Справа № 212/3656/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:
головуючого -судді Борис О.Н., при
секретарі - Хазієвій Т.В., без участі
сторін, без здійснення фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Кривому Розі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного
утримання, третя особа приватний
нотаріус Криворізького міського
нотаріального округу ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2014 року представник позивача
ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про розірвання
договору довічного утримання від 29
квітня 2006 року.

В обґрунтування позову вказує, що між
позивачем ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_2 29 квітня 2006 року було укладено
договір довічного утримання, що
посвідчений приватним нотаріусом КМНО
ОСОБА_3 за реєстровим №1443.

Відповідно до умов договору позивач
передав у власність відповідача
житловий будинок з господарчими
побудовами за адресою: АДРЕСА_1.

В свою чергу відповідачка
зобов'язалась довічно повністю
утримувати позивача, забезпечувати
його харчуванням, одягом, доглядом та
необхідною медичною допомогою.
Вартість матеріального забезпечення
за угодою сторін склала 300 грн. на
місяць.

Протягом перших 3-х років відповідачка
сумлінно виконувала свої обов'язки,
утримувала позивача в повному обсязі
відповідно до умов договору довічного
утримання. Проте влітку 2011 року вона
перестала забезпечувати утримання
позивача. Характер допомоги став
носити мінливий (щодо розмірів) та
непостійний , що не відповідає потребам
позивача, іноді обумовленого договором
утримання не надається і по кілька
місяців поспіль.

Переговори щодо виправлення ситуації
ні до чого не призвели. Відповідачка
пояснює, що від виконання договору вона
не відмовляється, намагається його
виконувати в тому обсязі, в якому
дозволяють її фінансові можливості, що
її фінансові можливості не дозволяють
надавати необхідне утримання в повному
обсязі.

Вважає, що в даному випадку його права
на достойний рівень життя та необхідне
утримання порушуються відповідачкою.
Зобов'язання за договором довічного
утримання виконується відповідачкою
не належним чином. А отже є всі підстави
для розірвання договору довічного
утримання в судовому порядку.

З оглядом на викладене, просить
суд винести рішення, яким розірвати
договір довічного утримання та визнати
право власності на житловий будинок з
господарчими будівлями , що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за
позивачем ОСОБА_1

Представник позивача надав суду заяву,
якою підтримав позовні вимоги у
повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, надала до суду заяву, в якій
просила розглядати справу за її
відсутністю, позовні вимоги визнала в
повному обсязі, проти розірвання
договору довічного утримання не
заперечувала.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові докази, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
між сторонами 29.04.2006 було укладено
договір довічного утримання (а.с.4-5), по
якому позивач ОСОБА_1 передав у
власність відповідача ОСОБА_2 належний
йому житловий будинок з господарчими
спорудами , що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 зобов'язалася
довічно утримувати позивача,
забезпечувати його харчуванням,
одягом, необхідним доглядом у вартості
300 грн. на місяць.

Згідно ст.ст.744,755 ч.1 п.1,756 ч.1 ЦК України -
договір довічного утримання може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача у разі невиконання, або
неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків, незалежно від його вини. В
цьому випадку відчужувач набуває права
власності на майно, яке ним було
передано.

Доводи позивача про неналежне
виконання набувачем своїх обов'язків,
підтверджуються також письмовими
поясненнями відповідачки , яка
показала, що має скрутне фінансове
становище , у зв'язку з чим не має
можливості надавати належне утримання
позивачу ОСОБА_1

Таким чином, оскільки судом
встановлено, що відповідач не виконує
своїх обов'язків по договору, що не
заперечувалось самою відповідачкою, не
утримує позивача, не здійснює за ним
догляд на обумовлених договором
умовах, договір від 29 квітня 2006 року
слід розірвати. За таких обставин, суд
розриває договір довічного утримання
та повертає у власність позивача
житловий будинок з господарчими
спорудами . Суд не вбачає підстав для
задоволення вимоги позивача про
визнання права власності, оскільки
дана вимога буде виконана відповідним
органом в порядку виконання даного
рішення суду.

Розподіляючи судові витрати у справі,
суд вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача
понесені судові витрати, співмірно
задоволеним вимогам.

На підставі ст.ст. 744,755 ч.1 п.1, 756 ч.1 ЦК
України, керуючись ст.ст.10, 27,31,60,81,84,88, 169,
209 ч.3, 212-215, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
договору довічного утримання, третя
особа приватний нотаріус
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Розірвати договір довічного утримання
від 29 квітня 2006 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Криворізького міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
повернувши сторони в первісний стан,
повернути у власність ОСОБА_1 житловий
будинок з господарчими будівлями , що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені судові витрати 243 грн 60 коп.

Решту частину позовних вимог ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом десяти днів з моменту
його проголошення.

Суддя: О. Н. Борис