Справа № 462/7616/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 квітня 2014 року

Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Іванюк
І.Д.

при секретарі с/з -
Журавльовій А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові справу
за позовом публічного акціонерного
товариства "Перший Український
Міжнародний банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом та
уточненнями до нього про стягнення з
відповідача ОСОБА_2 46726,42 доларів США
заборгованості і 102524,87 грн. штрафних
санкцій за кредитним договором № 6282174
від 02.04.2008 р., а також про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
договором іпотеки № 6282372 від 02.04.2008р.,
укладеним між ЗАТ "Перший Український
Міжнародний банк", правонаступником
якого є ПАТ "Перший Український
Міжнародний банк" та ОСОБА_4,
правонаступником якої є ОСОБА_3,
посвідченим приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу - ОСОБА_5 за № 1615, а саме на
квартиру АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує
тим, що 02.04.2008р. між ЗАТ "Перший
Український Міжнародний банк",
правонаступником якого є ПАТ "Перший
Український Міжнародний банк" та
ОСОБА_2 укладено договір № 6282174, згідно
із яким ОСОБА_2 було надано кредит у
розмірі 68 500,00 доларів США із кінцевим
терміном повернення 02.04.2018 р. та сплатою
13,49 відсотків річних за користування
кредитними коштами. П. 5.2 кредитного
договору визначено, що у разі порушення
відповідачем строків виконання
зобов'язань з повернення суми кредиту
та/або сплати процентів за
користування кредитом, відповідач
зобов'язався сплатити пеню у розмірі
подвійної ставки НБУ, що діяла у
відповідний період від суми
прострочених виконанням зобов'язань за
кожен день прострочення. П. 5.5 вказаного
договору передбачено, що за кожен
випадок порушення позичальником
обов'язківза договором, позичальник
зобов'язався сплатити на користь банку
штраф у розмірі 1% від суми одержаного
кредиту. Окрім того, 02.04.2008р. між ЗАТ
"Перший Український Міжнародний банк",
правонаступником якого є ПАТ "Перший
Український Міжнародний банк" та
ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки,
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу - ОСОБА_5 за № 1615, згідно із яикм
ОСОБА_4 на виконання умов кредитного
договору № 6282174 надано в забезпечення
банку нерухоме майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, яка складається з двох
житлових кімнат, кухні, ванної кімнати,
вбиральні, коридору, вбудованої шафи,
лоджії та комори в підвалі, житловою
площею 27,9 кв.м., загальною площею 51,2
кв.м. Оскільки ОСОБА_2 порушив
зобов'язання з повернення суми кредиту,
10.09.2011 р. позивач звернувся до нього із
вимогою повернути заборгованість,
однак до цього часу той жодних заходів
для погешння боргу не вжив. Станом на
час подання позову розмірі
заборгованості становить 46726,42 долаів
США та 102 524,87 грн., з яких 42132,02 доларів
США - заборгованість по кредиту, 4594,40
доларів США - заборгованість по
відсотках за користування кредитом,
47465,07 грн. - пеня, нарахована за 1 рік до
часу звернення до суду, 5475,20 грн. сума
штрафу за порушення умов договору, 49584,60
грн. - сума штрафу за порушення
обов'язку щодо поновлення договору
страхування. Із врахуванням
наведеного, просив стягнути із
відповідача ОСОБА_2 вказану суму боргу.
Окрім того, оскільки іпотекодавець
ОСОБА_4 померла, а її єдиним спадкоємцем
є ОСОБА_3, який прийняв спадщину, в тому
числі і квартиру, що перебуває в
іпотеці, а тому відповідно до ст. 23
Закону України «Про іпотеку» просить
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів за
початковою ціною на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій.

В судове засідання представник
позивача Лилик В.В., який діє на
підставі довіреності від 29.04.2013р., не
з'явився, подав заяву про розгляд
справи у його відсутності, та
підтримання ним позовних вимог.

Відповідачі в судове засідання
повторно не з'явилися, про розгляд
справи були належним чином
повідомлені, а тому суд відповідно до
ч. 4 ст.169 ЦПК України вважає за можливе
розглянути справу у їх відсутності на
підставі наявних у ній доказів та
постановити заочне рішення.

Оглянувши матеріали цивільної справи,
дослідивши зібрані по справі докази,
вирішуючи спір на підставі наданих
доказів та в межах заявлених позовних
вимог, суд приходить до висновку що
позов слід задоволити.

Відповідно до ст.ст. 514, 516 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти позичальнику у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки, розмір та
порядок отримання яких встановлюється
договором або законодавством. Згідно
ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню в цей строк. У
разі порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, зокрема, сплата
неустойки (пені). Згідно ст. 536 ЦК
України за користування чужими
грошовими коштами боржник боржник
зобов'язаний сплачувати проценти,
розмір яких встановлюється договором,
законом або іншими актами цивільного
судочинства.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушення
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про
іпотеку» у разі переходу права
власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою. Особа, до
якої перейшло право власності на
предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки. Якщо
право власності на предмет іпотеки
переходить до спадкоємця фізичної
особи - іпотекодавця, такий спадкоємець
не несе відповідальність перед
іпотекодержателем за виконання
основного зобов'язання, але в разі його
порушення боржником він відповідає за
задоволення вимоги іпотекодержателя в
межах вартості предмета іпотеки.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки в рішенні суду зазначається і
спосіб реалізації предмета іпотеки
щляхом проведення публічних торгів або
із застосуванням процедури продажу.

За змістом ч. 1, 2 ст. 24 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
здійснюється на підставі рішення суду
в порядку, встановленому законом, або в
позасудовому порядку згідно із цим
Законом. Згідно зі ст. 25 Закону у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначаються спосіб реалізації
предмета забезпечувального обтяження
шляхом проведення публічних торгів або
із застосуванням однієї з процедур,
передбачених статтею 26 цього Закону, за
якою одним із способів звернення
стягнення є продаж обтяжувачем
предмета забезпечувального обтяження
шляхом укладення договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
право вибору способу судового захисту,
передбаченого законом або договором
(дострокове стягнення кредиту,
стягнення заборгованості, у тому числі
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави, одночасне заявлення
відповідних вимог у разі, якщо
позичальник є відмінною від особи
іпотекодавця (майновий поручитель),
одночасне заявлення вимог про
стягнення заборгованості з
позичальника з вимогами про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет застави/іпотеки,
належні іпотекодавцю, який не є
позичальником, розірвання кредитного
договору, набуття права власності на
предмет іпотеки тощо) належить
виключно позивачеві (частина перша
статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).
Задоволення позову кредитора про
звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави не є перешкодою для
пред'явлення позову про стягнення
заборгованості з поручителя за тим
самим договором кредиту у разі, якщо на
час розгляду справи заборгованість за
кредитом не погашена. Задоволення
позову кредитора про стягнення
заборгованості з поручителя не є
перешкодою для пред'явлення позову про
звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави з метою погашення
заборгованості за тим самим договором
кредиту у разі, якщо на час розгляду
спору заборгованість за кредитом не
погашена. Як вбачається із п. 42 вказаної
постанови резолютивна частини рішення
суду в разі задоволення позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
має відповідати вимогам як статті 39
Закону України "Про іпотеку", так і
положенням пункту 4 частини першої
статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в
обов'язковому порядку має зазначатись:
загальний розмір вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки; спосіб реалізації предмета
іпотеки - шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу шляхом надання права
іпотекодержателю на продаж предмета
іпотеки; початкова ціна предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
(при цьому суд може зазначити, що
початкова ціна встановлюється на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій).

З витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с. 38), статуту
публічного акціонерного товариства
"Перший Український Міжнародний банк"
(а.с. 42) вбачається, що ПАТ "Перший
Український Міжнародний банк" є
правонаступником ЗАТ "Перший
Український Міжнародний банк". З
матеріалів справи вбачається, що ПАТ
"Перший Український Міжнародний банк"
отримало банківську ліцензію з
додатком за № 8 від 06.10.2011р.(а.с.40-41) на
здійснення операцій із іноземною
валютою.

З договору № 6282174 від 02.04.2008 р.,
укладеного між ЗАТ "Перший Український
Міжнародний банк" та ОСОБА_2,
вбачається, що ОСОБА_2 було надано
кредит у розмірі 68 500,00 доларів США із
кінцевим терміном повернення 02.04.2018 р.
зі сплатою 13,49 відсотків річних. Згідно
з п. 3.2.1 даного договору, відповідач
зобов'язався повертати кредит
частинами в розмірі та строки,
передбачені графіком повернення
кредиту та сплати процентів з
користування кредитом. Згідно з п. 3.1.2,
3.1.3 кредитного договору проценти за
користування кредитом розраховуються
виходячи з залишку заборгованості за
кредитом на початок кожного
розрахункового періоду згідно з
графіком по день повного погашення
заборгованості за кредитом. Згідно з п.
3.5.7 кредитного договору, затримання
сплати частини кредиту та/або сплати
процентів за користування кредитом на
строк понад один календарний місяць є
подією, настання якої надає позивачу
право вимагати дострокового
повернення всього кредиту разом з
нарахованими процентами. Згідно з п. 5.2
кредитного договору, у разі порушення
відповідачем строків виконання
зобов'язань з повернення суми кредиту
та/або сплати процентів за
користування кредитом, відповідач
зобов'язався сплатити пеню у розмірі
подвійної ставки НБУ, що діяла у
відповідний період від суми
прострочених виконанням зобов'язань за
кожен день прострочення. Згідно з п.5.5
кредитного договору, за кожний випадок
порушення позичальником обов'язків,
передбачених договором, відповідач
зобов'язався сплатити штраф у розмірі 1%
від суми одержаного кредиту.

Згідно із розрахунком заборгованості
(а.с. 33-37), станом на 22.08.2013 р. у ОСОБА_2
виникла заборгованість перед
позивачем згідно договору № 6282174 від
02.04.2008 р. у розмірі 46726,42 доларів США з
яких 42132,02 доларів США - заборгованість
за сумою кредиту, 4594,40 доларів США
-заборгованість за непогашеними
відсотками, а також 102524,87 грн. з яких -
47465,07 грн. - сума пені за порушення
строків виконання зобов'язань, 5475,20 грн.
- сума штрафів за порушення
відповідачем обов'язків, передбачених
кредитним договором, 49584,60 грн. - сума
штрафів за порушення відповідачем
обов'язків щодо поновлення дії
договорів страхування.

З іпотечного договору від 02.04.2008р.,
укладеного з ОСОБА_4, посвідченого
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу - ОСОБА_5
за № 1615 (а.с. 18-21), вбачається, що ОСОБА_4
надано в забезпечення банку нерухоме
майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка
складається з двох житлових кімнат,
кухні, ванної кімнати, вбиральні,
коридору, вбудованої шафи, лоджії та
комори в підвалі, житловою площею 27,9
кв.м., загальною площею 51,2 кв.м.

З Інформаційної довідки Другої
Львівської державної нотаріальної
контори від 05.11.2013р. (а.с.58) вбачається,
що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 після її
смерті 05.09.2012 року Сьомою Львівською
державною нотаріальною конторою
заведено спадкову справу № 53334742.

Згідно із листом Сьомої Львівської
державної нотаріальної контори від
14.02.2014р. єдиним спадкоємцем до майна
померлої ОСОБА_4 є ОСОБА_3.

Відповідачам 26.07.2011р. надсилались
вимоги про усунення порушення
основного зобов'язання (а.с.23-31), однак
добровільно свої зобов'язання вони не
виконали.

Таким чином, у судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
виконали своїх зобов'язань перед
позивачем за кредитним договором №
6282174 від 02.04.2008р., а тому суд приходить
до висновку про підставність заявлених
позовних вимог, що є підставою для
задоволення позову у повномуобсязі.

Окрім того, з відповідачів слід
стягнути в рівних частках в користь ПАТ
"Перший Український Міжнародний банк" 3
441,00 грн. судового збору, сплаченого ним
при поданні позову (а.с.9).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 212- 215, 225-226 ЦПК
України, ст.ст. 530, 536, 554, 1054 ЦК України,
Законом України "Про іпотеку",
постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
"Перший Український Міжнародний банк"
заборгованість у сумі 46726 (сорок шість
тисяч сімсот двадцять шість) доларів 42
центи США та 102524 (сто дві тисячі п'ятсот
двадцять чотири) грн. 87 коп.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 перед публічним акціонерним
товариством "Перший Український
Міжнародний банк" за кредитним
договором № 6282174 від 02.04.2008р. у сумі 46726,42
доларів США та 102524,87 грн. звернути
стягнення на предмет іпотеки за
договором іпотеки від 02.04.2008р.,
укладеного з ОСОБА_4, посвідченого
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу - ОСОБА_5
за № 1615, а саме: на квартиру АДРЕСА_1,
шляхом проведення прилюдних торгів за
початковою ціною на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь публічного
акціонерного товариства "Перший
Український Міжнародний банк" 3441,00 грн.
судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданною протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд, що
його ухвалив, шляхом подання
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя: