22ц/772/436/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Овсюк Є. М.Категорія:
48Доповідач: Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області в складі:

головуючого судді
Берегового О.Ю.,

суддів
Іванюка М.В., Панасюка О.С.

при секретарі
Руденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці, в залі судових
засідань апеляційного суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів,-

за апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського
суду Вінницької області від 20 грудня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л
А:

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 20 грудня 2014 року
в даній справі, яким позов ОСОБА_2 про
стягнення аліментів було задоволено
повністю.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку щомісяця, але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи стягнення з 15 серпня 2013 року
і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто також з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір. Рішення суду в частині
стягнення аліментів в межах суми
платежу за один місяць допущено до
негайного виконання.

В поданій на судове рішення
апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та постановити нове рішення про
відмову в задоволенні позову. Основною
підста-вою для скасування рішення
вважає порушення судом вимог п. 4 с. 1 ст.
201 ЦПК України, оскільки в Барському
районному суді Вінницької області на
розгляді перебуває цивільна справа за
позовом ОСОБА_2 до неї про позбавлення
батьківських прав, встановлення місця
проживання дитини та за її зустрічним
позовом до позивача про визначення
місця проживання дитини, до розгляду
якої на її думку неможливо вирішити
питання про стягнення аліментів.

В судовому засіданні відповідач та
її представник апеляційну скаргу
підтримали та просили її задовольнити.

Позивач просив відмовити в
задоволенні апеляційної скарги та
залишити рішення суду без змін.

Судом першої інстанції
установлено, що дохід відповідача є
стабільним і вона є здоровою,
працездатного віку людиною, інших
неповнолітніх дітей не має, не здійснює
догляд за непрацездатними батьками,
має можливість сплачува-ти аліменти на
утримання сина, а тому суд стягнув з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини в розмірі 1/3 частки від всіх
видів доходу відповідача.

Апеляційну скаргу відповідача
ОСОБА_3 слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін з
наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається,
що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі з 15.10.2000 року,
який 06.06.2012 року було розірвано згідно
рішення Барського районного суду
Вінницької області /а.с. 5/.

Позивач ОСОБА_2 і відповідач ОСОБА_3
є батьками непов-нолітньої дитини -
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Згідно акту обстеження
житлово-побутових умов від 03.10.2012 року
дити-на ОСОБА_5 проживає разом з батьком
за адресою АДРЕСА_1. Для виховання,
розвитку, проживання дитини створено
всі умови (а.с. 9).

Батьки, як це передбачає стаття 180
СК України, зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

У судовому засіданні встановлено,
що відповідач працює менеджером у ТОВ
«Хлібна країна» та отримує заробітну
плату (а.с. 73).

Таким чином відповідач, яка є
матір'ю малолітньої дитини, зобов'язана
і має можливість сплачувати аліменти
на утримання сина ОСОБА_5.

Суд прийшов до правильного та
обґрунтованого висновку про
необхідність задоволення позову,
врахувавши, що на час розгляду справи в
суді дитина проживає спільно з
позивачем ОСОБА_2 та перебуває на його
утриманні, а відповідач, матеріального
забезпечення дитині не надає, хоча має
постійне місце роботи та стабільний
заробіток, при цьому розмір аліментів
відповідачем в апеляційній скарзі не
оскаржується.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів на утримання
неповнолітнього сина.

Доводи апеляційної скарги про те,
що судом в порушення п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК
України не було зупинено провадження у
справі до розгляду цивільної справи за
позовом ОСОБА_2 до неї про позбавлення
батьківських прав, встановлення місця
проживання дитини та за її зустрічним
позовом до позивача про визначення
місця проживання дитини не
заслуговують на увагу з наступних
підстав.

Як зазначено в роз'ясненнях п. 33
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 року № 2 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», визначаючи наявність
передбачених ст. 201 ЦПК України підстав,
за яких провадження у справі підлягає
обов'язковому зупиненню, суд повинен,
зокрема, враховувати, що така підстава
для зупинення провадження у справі, як
зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті -
неможливість розгляду цивільної
справи до вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
гос-подарського, кримінального чи
адміністративного судочинства,
застосовується у тому разі, коли в цій
іншій справі можуть бути вирішені
питання, що стосуються підстав,
заявлених у справі вимог, чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду.

Між тим, виникнення спору між
батьками, з ким із них буде проживати
дитина, не звільняє кожного з них від
обов'язку утримувати дитину, з
урахуван-ням того, що зазначений
обов'язок є постійним і тривалим у часі,
виникає з моменту народження дитини і
до досягнення нею повноліття.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення постановлено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права і підстави для
його скасування відсутні.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315,
317, 319 ЦПК України, ко-легія cуддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського
суду Вінницької області від 20 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом вірно: