Справа № 181/272/14-ц
Провадження № 4-с/181/1/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р.
смт. Межова

Межівський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді
Літвінової Л.Ф.

при секретарі Кулик
К.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в смт. Межова скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» на дії
(рішення) державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання»
звернулося до суду зі скаргою на дії
(рішення) державного виконавця.

В обґрунтування своїх вимог зазначили,
що рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 06 грудня
2013 року у цивільній справі №2-541/11 за
позовом ТОВ «Луганське енергетичне
об'єднання» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування шкоди
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено
частково.

Рішення Межівського районного суду
Дніпропетровської області від 02 жовтня
2013 року скасовано в частині стягнення з
ОСОБА_2 на користь позивача
матеріальної шкоди в розмірі 50 932,41
гривень та судових витрат в розмірі 624,02
гривень та прийнято в цій частині нове,
яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ
«Луганське енергетичне об'єднання» у
рахунок відшкодування завданої
матеріальної шкоди - 25 466,21 гривень, у
рахунок відшкодування судових витрат -
327,01 гривень, а разом - 25 793,22 гривні.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ
«Луганське енергетичне об'єднання» у
рахунок відшкодування завданої
матеріальної шкоди - 25 466,21 гривень, у
рахунок відшкодування судових витрат -
327,01 гривень, а разом - 25 793,22 гривні.

На виконання рішення Межівським
районним судом Дніпропетровської
області видано виконавчий лист №2-541/11
від 15 січня 2014 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ТОВ «Луганське
енергетичне об'єднання» зазначених
сум.

Вказаний виконавчий лист було
пред'явлено для примусового виконання
представником стягувача до відділу ДВС
Покровського районного управління
юстиції в Дніпропетровській області.

21 лютого 2014 року державним виконавцем
Ус В.О. винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
ВП№42176517 по примусовому виконанню
зазначеного виконавчого листа.

Як зазначено у постанові, підставою для
відмови у відкриті виконавчого
провадження є невідповідність
виконавчого документа вимогам п.3 ч.1
ст.18 Закону України «Про виконавче
провадження», а саме: у виконавчому
документі відсутній індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника.

Заявник вважає, що зазначена норма
передбачає наявність у виконавчому
документі достатніх даних, за
допомогою яких можна ідентифікувати
стягувача та боржника. У даному
випадку, відсутність індивідуального
ідентифікаційного номера боржника у
виконавчому документі жодним чином не
перешкоджає його ідентифікації та
виконанню рішення суду, оскільки
виконавчий лист містить достатні
данні, які ідентифікують Боржника, та
містить прізвище, власне ім'я та по
батькові боржника; місце проживання
(реєстрації) боржника; номер і серію
паспорта боржника.

Отже, не зазначення у виконавчому
документі індивідуального
ідентифікаційного номера будь-кого із
сторін виконавчого провадження не є
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження, оскільки його
просто може не бути у фізичної особи,
при цьому виконавчий документ не
втрачає законної сили і підлягає
виконанню. Відсутність даних про
ідентифікаційний номер боржника може
бути усунута в процесі виконавчого
провадження без винесення постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження, оскільки державний
виконавець має на це права і
повноваження, передбачені ч.2 ст.4, ч.2
ст.5, п.3 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче
провадження».

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 19 Закону,
у заяві про відкриття виконавчого
провадження стягувач вправі зазначити
відомості, що ідентифікують боржника
чи можуть сприяти примусовому
виконанню рішення.

Такі дії свідчать про небажання
державного виконавця виконувати
покладені на нього Законом обов'язки
щодо вчинення дій, спрямованих на
примусове виконання рішення суду.

Просить суд визнати постанову ВП№42176517
від 21 лютого 2014 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-541/11 від 15 січня 2014 року,
винесену державним виконавцем ВДВС
Покровського РУЮ в Дніпропетровській
області Ус В.О. неправомірною та
зобов'язати останнього відкрити
виконавче провадження з примусового
виконання зазначеного виконавчого
листа.

Представник заявника у судове
засідання не з'явився, причину неявки
суду не повідомив.

Представник відділу державної
виконавчої служби Покровського
районного управління юстиції в
Дніпропетровській області в судове
засідання не з'явився, надавши
заперечення на скаргу, в якому
зазначив, що у виконавчому документі №
2-541, виданому Межівським районним судом
Дніпропетровської області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ
«Луганське енергетичне об'єднання»
матеріальної шкоди в розмірі 25466,21 грн.
та судових витрат в розмірі 327,01 грн.
зазначено лише дані боржника та
стягувача, які вказані в п.1-2 ч.1 ст. 18 ЗУ
«Про виконавче провадження», але не
вказані дані, які зазначені в п.3 ч.1 ст. 18
ЗУ «Про виконавче провадження», а саме:
відсутній індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника (для фізичних осіб - платників
податків) або номер і серія паспорта
стягувача та боржника для фізичних
осіб - громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України. Тобто,
вищезазначений документ лише частково
відповідає вимогам до виконавчого
документа, які згідно чинного
законодавства є обов'язковими для всіх
виконавчих документів не залежно від
того, хто є боржником чи стягувачем
згідно виконавчого документа. Для
перевірки майна та коштів боржника за
допомогою електронних баз даних та
реєстрів необхідний індивідуальний
номер боржника. У зв'язку з цим
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до виконавчого провадження
виконавчого документа) по примусовому
виконанню виконавчого документа № 2-541
є законною та обґрунтованою.

Просить суд відмовити в задоволенні
скарги; розглянути скаргу без
представника відділу ДВС Покровського
РУЮ.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що в задоволенні скарги слід відмовити
з наступних підстав.

Встановлено, що 02 жовтня 2013 року
Межівським районним судом
Дніпропетровської області скаржнику
видано виконавчий лист по справі №2-541/11
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ
«Луганське енергетичне об'єднання» в
рахунок відшкодування завданої
матеріальної шкоди - 25 466,21 гривень, в
рахунок відшкодування судових витрат -
327,01 гривень, а разом - 25 793,22 гривні, в
якому дійсно не зазначено
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника (для фізичних осіб - платників
податків).

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.18 ЗУ «Про
виконавче провадження» у виконавчому
документі, серед іншого, зазначаються:
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника (для фізичних осіб - платників
податків) або номер і серія паспорта
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України.

З цього положення Закону слідує, що,
якщо у виконавчому документі, як в
спірному випадку зазначено лише серія
і номер паспорту боржника, то в ньому
повинні міститися відомості про те, що
фізична особа - громадянин України,
який через свої релігійні або інші
переконання відмовився від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомив про це відповідні органи
державної влади та має відмітку в
паспорті громадянина України.

Положення ч.2 ст.4, ч.2 ст.5, п.3 ч.3 ст.11 ЗУ
«Про виконавче провадження», на які
посилається скаржник, як на підставу
того, що державний виконавець повинен
самостійно встановлювати
ідентифікаційний номер боржника, не
можна застосовувати в даному випадку,
оскільки в них мова йдеться про дії
державного виконавця під час виконання
рішень, що можливе лише після відкриття
виконавчого провадження.

Пункт 6 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче
провадження» містить імперативну
норму стосовно обов'язку державного
виконавця відмовити у відкритті
виконавчого провадження у разі
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону, тобто він поступив у спосіб та
згідно порядку, визначені чинним
законодавством.

Державним виконавцем у відповідність
до п.3.3 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України від 02 квітня 2012 року
№512/5, перевірено відповідність
виконавчого документа вимогам пункту 3
частини першої статті 18 Закону,
враховано те, що він не містить всіх
необхідних даних, та прийнято
відповідне законне рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.18, 19, 26 ЗУ «Про виконавче
провадження», ст.ст.386-388 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» про визнання
постанови ВП№42176517 від 21 лютого 2014 року
про відмову у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2-541/11 від 15 січня 2014
року, винесену державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Покровського районного управління
юстиції в Дніпропетровській області Ус
В.О. неправомірною та зобов'язання
останнього відкрити виконавче
провадження з примусового виконання
зазначеного виконавчого листа -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Межівський районний суд протягом п'яти
днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л. Ф. Літвінова