Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/3851/13-ц
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого - судді Надопта А.А.,
при секретарі: Чернянчук К.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Виноградові питання про винесення
додаткового рішення по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
Рішенням Виноградівського районного
суду від 05.12.2013 року позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове
майно-задоволено. Однак, як вбачається
з матеріалів справи, судом в
резолютивній частині рішення не
вирішено позовні вимоги, що стосуються
позовних вимог про визнання права
власності на земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та надвірних
будівель.

Сторони, про день, час та місце розгляду
питання про постановлення додаткового
рішення в справі повідомлені належним
чином своєчасно, в судове засідання не
з'явились, однак їх присутність не є
обов'язковою.

Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може, з власної
ініціативи, ухвалити додаткове
рішення, якщо вирішивши питання про
право, не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати.

Таким чином, проаналізувавши матеріали
справи та зміст рішення суду від 25.05.2013
року, суд приходить до переконання про
необхідність постановлення
додаткового рішення в даній справі.

Керуючись ст.ст.10,31,60, 220 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Ухвалити по цивільній справі за
позовом розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Виноградові питання про винесення
додаткового рішення по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно, додаткове рішення.

Доповнити мотивувальну частину
рішення, наступним.

«Що стосується позовних вимог про
визнання за позивачем ОСОБА_1 права
власності на земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та надвірних
будівель, площею 0, 14 га, яка розташована
в АДРЕСА_1, то в таких суд приходить до
переконання про відмову у задоволені,
виходячи з наступного.

Верховний суд України в п. 23 Постанови
Пленуму «Про судову практику у справах
про спадкування» від 30 травня 2008 року
за № 7 роз'яснив, що Свідоцтво про право
на спадщину видається за письмовою
заявою спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, установленому
цивільним законодавством. За наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права на
спадщину судовому розглядові не
підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду з правилами
позовного провадження.

В матеріалах справи відсутні будь-які
дані про неможливость отримання
позивачем ОСОБА_1 у Виноградівській
державній нотаріальній конторі
Свідоцтва про право на спадщину на
земельну ділянку за заповітом .

За принципом змагальності кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Отже, на
позивача, поряд із обов'язком довести
факт порушення свого суб'єктивного
права відповідачем, також покладено
обов'язок довести підставу позову, а
саме: обставини, якими він обґрунтовує
свої позовні вимоги і з якими закон
пов'язує настання певних правових
наслідків, тобто можливість задоволеня
позову.

Разом з цим суд зазначає, що позивачем
не надано будь-яких письмових доказів
належності земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та надвірних
будівель, площею 0, 14 га, яка розташована
в АДРЕСА_1 спадкодавцю ОСОБА_4, який
ІНФОРМАЦІЯ_2-помер.

Із цих положень випливає
необхідність доведення для
задоволення позову таких фактів:
наявність обставин, з якими закон
пов'язує настання певних правових
наслідків для позивача (тобто
доведення заявленої підстави позову)
та факт порушення його суб'єктивного
права відповідачем. Недоведеність цих
фактів є підставою для відмови в позові
за недоведеністю (необґрунтованістю)
позовних вимог.

Водночас варто пам'ятати, що
відмова в задоволенні позовних вимог
через недоведеність заявленої
підстави позову не позбавляє позивача
права на пред'явлення нового позову з
інших, встановлених законом, підстав».

Резолютивну частину рішення викласти в
наступній редакції:

«Заявлений позов задоволити-частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності в цілому на житловий будинок,
який розташований в АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог-відмовити.»

Додаткове рішення суду може бути
оскаржено до Апеляційного суду
Закарпатської області, через
Виноградівський районний суд, у
порядку, передбаченому ст.ст.292,294 ЦПК
України.

ГоловуючийА. А. Надопта