Справа № 361/7380/13ц Головуючий у І
інстанції Пухна О.М.Провадження №
22-ц/780/2349/14 Доповідач у 2
інстанції КашперськаКатегорія 45
УХВАЛА

Іменем України

08 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кашперської
Т.Ц.,

суддів
Фінагєєва В.О., Яворського М.А.

за участю секретаря Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Броварського міськрайонного
суду Київської області від 12 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів,

заслухавши доповідь судді, перевіривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2013 ОСОБА_2 звернувся до суду із
позовом про розірвання шлюбу із ОСОБА_1

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зустрічним позовом про
стягнення аліментів, посилаючись на те,
що мають із відповідачем спільну
дитину - ОСОБА_3, яка перебуває на її
повному утриманні, із 01 вересня 2013 року
навчається у вищому навчальному
закладі. Просила стягнути із
відповідача на її користь на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 аліменти
в розмірі 1000 грн. або ? частини з усіх
видів його заробітку щомісячно до
досягнення дитиною повноліття, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку; 1080 грн. як ?
частину фактично понесених разових
додаткових витрат на оплату навчання
дитини в навчальному закладі; 4320 грн. як
? частину додаткових витрат на оплату
першого року навчання дитини в
навчальному закладі; покласти на
відповідача судові витрати.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 12 грудня 2013
року позовну заяву ОСОБА_1 про
стягнення аліментів залишено без
розгляду.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1,
не погоджуючись із ухвалою суду першої
інстанції, подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, просила
скасувати ухвалу Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 12 грудня 2013 року і ухвалити рішення
по суті зустрічних позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи із
наступного.

Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд
першої інстанції виходив із того, що в
судове засідання позивач за зустрічним
позовом та її представники повторно не
з'явилися, будучи належно
повідомленими про час і місце розгляду
справи, що підтверджується телеграмою
про відкладення розгляду справи. У
попереднє судове засідання 12 листопада
2013 року позивач та її представники
також не з'явилися, про час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що підтверджується розписками.
Заяви про розгляд справи у відсутності
позивача за зустрічним позовом також
не подавалися.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками, оскільки вони
відповідають матеріалам справи і
узгоджуються із вимогами закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 169 ЦПК
України суд відкладає розгляд справи в
межах строків, встановлених статтею 157
цього Кодексу, у разі неявки в судове
засідання однієї із сторін або
будь-кого з інших осіб, які беруть
участь у справі, про яких нема
відомостей, що їм вручені судові
повістки; першої неявки в судове
засідання сторони або будь-кого з інших
осіб, які беруть участь у справі,
оповіщених у встановленому порядку про
час і місце судового розгляду, якщо
вони повідомили про причини неявки, які
судом визнано поважними; першої неявки
без поважних причин належним чином
повідомленого позивача в судове
засідання або неповідомлення ним про
причини неявки, якщо від нього не
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України, у
разі повторної неявки в судове
засідання позивача, повідомленого
належним чином, якщо від нього не
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності, суд залишає позовну
заяву без розгляду.

Із матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що ухвалою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 05 вересня 2013 року прийнято до
спільного розгляду та об'єднано в одне
провадження зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів разом із первісним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Призначено судове засідання на 11
жовтня 2013 року, про що у ОСОБА_1
відібрано розписку (а. с. 33).

11 жовтня 2013 року проведено судове
засідання за участі представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_4, та надано термін для
примирення до 12 листопада 2013 року, про
що у ОСОБА_4 відібрано розписку (а. с. 55).

12 листопада 2013 року в зв'язку із неявкою
сторін відкладено розгляд справи до 12
грудня 2013 року.

12 грудня 2013 року до суду надійшла
телеграма ОСОБА_1 про відкладення
розгляду справи, яка повинна бути
розглянута 12 грудня 2013 року, на інший
день, в зв'язку із терміновим
відкликанням представників ОСОБА_1 для
участі в слідчих діях та в зв'язку із
бажанням дочки ОСОБА_3 взяти участь в
справі, яка не може бути присутньою
цього дня в зв'язку із навчанням (а. с. 59).

За вказаних обставин суд обґрунтовано
на підставі ч. 3 ст. 169 ЦПК України та п. 3
ч. 1 ст. 207 ЦПК України постановив ухвалу
від 12 грудня 2013 року про залишення
позовної заяви без розгляду.

Ухвала постановлена із додержанням
вимог закону і передбачених законом
підстав для її скасування при
апеляційному розгляді не встановлено.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо
правомірності застосування підстав
залишення позову без розгляду,
визначених ч. 3 ст. 169 та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України, які складаються із двох
обов'язкових передумов: належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання та при
цьому від позивача не надійшла заява
про розгляд справи у його відсутності.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_1 не була повідомлена про час та
місце розгляду справи, спростовуються
розпискою (а. с. 55) та телеграмою (а. с. 59),
із яких вбачається, що апелянт була
обізнана про дату, час та місце
розгляду справи.

Доводи апелянта про необхідність
розглядати її позов разом із первісним
позовом про розірвання шлюбу не
ґрунтуються на вимогах закону і
висновків суду про наявність
процесуальних підстав для залишення
позову без розгляду не спростовують.

Так, апелянт посилається на п. 4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», відповідно
до вимог якого, у заяві про розірвання
шлюбу має бути зазначено дату й місце
реєстрації шлюбу, мотиви його
розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні
діти, при кому з батьків вони
перебувають, пропозиції щодо участі
подружжя в утриманні та вихованні
дітей після розірвання шлюбу, чи
заявляються інші вимоги, які може бути
вирішено одночасно з позовом про
розірвання шлюбу. До заяви додаються:
свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії
свідоцтв про народження дітей, довідки
щодо розміру заробітку та інших
доходів, а також усі необхідні
документи відповідно до заявлених
вимог. Якщо заява не відповідає вимогам
закону, слід застосовувати правила ст.
121 ЦПК.

Тобто, п. 4 вказаної Постанови чітко
вказує, що при невідповідності
позовної заяви про розірвання шлюбу
вимогам закону її необхідно залишати
без руху відповідно до ст. 121 ЦПК
України, а не встановлює необхідність
розгляду такого позову разом із
зустрічним позовом із суміжними
вимогами.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не можуть бути підставою
для скасування ухвали суду.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, постановлена з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Броварського міськрайонного
суду Київської області від 12 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
її проголошення.

Головуючий:
Кашперська Т.Ц.

Судді:
Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.