Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/707/14
Головуючий у суді І-ї
інстанції Павловська І.А.
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

25.02.2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Гайсюка О.В.

суддів: Карпенко О.Л., Фомічова
С.Є.

при секретарі Ткаченко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Знам"янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 25 грудня 2013 року.

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, ліквідатора
СТОВ "Світанок" арбітражного керуючого
Стіфутіна Ігоря Валерійовича про
визнання права власності на частку у
спільному майні. Позивачка зазначила,
що 11.08.1984 року вона та ОСОБА_3 уклали
шлюб та проживали у шлюбі до 2003 року,
шлюб розірвано за рішенням суду 15.03.2010
року.

В період шлюбу у 1989 - 1990 роках
колгоспом «Шлях до комунізму» їм було
надано в користування жилий будинок
АДРЕСА_1, а за договором купівлі -
продажу від 08.01.1992 року цей будинок був
проданий її чоловіку за 10000крб., які
вони сплатили за рахунок спільного
бюджету ще до обміну карбованців на
купоно - карбованці. Посилаючись на це,
а також на те, що органами БТІ право
власності на будинок не реєструвалося,
технічна документація на будинок не
виготовлялася, а колгосп припинив своє
існування і правонаступник колгоспу
СТОВ «Світанок» перебуває у стадії
ліквідації, позивачка просила визнати
за нею право власності на ? будинку.

Рішенням Знам"янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 25 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким визнати за нею
право власності на ? частину спільного
майна подружжя - будинку АДРЕСА_1.

Позивачка посилається на те, що
висновки суду гне відповідають
обставинам справи, а рішення суду
ухвалено без додержання норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні
апеляційного суду ОСОБА_2 та її
представник доводи апеляційної скарги
підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 та його
представник з доводами скарги не
погодилися.

Відповідач Стіфутін І.В. в судове
засідання не з»явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що 11.08.1984 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали
шлюб, що підтверджується рішенням
Знам"янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 15.03.2010
року, яким цей шлюб розірвано.(а.с. 9)

Згідно договору купівлі-продажу
від 08.01.1992 року, який було оглянуто в
оригіналі апеляційним судом, Колгосп
«Шлях до комунізму» продав, а ОСОБА_3
купив жилий будинок з надвірними
будівлями в АДРЕСА_1 за 10000 крб.
Зазначений договір посвідчений
секретарем Петрівської сільської
ради ОСОБА_5, що прирівнюється до
нотаріального посвідчення. (а.с. 11)

Відповідач ОСОБА_3 не заперечує, що
будинок було придбано саме під час
шлюбу і в період, коли він і ОСОБА_2 ще не
припиняли шлюбних відносин.

Зокрема, ОСОБА_2 зазначає, що за будинок
сплачено ним одноразово 10000крб., які він
отримав в дар від ОСОБА_6 за розпискою
від 26.12.1991 року (а.с. 82)

Згідно довідки Знам»янської РДА
правонаступником колгоспу «Шлях до
комунізму» з 16.03.2000року є СТОВ
«Світанок». (а.с.20) Згідно довідки
арбітражного керуючого ліквідатора
СТОВ "Світанок" та ліквідаційного
балансу спірний будинок на балансі
Товариства не перебував і не перебуває
(а.с. 52-55), матеріальних претензій до
сторін Товариство не має.

Отже, позивачка довела, що спірний
будинок придбано в період шлюбу з
ОСОБА_3 за спільні кошти подружжя в той
час коли вони не припинили сімейних
відносин, оскільки ніхто із сторін не
заперечує сплату коштів за будинок.

Відповідач ОСОБА_3 не довів того, що
сплачені 10000 крб. за договором купівлі -
продажу належали лише особисто йому за
Договором дарування від 26.12.1991 року,
оскільки цей договір є недійсним.

Адже, відповідно до ч. 1 ст. 244 Цивільного
Кодексу 1963 року, який діяв на час коли
було складено розписку про передачу
йому в дар грошей (10000 крб.), договір
дарування на суму понад 500 карбованців
повинен бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до ст. 47 ЦК, 1963 року
недодержання нотаріальної форми тягне
за собою недійсність угоди.

Отже, суд, відмовляючи позивачці в
задоволенні позову помилково виходив з
того, що позивачем не доведено того, що
спірний будинок придбано за спільні
кошти подружжя.

Також суд помилково виходив з того, що
право власності на спірний будинок є
неоформленим.

Згідно ст. 227 ЦК, 1963 року договір купівлі
- продажу жилого будинку повинен бути
нотаріально посвідчений, якщо хоча б
однією з сторін є громадянин і цей
договір підлягає реєстрації у
виконавчому комітеті місцевої ради
народних депутатів.

Із змісту самого договору, який був
посвідчений секретарем сільської ради
вбачається, що він був зареєстрований у
виконкомі Петровської сільської ради,
один із примірників договору купівлі -
продажу залишився на зберіганні в
справах виконавчого комітету. (а.с. 11)

Про реєстрацію будинку свідчать і
записи в погосподарській книзі №19
Петрівської сільської Ради народних
депутатів. Згідно цих записів був
відкритий особовий рахунок на
зазначене домоволодіння (№856) по
земельно - кадастровій книзі № 299. (а.с.
121-122) Про таку реєстрацію свідчить і
рішення виконкому Петрівської
сільської Ради № 83 від 07.12.2011 року,яким
спірному будинку присвоєно №13. (а.с. 12)
Згідно довідки - характеристики БТІ
вартість будинку з господарсько -
побутовими будівлями - 51633 грн. (а.с. 13)

Отже, право власності на будинок
оформлено у відповідності до діючого
законодавства на момент придбання
будинку.

Відповідно до роз»яснень, що містяться
в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.1995 року №20 «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності» до
правовідносин, що виникли до 15.04.1991
року (до введення в дію Закону «Про
власність») застосовується чинне на
той час законодавство щодо спільної
сумісної власності, зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року
мають вирішуватися за нормами, що
регулювали власність цього договору.

Оскільки спірний будинок був
придбаний сторонами в 1992 році, то спір
не може вирішуватися за нормами, що
регулюють власність колгоспного двору,
а лише за нормами Кодексу про шлюб та
сім»ю, на які посилається позивачка в
своєму позові, і які були чинні на
момент виникнення спірних
правовідносин.

Зокрема, ст. 22 КпШС передбачає, що майно
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 28 цього Кодексу в разі
поділу майна яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Отже, позивачка має право на ? частину
спірного будинку.

Наведене свідчить про те, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи, рішення ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а тому рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позову.

З відповідача на користь позивачки
необхідно стягнути понесені нею
судові витрати по оплаті судового
збору (а.с. 1, 2, 19) в загальній сумі 258, 16
грн.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Знам"янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 25
грудня 2013 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати у сумі 258,16 грн.

В задоволенні позову до ліквідатора
СТОВ "Світанок" арбітражного керуючого
Стіфутіна Ігоря Валерійовича -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: