печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5848/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І.
В.,

при секретарі - Іванові Г. Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа
Державна реєстраційна служба
Головного управління юстиції у м.Києві
про визнання права власності на
квартиру,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовом
до ОСОБА_3 про скасування її права
власності на частину квартири та
визнання за ними права власності. Свої
вимоги обґрунтовують тим, що рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
13.11.2013 був розірваний договір довічного
утримання, укладений 31.07.2013 між ними та
відповідачем. Разом з тим, питання про
повернення у їх власність даного майна
не вирішене, що стало підставою для
звернення до суду з зазначеним позовом.

Позивач та представник позивачів в
судовому засіданні позов підтримали та
просили його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти
задоволення позову не заперечувала.

Третя особа Державна реєстраційна
служба Головного управління юстиції у
м. Києві в судове засідання
представника не направила, про час
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази у справі,
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, на
підставі договору довічного утримання
від 31.07.2013, позивачі передали у
власність відповідача ОСОБА_3 2/5 частин
квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 13.11.2013 був розірваний договір
довічного утримання. Зазначене рішення
суду набрало законної сили.

Відповідно до ст. 756 ЦК України у разі
розірвання договору довічного
утримання, відчужував набуває право
власності на майно, яке ним було
передано набувачу, і має право вимагати
його повернення.

Отже, позовні вимоги є законними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.

Не може бути задоволена вимога про
зобов'язання реєстраційну службу
здійснити реєстрацію права власності,
оскільки позивачами не доведено
наявність спору з приводу реєстрації
права власності, крім того, дана вимога
повинна розглядатись в порядку
адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 392, 756 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212,
213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа Державна реєстраційна служба
Головного управління юстиції у м. Києві
про визнання права власності на
квартиру - задовольнити частково.

Скасувати право власності ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на 2/5
частини квартири АДРЕСА_1, яке було
набуто відповідно до договору
довічного утримання від 31.07.2013,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, за реєстраційним
номером 897.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) право власності на 1/5
частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_3) право власності на 1/5
частину квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
І. В.
Литвинова