У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Гримич М.К., Висоцької
В.С.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради,
Управління житлового господарства
Дніпропетровської міської ради, третя
особа: Комунальне виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
Кіровського району м.
Дніпропетровська про визнання
недійсним розпорядження, свідоцтва про
право власності на житло, визнання
права користування жилим приміщенням,
зобов'язання укласти договір найму, за
позовом ОСОБА_8, ОСОБА_7 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради,
Управління житлового господарства
Дніпропетровської міської ради,

треті особи: Комунальне виробниче
житлове ремонтно-експлуатаційне
підприємство Кіровського району м.
Дніпропетровська, комунальне
підприємство «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» про усунення перешкод
у користуванні жилим приміщенням,
зобов'язання вчинити дії, визнання
недійсним розпорядження, свідоцтва про
право власності на житло, зобов'язання
видати свідоцтво про право власності
на житло, скасування реєстрації,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Кіровського
районного суду м.
Дніпропетровська від 15 січня 2013 року,
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 1 серпня
2013 року,-

в с т а н о в и л а:

В квітні 2010 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
звернулись до суду з позовом, вимоги
якого уточнили в ході розгляду справи,
просили визнати недійсним
розпорядження № 5/8-06 від 13
січня 2006 року Управління житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради про приватизацію 45/100
частин квартири АДРЕСА_1, видане на ім'я
ОСОБА_8 та ОСОБА_7; визнати недійсним
свідоцтво про право власності на житло
на 45/100 частин квартири АДРЕСА_1
від 13 січня 2006 року, видане управлінням
житлового господарства
Дніпропетровської міської ради на ім'я
ОСОБА_8 та ОСОБА_7; визнати право
користування жилим приміщенням, що
складає 45/100 частин вказаної квартири
за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6; зобов'язати
Управління житлового господарства
Дніпропетровської міської ради
укласти з ОСОБА_4 договір найму на 45/100
частин квартири АДРЕСА_1.

В квітні 2010 року ОСОБА_8, ОСОБА_7
звернулись до суду із позовом, вимоги
якого уточнили в ході розгляду справи,
просили усунути перешкоди у
користуванні ними квартирою АДРЕСА_1;
зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_5 забезпечити
вільне користування їм спірною
квартирою шляхом забезпечення
вільного входу до належних їм
приміщень (передачі ключів від
належних їм приміщень та вхідної двері,
заборони змінювати замки спільної
вхідної двері та запирати ці
двері

засовами або іншими засобами) та
звільнення цих приміщень від власного
майна; стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на їх
користь матеріальну шкоду у розмірі 31
082 грн. 21 коп. та моральну шкоду в розмір
15 000 грн.; визнати недійсними
розпорядження Управління житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради № 5/724-99 від 23
грудня 1999 року та № 5/8-06 від 13 січня 2006
року; визнати недійсним свідоцтво на
право власності на житло від 23 грудня
1999 року видане ОСОБА_4, ОСОБА_5
виконкомом міської ради народних
депутатів; визнати недійсним свідоцтво
на право власності на житло від 13 січня
2006 року видане ОСОБА_4, ОСОБА_5
Управлінням житлового господарства
Дніпропетровської міської ради;
скасувати державну реєстрацію права
власності на вказану квартиру ОСОБА_8
та ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5; визнати за
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 право спільної
сумісної власності на 54/100 частин
квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 15
січня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 1 серпня
2013 року, позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
задоволено частково. Визнано недійсним
розпорядження № 5/8-06 від 13 січня 2006 року
Управління житлового господарства
Дніпропетровської міської ради про
приватизацію 45/100 частин квартири
АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_8 та ОСОБА_7
Визнано недійсним свідоцтво про право
власності на житло на 45/100 частин
квартири АДРЕСА_1 від 13 січня 2006 року,
видане Управлінням житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради на ім'я ОСОБА_8 та
ОСОБА_7 В іншій частині в задоволенні
позову відмовлено. Позов ОСОБА_8 та
ОСОБА_7 задоволено частково. Усунунено
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перешкоди в
користуванні жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання
ОСОБА_4, ОСОБА_5
забезпечити ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вільний
вхід до належних їм у квартирі
приміщень (передачі ключів від
належних їм приміщень та вхідної двері,
заборони змінювати замки спільної
вхідної двері та запирати ці двері
засовами або іншими способами) та
шляхом звільнення цих приміщень від
власного майна. Визнано недійсним
розпорядження № 5/724-99 від 23 грудня 1999
року Управління житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради про

приватизацію 55/100 частин квартири
АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Визнано недійсним свідоцтво про право
власності на житло на 55/100 частин
вказаної квартири від 23 грудня 1999 року,
видане виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради на ім'я
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Скасовано державну
реєстрацію права власності ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на 55/100 частин квартири
АДРЕСА_1. Скасовано державну реєстрацію
права власності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на
45/100 частин квартири АДРЕСА_1. В іншій
частині в задоволенні позову
відмовити.

ОСОБА_4, не погоджуючись з даними
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій подала касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права просить їх
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги та
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_8,
ОСОБА_7

Дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального права до спірних
правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов правильного
висновку щодо відсутності правових
підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій, обґрунтовано
викладених в мотивувальних частинах
оскаржуваних рішень.

За таких обставин, правові підстави
для скасування оскаржуваних рішень
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 15 січня 2013 року,
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області
від 1 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Умнова О.В. Гримич М.К.
Висоцька В.С.