Справа 120/29/14-ц
УХВАЛА

28.01.2014 року
Чорноморський районний суд

Автономної Республіки Крим

у складі: головуючого судді
Стебівко О.І.

при секретарі
Санковській Є.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Чорноморське АРК
скаргу ОСОБА_1 на постанову про відмову
у відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 13.12.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Чорноморського
районного суду зі скаргою про визнання
незаконними дій державної виконавчої
служби при винесенні постанови про
відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документу. Мотивуючи свої
вимоги тим, що у ВДВС Чорноморського
РУЮ в провадженні знаходився
виконавчий лист по справі № 123/2228/2012 за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики у розмірі
5214,60 грн..

Заявник отримав виконавчий лист по
справі та надав до ВДВС Чорноморського
РУЮ заяву про його примусове виконання.
13.12.2013 року державний виконавець виніс
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження на підставі п.
6 ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про виконавче
провадження", у зв'язку з
невідповідністю виконавчого документу
ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" -
відсутністю індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника.

У судове засідання заявник не з'явився,
надав заяву про розгляд скарги без його
участі.

Представник ВДВС Чорноморського РУЮ у
судове засідання не зявився,
повідомлявся належним чином, про
причини неявки суд не сповістив.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд
вважає за можливе розглянути справу у
відсутність сторін, оскільки вони
сповіщені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У розділі 7 ЦПК України визначено, що
скарги які стосуються оскарження дій
або рішень посадових осіб державної
виконавчої служби розглядаються в
порядку цивільного судочинства.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 14 ЦПК
України, ЗУ "Про виконавче
провадження" , відповідно до яких:
судові рішення що набрали законної
сили обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб, та громадян, підлягають
виконанню на всій території України;
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачені законом України
заходи примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі. Порядок отримання інформації
щодо ідентифікаційного номера
боржника регламентований наказом
Міністерства Фінансів України,
Міністерства Юстиції України від 23.12.2011
року №1701/3578/5.

Відповідно до ст. 11 ч. 3 п. 3 ЗУ "Про
виконавче провадження" державний
виконавець з метою захисту інтересів
стягувача має право одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки, та іншу
інформацію у тому числі конфіденційну.
Тобто у разі не зазначення
індивідуального ідентифікаційного
номеру у рішенні суду, державний
виконавець може самостійно звертатися
до відповідного державного органу із
запитом про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника.

Згідно зі ст.11 ч.1 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачені цим
законом заходи примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.3 ст. 19 ЗУ "Про виконавче
провадження", у виконавчому документі
повинні бути зазначені: найменування
(для юридичних осіб), або ім'я (прізвище,
ім'я та по батькові за його наявністю
для фізичних осіб) стягувача і
боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності,
стягувача та боржника за його
наявністю (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника за його
наявності (для фізичних осіб -
платників податків), а також, інші
відомості, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, такі як дата і
місце народження боржника та його
місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника тощо.

Отже, підстави на які посилався
державний виконавець при винесені
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження не є
загальнообов'язковими для виконавчих
документів, та не є перешкодою для
відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, суд вважає, що постанова
ВДВС Чорноморського РУЮ від 13.12.2013
року про відмову в відкритті
виконавчого провадження є
неправомірною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11,169,210, 383-386 ЦПК України, Законом
України "Про виконавче провадження",
суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову про відмову
у відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 13.12.2013 року -
задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
неправомірними.

Скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 13.12.2013 року.

Зобов'язати державну виконавчу службу
відкрити виконавче провадження по
виконанню виконавчого документу.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-денний
строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги в порядку,
передбаченому ст.ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя

Стебівко О.І.