Справа № 2/373/9/13-ц Головуючий у І
інстанції Керекеза Я.І.Провадження №
22-ц/780/301/14 Доповідач у 2 інстанції
Березовенко Р.В.Категорія 1
РІШЕННЯ

Іменем України

27 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Березовенко Р.В.,

суддів: Воробйової Н.С., Верланова С.М.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 14 листопада 2013 року за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ
частки з майна, що є у спільній
частковій власності.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року позивач звернувся до
суду із позовом і просив, з урахуванням
уточнених позовних вимог, стягнути з
відповідача на його користь грошову
компенсацію вартості 1/2 частини
житлового будинку АДРЕСА_1 в розмірі 34345
грн. 50 коп.; розподілити земельну
ділянку за тією ж адресою відповідно до
належних їм часток, виділивши йому
земельну ділянку площею 1250 кв.м,
обмежену точками А, Б, В, Г, і А з
відповідними розмірами згідно
висновку судової будівельно-технічної
експертизи. Посилається на те, що він та
відповідач по справі ОСОБА_2 згідно
договорів дарування від 23.04.2010 року
(реєстр № 323 та № 325) є співвласниками
вищезазначеного житлового будинку та
земельної ділянки. У зв'язку з
неприязними відносинами сторони по
справі не можуть в добровільному
порядку розподілити будинок та
земельну ділянку. Оскільки відповідно
до висновків експертиз провести поділ
будинку в натурі не можливо, бажає
отримати свою частку за будинок у
вигляді грошової компенсації.

Рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 14 листопада 2013 року позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про виділ частки з майна, що є у
спільній частковій власності -
задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію за належну йому
частку у праві спільної часткової
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
в розмірі 34345 гривень 50 коп.

ОСОБА_3 виділено в натурі, як належну
йому 1/2 частку у праві спільної
часткової власності на земельну
ділянку, площею 0, 25 га, для
індивідуальної забудови та розвитку
особистого підсобного господарства по
АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею 0, 125
га (1250 кв.м.), яка розташована в межах від
т.А до т. Б (вул. Перемоги) - 19, 46 м., від т. Б
до т. В - 91, 6 м., від т. В до т. Г - 8,0 м., від
т.Г до т. А - 94, 0 м.

ОСОБА_2 виділено в натурі, як належну
йому 1/2 частку у праві спільної
часткової власності на земельну
ділянку, площею 0, 25 га, для
індивідуальної забудови та розвитку
особистого підсобного господарства по
АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею 0, 125
га (1250 кв.м.), яка розташована в межах від
т.Д до т. Б (вул. Перемоги) - 23,53 м., від т. Б
до т. В - 91, 6 м., від т. В до т. Р - 8,0 м., від
т.Р до т. П - 63, 2 м, від т. П до т. С - 9,0 м.,
від т. С до т. Д - 27, 0 м..

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судові витрати в розмірі 5156 гривень 32
коп., з них: 678 грн. 52 коп. судового збору
та 4477 гривень 80 коп. витрат на
проведення судових експертиз.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що мають значення
для справи, які суд вважав
встановленими, просить рішення суду
першої інстанції скасувати та закрити
провадження у справі, посилаючись на
те, що суд першої інстанції вийшов за
межі позовних вимог, оскільки позивач
просив стягнути з відповідача тільки
вартість ? частини житлового будинку на
користь позивача, а рішенням
зобов'язано відповідача сплатити на
користь позивача 34 345 грн. 50 коп.
вартості ? частини домоволодіння,
залишивши при цьому за позивачем право
спільної часткової власності на ?
частину домоволодіння. Крім того
вважає, що його безпідставно
зобов'язано сплатити на користь
позивача судові витрати в розмірі 3300
грн. за підроблений, сфальсифікований
експертом незаконний Висновок № 7-11
від 16.12.2011 судової будівельно-технічної
експертизи, яку проводив судовий
експерт ОСОБА_4 в 2011 році за клопотанням
позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг та вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до договору дарування від
23.04.2010 року, посвідченого приватним
нотаріусом Переяслав-Хмельницького
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_5 (реєстр № 323),
позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2
стали співвласниками в рівних частках
житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно
№ 26172804 від 20.05.2010 року вищезазначений
будинок перебуває у приватній спільній
частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Їх частки в будинку є рівними: 1/2 та 1/2
відповідно.

Згідно договору дарування від 23.04.2010
року, посвідченого приватним
нотаріусом Переяслав-Хмельницького
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_5 (реєстр № 325),
сторони по справі отримали у приватну
власність в рівних частках земельну
ділянку для індивідуальної забудови та
розвитку особистого підсобного
господарства площею 0,25 га, що
розташована по АДРЕСА_1.

Право спільної часткової власності
сторін по справі на вищезазначений
житловий будинок та земельну ділянку є
обставиною, яка визнана позивачем та
відповідачем, та підтверджується
письмовими матеріалами справи: копією
державного акту на право приватної
власності на землю, копією
інвентаризаційної справи на житловий
будинок, копією технічного паспорта на
житловий будинок.

Рішенням Виконавчого комітету
Сомководолинської сільської ради
Переяслав-Хмельницького району
Київської області № 25 від 11 серпня
2011 року ОСОБА_3 було надано дозвіл на
переобладнання одноквартирного
будинку в двоквартирний по АДРЕСА_1 з
присвоєнням окремих поштових адрес.

Начальник відділу містобудування,
архітектури, житлово-комунального
господарства та розвитку
інфраструктури Переяслав-Хмельницької
райдержадміністрації надав позитивний
висновок щодо технічної можливості
реконструкції вищезазначеного будинку
із одноквартирного в двохквартиний
(вих.№ 63 від 11.11.2011 року).

Однак, згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 7-11
від 16 грудня 2011 року та висновку
повторної судової
будівельно-технічної експертизи №
9292/12-43 від 10.04.2013 року розділити
вищезазначений будинок не вбачається
за можливе.

Згідно висновку повторної судової
будівельно-технічної експертизи
№ 9292/12-43 від 10.04.2013 року ринкова
(дійсна) вартість домоволодіння з
урахуванням земельної ділянки по
АДРЕСА_1 становить 134691 грн., при цьому:
земельна ділянка - 67325 грн.;
домоволодіння - 68691 грн.

Висновком додаткової судової
будівельно-технічної експертизи №
7320/13-43 від 14.10.2013 р., встановлено варіант
розподілу земельної ділянки в частках
1/2 та 1/2 із значенням відповідних точок
та розмірів між ними.

Згідно із ч.1 ст.356 ЦК України власність
двох або більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Частиною 2 ст.364 ЦК України визначено,
якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим у випадку,
якщо річ є неподільною, співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути
надана лише за його згодою.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, повно та всебічно
з»ясувавши всі обставини справи та
давши їм відповідну правову оцінку,
виходив з того, що оскільки сторони по
справі погодилися на розподіл
земельної ділянки згідно варіанту,
запропонованому у висновку додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи № 7320/13-43 від 14.10.2013 р., такий
розподіл є можливим, не суперечить
закону та не порушує прав, свобод чи
інтересів інших осіб, є ідеальним щодо
часток 1/2 та 1/2, і дійшов вірного
висновку про задоволення позову в цій
частині, так як він є доведеним та
обгрунтованим і сторонами не
оскаржується.

Крім того, обгрунтованим, на думку
колегії суддів, відповідно до ст. ст. 356,
358, 364 ЦК України, є висновок суду першої
інстанції, щодо необхідності стягнення
на користь позивача грошової
компенсації за частину будинку,
оскільки з матеріалів справи
вбачається (неодноразові висновки
експертиз) та не було жодним чином
спростовано, що поділ житлового
будинку в натурі відповідно до часток
співвласників (по ? кожному) технічно
неможливий, а позивач не бажає
користуватися будинком спільно з
відповідачем.

Також, як видно з матеріалів справи
(висновки єкспертиз), відповідно до
яких було розроблено єдиний варіант
розподілу в натурі земельної ділянки
між сторонами, і який було погоджено
позивачем та відповідачем, після
розподілу на частині земельної
ділянки, яка виділена в натурі
відповідачу залишилися як весь
будинок, так і всі господарські будівлі
та споруди, що відповідно призведе до
ускладнень у спільному користуванні
будинком.

Висновки суду першої інстанції
викладені в рішенні в цій частині,
відповідають вимогам закону та
обставинам справи.

В апеляційній скарзі апелянтом не
наведено доводів, які б спростували
висновки суду, викладені в рішенні.

Однак, що стосується доводів
апеляційної скарги в тій частині, що
своїм рішенням суд першої інстанції
зобов'язавши відповідача сплатити на
користь позивача 34 345 грн. 50 коп.
вартості ? частини домоволодіння,
залишив при цьому за позивачем право
спільної часткової власності на ?
частину домоволодіння, на думку
колегії суддів вони є обгрунтованими і
заслуговують на увагу, виходячи з
наступного.

Правильно вирішивши питання про
необхідність стягнення грошової
компенсації, суд першої інстанції не
звернув уваги на те, що частину 2 статті
364 ЦК України було доповнено абзацом
третім згідно з Законом №1878-У! від
11.02.2010 року і визначено, що право на
частку у праві спільної часткової
власності у співвласника, який отримав
грошову компенсацію, припиняється з
дня її отримання, про що не зазначив у
своєму рішенні.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції не в повній мірі
відповідає нормам матеріального і
процесуального права та не може бути
залишене без змін, а підлягає зміні в
частині стягнення з ОСОБА_2 грошової
компенсації, відповідно до ст. 309 ЦПК
України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 14 листопада 2013 року в частині
стягнення з ОСОБА_2 грошової
компенсації змінити, виклавши абзац 2
резолютивної частини рішення суду
наступним чином.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію за належну йому
частку у праві спільної часткової
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
в розмірі 34345 (тридцять чотири тисячі
триста сорок п'ять) гривень 50 коп.,
припинивши його право на частку у праві
спільної часткової власності з дня
отримання компенсації.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
Н.С.Воробйова

С.М.Верланов