Справа №2-1045/11
№2/639/504/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

25 лютого 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова

у складі: головуючого судді
Іванової І.В.

за участю секретаря
Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення порядку користування
земельною ділянкою та припинення
права спільної часткової власності за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,
3-ті особи Харківська міська рада,
Управління Держземагенства у м.
Харкові про визначення порядку
користування земельною ділянкою, суд-

ВСТАНОВИВ:

2 червня 2008 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про визначення порядку користування
земельною ділянкою у домоволодінні
АДРЕСА_1

В ході розгляду вказаної вище
справи ОСОБА_1 неодноразово уточнювала
позовні вимоги.

13 липня 2010 року ОСОБА_1 надала до
суду уточнену позовну заяву.

29 квітня 2013 року ОСОБА_1 надала
уточнену позовну заяву про припинення
права спільної часткової власності її
та ОСОБА_2 на вказане вище
домоволодіння, про присвоєння
квартирі 1,3 в домоволодінні літер А-1
АДРЕСА_1 адресу із зазначенням літери
«а» - АДРЕСА_1, визначення порядку
роздільного користування земельною
ділянкою, яка розташована за вказаною
вище адресою , згідно належній їй 7/12
частини житлового будинку та згідно
варіанту 1 судової будівельно-
технічної експертизи №245 від 26 березня
2013 року .

5 грудня 2013 року ОСОБА_1 надала
уточнену позовну заяву про визначення
порядку роздільного користування
земельною ділянкою, яка розташована
по АДРЕСА_1 , згідно належній їй 7/12
частини житлового будинку та згідно
варіанту 1 судової будівельно-
технічної експертизи №245 від 26 березня
2013 року, припинити право спільної
часткової власності її та ОСОБА_2 на
вказане вище домоволодіння, зазначивши
замість ідеальних часток ОСОБА_1 - 7/12;
ОСОБА_2 - 5/12 у обчисленні свого права
власності ОСОБА_1 - 1; ОСОБА_2 -1.

У обґрунтування своїх позовних
вимог позивачка по первісному позову
посилається на те, що згідно договору
купівлі-продажу частини житлового
будинку від 22 березня 2007 року вона
набула у власність 7/12 частин житлового
будинку по АДРЕСА_1 з відповідною
частиною надвірних будівель, а саме :
сараїв літери Г,Е,Ж,З, огорожа №2-5 та
зливна яма №6. При цьому продавцеві
частини будинку , у якої вона здійснила
купівлю, належало з надвірних будівель
сараї Ж,З, гараж Е. Згідно договору
дарування на ім'я ОСОБА_2 , з надвірних
будівель відповідачці за первісним
позовом належить сарай В,Г. Такі ж
висновки зробили експерти при
вирішенні питань, поставлених на
експертизу в межах розгляду даної
цивільної справи про реальний розподіл
земельної ділянки. Визначений вище
порядок користування домоволодінням
встановлено рішенням Жовтневого
районного суду м. Харкова від 27 березня
1992 року. Отже , розділ в натурі
домоволодіння відбувся більше 20 років
тому. Фактично спільна часткова
власність між нею та ОСОБА_2
припиналась, оскільки спільне майно
вже було поділене в натурі більше 20
років тому. Оскільки відповідачка та
її співмешканець ОСОБА_19 постійно
вчиняють порушення її прав , навіть
здорового глузду буде замало, щоби
оцінити всі ті дрібні хуліганські дії,
які вони вчиняють по відношенню до неї
, - в даному випадку спільне
користування та наявність спільної
часткової власності є неможливим. На
думку позивачки за зустрічним позовом ,
оскільки домоволодіння вже розділене
в натурі, право власності у сторін
наявне - право спільної часткової
власності тільки погіршує далі її
існування в належному їй об'єкті права
власності. Право спільної часткової
власності між нею та ОСОБА_2 , відсутнє
фактично.

У судовому засіданні позивачка та
її представник повністю підтримали
позовні вимоги та надали пояснення
відповідні вищенаведеному. Проти
задоволення зустрічного позову
відповідачка за зустрічним позовом та
її представник заперечували з підстав,
наведених вище.

4 липня 2008 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1
про визначення порядку користування
земельною ділянкою у домоволодінні
АДРЕСА_1 з урахуванням фактичного
порядку користування земельною
ділянкою, що склалася в домоволодінні
АДРЕСА_1.

У обґрунтування своїх позовних вимог
позивачка за зустрічним позовом
посилається на те, що доцільно
визначити порядок користування
земельною ділянкою між нею та
співвласником ОСОБА_1 у вказаному вище
домоволодінні. Їй , позивачці за
зустрічним позовом , на підставі
договору дарування від 24 липня 1992 року
, зареєстрованого в КП «ХМБТІ» за р. №272
належить 5/12 частин житлового будинку
АДРЕСА_1 . В житловому будинку літер А-1
вона займає квартиру №2 прим.
УІІ,4-1,4-3,4-4,4-2,4-5,4-6,4-7, з надвірних споруд:
сарай Г, ? частина зливної ями №6,
частина огорожі. Позивачка за
первісним позовом займає кв. 1, прим.
І,3-1,3-2,3-3,3-4,3-5,3-6,гараж Є, сараї Ж,З, ?
частини зливної ями №6, частину
огорожі. Між нею та співвласником
ОСОБА_1, з її ініціативи виникають
суперечки щодо користування земельною
ділянкою. В житловому будинку між його
співвласниками існував один варіант
порядку користування землею : існував
двір загального користування: від
вхідної хвіртки в напрямку тилу
земельної ділянки, на цій частині
земельної ділянки розташовані гараж Е
та сарай Г, друга частина земельної
ділянки від порогу будинку літер А-1 до
тилу ділянки ділилась між
співвласниками відповідно частин в
праві власності співвласників.
Загальна площа земельної ділянки
невелика і здійснити якийсь інший
варіант розподілу неможливо.
Позивачка дійсно пропонувала їй
добровільно по добросусідські
розділити землю, а саме : віддати їй всю
центральну частину ділянки, а самій
собі зробити вихід на вулицю із своєї
житлової кімнати. Вона не заперечує
проти того , щоб порядок користування
земельною ділянкою був визначений
відповідно до ідеальних часток
співвласників, але вважає, що варіанти
розподілу , які будуть запропоновані
експертами не повинні порушувати
порядок користування, що вже склався в
житловому будинку. Та не порушувати
прав співвласників.

Представник третьої особи -
Харківської міської ради у судове
засідання не з'явився, йому належним
чином повідомлено про час та місце
розгляду справи.

Представник третьої особи - Управління
Держземагенства у м. Харкові проти
задоволення первісного та зустрічного
позовів заперечував та пояснив, що
відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України
передбачається , що громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону. Згідно із ст. 125
Земельного Кодексу України /в редакції
яка діяла до 1 січня 2013 року /
встановлено , що право власності на
земельну ділянку , а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Станом на 29 грудня 2012 року документи ,
які посвідчують право користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1
позивачів за первісним та зустрічним
позовами в Управлінні Держземагенства
у м. Харкові Харківської області не
обліковуються. На теперішній час
власником земельної ділянки по АДРЕСА_1
відповідно до п. 7 Перехідних та
прикінцевих положень Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності», є Харківська
міська рада. Згідно із ст. 395 ЦК України
закріплено, що речовими правами на
чуже майно є:1/право володіння;2/ право
користування /сервітут/;3/ право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб /
емфітевзис/;4/ право забудови земельної
ділянки /суперфіцій/. Згідно із ст. 401 ЦК
України встановлено, що право
користування чужим майном /сервітут/
можу бути встановлене щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
/земельний сервітут/ або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом. Статтею 402
ЦК України передбачено , що сервітут
може бути встановлений договором,
законом, заповітом або рішенням суду.
Земельний сервітут може бути
встановлений договором між особою, яка
вимагає його встановлення , та
власником /володільцем/ земельної
ділянки. Договір про встановлення
земельного сервітуту підлягає
державній реєстрації в порядку ,
встановленому для державної
реєстрації прав на нерухоме майно.
Таким чином, 3-я особа вважає, що
визначити порядок користування
земельною ділянкою позивачі за
первісним та зустрічним позовом
повинні лише за згодою та з
урахуванням думки власника цієї
земельної ділянки - Харківської
міської ради. На теперішній час в
матеріалах справи відсутні докази
звернення позивачів до Харківської
міської ради з питання отримання у
користування земельною ділянкою та як
наслідок визначення порядку її
користування. Відносно наявних
матеріалах справи експертиз, які були
проведені ХНДІСЕ , слід зазначити , що
згідно ст. 20 Закону України «Про
землеустрій», передбачено , що
Землеустрій проводиться в
обов'язковому прядку на землях усіх
категорій незалежно від форми
власності в разі , зокрема ,
встановлення та зміни меж об'єктів
землеустрою, у тому числі визначення
та встановлення в натурі державного
кордону України. Стаття 5 зазначеного
Закону встановлює, що об'єктами
землеустрою є, зокрема , території
землеволодінь та землекористувань чи
окремі земельні ділянки. Відповідно до
ст. 26 Закону України «Про землеустрій»
передбачається , що розробниками
документації із землеустрою є:
юридичні особи, що володіють
необхідним технічним і технологічним
забезпеченням та у складі яких працює
за основним місцем роботи не менше
двох сертифікованих інженерів -
землевпорядників, які є
відповідальними за якість робіт із
землеустрою; фізичні особи -
підприємці, які володіють необхідним
технічним і технологічним
забезпеченням та є сертифікованими
інженерами - землевпорядниками,
відповідальними за якість робіт із
землеустрою. В редакції цього Закону ,
яка діяла до 1 .01.2013 року закріплено, що
розробниками документації із
землеустрою є юридичні та фізичні
особи, які отримали ліцензії на
проведення робіт із землеустрою
відповідно до закону. На теперішній час
в матеріалах справи відсутні докази
того, що ХНДІСЕ отримав у
встановленому порядку ліцензію на
проведення робіт із землеустрою або у
його складі працюють сертифіковані
інженери землевпорядники.

Суд, вислухав пояснення сторін , їх
представників, 3-особу , дослідивши
матеріли справи, у тому числі висновки
судових будівельно-технічних
експертиз, приходить до висновку , що
первісний позов ОСОБА_1 та зустрічний
позов ОСОБА_2 , підлягають частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та
підтверджується документально , право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1
зареєстровано на ім'я : ОСОБА_2 - 5/12
частини на підставі договору
дарування , посвідченого 24 липня 1992
року 5-ою ХДНК р. №5-2483, ОСОБА_1 - 7/12
частини , на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 22
березня 2007 року 7-ою ХДНК, р №7-839.

Відповідно до довідки висновку №7789
додаткової судової будівельно-
технічної експертизи від 14 вересня 2012
року /а.с.151/ , зробленої на підставі
даних матеріалів інвентарної справи,
до 1935 року домоволодіння АДРЕСА_1 , за
денаціоналізацією належало ОСОБА_4 , в
цілому. Плаща земельної ділянки
складала - 625 кв. м.. У 1935 році ОСОБА_4
продала домоволодіння в цілому ,
ОСОБА_5, у 1959 році рішенням народного
суду ї ділянки Жовтневого району м.
Харкова від 10.04.1959 року право власності
- на ? частину домоволодіння , було
визнано за померлою дружиною ОСОБА_6, у
1959 році рішенням народного суду 4-ї
ділянки Жовтневого району м. Харкова
від 9 грудня 1959 року право власності -
по 3/12 частини домоволодіння було
визнано за ОСОБА_7 , ОСОБА_8, ОСОБА_9, а
також по 1/12 частини домоволодіння було
визнано за ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, у
1963 році ОСОБА_9 і ОСОБА_12 подарували
належні їм - 4/12 частини домоволодіння -
ОСОБА_7, у 1969 році ОСОБА_11 подарувала
належну їй - 1/12 частину домоволодіння -
ОСОБА_8, у 1982 році ОСОБА_7 продала
належні їй 7/12 частин домоволодіння -
ОСОБА_13, у 1992 році ОСОБА_8 та ОСОБА_14
подарувала належні їм- 5/12 частини
домоволодіння - ОСОБА_15, у 1992 році
ОСОБА_13 подарувала належні їй - 7/12
частин домоволодіння - ОСОБА_16, у 2004
році спадщину після ОСОБА_16 - на 7/12
частин домоволодіння - прийняв її син
ОСОБА_17, у 2005 році ОСОБА_17 продав йому -
7/12 частин домоволодіння - ОСОБА_18, у 2007
році ОСОБА_20 продала належні їй - 7/12
частини домоволодіння - ОСОБА_1.

Таким чином , первісними ідеальними
частками для кожного з співвласників,
сторін у справі є долі котрі існують
на теперішній час: ОСОБА_2 - 5/12 частини
домоволодіння; ОСОБА_1 - 7/12 частини
домоволодіння.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 27 березня 1992 року було
визначено порядок користування
вказаним вище домоволодінням між
співвласниками, яким у користування
були виділені конкретні приміщення. Як
вбачається з довідки, приведеної у
висновку №7789 додаткової судової
будівельно- технічної експертизи від 14
вересня 2012 року , сторони у справі ,а
саме : ОСОБА_1 стала власником 7/12 частин
, ОСОБА_2 - 5/12 частин та їм перейшли у
користування на ці частки та
приміщення , які були визначені
рішенням суду від 27 березня 1992 року.
Проти цього у судовому засіданні не
заперечували сторони та їх
представники.

На розгляд суду експертами були
запропоновані наступні варіанти
визначення порядку користування
вищевказаною земельною ділянкою: два
варіанта відповідно до висновку
судової будівельно - технічної
експертизи №3540/6650/6651 від 25 вересня 2009
року ХНДІСЕ /а.с.39- 49 том 1/; додатковий
варіант до експертизи №3540/6650 від 25
вересня 2009 року /а.с.121 том. 1 /; сім
варіантів відповідно до висновку №7789
КП «ХМБТІ» від 14 вересня 2012 року
/а.с.148-174 том.1/; чотири варіанта
відповідно до висновку додаткової
судової будівельно -технічної
експертизи №245 від 26 березня 2013 року
/а.с.247-257 том 1/.

Вказані вище варіанти , які були
запропоновані експертами , були
досліджені у судовому засіданні.

Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2
просила визначити порядок
користування земельною ділянкою у
домоволодінні АДРЕСА_1 з урахуванням
фактичного користування такою
співвласниками , що склався протягом
багатьох років.

Однак , на думку суду , на теперішній час
, коли співвласниками стали інші особи,
а саме сторони у справі , визначення
окремого порядку користування
земельною ділянкою , вкрай необхідно .
Це пов'язано з тим, що між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 склалися неприязні відносини,
які супроводжуються постійними
сварками. Такі відносини між сторонами
у справі , проявлялися також у судових
засіданнях, при розгляді зазначеної
справи.

Суд вважає доцільним визначити порядок
користування земельною ділянкою у
домоволодіння по АДРЕСА_1 між
співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відповідно до 6 варіанту висновку №7789
додаткової судової будівельно-
технічної експертизи від 14 вересня 2012
року .

А саме :виділити для
співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1
спільне подвір'я № І для проходу на
виділену земельну ділянку , площею 16
кв.м..

У користування співвласника
ОСОБА_2 виділити земельну ділянку , яка
складається з двох часток : перша №ІІ -
під житловими будівлями та
садом-городом, з боку домоволодіння №11-
площею 55 кв. м.. Усього в користування
співвласника ОСОБА_2, з урахуванням
площі спільного подвір'я №І, площею 7
кв. м. , виділити земельну ділянку -
площею 265 кв. м., що відповідає її
первісній ідеальній долі.

У користування співвласника
ОСОБА_1 виділити земельну ділянку, яка
складається з двох часток : перша №ІІІ -
під житловими будівлями та частиною
двору і саду-городу, в середині ділянки
- під житловими будівлями та частиною
двору і саду - городу, в середині
ділянки, площею 182 кв. м., друга №ІІІ а -
під другою частиною саду-городу, в
середині ділянки, площею - 179 кв. м..
Усього в користування співвласника
ОСОБА_1 , з урахуванням спільного
подвір'я №І, площею 9 кв. м., виділити
земельну ділянку - площею 370 кв. м. , що
відповідає її первісній ідеальній
долі.

Межу розподілу прокласти за
лінією АБВГДЛЗНП..

Суд прийшов до такого висновку
виходячи з наступного.

Як зазначено у висновку №7789
додаткової судової будівельно-
технічної експертизи від 14 вересня 2012
року , на час проведення дослідження в
домоволодінні НОМЕР_1 існує порядок
користування житловими та службовими
будівлями і спорудами, який було
визначено рішенням Жовтневого
районного народного суду м. Харкова
від 276 березня 1992 року

ОСОБА_2 - користується кв. 4 /приміщення
4-1,4-2,4-3,4-4,4-5,4-6,4-7,ІІ,ІІІ,1У,УІІ/ в
житловому будинку літер «А-1» з
прибудовами і підвалом , сараєм літер
«Г», навісом літер «И2, 5/12 частиною
огорожі №2,5/12 частиною воріт №5. Всього
під будівлями та спорудами зайнято 144
кв. м. , в тому числі під житловими
будівлями - 103 кв. м. .

ОСОБА_1 - користується кв. 3 та кв. 1 /
приміщення 3-1,3-2,3-3,3-4,3-5,3-6,1-1,1-2,1-3,1-4/ в
житловому будинку літер «А-1» з
прибудовами і підвалом , сараєм літер
«З», 7/12 частин огорожі №2,7/12 частин
воріт №5. Всьго під будівлями та
спорудами зайнято 88 кв.м., в тому числі
під житловими будівлями - 88 кв. м..

При розробці експертом вказаного вище
варіанту порядку користування
земельною ділянкою між сторонами у
справі, були враховані розмірі часток
в загальній власності на будинок;
зміни в частках загальної власності ,
котрі сталися внаслідок з прибудовами
до уваги не бралися. При такому порядку
користування можливо створити
окремий виїзд на вулицю з кожної
частки ділянки і розмір , кожної з цих
часток , складає не менш 200 кв. м.. Ширина
виїзду на вулицю не менш 2,6 м.. Границя
користування проходить не ближче ніж
на 1,0 метр від глухих стін основних або
службових будівель та не ближче ніж 2,0
м. від стін , що мають вікна. Ширина
проходу /доріжки/ до виділених часток
земельної ділянки не менше 0,75 м..

Крім того в користування сторін , з
урахуванням площі спільного подвір'я ,
виділяються земельні ділянки , що
відповідають їх первіснім ідеальнім
долям.

На земельній ділянці ІІІа, яка
виділяється у користування ОСОБА_1
знаходяться побудови літер «И» та «Г»
, які за рішенням судової колегії
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
від 24 жовтня 2013 року та додаткового
рішення від 7 листопада повинні бути
знесені ОСОБА_2 , як самовільні.

Відповідно до Постанови ПВСУ №7 від 16
квітня 2004 року, при переході права
власності на будівлі та споруди за
цивільно- правовими угодами,
укладеними до 1 січня 2002 року , згідно з
положеннями чинної до цієї дати ст. 30 ЗК
до набувача від відчужувача переходить
належне йому право власності або
право користування земельною
ділянкою, на якій розташовані будівлі
та споруди, якщо інше не передбачалось
у договорі відчуження . Після 31 грудня
2001 року в таких випадках право
власності на земельну ділянку або її
частини могло переходити відповідно
до ст. 120 ЗК України 2001 року на підставі
цивільно- правових угод, а право
користування - на підставі договору
оренди, укладених відповідно
відчужувачем або набувачем До особи,
яка придбала житловий будинок ,
будівлю або споруду після 31 грудня 2003
року , згідно зі ст. 377 ЦК України, а з
часу внесення змін до ст. 120 ЗК України
від 27 квітня 2007 року - і згідно зі ст. 120
ЗК України, переходило право власності
на земельну ділянку , на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених
договором, а якщо договором це не було
визначено , до набувача переходило
право власності на ту часину земельної
ділянки, яка зайнята житловим будинком
, будівлею або спорудою, та на частину
земельної ділянки, яка необхідна для її
обслуговування. При переході права
власності на будівлі та споруди до
фізичних або юридичних осіб, які не
могли мати у власності земельні
ділянки, до них переходило право
користування земельною ділянкою.

Аналізуючи вищенаведені варіанти
визначення порядку користування
земельною ділянкою , які були
запропоновані експертами , суд дійшов
до висновку , що саме 6 варіант висновку
№7789 додаткової судової будівельно-
технічної експертизи від 14 вересня 2012
року, найбільш приємніший , а інші
запропоновані експертами варіанти
порядку користування спірною
земельною ділянкою , не можуть бути
прийняті судом , виходячи з наступного.

Так, 1 варіант порядку користування
земельною ділянкою відповідно до
висновку судової
будівельної-технічної експертиз
№3540/6650/6651 від 25 вересня 2009 року ,
передбачає ширину виїзду ОСОБА_2 на
вулицю 1,5 м., тоді як так ширина виїзду
відповідно до Інструктивних вказівок
від 4.04.1974 року, повинна бути не менш 2,6
м../а.с.39/49 том 1/

ІІ варіант порядку користування
земельною ділянкою відповідно до
зазначеного висновку , передбачає
надання позивачці за зустрічним
позовом ОСОБА_2 у користування земельну
ділянку , яка складається з двох часток,
одна з яких для виїзду шириною 3,60 м..
Саме цю частку земельної ділянки,
виходячи з її конфігурації /довжини та
ширини /, не можливо використовувати
для саду-городу , влаштування
допоміжних побудов , враховуючи те, що
ОСОБА_2 не має в особистому
користуванні підсобних приміщень.
Зазначений варіант був наданий
експертом у 2009 році , коли не було
ухвалено рішення від 24 жовтня 2013 року
про знос побудов літер «И» та «Г».

Додатковий варіант порядку
користування земельною ділянкою до
експертизи №3540/6650/6651 від 25 вересня 2009
року , передбачає ширину виїзду
ОСОБА_2 на вулицю 2, 3 м., тоді як так
ширина виїзду відповідно до
Інструктивних вказівок від 4.04.1974 року
повинна бути не менш 2,6 м..

ІІ,ІІІ,1V,VІІ варіанти порядку
користування спірною земельною
ділянкою ,які були запропоновані
експертами відповідно до висновку №7789
додаткової судової будівельно-
технічної експертизи від 14 вересня 2012
року, передбачають ширину виїзду
ОСОБА_2 на вулицю 1,5 м. та 1,55 м. , тоді як
так ширина виїзду відповідно до
Інструктивних вказівок від 4.04.1974 року
повинна бути не менш 2,6 м..

1 варіант порядку користування спірною
земельною ділянкою ,який був
запропонований експертом відповідно
до висновку №7789 додаткової судової
будівельно- технічної експертизи від 14
вересня 2012 року, передбачає виділення у
користування позивачки за зустрічним
позовом ОСОБА_2 земельну ділянку , яка
складається з двох часток ІІа , площею
104 кв. м. та ІІ . площею 154 кв.

Земельна ділянка ІІа, площею 104 кв. м. ,
має ширину 3, 15 кв. м. та довжину 32,22 кв.
м. . На думку суду таку земельну ділянку
можливо використовувати лише для
проходу та проїзду на земельну ділянку
ІІ площею 154 кв. м., та не можливо
використовувати її під сад -город та
влаштування підсобних приміщень.

V варіант порядку користування спірною
земельною ділянкою ,який був
запропонований експертом відповідно
до висновку №7789 додаткової судової
будівельно- технічної експертизи від 14
вересня 2012 року, передбачає виділення у
користування позивачки за зустрічним
позовом ОСОБА_2 земельну ділянку , яка
складається з двох часток ІІа , площею
75 кв. в. м. та ІІ . площею 183 кв.

При запропонуванні зазначеного
варіанту , експертом не було враховано,
що у користування позивачки за
первісним позовом ОСОБА_1 виділяється
земельна ділянка , на якій мається сад
/довголітній/ ОСОБА_2.

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1
просила суд визначити порядок
роздільного користування земельною
ділянкою, яка розташована за вказаною
вище адресою , згідно належній їй 7/12
частини житлового будинку та згідно
варіанту 1 судової будівельно-
технічної експертизи №245 від 26 березня
2013 року .

Такий варіант визначення порядку
користування земельною ділянкою у
вищевказаному домоволодінні ,
визначити не можливо, оскільки
експертом пропонується надати
позивачці за зустрічним позовом ОСОБА_2
в'їзд на вулицю шириною 1,5 м., тоді як
ширина виїзду відповідно до
Інструктивних вказівок від 4.04.1974 року
повинна бути не менш 2,6 м..

З цих же підстав не можливо
прийняти варіант 2 зазначеної
експертизи.

Відповідно до варіантів ІІІ та 1V
порядку користування спірною
земельною ділянкою ,який був
запропонований експертом відповідно
до висновку №7789 додаткової судової
будівельно- технічної експертизи від 14
вересня 2012 року, у ОСОБА_2 не має
земельної ділянки для
використовування під сад-город та інше,
оскільки їй у користування надається
земельна ділянка довжиною 31,50 м. та
шириною 2,70 м. , по якій можливо лише
пересуватися.

Таким чином, на думку суду
запропоновані експертами вищевказані
варіанти , які судом проаналізовані
кожний окремо , та яким надано оцінку ,
не можуть бути прийняті судом, оскільки
чіпляють інтереси та права
співвласника ОСОБА_2 на використання
земельної ділянки.

Що стосується позовних вимог
ОСОБА_1 про припинення права спільної
часткової власності , то такі не
ґрунтуються на вимогах діючого
законодавства.

Як встановлено судом та
підтверджується документально ,
будинок АДРЕСА_1 знаходиться у сторін
у справі у спільній частковій
власності, оскільки кожній з них
належить: ОСОБА_1 - 7/12 часток , ОСОБА_2 - 5/12
часток .

Відповідно до ст. 367 ЦК
України,майно ,що є у спільній
частковій власності , може бути
поділено в натурі між співвласниками
за домовленістю сторін. У разі
відсутності згоди між співвласниками
щодо поділу майна і взаєморозрахунків
між ними спір вирішується в судовому
порядку на підставі ст. 364,365 ЦК України.
У разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

Посилаючись на рішення
Жовтневого районного народного суду м.
Харкова від 27 березня 1992 року ,
позивачка за первісним позовом
помиляється, що зазначеним рішенням
було поділено вищевказане майно між
співвласниками.

У судовому засіданні було
досліджено рішення суду від 27 березня
1992 року, його копія залучена до
матеріалів справи. Як вбачається з
рішення від 27 березня 1992 року , судом
було вирішено питання про визначення
порядку користування житловим
будинком АДРЕСА_1 між співвласниками
ОСОБА_14, ОСОБА_8 та ОСОБА_13.

Визначення порядку користування
житловим будинком між співвласниками ,
не тягне за собою припинення права
спільної часткової власності на нього.

Враховуючи те, що експертизи , які
маються у матеріалах справи,
проводилися за клопотанням обох
сторін, та обидві сторони несли витрати
на оплату за проведення експертиз, суд
вважає не стягувати ці витрати . Це
також стосується розподілу витрат на
судовий збір сторонами.

Керуючись ст. 3,4, 8,10,15,57-59,
60,66,209,212-215,218,294 ЦПК України , 120 ЗК
України, ст. 377 ЦК України, 364,365,367 ЦК
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Визначити порядок користування
земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1
між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відповідно до 6 варіанту висновку №7789
додаткової судової будівельно-
технічної експертизи від 14 вересня 2012
року .

Виділити для співвласників
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільне подвір'я № І
для проходу на виділену земельну
ділянку , площею 16 кв.м..

У користування співвласника
ОСОБА_2 виділити земельну ділянку , яка
складається з двох часток : перша №ІІ -
під житловими будівлями та
садом-городом, з боку домоволодіння №11-
площею 55 кв. м.. Усього в користування
співвласника ОСОБА_2, з урахуванням
площі спільного подвір'я №І, площею 7
кв. м. , виділити земельну ділянку -
площею 265 кв. м., що відповідає її
первісній ідеальній долі.

У користування співвласника
ОСОБА_1 виділити земельну ділянку, яка
складається з двох часток : перша №ІІІ -
під житловими будівлями та частиною
двору і саду-городу, в середині ділянки
- під житловими будівлями та частиною
двору і саду - городу, в середині
ділянки, площею 182 кв. м., друга №ІІІ а -
під другою частиною саду-городу, в
середині ділянки, площею - 179 кв. м..
Усього в користування співвласника
ОСОБА_1 , з урахуванням спільного
подвір'я №І, площею 9 кв. м., виділити
земельну ділянку - площею 370 кв. м. , що
відповідає її первісній ідеальній
долі.

Межу розподілу прокласти за
лінією АБВГДЛЗНП.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області протягом 10
днів з дня проголошення , особи які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя І.В.
Іванова