Справа № 185/8775/13-ц
Провадження № 2/185/63/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 лютого 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області в складі головуючого судді
Головіна В.О. при секретарі Шуліка Н.С.,
з участю позивача ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2, представника
відповідача Дяченко Г.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Павлограді цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» в
особі Павлоградського району
електричних мереж про скасування
дисциплінарних стягнень, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
компенсації за моральну шкоду

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати незаконними та
скасувати п. 5 наказу відповідача №
345а/1001 від 09.07.2013 р., п. 1 наказу
відповідача № 379а/1001 від 22.07.2013 р. та
наказ відповідача № 429а/1001 від 06.08.2013 р.,
яким на позивача накладено
дисциплінарні стягнення за
систематичне невиконання без поважних
причин обов'язків, покладених трудовим
договором, поновити його на роботі на
попередній посаді, стягнути з
відповідача на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
дня звільнення по день постановлення
судового рішення, стягнути з
відповідача 5000 грн. у відшкодування
моральної шкоди, допустити негайне
виконання судового рішення в частині
поновлення позивача на роботі
стягнення середнього заробітку за один
місяць. В обґрунтування своїх вимог
позивач та його представник
посилаються на те, що при винесенні
оскаржуваних наказів відповідачем не
було дотримано вимог ст. 143 КЗпП,
позивача притягнуто до
відповідальності за невиконання вимог
посадової інструкції, з якою позивач не
був ознайомлений, позивача притягнуто
до відповідальності за невиконання
дій, які не входили до його посадових
обов'язків.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали,
просять задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнала, посилаючись на те, що в усіх
трьох випадках позивача правомірно
було притягнуто до дисциплінарної
відповідальності за порушення
трудової дисципліни. Звільняючи
наказом № 429а/1001 від 06.08.2013 р. позивача з
роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України,
відповідач при обранні щодо позивача
виду стягнення врахував наявність двох
попередніх наказів про накладення на
позивача дисциплінарних стягнень, які
були не зняті і накладені протягом
одного року, тяжкість допущених
позивачем порушень у сфері охорони
праці, одне з яких призвело до
нещасного випадку, та що неодноразові
порушення позивачем вимог з охорони
праці становлять небезпеку для
персоналу оперативно-диспетчерської
групи.

Посилаючись на вказані та інші
обставини, зазначені у запереченнях
проти позову, представник відповідача
просить у задоволенні позову
відмовити.

Суд, з'ясувавши думку позивача та його
представника, представника
відповідача, та дослідивши матеріали
справи, доходить наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що
наказом № 155-к(326) від 03.07.2006 р. позивача
прийнято за переведенням на посаду
старшого диспетчера району
електричних мереж ВАТ
Енергопостачальна компанія
«Дніпрообленерго», яке з 26.06.2012 р.
перейменоване в Публічне акціонерне
товариство «ДТЕК Дніпрообленерго».
Наказом № 18-к (326) від 04.02.2011 р. позивача
переведено на посаду керівника
оперативно-диспетчерської групи
Павлоградського району електричних
мереж.

20.02.2013 р. технічним директором ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго» затверджено посадову
інструкцію керівника
оперативно-диспетчерської групи
району електричних мереж (а.с. 11-15), з
якою позивач ознайомився, прийняв її до
керівництва і виконання 26.02.2013 р.

В період з 02.07.2013 р. по 04.07.2013 р. комісія у
складі посадових осіб відповідача
провела позапланову комплексну
перевірку стану охорони праці,
технічної експлуатації і роботи з
персоналом у виробничих підрозділах
Павлоградського району електричних
мереж згідно з наказом ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго» № 625б/1001 від 01.07.2013 р.
Результати перевірки оформлені актом
від 04.07.2013 р. (а.с. 46-53).

За результатами вищевказаної
перевірки Павлоградського РЕМ
генеральним директором ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго» видано наказ № 345а/1001
від 09.07.2013 р., згідно п. 5 якого позивачу
за порушення п. 2.1 посадової інструкції
в частині неналежного стану
оперативно-диспетчерської роботи і
оперативно-технічної документації
згідно з п.п. 4.1, 4.7 посадової інструкції
оголошено догану.

Згідно п. 2.1 посадової інструкції
керівника оперативно-диспетчерської
групи району електричних мереж він
відповідає за стан
оперативно-диспетчерської роботи в
оперативно-технічної документації в
оперативно-диспетчерській групі
району електричних мереж.

Згідно п. 4.1 посадової інструкції
керівника оперативно-диспетчерської
групи району електричних мереж він
несе відповідальність за невиконання і
неналежне виконання своїх обов'язків і
обов'язків підлеглого йому персоналу.

Згідно п. 4.7 посадової інструкції
керівника оперативно-диспетчерської
групи району електричних мереж він
несе відповідальність за недотримання
персоналом оперативно-диспетчерської
групи району електричних мереж «Правил
безпечної експлуатації
електроустановок», «Правил
оперативних перемикань», ведення
оперативних переговорів та записів
згідно діючої інструкції.

Згідно з ч. 1 ст. 149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

За змістом пояснювальної записки
позивача від 08.07.2013 р. на ім'я
генерального директора ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго» Бубликова С.С. (а.с. 54),
позивач надав пояснення лише з окремих
порушень, виявлених при перевірці, а
саме фактів невідповідності записів в
оперативному журналі показам
GPS-навігатора. Доказів того, що до
видання наказу відповідач вимагав від
позивача надати пояснення з приводу
інших зазначених в акті порушень в
роботі позивача, за які наказом № 345а/1001
від 09.07.2013 р. позивача було притягнуто
до дисциплінарної відповідальності,
так само як доказів відмови позивача
надати такі пояснення (акту про
відмову, показів свідків тощо)
відповідачем не надано.

Тому суд доходить висновку, що при
оголошенні позивачу догани згідно п. 5
наказу № 345а/1001 від 09.07.2013 р.,
відповідачем не було дотримано вимог
ст. 149 КЗпП України, а тому в даному
випадку притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності не
можна вважати правомірним…

Згідно з п. 1 наказу № 379а/1001 від 22.07.2013 р.
позивачу оголошено догану за порушення
п. 2.3.16 посадової інструкції в частині
видачі розпорядження на проведення
оперативних переключень на обладнанні
і пристроях РЗА, які не знаходилися в
його оперативному управлінні чи
віданні, п. 2.3.18 посадової інструкції в
частині ведення оперативних
переговорів по каналах зв'язку, не
заведених під архіватор мови, п. 5.1.1
ПБЕЕ ДНАОП 1.1.10-1.01-97 в частині допуску до
оперативного обслуговування
електроустановок робітників, які не
знають їх схем, та п. 5.1.5 ПБЕЕ в частині
організації допуску електротехнічних
працівників до електроустановок, які
не входять в зону їх обслуговування.

Встановлено в ході судового розгляду,
що дане дисциплінарне стягнення
застосоване до позивача за фактом
нещасного випадку з електромонтером
оперативно-виїзної бригади ОСОБА_5,
який стався 13.06.2013 р. на КТП-293 садового
товариства «Меліоратор».

З матеріалів справи та особистих
пояснень представника відповідача
вбачається, що позивачу вмінено у
провину порушення п.п. 2.3.16, 2.3.18
посадової інструкції диспетчера
оперативно-диспетчерської групи
району електричних мереж, затвердженої
20.02.2013 р. технічним директором ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго» (а.с. 63-76).

Позивач посилається на те, що з
посадовою інструкцією диспетчера ОДГ
його ніхто не ознайомлював. Відповідач
у своїх письмових запереченнях проти
позову (а.с. 143) визнає, що після 20.02.2013 р.
позивач не був ознайомлений з
посадовою інструкцією диспетчера ОДГ
РЕМ, і в наказі № 379а/1001 від 22.07.2013 р.
дійсно вказані пункти, які не
відносяться до посадових обов'язків
позивача. Однак відповідач наполягає,
що позивач направив бригаду ОВБ та
дозволив обслуговувати
електроустаткування, яке не
відноситься до зони обслуговування
Товариства, що спричинило нещасний
випадок з електромонтером ОСОБА_5

Даючи оцінку зазначеним обставинам,
суд доходить висновку, що позивач не
може бути визнаний винним, і,
відповідно, притягнутий до
дисциплінарної відповідальності за
невиконання трудових обов'язків
(вимог), які не були доведені до нього у
встановленому порядку.

Даючи оцінку посиланню відповідача на
ту обставину, що КТП-293 не належить до
зони обслуговування Павлоградського
РЕМ, а тому позивач не мав права
направляти оперативно-виїзну бригаду
для ремонту вказаного КТП-293, суд
доходить наступних висновків.

13.06.2013 р. позивач перебував на
чергуванні як диспетчер ОДГ. При
виконанні робіт по заміні
електролічильника на КТП-293 інженер по
технічним перевіркам служби збуту
ОСОБА_6 виявив обрив шлейфу
роз'єднувача і попросив позивача
направити оперативно-виїзну бригаду
для усунення виявленого пошкодження.
Тобто, виклик ОВБ був обумовлений
необхідністю усунення аварійної
ситуації.

Доказів того, що інженер ОСОБА_6 не мав
права викликати ОВБ, а позивач не мав
права направляти бригаду для усунення
виявленого пошкодження, відповідачем
не надано. Таким чином, суд вважає, що
оперативно-виїзна бригада була
направлена позивачем до СТ
«Меліоратор» в порядку взаємодії між
посадовими особами підрозділами
Павлоградського РЕМ.

Позивач посилався на те, що він не знав
і не міг достовірно знати про балансову
належність КТП-293, оскільки
безпосередньо в приміщенні
диспетчерської така схема відсутня.

Представник відповідача зазначив, що
позивач повинен був знати про
балансову належність КТП-293, оскільки
ці дані містяться в договорі з
абонентом СТ «Меліоратор», а саме в
акті розмежування балансової
належності електромереж, який
візувався позивачем. Разом з тим, Акт
розмежування балансової належності
електромереж між Павлоградським РЕМ і
СТ «Меліоратор» від 30.11.2010 р. (а.с. 161-163),
на якому дійсно стоїть підпис позивача,
підписаний за більш ніж два роки до
нещасного випадку з ОСОБА_5 Доказів
наявності відповідних схем
розмежування балансової належності
електромереж безпосередньо в
приміщенні диспетчерської
відповідачем не надано. Тому позивач не
може вважатися винним у тому, що він не
знав ці схеми.

Щодо порушення позивачем п.п. 5.1.1, 5.1.5
ПБЕЕ ДНАОП 1.1.10-1.01-97, суд встановив
наступне.

Згідно з п. 5.1.1 Правил безпечної
експлуатації електроустановок (ПБЕЕ),
затверджених наказом Держкомітету
України по нагляду за охороною праці
від 06.10.1997 р. № 257, до оперативного
обслуговування електроустановок
допускаються працівники, які знають
їхні схеми, інструкції з експлуатації,
особливості конструкції та роботи
обладнання і пройшли навчання та
перевірку знань.

Згідно з п. 5.1.5 ПБЕЕ електротехнічних
працівників, які не обслуговують дані
електроустановки, слід допускати до
них у супроводі оперативних або
оперативно-виробничих працівників з
групою IV, або іншого працівника з
групою V.

У справі відсутні докази того, що
електромонтер ОСОБА_5 не знав схеми
електроустановок, інструкції з їх
експлуатації, або не мав відповідну
групу допуску, як б дозволяла йому
виконувати доручені роботи. Так само у
справі відсутні докази наявності
причинно-наслідкового зв'язку між
діями чи бездіяльністю позивача та
нещасним випадком, що стався з ОСОБА_5
Водночас, за змістом оскаржуваного
наказу (а.с. 20), нещасний випадок стався
насамперед через неправильні дії
самого постраждалого.

Оцінюючи зазначені обставини в
сукупності, суд доходить висновку, що
відповідач не може вважатися винним у
невиконанні вимог посадової
інструкції диспетчера ОДГ РЕМ, з якою
позивач не був ознайомлений, а також
про відсутність доказів порушення
позивачем вимог п.п. 5.1.1, 5.1.5 ПБЕЕ.

За таких обставин притягнення позивача
до дисциплінарної відповідальності
згідно п. 1 наказу 379а/1001 від 22.07.2013 р. не
можна вважати правомірним…

З'ясовуючи обставини застосування до
позивача дисциплінарного стягнення у
вигляді звільнення з роботи на
підставі наказу № 429а/1001 від 06.08.2013 р.,
суд встановив наступне.

Оскаржуваний наказ видано за
результатами перевірки виконання
нормативних документів по охороні
праці та пожежній безпеці
Павлоградського РЕМ, яка була
проведена 31.07.2013 р. та під час якої були
виявлені суттєві порушення Правил
пожежної безпеки, про що складений Акт
№ 2/2 від 31.07.2013 р. Порушення по
оперативно-диспетчерській групі
викладені в 6 пунктах оскаржуваного
наказу. Позивач вмінено у провину
неналежне виконання обов'язків,
покладених трудовим договором, а саме:
п. 2.20 - не організація безпечних умов
праці оперативного персоналу РЕМ; п. 2.22
- невиконання процедур настанови та
методик системи менеджменту охорони
праці.

Застосування до позивача оскаржуваним
наказом дисциплінарного стягнення у
вигляді звільнення з роботи
відповідача мотивував тим, що позивач
працює керівником ОДГ з 07.06.2007 р.,
неодноразово притягувався до
дисциплінарних стягнень за порушення
норм і правил по охороні праці, заходи
дисциплінарного стягнення щодо
позивача не мають позитивного
результату, систематичне невиконання
норм і правил по охороні праці, злісне
ухилення від виконання посадових
обов'язків як керівника ОДГ по
забезпеченню безпечних умов праці
становить загрозу життю і здоров'я
оточуючих.

Незгода позивача з оскаржуваним
наказом мотивована тим, що з наказом №
55а/1001 від 14.02.2013 р. його ніхто не
ознайомлював, частина порушень була
усунута до видання наказу, частина - не
відповідає дійсності, частина -
перебувала не в його компетенції, п. 6.4
НАПБ А01.001-2004, на який міститься
посилання в оскаржуваному наказі,
регламентує оснащення протипожежними
засобами пожежної техніки, а не
службових приміщень. Окремо позивач
зазначає, що оскаржуваним наказом його
звільнено за систематичне невиконання
трудових обов'язків, покладених
трудовим договором, але за весь час
роботи у відповідача, до 09.07.2013 р.,
позивач не мав жодного дисциплінарного
стягнення взагалі, в тому числі і за
порушенням правил охорони праці.

Відповідач визнав, що позивач не був
ознайомлений з наказом № 55а/1001 від
14.02.2013 р., про що вказано у запереченнях
проти позову, але вказує, що в
оскаржуваному наказі допущено описку в
частині вказівки на документ/акт, що
був порушений позивачем.

При цьому відповідач наполягає, що
позивач є відповідальним за пожежну
безпеку та належне утримання і
експлуатацію технічних засобів
протипожежного захисту по
диспетчерській відповідно до
розпорядження № 49/0326 від 19.02.2013 р.,
стверджуючи, що позивач ознайомився з
даним розпорядженням не на паперовому
носії, а в електронному вигляді. Разом з
тим, в наданій відповідачем копії
розпорядження № 49/0326 від 19.02.2013 р. номер
та дата зазначеного документі дописані
від руки, що неможливо в електронному
документі. Доказів відповідності
електронного документа - розпорядження
№ 49/0326 від 19.02.2013 р. його оригіналу, так
само як доказів, які б безумовно
свідчили про дату, час та особу, яка
ознайомлювалася з таким електронним
документом, відповідачем не надано.
Тому суд вважає недоведеним
ствердження відповідача, що позивач
був ознайомлений належним чином з
розпорядженням № 49/0326 від 19.02.2013 р.

Даючи правову оцінку зазначеним
обставинам, суд також враховує, що
заперечення проти позову складені
відповідачем 06.11.2013 р.. Тобто,
щонайменше з вказаної дати відповідач
достеменно знав, що оскаржуваним
наказом позивачу вмінено у провину
невиконання вимог акту, який на
позивача не поширюється. Однак по день
судового розгляду справи вказану
описку в мотивувальній частині
оскаржуваного наказу відповідачем не
виправлено. За таких обставин суд
розглядає правомірність оскаржуваного
наказу в контексті дотримання
позивачем вимог саме наказу № 55а/1001 від
14.02.2013 р., а не розпорядження № 49/0326 від
19.02.2013 р. Оскільки докази порушення
позивачем вимог наказу № 55а/1001 від
14.02.2013 р. відсутні, притягнення позивача
до дисциплінарної відповідності не
можна визнати правомірним.

Згідно з п. 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 р.
«Про практику розгляду судами трудових
спорів» справах про поновлення на
роботі осіб, звільнених за порушення
трудової дисципліни, судам необхідно
з'ясувати, в чому конкретно проявилось
порушення, що стало приводом до
звільнення, чи могло воно бути
підставою для розірвання трудового
договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п. 1 ст. 41
КЗпП, чи додержані власником або
уповноваженим ним органом передбачені
статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і
порядок застосування дисциплінарних
стягнень, зокрема, чи не закінчився
встановлений для цього строк, чи
застосовувалось вже за цей проступок
дисциплінарне стягнення, чи
враховувались при звільненні ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяна ним шкода, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередня робота
працівника.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 р.
«Про практику розгляду судами трудових
спорів» за передбаченими п. 3 ст. 40
КЗпП підставами працівник може бути
звільнений лише за проступок на роботі,
вчинений після застосування до нього
дисциплінарного або громадського
стягнення за невиконання без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Суд вважає, що звільнення як крайній
захід дисциплінарного впливу на
робітника можна визнати правомірним
лише у разі повторного вчинення таким
працівником проступку, за який якого
раніше вже було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, з
обов'язковим урахуванням обставин,
визначених ч. 3 ст. 149 КЗпП України.

Оскаржуваним наказом відповідач
застосував до позивача дисциплінарне
стягнення - звільнення з роботи за
систематичне невиконання трудових
обов'язків, обумовлених трудовим
договором, а саме не організація
безпечних умов праці оперативного
персоналу РЕМ та невиконання процедур
настанови та методик системи
менеджменту охорони праці. Однак в
матеріалах справи відсутні докази
того, що позивач раніше притягався до
дисциплінарної відповідальності за
невиконання вищезазначених трудових
обов'язків.

За таких обставин притягнення позивача
до дисциплінарної відповідальності
згідно п. 1 наказу 429а/1001 від 06.08.2013 р. та
його звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП
України не можна вважати правомірним.
Тому даний наказ підлягає скасуванню, а
позивач - поновленню на роботі на
посаді, яку він обіймав на час
звільнення…

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності

сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Кожній з сторін спору судом була надана
можливість скористатися своїми
процесуальними правами та надати
докази на підтвердження тих обставин,
на які вони посилалися як на підставу
своїх вимог і заперечень, і кожна з
сторін скористалася цими своїми
правами на власний розсуд.

Відповідач не довів належним чином
правомірність оскаржуваних наказів,
тому вони підлягають скасуванню.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України у
разі звільнення без законної підстави
або незаконного переведення на іншу
роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Згідно довідки ПАТ ДТЕК
Дніпрообленерго» № 492 від 30.01.2014 р.
середньогодинний заробіток позивача
за період червень-липень 2013 р. становив
43,10 грн.

Згідно довідки ПАТ ДТЕК
Дніпрообленерго» № 499 від 03.02.2014 р.
середній заробіток позивача за час
вимушеного прогулу за період з 06.08.2013 р.
по 05.02.2014 р. включно становить 40005,10 грн.

Виходячи з середньогодинного
заробітку позивача, підлягає стягненню
з відповідача на користь позивача
середній заробіток позивача за час
вимушеного прогулу за період з дати
звільнення (06.08.2013 р.) по дату
постановлення судового рішення (06.02.2014
р.) включно в сумі 44349,90 грн.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків i
вимагають від нього додаткових зусиль
для органiзацiї свого життя.

Суд вважає, що неправомірні дії
відповідача, які полягають в
безпідставному притягненні позивача
до дисциплінарної відповідальності,
насамперед, звільненням позивача з
роботи без законних підстав, призвели
до втрати позивачем нормальних
життєвих зв'язків, змусили його
докладати додаткових зусиль для
організації свого життя. Тому завдана
відповідачем позивачеві моральна
шкода підлягає відшкодуванню. Однак,
виходячи з принципу розумності та
справедливості, суд вважає за
необхідне зменшити суму компенсації за
заподіяну позивачу моральну шкоду до
1000 грн.

На підставі ст. 235 КЗпП, ст. 367 ЦПК
України рішення суду в частині
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Дніпрообленерго» в особі
Павлоградського району електричних
мереж про скасування дисциплінарних
стягнень, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та компенсації за
моральну шкоду - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати п. 5
наказу генерального директора
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Дніпрообленерго» Бубликова С.С.
від 09.07.2013 р. № 345а/1001, яким ОСОБА_1
оголошено догану за порушення п. 2.1
посадової інструкції в частині
неналежного стану
оперативно-диспетчерської роботи і
оперативно-технічної документації
згідно п.п. 4.1, 4.7 посадової інструкції.

Визнати незаконним та скасувати пункт 1
наказу генерального директора
Публічного акціонерного товариства
ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» Бубликова
С.С. від 22.07.2013 р. № 379а/1001, яким ОСОБА_1
оголошено догану за порушення п. 2.3.16
посадової інструкції в частині видачі
розпорядження на проведення
оперативних переключень на обладнанні
і пристроях РЗА , п. 2.3.18 посадової
інструкції в частині ведення
оперативних переговорів по каналах
зв'язку, не заведених під архіватор
мови, п. 5.1.1 ПБЕЕ ДНАОП 1.1.10-1.01-97 в частині
допуску до оперативного
обслуговування електроустановок
робітників, які не знають їх схем, п. 5.1.5
ПБЕЕ в частині організації допуску
електротехнічних працівників до
електроустановок, які не входять в зону
їх обслуговування, відповідно до п.п. 4.1,
4.2 посадової інструкції.

Визнати незаконним та скасувати наказ
генерального директора Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Дніпрообленерго» Бубликова С.С. від
06.08.2013 р. № 429а/1001, яким ОСОБА_1 звільнено
за систематичне невиконання без
поважних причин обов'язків, покладених
трудовим договором.

Поновити ОСОБА_1 на роботі в Публічному
акціонерному товаристві «ДТЕК
Дніпрообленерго» на посаді керівника
оперативно-диспетчерської групи
Павлоградського району електричних
мереж з 07 лютого 2014 року.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
час вимушеного прогулу за період з
06.08.2013 р. по 06.02.2014 р. включно, в сумі 44349.90
(сорок чотири тисячі триста сорок
дев'ять) гривень 90 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» на
користь ОСОБА_1 1000.00 (одну тисячу) гривен
у відшкодування моральної шкоди.

Допустити негайне виконання судового
рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на
роботі в Публічному акціонерному
товаристві «ДТЕК Дніпрообленерго» на
посаді керівника
оперативно-диспетчерської групи
Павлоградського району електричних
мереж з 07 лютого 2014 року та стягнення
середнього заробітку за один місяць.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» на
користь держави судовий збір в сумі 453.90
(чотириста п'ятдесят три) гривні 90
копійок.

В задоволенні іншої частині позову
ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Дніпропетровській
області через Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області.

Суддя: В. О. Головін