Справа № 109/195/2014-ц
Провадження № 2/109/150/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 січня 2014 року
смт Красногвардійське

Красногвардійський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:
судді Шевченко І.В., при секретарі
Архірєєвій Ю.В.,

розглянувши цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У січні 2014 року позивачка
звернулася до суду з позовом до
відповідача про розірвання шлюбу,
зареєстрованого 06 вересня 1997 року.

Позивачка зазначила, що перебуває з
відповідачем у шлюбі, від якого в них
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - син ОСОБА_4, однак спільне
життя не склалося у зв'язку з
постійними скандалами та бійками, що
принижує її гідність. Шлюбні відносини
між сторонами припинені з січня 2014
року, спільне господарство не ведеться,
подальше спільне проживання та
збереження шлюбу неможливі.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, позивачка надала заяву,
відповідач - телефонограму про розгляд
справи у їх відсутність. Позивачка свої
позовні вимоги підтримала, відповідач
позов не визнав, заперечував проти
розірвання шлюбу.

Відповідно до положень ч.2 ст.158 ЦПК
України особа, яка бере участь у справі,
має право заявити клопотання про
розгляд справи за її відсутності.

Згідно з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК
України за відсутністю осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши письмові докази, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 06
вересня 1997 року сторони зареєстрували
шлюб (а.с.5), ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - син ОСОБА_4
(а.с. 6).

Згідно зі ст.ст.21, 24 СК України шлюбом є
сімейний союз жінки та чоловіка, який
ґрунтується на їх вільній згоді.

Судом встановлено, що сторони
знаходяться у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають малолітніх дітей, однак
за період спільного життя створити
міцної родини не змогли, проживають в
одному домоволодінні, але спільне
господарство не ведуть, позивачка
наполягає на розірванні шлюбу, на
примирення не згодна.

У відповідності до ч.2 ст.112 СК України
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що почуття любові та поваги між
сторонами утрачено, вони спільного
господарства не ведуть, позивачка на
примирення не згодна, у зв'язку з чим
подальше спільне проживання та
збереження сім'ї не можливе, розірвання
шлюбу та визнання позову відповідачем
не порушуватиме прав, інтересів третіх
осіб та дітей.

Керуючись статтями 110, 112 Сімейного
Кодексу України, 11, 158, 169, 197, 209, 213-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 06 вересня 1997 року Петрівською
сільською радою Красногвардійського
району АР Крим, актовий запис № 70,
розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1
залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через Красногвардійський
районний суд АР Крим шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії цього рішення.

Суддя

І.В.Шевченко