Справа № 202/4424/14-ц
Провадження № 2-о/0202/62/2014
УХВАЛА

14 квітня 2014 року суддя Індустріального
районного суду м Дніпропетровська
Слюсар Л.П. ознайомившись із заявою
ОСОБА_2, заінтересована особа Шоста
дніпропетровська державна
нотаріальна контора м.
Дніпропетровська про встановлення
факту проживання,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник в квітні 2014 року
звернулася до суду із заявою в порядку
окремого провадження, передбаченого
Главою 6 ЦПК України, в якій просить:
встановити факт постійного проживання
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в
квартирі АДРЕСА_1 з 2001 року по 28 лютого
2008 року.

Дослідивши подану заяву та
додані до неї документи, суддя дійшла
до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.234 ЦПК України
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути
встановлені факти від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 5 «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення» в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про
встановлення фактів якщо:

- згідно з законом такі факти
породжують юридичні наслідки, тобто
від них залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян;

- чинним законодавством не
передбачено іншого порядку їх
встановлення;

- заявник не має іншої
можливості одержати або відновити
загублений чи знищений документ, який
посвідчує факт, що має юридичне
значення;

- встановлення факту не
пов`язується з наступним вирішенням
спору про право.

Відповідно до ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України
цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється у момент її смерті.

Як вбачається з поданої заяви, ОСОБА_2
звернувся до суду з заявою в порядку
окремого провадження відповідно до
якої просить: встановити факт
постійного проживання ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі АДРЕСА_1
з 2001 року по 28 лютого 2008 року.

Відповідно до ч. 5 статті 122
ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, після
смерті фізичної особи, а також у зв'язку
з припиненням юридичної особи, які є
однією із сторін у справі, спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва.

Частиною 6 статті 122 ЦПК
України передбачено, що ухвала про
відмову у відкритті провадження у
справі повинна бути невідкладно
надіслана позивачеві разом із заявою
та всіма доданими до неї документами.

Враховуючи обставини
зазначені вище, те, що заявник ставить
питання щодо визнання місця
проживання померлої особи, вважаю за
необхідне відмовити у відкритті
провадження у справі за заявою ОСОБА_2

Керуючись: ст.ст. 234,256, ст. 122 ч. 2, ч. 6
ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
провадження у цивільній справі за
його заявою, заінтересована особа
Шоста дніпропетровська державна
нотаріальна контора м.
Дніпропетровська про встановлення
факту проживання.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Індустріальний районний
суд , шляхом подачі у 5-ти денний строк з
дня її проголошення апеляційної
скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Л.П.Слюсар