Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 січня 2014року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі:
головуючої-судді Морозова Н.
Л.

при
секретарі Ільчак Р. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Мукачево цивільну
справу за первісним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: Мукачівська
районна державна нотаріальна контора
про визнання права власності на
спадкове майно та зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа:
Мукачівська районна державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3, третя особа: Мукачівська
районна державна нотаріальна контора
про визнання права власності на
спадкове майно у виді 5/6 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Позов мотивує тим, що її батько ОСОБА_4
та мати ОСОБА_5 одружилися в 1943 році та
за час подружнього життя в 1957 році
побудували житловий будинок АДРЕСА_1,
факт будівництва такого, встановлено
Постановою Мукачівського
міськрайонного суду від 06.03.2006 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько
ОСОБА_4, після його смерті відкрилася
спадщина у виді 12 частини
будинковолодіння, який був об'єктом
спільної власності подружжя. Його мати
ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Постановою Мукачівського
міськрайонного суду від 06.03.2006 року
встановлено, що на час смерті його
батька ОСОБА_4, разом з ним у будинку
проживали: його дружина - ОСОБА_5, його
донька - ОСОБА_2 та його син - ОСОБА_3, які
фактично вступили у володіння
будинком, тобто прийняли спадщину.
Таким чином, після смерті батька
ОСОБА_4, його дружина - ОСОБА_5, його
донька - ОСОБА_2 та його син - ОСОБА_3,
успадкували по 1/6 з належної батьку на
день смерті - 12 частки будинковолодіння
АДРЕСА_1. В результаті чого: ОСОБА_5
стала власником 4/6 частин
будинковолодіння, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
стали власниками кожен по 16 вказаного
домоволодіння. Позивач вказує, що її
мати - ОСОБА_5, 18.10.1991 року на випадок
своєї смерті залишила заповіт на все
майно, що належатиме їй на час смерті,
своїй дочці (тобто позивачу - ОСОБА_2,
яка внаслідок одруження змінила
прізвище на «ОСОБА_2»). Мати померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, після її смерті
відкрилася спадщина на належну їй 4/6
частки будинковолодіння АДРЕСА_1. На
день смерті вона-ОСОБА_2 проживала
разом з матір'ю - ОСОБА_5, тому
вважається такою, що вступила в
управління спадковим майном. Таким
чином, після смерті її батьків, вона -
ОСОБА_2, фактично стала власником 56
частин будинковолодіння АДРЕСА_1. а її
звідний брат - ОСОБА_3, фактично має
право власності на 16 частину вказаного
домоволодіння. З метою отримання
свідоцтва про право на спадщину після
смерті обох батьків, вона звернулася до
нотаріуса з відповідною заявою, однак
отримала відмову у видачі свідоцтва на
право на спадщину, мотивовану тим, що
відсутність правовстановлюючих
документів на спадкове майно -
будинковолодіння АДРЕСА_1,
унеможливлює видачу та отримання
такого свідоцтва. Відсутність
правовстановлюючих документів у її
батьків на будинковолодіння АДРЕСА_1,
зумовлена тим, що Постановою
Мукачівського міськрайонного суду від
06.03.2006 року скасовано свідоцтво на
право власності з тих, причин, що було
видано тільки на ім'я її матері, а не
обох батьків (як об'єкт спільної
сумісної власності подружжя) з
одночасним зобов'язанням виконавчий
комітет Новодавидківської ради
Мукачівського району, прийняти рішення
про оформлення права власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1 по 12 частці
за кожним з подружжя ОСОБА_3. Рішенням
виконавчого комітету
Новодавидківської сільської ради від
02.10 2006 року було прийнято рішення про
оформлення право спільної часткової
власності подружжя ОСОБА_3 на
будинковолодіння АДРЕСА_1 та
зобов'язано ТзОВ «Мукачівське РБТІ та
ЕО» зареєструвати за батьками право
власності на вказане домоволодіння.
Однак, зареєструвати право власності
за померлими особами, не виявляється
можливим, оскільки за смертю особи,
припиняються ї її цивільна
правоздатність. Таким чином, на
теперішній час, оформити
правовстановлюючі документи на
спадкове майно у виді будинковолодіння
АДРЕСА_1 не виявляється можливим, а тому
просить визнати за нею право власності
на 5/6 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 в
судовому порядку.

До початку розгляду справи по суті,
відповідач - ОСОБА_3, подав суду
зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про
третя особа: Мукачівська районна
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на спадкове
майно у виді 1/6 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1. В основу
позовних вимог, поклав ту саму
мотивацію та обставини, які вказані
ОСОБА_2 і первісному позові.

У судове засідання представники
сторін: адвокат ОСОБА_8 - представник
ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_9 - представник
ОСОБА_3 подали заяви про розгляд справи
(об'єднаної в одне провадження) у їх
відсутності та відсутності їх
довірителів, позовні вимоги первісно
та зустрічного позовів підтримують
повністю, просять їх задоволити,
оскільки таке відповідає інтересам
обох сторін.

В силу ст. 123 ЦПК України зустрічний
позов прийнятий судом до спільного
розгляду з первісним позовом, оскільки
обидва позови виникають з одних
правовідносин - спадкування,
взаємопов'язані, тому спільний їх
розгляд є доцільним.

Позивачі за первісним та зустрічним
позовами, просять визнати за ними,
право спільної часткової власності на
спадкове майно - будинковолодіння
АДРЕСА_1, після смерті їх батьків:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Мукачівська районна державна
нотаріальна контора подала заяву про
розгляд справи у відсутності їх
представника, вирішення спору
залишають на розсуд суду.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

З врахуванням заяв представників
сторін, перевіривши матеріали справи
суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що батьками
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5 (позивача та відповідача) є
батько - ОСОБА_4 (ОСОБА_4 Серії НОМЕР_3
а.с56) та мати - ОСОБА_5, згідно свідоцтв
про народження (копії а. с.7,56).

ОСОБА_2, внаслідок одруження 05.08.2006
року змінила прізвище на «ОСОБА_2»
(а.с.8).

Батько - ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_5,
одружилися 04.05.1943 року, що
стверджується свідоцтвом про
одруження (копія а.с.11)

За час подружнього життя в 1957 році
побудували житловий будинок АДРЕСА_1,
факт будівництва такого, встановлено
Постановою Мукачівського
міськрайонного суду від 06.03.2006 року
(а.с18,19).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4,
після його смерті відкрилася спадщина
у виді 12 частини будинковолодіння, який
був об'єктом спільної власності
подружжя. ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_3
року. Постановою Мукачівського
міськрайонного суду від 06.03.2006 року
встановлено, що на час смерті його
батька ОСОБА_4, разом з ним у будинку
проживали: його дружина - ОСОБА_5, його
донька - ОСОБА_2 та його син - ОСОБА_3, які
фактично вступили у володіння
будинком, тобто прийняли спадщину
(а.с.18,19).

Таким чином, після смерті батька
ОСОБА_4, його дружина - ОСОБА_5, його
донька - ОСОБА_2 та його син - ОСОБА_3,
успадкували по 1/6 з належної батьку на
день смерті - 12 частки будинковолодіння
АДРЕСА_1. В результаті чого: ОСОБА_5
стала власником 4/6 частин
будинковолодіння, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
стали власниками кожен по 16 вказаного
домоволодіння.

Позивач ОСОБА_2 вказує, що її мати -
ОСОБА_5, 18.10.1991 року на випадок своєї
смерті залишила заповіт на все майно,
що належатиме їй на час смерті, своїй
дочці (тобто позивачу - ОСОБА_2, яка
внаслідок одруження змінила прізвище
на «ОСОБА_2»).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина на належну їй 4/6 частки
будинковолодіння АДРЕСА_1. На день
смерті вона-ОСОБА_2 проживала разом з
матір'ю - ОСОБА_5, тому вважається такою,
що вступила в управління спадковим
майном. Таким чином, після смерті її
батьків, вона - ОСОБА_2, фактично стала
власником 56 частин будинковолодіння
АДРЕСА_1. а її звідний брат - ОСОБА_3,
фактично має право власності на 16
частину вказаного домоволодіння.

З метою отримання свідоцтва про
право на спадщину після смерті обох
батьків, позивачі (за первісним та
зустрічним позовами) звернулися до
нотаріуса з відповідною заявою, однак
отримали відмову у видачі свідоцтва на
право на спадщину, мотивовану тим, що
відсутність правовстановлюючих
документів на спадкове майно -
будинковолодіння АДРЕСА_1,
унеможливлює видачу та отримання
такого свідоцтва.

Судом встановлено, на підставі
письмових доказів, що відсутність
правовстановлюючих документів на
будинковолодіння АДРЕСА_1, зумовлена
тим, що Постановою Мукачівського
міськрайонного суду від 06.03.2006 року
скасовано свідоцтво на право власності
з тих, причин, що було видано тільки на
ім'я її матері, а не обох батьків (як
об'єкт спільної сумісної власності
подружжя) з одночасним зобов'язанням
виконавчий комітет Новодавидківської
ради Мукачівського району, прийняти
рішення про оформлення права власності
на будинковолодіння АДРЕСА_1 по 12
частці за кожним з подружжя ОСОБА_3.
Рішенням виконавчого комітету
Новодавидківської сільської ради від
02.10 2006 року було прийнято рішення про
оформлення право спільної часткової
власності подружжя ОСОБА_3 на
будинковолодіння АДРЕСА_1 та
зобов'язано ТзОВ «Мукачівське РБТІ та
ЕО» зареєструвати за батьками право
власності на вказане домоволодіння.
Однак, зареєструвати право власності
за померлими особами, не виявляється
можливим, оскільки за смертю особи,
припиняються ї її цивільна
правоздатність.

Таким чином, на теперішній час,
оформити правовстановлюючі документи
на спадкове майно у виді
будинковолодіння АДРЕСА_1 не
виявляється можливим, а тому позивач,
як за первісним так і за зустрічним
позовом просить визнати за ним право
власності відповідно на 5/6 частин та 1/6
частину будинковолодіння АДРЕСА_1 в
судовому порядку.

У матеріалах справи наявний
технічний паспорт на (індивідуальний)
житловий будинок АДРЕСА_1 .

На час смерті спадкодавців діяв ЦК
УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися на момент його смерті ст.
1218 ЦК України.

Коло спадкоємців першої черги
спадкування за законом визначено в ст.
1261 ЦК України в їх числі діти
спадкодавця.

Статтею 328 ЦК встановлено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема з
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інакше прямо
не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

У судовому засіданні між
сторонами досягнуто згоди щодо розміру
їх часток у спадковому майні, тобто за
ОСОБА_2 56 частки, за ОСОБА_3 1/6 частки
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Згідно Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування

Порядок оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна, на які
відсутні акти прийняття їх в
експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94
«Прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів» та в листі
Державного комітету України з
будівництва та архітектури від 23
березня 1999 року № 12/5-126, в якому,
зокрема, роз'яснюється: - по об'єктах, що
збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до
прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992
року № 449, якою встановлено порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, при їх
реєстрації для оформлення права
власності одним із документів є
висновок про технічний стан будинку
(будівлі), що складається БТІ. Виходячи
зі змісту наведених нормативних актів,
громадяни, які збудували житлові
будинки до 05 серпня 1992 року, могли за
умови прийняття їх в експлуатацію
відповідними комісіями отримати
правовстановлюючі документи на
будинок, навіть якщо його споруджено
самовільно (самочинно) на земельній
ділянці, яка перебуває в їх законному
користуванні або у приватній
власності. За наявності відповідних
доказів судами може визнаватися право
власності в порядку спадкування на
спірні будинки, збудовані до 05 серпня
1992 року, на які спадкодавцем не було
отримано правовстановлюючі документи.

Таким чином, вимоги первісного та
зустрічного позовів суд визнає
повністю доведеними і обґрунтованими,
а тому вони підлягають до задоволення.

Позивача за первісним позовом
ОСОБА_2, звільнено від сплати судового
збору, як інваліда ІІ групи, на підставі
п.9ч.1. ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому
його слід стягнути з відповідача -
ОСОБА_3

На підставі вищенаведеного,
керуючись, ст.ст. 10, 11, 60, 88, ч.4 ст.174, 208, 209,
212-218, ЦПК України, ЦК України 1963 року,
ст.ст. 328, 1216 ЦК України, суд -

р і ш и в :

Вимоги первісного та зустрічного
позовів задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН
НОМЕР_1, зареєстровану в АДРЕСА_1, в
порядку спадкування, право власності
на 5/6 частини будинковолодіння АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН
НОМЕР_2, зареєстрованого в АДРЕСА_2, в
порядку спадкування, право власності
на 1/6 частини будинковолодіння АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН
НОМЕР_2, зареєстрованого в АДРЕСА_2 в
дохід держави судовий збір в розмірі
480,90 ривень за кодом класифікації
доходів бюджету 22030001 „Судовий збір",
рахунок отримувача 0003, отримувач
коштів Державний бюджет міста
Мукачева, 22030001, код отримувача (код за
ЄДРПОУ) 37958089.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну

Головуючий
Морозова
Н. Л.