У х в а л а

20 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Колодійчука В.М.,
Умнової О.В.,

Мартинюка В.І.,
Фаловської І.М.,-

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 жовтня

2013 року у справі за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
зобов'язання усунути перешкоди у
здійсненні права користування та
розпорядження майном шляхом знесення
самочинно прибудованого погребу,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про зобов'язання усунути
перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження майном
шляхом знесення самочинно
прибудованого погребу, посилаючись на
те, що вони є власниками 14/25 частин
житлового будинку АДРЕСА_1. 11/25 частин
зазначеного будинку належить
відповідачам. Рішенням
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 14 травня 2003 року було
проведено реальний поділ
будинковолодіння АДРЕСА_1 було
ухвалено додаткове рішення, яким
визначено розміщення земельних
ділянок на місцевості відповідно до
проведеної судово-технічної
експертизи № В-1257 від 14 вересня 2001 року.

Відповідачами самочинно було
побудовано погріб, частина якого
знаходиться на земельній ділянці,
належній позивачам на праві власності.
Самочинно збудоване нерухоме майно не
дає змоги позивачам вільно
користуватися належною їм земельною
ділянкою, встановити її межі в натурі,
побудувати паркан.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 просили суд зобов'язати ОСОБА_5,
ОСОБА_6 знести самочинно збудований
погріб, позначений в технічному
паспорті на дане домоволодіння літ.
«Н», шляхом демонтажу перекриття та
засипання.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 14 березня 2013 року задоволено
позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_6 знести
самочинно збудований погріб, що
знаходиться на території
домоволодіння АДРЕСА_1 та позначений в
технічному паспорті на домоволодіння
під літ. «Н» шляхом демонтажу
перекриття та засипання.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 22 травня 2013
року рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 14 березня 2013
року скасовано й ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

від 2 жовтня 2013 року касаційні скарги
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилено, рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 22 травня 2013 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення
апеляційного суду, суд касаційної
інстанції погодився з висновками
апеляційного суду щодо скасування
рішення суду першої інстанції та
відмови в позові вважаючи, що суд
першої інстанції вийшов за межі
позовних вимог, оскільки позивачами не
заявлялись вимоги про усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном у порядку, визначеному ст. 391 ЦК
України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 2 жовтня

2013 року з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
закону, зокрема ст. 376 ЦК України, що
потягло ухвалення різних за змістом
рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_3
долучила до заяви витяги з Єдиного
державного реєстру судових рішень
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 липня 2011 року, ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 січня

2013 року, ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 вересня 2013 року, ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 вересня 2013 року.

Однак, ухвала колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 січня 2013 року, ухвала
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 вересня 2013 року, ухвала
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 вересня 2013 року, якими
скасовано рішення попередніх
інстанцій та справи передано на новий
розгляд, не можуть бути підставою
перегляду в порядку, передбаченому
главою 3 розділу V ЦПК України, на них не
може здійснюватися посилання
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
так як постановлення касаційною
інстанцією ухвали про скасування
рішення судів нижчих інстанцій із
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі та не може вважатися
застосуванням норм матеріального
права при вирішенні спору по суті.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 липня 2011 року залишено без
змін рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 12
лютого 2010 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 13 грудня 2010
року про часткове задоволення позову у
справі про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,
повернення її до попереднього стану.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодилися й апеляційний та
касаційний суди, виходив із того, що
будівництво, яке проводить відповідач
на своїй земельній ділянці, є
самочинним, порушує права позивача як
суміжного землевласника, оскільки на 0,5
м вглиб займає належну позивачу
земельну ділянку, крім того, на
земельній ділянці позивача відповідач
розмістив будівельні матеріали та
систематично здійснює прохід і проїзд
до належної йому земельної ділянці, що
призводить до руйнації ґрунтового
покриву земельної ділянки позивача,
при цьому відповідач відмовився від
проведення експертизи, на розгляд якої
були б поставлені питання
правомірності проведення будівельних
робіт та того, чи порушує проведене
будівництво межі суміжної земельної
ділянки.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Оскільки зі змісту заяви, ухвали, про
перегляд якої подано заяву, рішень,
постановлених у вказаній вище справі,
та з долученого до заяви витягу з
Єдиного державного реєстру судових
рішень ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 липня 2011 року не вбачається
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме:
підстави позову не є тотожними, а
встановлені у справах фактичні
обставини не є однаковими, у допуску
справи до провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
зобов'язання усунути перешкоди у
здійсненні права користування та
розпорядження майном шляхом знесення
самочинно прибудованого погребу, за
заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 жовтня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.М.
Колодійчук

В.І. Мартинюк

О.В. Умнова

І.М. Фаловська