Справа № 296/7275/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"26" лютого 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд міста
Житомира у складі:

головуючого судді - Маслак В.П.,

при секретарі с/з Щетініної Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за первісним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення факту належності майна,
визнання права власності на майно та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання права власності на 3/4
частини квартири, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 про встановлення факту
належності на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1., ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2., квартири АДРЕСА_1, а також
визнання за нею права власності в
порядку спадкування на 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
донька позивачки - ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1., була співвласником
квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2. помер
чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_5, після смерті
якого відкрилася спадщина, яку
прийняла мати померлого - ОСОБА_3.

ОСОБА_3 звернулася до суду із
зустрічним позовом про визнання за нею
права власності на ? частини квартири
АДРЕСА_1.

Зустрічний позов мотивований тим, що
син позивачки за зустрічним позовом -
ОСОБА_5 після смерті дружини ОСОБА_4
володів майном спадкодавці, а саме 1/2
частини квартири АДРЕСА_1, а тому
прийняв спадщину. Після смерті ОСОБА_5
відкрилася спадщина на 3/4 частини
квартири АДРЕСА_1 і ОСОБА_3 являється
єдиним спадкоємцем цієї частки.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
подані докази, суд дійшов висновку про
часткове задоволення первісного
позову та повне задоволення
зустрічного позову.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_1 від 02.10.1982р., ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 зареєстрували шлюб (а.с.8).

Під час шлюбу ОСОБА_5 купив квартиру
АДРЕСА_1 згідно договору
купівлі-продажу від 17.08.1998р. (а.с.9).

Відповідно до ст.22 КпШС України, майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Таким чином, квартира АДРЕСА_1, у
відповідності до ст. 22 КпШС України,
чинного на час виникнення спірних
правовідносин, була об'єктом спільної
сумісної власності подружжя - ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, які мали рівні частки у праві
на майно, а тому даний факт не потребує
встановленню в судовому порядку.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.
5). Після смерті ОСОБА_4 залишилося
спадкове майно, зокрема, 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1.

Як передбачено ст.529 ЦК УРСР при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого. До
числа спадкоємців першої черги
належить також дитина померлого, яка
народилася після його смерті.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963р., що діяв
на момент виникнення спірних
правовідносин, для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Згідно ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963р.
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, як
співвласник квартири АДРЕСА_1, після
смерті своєї дружини ОСОБА_4 фактично
вступив у володіння та управління
спадковим майном - вказаною квартирою.

З матеріалів спадкової справи №331 до
майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4
вбачається, що ОСОБА_2 подала до
державної нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини після смерті
своєї дочки ОСОБА_4 (а.с.29).

Таким чином, спадщину після смерті
ОСОБА_4 прийняли її чоловік - ОСОБА_5 та
матір - ОСОБА_2, які успадкували
порівну 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Отже, з дня смерті ОСОБА_4 ОСОБА_2 та
ОСОБА_5, кожен окремо, набули права на 1/4
частини спірної квартири. При цьому,
частка ОСОБА_5 у спірному майні склала
3/4 частини квартири АДРЕСА_1 (1/2 частини
набута під час шлюбу + 1/4 частини
успадкована після смерті дружини
ОСОБА_4.)

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2., що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3 (а.с. 6).

ОСОБА_6 - батько померлого заявою від
25.06.2013р. відмовився від прийняття
спадщини за законом на майно померлого
ОСОБА_5 (а.с. 52).

Як свідчать матеріали спадкової
справи, спадщину після померлого
прийняла його мати - ОСОБА_3 (а.с.41).

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України
визначено, що незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини, тобто з дня смерті
спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина на 3/4 частини квартири
АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 подала до приватного нотаріуса
Житомирського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 заяву про прийняття
спадщини (а.с.41).

Свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_3
не видано у зв'язку із заявою ОСОБА_2 про
існування спору щодо майна - квартири
АДРЕСА_1, що перебуває на розгляді в
суді .

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2
зверталася до нотаріальної контори із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом на 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1. Однак, постановою
нотаріуса від 30.07.2013р. їй відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60
ЦПК України.

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_5 на
момент смерті володів на праві
власності 3/4 частини квартири АДРЕСА_1,
а єдиним спадкоємцем, який подав заяву
про прийняття спадщини до майна
померлого є його мати - ОСОБА_2, й
іншого порядку оформлення права
власності на спадкове майно окрім
судового не має, суд задовольняє
зустрічні позовні вимоги щодо
визнання права власності на 3/4 частини
квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549, 560, 561 ЦК
Української РСР, ст.22 КпШС України,
ст.ст.392, 1261, 1267 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 30,
60, 130, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення факту належності майна,
визнання права власності на майно -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4
частини квартири АДРЕСА_2 в порядку
спадкування після смерті дочки ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

В решті вимог первісного позову -
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на 3/4 частини
квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 3/4
частини квартири АДРЕСА_2 в порядку
спадкування після смерті сина ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2..

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м.Житомир протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя
В. П. Маслак