У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

22 січня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В.,
Кафідової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, третя особа: орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Калінінської районної в м. Донецьку
ради про усунення перешкод у
користуванні 1/2 частиною будинку та
виселення, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Калінінського
районного суду м. Донецька від 15 серпня
2013 року та рішення апеляційного суду
Донецької області від 30 вересня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з зазначеним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що рішенням
Калінінського районного суду м.
Донецька від 26 січня 2009 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 25 вересня 2009 року
та ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 грудня 2011 року
за нею було визнано право власності на
1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування після смерті дочки
ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1; в
порядку розподілу зазначеного
домоволодіння їй виділено в натурі
квартиру НОМЕР_1 і визнано право
власності на неї.

Проте відповідачі відмовляються
виселятися з належної їй на праві
власності частини домоволодіння і
чинять їй перешкоди у користуванні ним.

Враховуючи вказане, позивачка просила
зобов'язати відповідачів не чинити їй
перешкоди у користуванні 1/2 частиною
будинку АДРЕСА_1, а саме квартирою
НОМЕР_1 в цьому домоволодінні та
забезпечити їй доступ у виділені
приміщення шляхом передачі ключів від
існуючих на цей час замків від хвіртки,
від воріт, від виділених житлових
приміщень, від вхідної двері
домоволодіння; виселити відповідачів з
цієї частини домоволодіння, а саме з
квартири НОМЕР_1.

Рішенням Калінінського районного суду
м. Донецька від 15 серпня 2013 року,
позовні вимоги ОСОБА_4 було задоволено
частково. Зобов'язано ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9 не
чинити ОСОБА_4 перешкоди в користуванні
1/2 частиною будинку АДРЕСА_1, що
належить їй на праві приватної
власності та забезпечити їй доступ у
виділенні приміщення шляхом передачі
ключів від існуючих на цей час замків
від хвіртки, від воріт, від виділених
житлових приміщень, від вхідної двері
домоволодіння. В іншій частині в
задоволенні позову було відмовлено.

Додатковим рішенням Калінінського
районного суду м. Донецька від 21 серпня
2013 року було вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 30 вересня 2013 року,
рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позову
про виселення було скасовано та в цій
частині ухвалено нове рішення, яким
позов було задоволено. Виселено ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10,
ОСОБА_9, ОСОБА_8 з квартири
НОМЕР_1 домоволодіння АДРЕСА_1. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.
В іншій частині рішення суду першої
інстанції було залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати ухвалені судові рішення
частково, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права й неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження судів і при їх дослідженні
та встановленні судами дотримані норми
процесуального та матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 30 вересня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В. Кафідова