АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2770/2014
Головуючий у 1- інстанції: Савлук Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючої - Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф., Українець
Л.Д.

при секретарі - Мурга М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 13 грудня 2013 року за позовом ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
«Трест «Київміськбуд-3» про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В
И Л А :

В листопаді 2013 року ОСОБА_2, звернувшись
з наведеним позовом до суду, просив
стягнути з ПАТ «Трест «Київміськбуд-3»
на свою користь грошові кошти у розмірі
22602,94 грн. на відшкодування завданої
шкоди; 555,00 грн. - на відшкодування
витрат, понесених на проведення
автотоварознавчого дослідження та
відправлення телеграфного
повідомлення, на загальну суму 23 157,94
грн. а також стягнути судовий збір у
розмірі 231 грн. 58 коп.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач зазначав, що 12 серпня 2013 року,
близько 19.00 год. за адресою: м. Київ, вул.
Шумського, 3-а (біля входу на територію
ресторану «Колиба»), на спеціально
відведеному майданчику для паркування
авто, стався випадок, внаслідок якого
відбулося пошкодження транспортного
засобу марки «Мазда СХ9», державний
номер НОМЕР_1, власником якого він є.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 грудня 2013 року відмовлено
в задоволені позовних вимог.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування
оскаржуваного рішення, постановлення
нового рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

Апелянт зазначає, що суд першої
інстанції не з'ясував обставин, що
мають значення для розгляду справи.

В судовому засіданні представник
апелянта - ОСОБА_3 підтримала
апеляційну скаргу, представники
відповідача - скаргу не визнали.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення скарги з
наступних підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 19 вересня 2013 року
слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС
України в місті Києві Поспєєвим Р.В.
винесено постанову про закриття
кримінального провадження, на підставі
якої кримінальне провадження, внесене
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0013253 від 13
серпня 2013 року, закрите у зв'язку з
відсутністю складу кримінального
правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст.284
КПК України. (а.с.9).

Відповідно до ст.1187 Цивільного кодексу
України діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів, що
створює підвищену небезпеку для особи,
яка цю діяльність здійснює, та інших
осіб, - є джерелом підвищеної небезпеки.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом.

Під володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична або
фізична особа, що здійснює
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
господарського відання, оперативного
управління або з інших підстав
(договору оренди, довіреності тощо).

Як роз*яснено у п. 4 та п. 5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 6 від
27 березня 1992 року «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» із
змінами та доповненнями, під
володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав; відповідальність юридичної
особи настає лише у випадку, коли особа,
з вини якої заподіяна шкода, заподіяна
нею у зв'язку з виконанням трудових
(службових) обов'язків, незалежно від
того, постійним, сезонним, тимчасовим
за трудовим договором чи на інших
умовах, була працівником цієї
організації.

Правові, економічні, соціальні та
організаційні основи діяльності,
пов'язані з об'єктами підвищеної
небезпеки, і спрямований на захист
життя і здоров*я людей та довкілля від
шкідливого впливу аварій на цих
об'єктах шляхом запобігання їх
виникненню, обмеження розвитку і
ліквідації наслідків, регулюється
Законом України «Про об*єкти
підвищеної безпеки».

Об*єкт підвищеної небезпеки - це об*єкт,
на якому використовуються,
виготовляються, переробляються,
зберігаються або транспортуються одна
або кілька небезпечних речовин чи
категорій речовин у кількості, що
дорівнює або перевищує нормативно
встановлені порогові маси, а також інші
об*єкти як такі, що відповідно до закону
є реальною загрозою виникнення
надзвичайної ситуації техногенного та
природного характеру.

Відповідності до положення ст. 24 Закону
України «Про планування та забудову
територій» фізичні, юридичні особи, які
мають намір здійснити будівництво
об*єктів містобудування на земельних
ділянках, що належать їм на праві
власності чи користування, зобов*язані
отримати від компетентних органів
дозвіл на будівництво об'єкта
містобудування.

Як встановлено ст. 29 Закону України
«Про планування та забудову територій»
дозвіл на виконання будівельних робіт -
це документ, що засвідчує право
забудовника та підрядника на виконання
будівельних робіт, підключення об'єкта
будівництва до інженерних мереж та
споруд, видачу ордерів на проведення
земляних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт
надається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю,
які ведуть реєстр наданих дозволів.

Положення про порядок надання
дозволу на виконання будівельних
робіт, затверджене Наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 05 грудня
2000 року N 273, встановлює порядок та
умови надання дозволу на виконання
будівельних робіт з нового
будівництва, розширення,
реконструкції, технічного
переоснащення, реставрації
капітального ремонту об'єктів.

Судом встановлено, що ПАТ «Трест
«Київміськбуд-3» є окремою юридичною
особою, відповідно до дозволу на
виконання будівельних робіт №1633- Дн/Т
від 28 вересня 2009 року, який видано
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві, проводить будівельні
роботи з будівництва житлового будинку
з приміщеннями соціально-громадського
призначення та підземним паркінгом на
перетині вул. Юрія Шумського та вул.
Березняківської у Дніпровському
районі м. Києва, (а.с.56).

Відповідно до Додатку «Б» ДБН В.2.3-15:2007
«Автостоянки і гаражі для легкових
автомобілів» автостоянка - спеціально
обладнана відкрита площадка для
постійного або тимчасового зберігання
легкових автомобілів та інших
мототранспортних засобів.

Автомобільна стоянка є об'єктом
містобудування і являє собою об'єкт
транспортної інфраструктури.

Відповідно до положення Закону України
«Про основи містобудування»
регламентовано, що автомобільна
стоянка є об'єктом містобудування, а
тому її розміщення повинно відповідати
містобудівний документації та
здійснюватися на підставі розробленої
і погодженої у встановленому законом
порядку проектній документації (ст.18).

Відповідно до п.27 «Правил зберігання
транспортних засобів на автостоянках»
затверджених Постановою КМУ від 22
січня 1996 р. №115, автостоянки гарантують
схоронність транспортних засобів,
прийнятих на зберігання згідно з цими
Правилами, а у разі їх зникнення,
розукомплектування чи пошкодження під
час зберігання несуть
відповідальність встановленому
законодавством порядку.

Суду не було надано достовірних даних
стосовно того, що автомобіль позивача
знаходився на зберіганні автостоянки
по вул.Ю.Шумського, 3 в м.Києві біля
ресторану «Колиба», як про це зазначав
позивач.

Як вбачається з листа Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м.Києві № 7/26-2111/03 від 21
листопада 2013 року, направленого на
адресу позивача, інспекцією з виїздом
на 19 листопада 2013 року було
встановлено, що за адресою на вул..
Ю.Шумського на перетині
вул.Ю.Шумського та Березняківській
будівельні роботи не ведуться. Дозвіл
на початок ведення будівельних робіт
видано Інспекцією 06 вересня 2007 року,
дозвіл перереєстровано 28 вересня 2009
року за номером 1633-Дн/Т.  Цим листом
зазначено, що суб*єкт містобудування
не прибув до Інспекції з документами
для проведення позапланової
перевірки. Інспекція звернулась з
листом до правоохоронних органів з
метою сприяння проведення перевірки за
місцем будівництва.

Матеріали справи не містять даних
стосовного проведення перевірки
суб*єкта будівництва.

Не містять матеріали справи даних які
б свідчили про складання відповідачем
акту стосовно випадку падіння з
об*єкту будівництва щебеня за тих
обставин стосовного, яких зазначає
позивач.

Матеріали справи містять фотографії,
зроблені позивачем, що було
підтверджено представником позивача -
ОСОБА_3 в судовому засіданні в
апеляційній інстанції. Зокрема, на
аркушах справи №№ 68-70 містяться
фотографії, з яких вбачається, що
будівельна ділянка огороджена забором.
На заборі об*єкту будівництва
міститься об*ява наступного змісту:
«Небезпечна ділянка, ведеться
будівництво, просимо тимчасово не
паркувати автомобілі, щоб уникнути їх
пошкодження. Адміністрація БУ-12 ПАТ
КМБ-3. За пошкодження автомобілів
адміністрації відповідальності не
несе».

Залишаю автомобіль біля об*єкту
будівництва, позивач проігнорував
застереження адміністрації
будівництва щодо небезпеки паркування
біля будівельного майданчику.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що судом першої інстанції не
досліджено постанову слідчого про
відмову у порушення кримінальної
справа, та якій суд не дав належної
оцінки, спростовуються матеріалами
справи.

Безпідставними є доводи апеляційної
скарги, що будівельна діяльність
відповідача є джерелом підвищеної
небезпеки.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
виходячи з норм чинного законодавства,
діяльність юридичної особи, яка
пов'язана з виконанням будівельних
робіт, що здійснюється на підставі
отриманого у встановленому порядку
дозволу на виконання будівельних
робіт, який містить перелік
будівельних робіт, не є джерелом
підвищеної небезпеки у розумінні
положень ст. 1187 Цивільного кодексу
України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги, підстав для
скасування оскаржуваного рішення не
вбачається, рішення ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Доводи,
викладені у апеляційній скарзі, не
спростовують правильність висновку
суду першої інстанції і на його
правильність не впливають, тому
відсутні підстави для скасування
оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів

Головуючий:

Судді: