У Х В А Л А

03 березня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М.
,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві скаргу
ОСОБА_1 на постанову державного
виконавця Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася ся до суду з
вказаною скаргою мотивуючи тим, що
20.01.2014 року державним виконавцем
Шевченківського відділу ДВС
Чернівецького міського управління
юстиції було винесено постанову ВП №
41560697 про відмову у відкритті
виконавчого провадження в зв'язку з
тим, що виконавчий документ не
відповідає вимогам ст. 18 ЗУ «Про
виконавче провадження», а саме:
відсутній реєстраційний номер
облікової картки платника податків
боржника, цю постанову заявниця вважає
незаконною, оскільки виконавчий лист
відповідає вимогам ст. 18 вказаного вище
Закону, в ньому зазначені всі
обов'язкові дані, що мають бути вказані
у виконавчому документі, а інші дані,
зокрема, індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника як
фізичної особи зазначається у
виконавчому документі лише за
наявності у суду чи іншого органу, що
видав виконавчий документ, крім того,
судом у виконавчому листі додатково
зазначено, що згідно довідки-відповіді
Міністерства доходів і зборів надати
реєстраційний номер облікової картки
боржника не має можливості. Отже,
державному виконавцеві необхідно було
б перевірити наявність інших даних в
матеріалах справи в суді, що видав
виконавчий документ, але цього
зроблено не було, а тому застосування
державним виконавцем п.6 ч.1 ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження» є
неправомірним та безпідставним.
Скаржниця просила суд визнати
постанову від 20.01.2014 року неправомірною
та скасувати її; зобов»язати
державного виконавця усунути
порушення та відкрити виконавче
провадження за виконавчим листом №
357/10314/13-ц від 16.12.2013 року про стягнення з
ОСОБА_2, зареєстрованого в АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1 додаткових витрат на
оплату навчання сина в сумі 5845 грн.,
зобов»язати державного виконавця
повідомити про виконання ухвали суд та
заявника не пізніше ніж у місячний
строк з дня одержання ухвали суду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з»явилася,
про час розгляду справи повідомлена
належним чином, на підставі її заяви
доставлено 20.02.2014 року SMS-повідомлення
про виклик до суду, крім того, в поданій
скарзі вона просила суд розглянути
справу без її участі.

Старший державний виконавець
Шевченківського відділу ДВС
Чернівецького міського управління
юстиції Волос С.І. до суду також не
з»явився, повідомлення про виклик до
суду надсилалося на адресу відділу ДВС,
вручено 27.02.2014 року.

Оглянувши матеріали справи, суд
приходить до висновку про залишення
даної скарги без розгляду з наступних
підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
згідно заочного рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 05.11.2013 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я
особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів
та додаткових витрат, позов було
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Чернівці,
зареєстрованого АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_1, яка проживає АДРЕСА_2, аліменти
на повнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі по
800 грн. щомісячно починаючи з 18 липня 2013
року на період його навчання - до 30
червня 2017 року; стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 додаткові витрати на
оплату навчання сина в сумі 5845 грн.

Вказане рішення суду набрало законної
сили 16.12.2013 року і Білоцерківським
міськрайонним судом стягувачу було
видано два виконавчі листи по даній
справі для пред'явлення до примусового
виконання до відділу ДВС.

20.01.2014 року старшим державним
виконавцем Шевченківського відділу
ДВС Чернівецького міського управління
юстиції Волос С.І. винесено постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження /відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа/
про примусове виконання вказаного
вище виконавчого листа.

Як зазначено в оскаржуваній постанові,
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме:
відсутній індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника /для
фізичних осіб-платників податків/.

При розгляді скарги суд враховує
наступне.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.

Як передбачено ч.1 ст.18 Закону України
«Про виконавче провадження», у
виконавчому документі зазначаються: 1)
назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано
документ; 3) повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків, крім
випадку ухвалення постанови про
накладення на особу адміністративного
стягнення за неповагу до суду) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які
ідентифікують стягувача та боржника
чи можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо; 4) резолютивна частина
рішення; 5) дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням; 6) строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом Мінюсту
України від 02.04.2012 року №512/5,
зареєстровано в Мінюсті України 02.04.2012
року за №489/20802 /зі змінами/, виконавчий
документ повинен відповідати вимогам
до виконавчого документа, зазначеним у
статті 18 Закону. При перевірці
відповідності виконавчого документа
вимогам пункту 3 частини першої статті
18 Закону державний виконавець враховує
таке: зокрема, для фізичних осіб
реєстраційний номер облікової картки
платника податків не зазначається у
виконавчому документі, якщо особа є
іноземцем та законодавством країни, на
території якої проживає фізична особа,
встановлено інші форми обліку або якщо
особа відмовилась його мати через свої
релігійні переконання, про що є
відповідна відмітка у паспорті особи, а
також у випадку ухвалення постанови
про накладення на особу
адміністративного стягнення за
неповагу до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, у
виконавчому листі, який видано
стягувачу Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
16.12.2013 року, дійсне не зазначено
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника , оскільки на неодноразові
запити суду згідно довідки-відповіді
Міністерства доходів та зборів надати
реєстраційний номер облікової картки
боржника не має можливості з причини:
боржника неможливо однозначно
ідентифікувати.

Згідно з п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:
невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону.

За ч.ч.2-4 цієї статті, про відмову у
відкритті виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову протягом трьох робочих днів,
а за рішенням, що підлягає негайному
виконанню, - не пізніше наступного
робочого дня з дня надходження
виконавчого документа і не пізніше
наступного дня надсилає її
заявникові разом з виконавчим
документом.

У разі відмови у відкритті
виконавчого провадження на підставі
пункту 6 частини першої цієї статті
державний виконавець роз'яснює
заявникові право на звернення до суду
чи іншого органу (посадової особи), які
видали виконавчий документ, щодо
приведення його у відповідність з
вимогами статті 18 цього Закону.

Постанова державного виконавця про
відмову у відкритті виконавчого
провадження може бути оскаржена
заявником у десятиденний строк з дня
її надходження у порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.82 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення можуть
бути оскаржені сторонами до суду, який
видав виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження
та особами, які залучаються до
проведення виконавчих дій, - до
відповідного адміністративного суду
в порядку, передбаченому законом.

За ст.383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ст.384 ЦПК України скарга
подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом.

Згідно зі ст.72 ЦПК України право на
вчинення процесуальної дії
втрачається із закінченням строку,
встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.

Приписами ст.73 ЦПК також передбачено,
що суд поновлює або продовжує строк,
встановлений відповідно законом або
судом, за клопотанням сторони або іншої
особи у разі його пропущення з поважних
причин.

Як вказано вище, оскаржувану постанову
винесено державним виконавцем 20.01.2014
року, до суду заявниця звернулася 18.02.2014
року, в поданій скарзі заявниця вказує
на те, що копію постанови отримала
10.02.2014 року, але жодних доказів на
підтвердження цього факту до скарги не
додано, з клопотанням до суду про
поновлення пропущеного строку для
подачі скарги ОСОБА_1 не звертається, на
поважність причин пропуску цього
строку не вказує.

А тому з врахуванням всього
вищенаведеного суд вважає за
необхідне залишити скаргу без
розгляду, оскільки ОСОБА_1 пропустила
встановлений законом строк на
звернення до суду з даною скаргою.

Крім того, стягувач не позбавлена права
подати повторно до виконання
виконавчий документ, оскільки строк
пред»явлення його до виконання на
даний час не закінчився.

Враховуючи все наведене та керуючись
Законом України "Про виконавче
провадження", ст.ст. 72-73, 383-385 ЦПК
України, суд-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного
виконавця Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції-залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом п"яти днів з дня
проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п»яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя А. М. Дмитренко