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1 (а.с. 4).

На підставі договору купівлі-продажу
від 28 листопада 2003 року квартира
АДРЕСА_2 належить на праві власності
відповідачеві ОСОБА_2 (а.с. 130).

Згідно акта від 30 червня 2009 року
обстеження квартири АДРЕСА_1,
складеного комісією в складі майстра
будинкоуправління ОСОБА_12 та
слюсаря-сантехніка ОСОБА_5 встановлено,
що з вини ОСОБА_2 через перелив води з
квартири АДРЕСА_2 було затоплено
квартиру ОСОБА_1, пошкоджено стелі у
трьох кімнатах, шпалери на стінах (а.с.
9).

Відповідно до акта обстеження
технічного квартири АДРЕСА_1 від 30
червня 2009 року, складеного комісією в
складі спеціаліста міської ради
Соколової М.В., депутата міської ради
Мазін Т.Г. в присутності сусідки
ОСОБА_8, що проживає в АДРЕСА_3
встановлено, що внаслідок
неодноразового затоплення квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_2, що проживає у квартирі
АДРЕСА_2 цього ж будинку, у квартирі
ОСОБА_1 пошкоджено стелю та стіни, а
саме: в кімнатах затекла стеля,
пошкоджено шпалери, затоплено килимові
доріжки (а.с. 10).

Згідно акта від 9 липня 2013 року,
складеного комісією Горохівської
міської ради в складі заступника
міського голови Ящукевича М.Ю., майстра
будуправління ТзОВ «Еталон» ОСОБА_12,
інспектора муніципальної поліції Кос
М.Л. в результаті обстеження квартири
АДРЕСА_1 встановлено, що квартира
ОСОБА_1 була залита водою, яка надходила
з квартири АДРЕСА_2 того ж будинку і
належить ОСОБА_2, в зв'язку з чим
пошкоджено стелю і стіни у коридорі та
туалеті. На момент підтоплення
квартири АДРЕСА_1 будь-яких пошкоджень
мережі водопостачання і
водовідведення не виявлено, скарг від
мешканців даного будинку з приводу
несправності мереж не зафіксовано
(а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. п. 2, 3 постанови № 6 від 27
березня 1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» (з наступними
змінами), розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, суди повинні мати
на увазі, що шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Факт неодноразового затоплення
квартири позивача з вини відповідача
підтверджується відповідними актами
(а.с. 8-10), показаннями свідків, допитаних
в суді першої інстанції та поясненнями
сторін.

Відповідно до кошторисної
документації по ремонту квартири
АДРЕСА_1, складеної
інженером-проектувальником ОСОБА_11
(кваліфікаційний сертифікат серії
НОМЕР_1), ринкова вартість
відновлювальних ремонтних робіт
становить 11540 грн. (а.с. 73-84).

При постановленні рішення судом першої
інстанції не було враховано, що в
кошторисній документації по ремонту
квартири АДРЕСА_1, складеній станом на 29
липня 2013 року зазначено вартість
проведення ремонтних робіт по всій
квартирі, хоча згідно акта від 9 липня
2013 року, складеного комісією
Горохівської міської в результаті
обстеження квартири АДРЕСА_1
встановлено, що у вищезазначеній
квартирі в результаті затоплення було
пошкоджено стелю і стіни у коридорі та
туалеті.

Підстав для стягнення з відповідача
збитків, заподіяних затопленням
квартири у 2009 році немає, оскільки
відповідач подав заяву про
застосування строків позовної
давності (а.с. 88), а позивач поновити
строк позовної давності не просив.
Пояснення позивача про те, що вона
неодноразово зверталася до
відповідача з вимогою добровільно
відшкодувати завдану шкоду, а остання
постійно обіцяла, що виконає це в
найближчий час, не давали підстав суду
першої інстанції вважати, що строк
позовної давності не пропущено.

Як вбачається з кошторисної
документації по ремонту квартири
АДРЕСА_1, складеної
інженером-проектувальником ОСОБА_11 на
основі акту обстеження квартири від 9
липня 2013 року, ринкова вартість
відновлювальних ремонтних робіт
станом на 21 березня 2014 року становить
4335 грн.

Належних доказів того, що внаслідок
затоплення, що відбулося у липні 2013
року було пошкоджено інше майно, крім
зазначеного у акті від 9 липня 2013 року,
позивач не надала суду.

Суд не бере до уваги наданий
відповідачем локальний кошторис по
ремонту квартири АДРЕСА_1 за її ж
підписом, оскільки вказаний документ
не містить вказівки на особу, яка має
відповідні повноваження на складання
таких документів.

Тому виходячи із розрахунків,
наведених у кошторисній документації
по ремонту квартири АДРЕСА_1,
проведених інженером-проектувальником
ОСОБА_11 станом на 21 березня 2014 року, з
ОСОБА_2 слід стягнути в користь ОСОБА_1
4335 грн. у відшкодування майнової шкоди,
заподіяної затопленням квартири.

Підстав для стягнення 200 грн. за
складання кошторисної документації,
поданої в суд першої інстанції немає,
оскільки вказаний кошторис не
покладається в основу рішення. Позивач
також не обґрунтувала обов'язковість
сплати 25 грн. ТзОВ "Еталон" за виклик для
складання акта підтоплення згідно
квитанції до прибуткового касового
ордера від 10 липня 2013 року. Витрати за
складання кошторисної документації по
ремонту квартири АДРЕСА_1, проведеній
інженером-проектувальником ОСОБА_11
станом на 21 березня 2014 року, не можуть
бути стягнуті з відповідача, оскільки
такі збитки понесені після подання
даного позову в суд та не носять
характеру судових витрат.

Отже, рішення суду першої інстанції
підлягає зміні в частині визначення
розміру відшкодування майнової шкоди у
зв'язку з неповним з'ясуванням судом
першої інстанції обставин, що мають
значення для справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Іваничівського районного суду
Волинської області від 16 січня 2014 року
в даній справі в частині стягнення
майнової шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4335
(чотири тисячі триста тридцять п'ять)
грн. у відшкодування майнової шкоди.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді