Торезький міський суд Донецької
Справа № 247/1196/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

"15" квітня 2014 р. Торезький міський суд
Донецької області в складі:

головуючої судді
Фролової Л.Д.,

при секретарі
Ковальовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Торез
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
відповідним позовом. Свої вимоги
мотивує тим, що відповідно до
укладеного 25 травня 2009 року договору
між позивачам і відповідачем №
DOXRR203070200, ОСОБА_1 отримала кредит у
розмірі 4191,97 грн. з обов'язком
щомісячної оплати відсотків річних у
розмірі 12% річних на суму залишку
заборгованості. Відповідач
скористалася кредитними коштами, проте
зобов'язання за договором належним
чином не виконала. Станом на 27 лютого 2014
року відповідач має заборгованість у
загальній сумі 24110,84 грн., яка
складається із заборгованості за
кредитом - 2483,89 грн., заборгованості з
відсотків - 82,32 грн., пені - 19920,39 грн.,
штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн. та
штрафу (процентна складова) - 1124,33 грн.
Просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за кредитом та понесені
судові витрати.

Представник позивача за довіреністю
(а.с.24) Супрунова Г.С. у судове засідання
не з'явилася. Надала заяву, в якій
зазначила, що справу просить
розглянути у її відсутність, позовні
вимоги підтримує у повному обсязі, не
заперечує проти заочного розгляду
справи (а.с.23).

Відповідач у судове засідання не
прибула, хоча повідомлена належним
чином про дату, час та місце розгляду
справи (а.с.22). Заперечень проти позову,
заяв про поважні причини неявки чи
розгляд справи без участі відповідача
до суду не надходило. Тому, за згодою
представника позивача, у відповідності
до вимог ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив
справу розглядати у заочному порядку.

Дослідивши подані сторонами документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив такі фактичні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

25 травня 2009 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та відповідачем фактично
був укладений кредитний договір,
згідно з яким банк надав клієнту кредит
у розмірі 4191,97 грн., відповідач, в свою
чергу, зобов'язався сплатити проценти
за користування кредитом у розмірі 12,00%
на рік на суму залишку заборгованості
(а.с.4-7).

Відповідач скористалася кредитними
коштами, але свої зобов'язання за
договором виконала не в повному обсязі.
Відповідно до розрахунку суми боргу за
кредитом, наданого позивачем, борг
ОСОБА_1 станом на 27 лютого 2014 року склав
2483,89 грн., сума нарахованих та
несплачених відсотків за користування
кредитом - 82,23 грн., заборгованість з
пені - 19920,39 грн., штраф відповідно до п.
5.3 умов надання споживчого кредиту
фізичним особам - 500,00 грн. (фіксована
частина), 1124,33 грн. (відсоток від суми
заборгованості), всього 24110,84 грн. (а.с.3).

Згідно положень ст. 509 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
зобов'язанням є правовідносини, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Статтею 526 ЦК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання, згідно зі
ст.ст. 610, 611 ЦК України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), правовими
наслідками, зокрема, є відшкодування
збитків та моральної шкоди.

За приписами ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Кредитним договором між банком та
позичальником чітко визначені умови
відповідальності за повне або часткове
невиконання сторонами умов договору.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
кодексу.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем було укладено кредитний
договір, згідно з яким банк надав
клієнту грошові кошти у кредит.
Відповідач скористалася кредитними
коштами, але свої зобов'язання за
договором виконала не у повному обсязі.
Загальна сума боргу ОСОБА_1 складає
24110,84 коп. Таким чином, виходячи із
вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_1
грубо порушила умови кредитного
договору.

В той же час, суд бере до уваги той факт,
що за порушення позичальником строків
виконання зобов'язання за кредитним
договором банком одночасно нараховано
пеню та штраф, при цьому останній
нараховано в тому числі й на суму пені.

Отже, банк просить застосувати до
боржника подвійну цивільно-правову
відповідальність за одне й те ж саме
порушення договірного зобов'язання
(прострочення виконання грошового
зобов'язання), що суперечить вимогам ч.
1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509
ЦК України, згідно з якими ніхто не може
бути двічі притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те ж саме правопорушення, а
зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк»
та стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за
кредитом 2483,89 грн., суми нарахованих та
несплачених відсотків за користування
кредитом - 82,23 грн., заборгованості з
пені - 19920,39 грн., всього - 22486,51 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» підлягає стягненню
сплачена сума судового збору у розмірі
227,19 грн. (22486,51 / 24110,84 х 243,60).

Керуючись ст.ст. 88, 209, 212-215, 223 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП
НОМЕР_1), на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» ():

- заборгованість за кредитом у сумі 2483
(дві тисячі чотириста вісімдесят три)
грн. 89 коп.;

- заборгованість по відсоткам за
користування кредитом у сумі 82
(вісімдесят дві) грн. 23 коп.;

- пені у сумі 19920 (дев'ятнадцять тисяч
дев'ятсот двадцять) грн. 39 коп., всього
22486 (двадцять дві тисячі чотириста
вісімдесят шість) грн. 51 коп.

У задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП
НОМЕР_1), на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» () суму
сплаченого судового збору у розмірі 227
(двісті двадцять сім) грн. 19 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його оголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
Л. Д. Фролова