27.02.2014 Справа № 756/998/14-ц
Справа пр. №2/756/1538/14
ун. №756/998/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:
судді - Андрейчука Т.В.
секретарі - Ліщенко Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Індіго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
витрат, пов'язаних зі сплатою
страхового відшкодування, -
У серпні 2013 року позивач
товариство з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Індіго" (надалі - ТДВ "СК "Індіго")
звернулося до суду в порядку
цивільного судочинства з позовом до
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення витрат, пов'язаних зі сплатою
страхового відшкодування.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 02 жовтня 2008 року
між ТДВ "СК "Індіго" та ОСОБА_3 було
укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту
ризиків, пов'язаних з володінням,
користуванням, розпорядженням
належним на праві власності
страхувальнику автомобілем MITSUBISHI,
15 жовтня 2009 року на пр-ті
Оболонському в м. Києві трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля MITSUBISHI, д.р.н.
НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3,
автомобіля TOYOTA, д.р.н. НОМЕР_2 яким
керувала ОСОБА_4, та автомобіля AUDI, д.р.н.
НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1
Постановою Оболонського
районного суду м. Києва від 30 листопада
2009 року встановлено вину ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 у вчиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди.
дорожньо-транспортної пригоди, яка
трапилась 15 жовтня 2009 року, автомобіль
MITSUBISHI, д.р.н. НОМЕР_1 отримав механічні
пошкодження. Розмір матеріальних
збитків, заподіяних власнику
Відповідно до умов договору
добровільного страхування наземного
транспорту від 02 жовтня
сплатило страхувальнику ОСОБА_3
На підставі ст. 27 Закону
України "Про страхування", ст. 993 ЦК
України позивач стверджував, що
оскільки він виплатив страхувальнику
за договором добровільного
страхування наземного транспорту від 02
відшкодування, до нього у межах
фактичних витрат перейшло право
вимоги, яке страхувальник має до осіб,
відповідальних за завдані збитки,
котрими є ОСОБА_1 і ОСОБА_2
З цих підстав позивач просив
суд стягнути солідарно з відповідачів
на його користь витрати, пов'язані зі
сплатою страхового відшкодування, у
Представник позивача в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надіслав до суду заяву,
в якій просив суд розглянути справу за
його відсутності, проти проведення
заочного розгляду справи не
Відповідачі у судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, про причини неявки в
судове засідання суд не повідомили.
За таких обставин та за
відсутності заперечень представника
позивача, суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи,
зібрані у справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
02 жовтня 2008 року між ТДВ "СК
"Індіго" (страховик) та ОСОБА_3
(страхувальник) було укладено договір
добровільного страхування наземного
страхування ризиків, пов'язаних з
володінням, користуванням,
розпорядженням належним на праві
власності страхувальнику автомобілем
MITSUBISHI, д.р.н. НОМЕР_1 (а. с. 3).
15 жовтня 2009 року на пр-ті
Оболонському в м. Києві трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля MITSUBISHI, д.р.н.
НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3,
автомобіля TOYOTA, д.р.н. НОМЕР_2 яким
керувала ОСОБА_4, та автомобіля AUDI, д.р.н.
НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1 (а. с. 9,
Вказана пригода трапилась
внаслідок того, що ОСОБА_2 передав
керування автомобілем AUDI, д.р.н. НОМЕР_3,
водієві ОСОБА_1, яка перебувала в стані
алкогольного сп'яніння. Остання при
виникненні перешкоди, яку вона
об'єктивно спроможна була виявити, не
вжила заходів для зменшення швидкості
аж до зупинки транспортного засобу або
безпечного для інших учасників руху
об'їзду перешкоди, внаслідок чого
здійснила зіткнення з транспортними
засобами. Своїми діями ОСОБА_2
порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху
України, а ОСОБА_1 - п. 2.9, п. 12.3 Правил
дорожнього руху України. Зазначені
обставини встановлені постановою
Оболонського районного суду м. Києва
від 30 листопада 2009 року (а. с. 14).
Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення що
набрала законної сили є обов'язковою
для суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову суду,
з питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, винуватцями
дорожньо-транспортної пригоди, яка
трапилась 15 жовтня 2009 року за
участю автомобіля MITSUBISHI, д.р.н. НОМЕР_1
автомобіля TOYOTA, д.р.н.
НОМЕР_2 та автомобіля AUDI, д.р.н. НОМЕР_3, є
ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Внаслідок згаданої
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль, власником якого є
ОСОБА_3, отримав механічні пошкодження.
Розмір матеріальних збитків,
заподіяних власнику автомобіля MITSUBISHI,
д.р.н. НОМЕР_1 становить 21520,90 грн, що
підтверджується звітом про оцінку
майна від 09 грудня 2009 року №4355,
складеному товариством з обмеженою
відповідальністю "Сальвадор" (а. с. 14-30).

П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме шкода,
завдана однієї особі з вини іншої
особи, відшкодовується винною особою.

За приписами ч. 1 ст. 1190 ЦК
України особи, спільними діями або
бездіяльністю яких було завдано шкоди,
несуть солідарну відповідальність
перед потерпілим

Особи, які спільно заподіяли
шкоду, тобто заподіяли неподільну
шкоду взаємопов'язаними, сукупними
діями, або діями з єдністю наміру,
несуть солідарну відповідальність
перед потерпілими (наведене правило
стосується і порядку відповідальності
володільців джерел підвищеної
небезпеки за шкоду, заподіяну
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки іншим особам).
Солідарний характер відповідальності
осіб, які спільно завдали шкоди,
пояснюється неподільністю результату
їх шкідливих діянь та необхідністю
створення умов для відновлення
порушених прав потерпілого.

Оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_2
заподіяли ОСОБА_3 неподільну шкоду
взаємопов'язаними, сукупними діями,
вони несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.

Ч. 2 ст. 8 Закону України "Про
страхування" визначено, що страховий
випадок - подія, передбачена договором
страхування або законодавством, яка
відбулася і з настанням якої виникає
обов'язок страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності до положень
ч. 1 ст. 990 ЦК України, яка
кореспондується з положеннями
ч. 1 ст. 25 Закону України "Про
страхування", страховик здійснює
страхову виплату відповідно до умов
договору на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника)
або іншої особи, визначеної договором,
і страхового акта (аварійного
сертифіката). Страховий акт
складається страховиком у формі, яка
ним встановлюється.

Враховуючи те, що внаслідок
вищевказаної дорожньо-транспортної
пригоди автомобілю MITSUBISHI,
д.р.н. НОМЕР_1 спричинено механічних
пошкоджень, страховиком за договором
добровільного страхування наземного
транспорту від 02 жовтня 2008 року
№206-17996-08 складено страховий акт від 24
листопада 2010 року №11714/206, яким даний
випадок визнаний страховим,
та прийнято рішення про виплату
страхувальнику ОСОБА_3 страхового
відшкодування у сумі 17421,31 грн (а. с. 35, 36).

П. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3
ч. 1 ст. 20 Закону України "Про
страхування" передбачено, що страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату або виплату страхового
відшкодування у строк, встановлений
договором.

Судом встановлено, що ТДВ "СК
"Індіго" сплатило ОСОБА_3 страхове
відшкодування у сумі 17421,31 грн.

За приписами ст. 993 ЦК України
та ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Оскільки внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
трапилась 15 жовтня 2009 року, власнику
пошкодженого автомобіля ТДВ "СК
"Індіго" сплачено страхове
відшкодування, право вимоги до осіб,
відповідальних за завдані збитки,
якими є ОСОБА_1 і ОСОБА_2, у сумі 17421,31 грн
перейшло до зазначеного страховика.

Повно та всебічно дослідивши
обставини справи, оцінивши зібрані
докази у сукупності, суд вважає, що
позов слід задовольнити, стягнути
солідарно з відповідачів на користь
позивача витрати, пов'язані зі сплатою
страхового відшкодування, у сумі 17421,31
грн.

У відповідності до ст.88 ЦПК
України суд присуджує з кожного з
відповідачів на користь позивача
судовий збір у сумі 114,70 грн.

З огляду на вищевикладене,
відповідно до ст. ст. 16, 610, 625, 979-985, 988-993,
1188, 1190 Цивільного кодексу України, ст.
ст. 16, 27 Закону України "Про
страхування", керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60,
61, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Індіго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення витрат, пов'язаних зі сплатою
страхового відшкодування, -
задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на користь товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Індіго" витрати, пов'язані зі
сплатою страхового відшкодування, у
сумі 17421 (сімнадцять тисяч чотириста
двадцять одна) гривня 31
(тридцять одна) копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Індіго" судовий збір у сумі 114 (сто
чотирнадцять) гривень 70 (сімдесят)
копійок.

Стягнути ОСОБА_2 на користь
товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Індіго" судовий збір у сумі 114 (сто
чотирнадцять) гривень 70 (сімдесят)
копійок.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення суду може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду міста Києва через
Оболонський районний суд міста Києва
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя

Т.В. Андрейчук