Справа № 466/8865/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

26 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді
Зими І.Є.

при секретарі
Мокрицькій А.П.
.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів за договором позики , -

в с т а н
о в и в :

19.11.13 р. р. позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просив суд ухвалити
рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на
його користь, в рахунок повернення
позики 20 000 грн. та судові витрати.

Позов мотивує тим, що 02.11.11 р. він надав
ОСОБА_2 в позику грошові кошти в сумі 10
000 грн., які останній зобов'язався
повернути йому до кінця листопада 2012
року, що стверджується власноруч
написаною ним розпискою від 02.11.12р. Крім
того, 22.06.13р. він повторно надав
відповідачу під розписку 10 000 грн., які
він зобов'язався повернути до 27.06.13р.
Оскільки в добровільному порядку
відповідач не повернув йому суму
позики, ухиляється від зустрічей,
змушений звернутись до суду та просить
суд стягнути з відповідача заявлену
суму.

В судовому засіданні позивач та
його представник ОСОБА_3 підтримав
позовні вимоги, покликаючись на
викладені в заяві мотиви. Просив позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився з невідомих суду причин, хоча
належним чином повідомлявся про час та
місце слухання справи, оскільки в
матеріалах справи достатньо доказів
для розгляду справи у його відсутність,
позивач та представник позивача не
заперечували проти заочного розгляду
справи, суд у відповідності до вимог
ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за
можливе заслухати справу на підставі
наявних доказів.

Заслухавши думку позивача та його
представника, з'ясувавши дійсні
обставини справи, дослідивши зібрані
по справі докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України
встановлено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов,
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 02.11.11 р. позивач
ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 в позику грошові
кошти в сумі 10 000 грн., які останній
зобов'язався повернути йому до кінця
листопада 2012 року, що стверджується
власноруч написаною ним розпискою від
02.11.12р.

Крім того, 22.06.13р. позивач повторно
надав відповідачу 10 000 грн., які він
зобов'язався повернути до 27.06.13р., що
стверджується розпискою відповідача
від 22.06.2013 р.

Як встановлено судом, відповідач
добровільно не повернув позичені
кошти, тим самим не виконав свої
зобов'язання за умовами договору, в
подальшому від погашення боргу
ухилявся.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України
передбачено, якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 статті 625
ЦК України, Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення.

Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК
України до стягнення з відповідача
підлягає також розмір судових витрат,
сплачених позивачем при зверненні з
заявою до суду.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209,
214, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 625, 1046,
1048, 1050 ЦК України, суд ,-

в и
р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 20 000
/двадцять тисяч / грн. в рахунок
повернення коштів за договором позики
та 229 /двісті двадцять дев»ять/ грн. 40
коп. судового збору , а всього 20 229,40
/двадцять тисяч двісті двадцять
дев»ять/ грн. 40 коп.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачем протягом
десяти днів з моменту отримання його
копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів після
його оголошення через Шевченківський
районний суд м. Львова.

Суддя: І. Є. Зима