Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/78/14
Головуючий у 1-й інстанції: Михайлова
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

Краснокутської
О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 08 липня
2013 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Перший
український міжнародний банк» до
ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Перший український
міжнародний банк» ( далі ПАТ «ПУМБ» )
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення боргу.

В обґрунтування позову посилалось на
те, що 09 лютого 2007 року між ЗАТ «Перший
Український Міжнародний банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Перший
Український Міжнародний Банк», та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№5251788, на підставі якого відповідачка
отримала кредит у сумі 25 000 доларів США
зі сплатою 12,9% річних строком до 09
лютого 2017 року.

Відповідно до умов кредитного договору
ОСОБА_3 зобов'язалася погашати кредит
та сплачувати проценти за його
використання відповідно до графіку,
який є додатком №1 до договору. Згідно з
додатковою угодою №11346631 від 08 липня 2011
року до Кредитного договору валюту
кредиту змінено з долара США на гривню
шляхом видачі ОСОБА_3 другого траншу
кредиту у сумі 115 542 грн. 96 коп. для
погашення заборгованості у сумі,
еквівалентній 14 415,84 доларів США.

Оскільки ОСОБА_3 належним чином не
виконувала умов кредитного договору, з
08 січня 2012 року утворилась прострочена
заборгованість з погашення процентів,
а з 08 лютого 2012 року утворилась
прострочена заборгованість з
повернення кредиту. Такі обставини
дали товариству право на підставі
пункту 3.5.7 Кредитного договору
вимагати від боржника дострокового
повернення виданого кредиту.

На вимогу кредитора відповідачка не
відреагувала, своєчасно кредит не
повернула, тому станом на 21 березня 2013
року утворилась заборгованість на
загальну суму 200 689 грн. 83 коп., що
складається із заборгованості за тілом
кредиту - 147 242 грн. 84 коп., із
заборгованості за процентами - 29 087 грн.
61 коп., із пені - 4 241 грн. 35 коп., із штрафу
за порушення обов'язку достроково
повернути кредит - 1 527 грн. 43 коп., із
штрафу за невиконання умов страхування
- 18 590 грн. 60 коп., яку позивач просив
стягнути з ОСОБА_3

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 08 липня 2013 року позов
ПАТ «ПУМБ» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Перший Український Міжнародний Банк»
заборгованість за Кредитним договором
№5251788 від 09 лютого 2007 року у сумі 200 689
грн. 83 коп., з яких: заборгованість за
кредитом - 147 242 грн. 84 коп.,
заборгованість за процентами за
користування кредитом за період з 08
січня 2012 року по 21 березня 2013 року - 29 087
грн. 61 коп.; пеня - 4 241 грн. 35 коп.; штраф - 20
118 грн. 03 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ»
судовий збір у розмірі 2006 грн. 90 коп.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
невідповідність висновків суду
наданим доказам, допущені порушення
норм матеріального права, просить
рішення Комунарського районного суду
міста Запоріжжя від 08 липня 2013 року
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
відмовити ПАТ «ПУМБ» у задоволенні
позову.

Заслухавши у судовому засіданні
апеляційного суду суддю-доповідача,
вислухавши доводи представника
апелянта за довіреністю - ОСОБА_5,
заперечення представника ПАТ «ПУМБ» за
довіреністю ОСОБА_6, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції у відповідності
до статті 303 ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«ПУМБ» і стягуючи з ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором,
а саме: прострочений кредит,
прострочені проценти і пеню, штрафи,
суд першої інстанції виходив з того, що
позичальником були порушені умови
кредитного договору щодо повернення
кредитору грошових коштів, отриманих
на підставі вказаного договору, а також
щодо сплати процентів за користування
кредитом, унаслідок чого утворилась
заборгованість, яка підлягає стягненню
разом з неустойкою (пенею, штрафами),
передбаченою умовами кредитного
договору.

Проте повністю з такими висновками
суду першої інстанції погодитися не
можна.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Стаття 1049 ЦК України встановлює, що
позичальник, зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

За змістом ст.ст. 1054, 1055, 1056-1 ЦК України
за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 09
лютого 2007 року між ЗАТ «Перший
Український Міжнародний банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Перший
Український Міжнародний Банк», та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№ 5251788, на підставі якого відповідачка
отримала кредит у сумі 25 000 доларів США
зі сплатою 12,9% річних строком до 09
лютого 2017 року.

Відповідно до умов кредитного договору
ОСОБА_3 зобов'язалася погашати кредит
та сплачувати проценти за його
використання відповідно до графіку,
який є додатком №1 до договору.
Підпунктом 1 пункту 3.5.7. Кредитного
договору передбачалось, що Банк має
право вимагати від позичальника
дострокового повернення всього
кредиту або частини кредиту разом з
нарахованими процентами, а позичальник
повинен виконати таку вимогу Банку ( а.
с. 9-15 ).

По причині порушення ОСОБА_3 графіку
повернення кредиту, 08 липня 2011 року між
сторонами було укладено до Кредитного
договору Додаткову угоду № 11351786, за
умовами якої відповідачці надано
відстрочку по поверненню кредиту на
період з 08 липня 2011 року до 07 січня 2012
року. Також укладено Додаткову угоду №
11346631 на підставі якої ОСОБА_3 надано
другий транш кредиту у сумі 115 542 грн. 96
коп., еквівалентній 14 415,84 доларів США
для погашення заборгованості за
Кредитним договором ( а. с. 16-21 ).

Відповідно до статті 530, частини 1
статті 536 ЦК України, якщо в договорі
визначена дата виконання кредитних
умов, то виконання вимог здійснюється у
встановлену дату. За користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України -
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Оскільки відповідач припинила
виконання зобов'язань за кредитним
договором, позивач набув права
вимагати від відповідача дострокового
повернення всього кредиту разом із
нарахованими процентами.

Кредитним договором також передбачена
сплата неустойки - пені та штрафів за
невиконання зобов'язання достроково
повернути кредит та порушення умов
страхування.

Відповідно до статей 610,611 ЦК України та
п.5.2. кредитного договору відповідачці
нарахована пеня у сумі 4 241 грн. 35 коп. за
період з 22 квітня 2012 року по 21 березня
2013 року, тобто в межах одного року
відповідно до статті 258 ЦК України.

Згідно з п. 5.5. кредитного договору за
кожний випадок порушення відповідачем
обов'язків, передбачених пп. 4.3.2-4.3.6.,
ОСОБА_3 зобов'язана сплатити на вимогу
Банку на його користь штраф у розмірі 1%
від суми одержаного кредиту.
Відповідачем порушено умову п. 4.3.5.
кредитного договору, де передбачено, що
при отриманні від банку вимоги про
дострокове повернення кредиту
відповідач зобов'язаний повернути
кредит в повному обсязі достроково
разом із розрахованими процентами за
користування кредитом і штрафними
санкціями (якщо такі будуть мати місце)
в порядку і строки, передбачені цим
договором, або сплатити прострочену
заборгованість. Відповідач не погасила
прострочену заборгованість, тому їй
зараховано до сплати штраф у сумі 1 527
грн. 43 коп.

Пунктами 2.1.4., 4.3.1. Кредитного договору
передбачений обов'язок позичальника
страхувати майно, яке передано у
забезпечення виконання зобов'язання,
та поновлювати дію договору
страхування. Пунктом 5.4. Кредитного
договору передбачена відповідальність
за порушення вказаного зобов'язання -
сплата штрафу у розмірі 10% від
мінімальної страхової суми, на яку
згідно з вимогами зазначеного пункту
договору має бути укладений договір
страхування.

Згідно з договором страхування №
332-иг/09зп від 09.02.2009 року, укладеним із
ЗАТ «СК «Веско», ОСОБА_3 застрахувала
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка
передана позивачу в іпотеку відповідно
до нотаріально посвідченого договору
№ 5251807 від 09 лютого 2007 року. Оскільки
відповідачка не сплатила чергових
страхових платежів, 08 лютого 2010 року
договір страхування припинився на
підставі пункту 5.2.3 вказаного договору
( а. с. 24-32 ).

У даному випадку штраф за порушення
умов договору страхування дорівнює 18 590
грн. 60 коп. (10% від страхової суми,
зазначеної у договорі страхування).

В ході розгляду спору підтверджено, що
ОСОБА_3 належним чином не виконувала
умов кредитного договору, внаслідок
чого з 08 січня 2012 року утворилась
прострочена заборгованість з
погашення процентів, а з 08 лютого 2012
року утворилась прострочена
заборгованість з повернення кредиту.
Такі обставини дали товариству право
на підставі пункту 3.5.7 Кредитного
договору вимагати від боржника
дострокового повернення виданого
кредиту, про що 31 січня 2013 року
відповідачці було направлено вимогу (
а. с. 33-34 ).

На вимогу кредитора відповідачка не
відреагувала, не сплатила ОСОБА_3
поточну заборгованість по процентах та
тілу кредиту і на теперішній час.

Станом на 21 березня 2013 року
заборгованість за тілом кредиту
дорівнює 147 242 грн. 84 коп.,
заборгованість за процентами - 29 087 грн.
61 коп., по пені - 4 241 грн. 35 коп., по штрафу
за порушення пункту 4.3.5 Кредитного
договору щодо обов'язку достроково
повернути кредит - 1 527 грн. 43 коп., по
штрафу за порушення пункту 4.5
Кредитного договору про невиконання
умов страхування - 18 590 грн. 60 коп. Розмір
заборгованості доведено відповідним
розрахунком і не спростовано
відповідачем ( а. с. 7-8).

Суд першої інстанції, врахувавши
надані докази, обґрунтовано стягнув з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ»
заборгованість за тілом кредиту у
розмірі 147 242 грн. 84 коп., заборгованість
за процентами - 29 087 грн. 61 коп., пеню - 4 241
грн. 35 коп. В цій частині рішення
узгоджується з наданими доказами,
нормами матеріального права.

За правилами статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

За змістом частини третьої статті 551 ЦК
України передбачено, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. Зменшення розміру
неустойки за рішенням суду можливе за
наявності кількох умов: якщо розмір
неустойки значно перевищує розмір
заподіяних невиконанням зобов'язання
збитків; за наявності інших обставин,
що мають істотне значення. При цьому
питання зменшення розміру неустойки
вирішується в конкретній ситуації на
підставі певних доказів і розрахунків.

Згідно з пунктом 27 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
істотними обставинами в розумінні
частини 3 статті 551 ЦК України можна
вважати, зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Представник апелянта, посилаючись на
майновий та сімейний стан ОСОБА_3,
просив зменшити суму штрафу, яка
стягнута з відповідачки.

Колегія суддів, зважаючи на те, що
ОСОБА_3 являється єдиною годувальницею
у родині, на її утриманні знаходиться
малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
якого ОСОБА_3 отримує державну допомогу
як одинока матір, а також виходячи з
принципу розумності і справедливості,
вважає за можливе на підставі статті 309
ЦПК України змінити судове рішення і у
відповідності до частини 3 статті 551 ЦК
України зменшити суму штрафу з 20 118 грн.
03 коп. до 5 000 грн. При цьому приймає до
уваги конкретні обставини справи, р ( а.
с. 51 ).

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 08 липня 2013 року
змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Перший український міжнародний банк»
штраф у сумі 5 000 грн., загальну суму
заборгованості 185 571 грн. 80 коп., судовий
збір у розмірі 1 855 грн. 71 коп.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: