РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 123/677/14-ц

Номер провадження 2/123/844/2014

21.02.2014 року Київський районний
суд м. Сімферополя у складі:

головуючого - судді Тонкоголосюка О.В.,

при секретарі - Берденко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в особі Відділення
виконавчої дирекції в м. Сімферополі АР
Крим про встановлення факту нещасного
випадку, пов'язаного із виробництвом,
визнання легітимним Акту про нещасний
випадок на виробництві, визнання права
на отримання страхових виплат, спонуку
до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним
позовом. В обґрунтування якого вказує,
що в 1969 році він працював в шахті № 2
«Золоте» в м. Золоте, Луганської
області. 22 серпня 1969 року в шахті
отримав травму лівої ноги, по вказаному
факту було проведено розслідування та
22 серпня 1969 року об 22 годині складено
Акт № 83 про нещасний випадок на
виробництві, за підписом начальника
цеха, інженера по техніці безпеки,
старшого громадянського інспектора.
Останнім часом його стали турбувати
болі в левій нозі. Він звернувся у
відділення фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві з заявою про направлення
для медичного огляду на МСЕК для
підтвердження втрати працездатності,
але відповідачем було відмовлено у
видачі направлення на медичний огляду,
оскільки на лицьовій стороні Акту під
підписом головного інженера, який
затвердив акт відсутня дата та печатка.

Позивач наполягає на тому, що факт
отримання травми підтверджується
випискою із медичної картки
стаціонарного хворого від 02.07.2009 року, в
якій вказано, що він знаходився в
хірургічному відділенні на підставі
отриманої травми з 22.08.1969 року по 30.08.1969
року.

На підставі викладеного позивач
просить встановити факт нещасного
випадку на виробництві, який мав місце
з ним 22 серпня 1969 року біля 18-30 год. під
час роботи в шахті № 2 «Золоте» в м.
Золоте, Луганської області, визнати Акт
№ 83 про нещасний випадок на
виробництві від 22 серпня 1969 року -
легітимним, таким, що складений
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
отримав травму 22 серпня 1969 року в шахті
№ 2 «Золоте» в м. Золоте, Луганської
області з урахуванням наявної
невідповідності, а саме відсутності
печатки підприємства; визнати за
позивачем право на отримання страхових
виплат на підставі Акту № 83 про
нещасний випадок на виробництві від 22
серпня 1969 року, зобов'язати Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в особі Відділення
виконавчої дирекції в м. Сімферополі АР
Крим видати направлення для медичного
огляду на МСЕК.

Ухвалою суду від 21 лютого 2014 року
позовні вимоги в частині встановлення
факту нещасного випадку на
виробництві, який мав місце з ОСОБА_1 22
серпня 1969 року біля 18-30 год. під час
роботи в шахті № 2 «Золоте» в м. Золоте,
Луганської області та визнання Акту №
83 про нещасний випадок на виробництві
від 22 серпня 1969 року - легітимним, який
складений відносно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який отримав травму 22
серпня 1969 року в шахті № 2 «Золоте» в м.
Золоте, Луганської області з
урахуванням наявної невідповідності, а
саме відсутності печатки підприємства,
залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач уточненні
вимоги підтримав в повному об'ємі з
підстав викладених в позові.

Представник відповідача проти позову
заперечував посилаючись на його
необґрунтованість та безпідставність
з підстав викладених в його письмових
запереченнях на позов.

Вислухав сторони, дослідивши матеріали
справи всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції
України кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень та протиправних посягань.

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК
України) суд розглядає справу в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін, кожна з яких відповідно до ч.1
ст.60 ЦПК України повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК передбачено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності. Сторони мають
рівні права щодо надання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених законом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи.

Стаття 213 ЦПК України вимагає від суду
повно та всебічно з'ясувати обставини,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
дослідити всі докази в їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 з 18.02.1969 року по 10.10.1970 року
працював в шахті № 2 «Золоте» трест
«Первомайськуголь» на посаді -
підземного прохідника з повним робочим
днем під землею (а.с.7 об).

22 серпня 1969 року об 22 годині складено
Акт № 83 про нещасний випадок на
виробництві відносно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який отримав травму 18-30
год. 22 серпня 1969 року в шахті № 2
«Золоте» в м. Золоте, Луганської
області, за підписом начальника цеха,
інженера по техніці безпеки, старшого
громадянського інспектора, на лицьовій
стороні вказаного Акту під підписом
головного інженера, який затвердив акт
відсутня дата та печатка підприємства
(а.с.4).

Відповідно виписки із медичної картки
стаціонарного хворого ОСОБА_1 № 1487,
останній знаходився в хірургічному
відділенні на підставі отриманої
травми з 22.08.1969 року по 30.08.1969 року (а.с.5).

Позивач посилаючись на те, що в серпні
1969 року стався нещасний випадок на
підприємстві, не з його вини, в наслідок
чого він отримав травму ноги, вважає що
Акт № 83 від 22.08.1969 року дійсний та він
має право на отримання страхових
виплат на підставі вказаного Акту.

Відповідно листа № 04-2150/04-02 від 11.12.2013
року Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
особі Відділення виконавчої дирекції в
м. Сімферополі АР Крим, не знайшло
підстав видати направлення для
медичного огляду на МСЕК, на підставі
Акту № 83 про нещасний випадок на
виробництві від 22 серпня 1969 року, в
зв'язку з тим, що вказаний Акт
оформлений з порушенням Положення про
розслідування та обліку нещасних
випадків на виробництві, затвердженого
20.05.1966 року Президією ВЦСПС. (а.с.11).

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та свободи юридичних осіб,
держави та суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України, (ст. 4 ЦПК
України).

Особа, право якої порушено може
скористатися не будь-яким, а конкретним
способом захисту свого права.

Відповідно до ст.ст. 21, 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
професійної працездатності» від 23.09.99
р. №1105-XIV (далі - Закон України №1105) у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому
передбачені законом страхової виплати.

Відповідно до ст. 13 Закону України №1105
страховим випадком є нещасний випадок
на виробництві або професійне
захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/ або
соціальних послуг. Факт нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання
розслідується в порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України,
відповідно до Закону України «Про
охорону праці».

Тобто факт нещасного випадку на
виробництві повинен бути
підтверджений у встановленому законом
порядку.

На момент нещасного випадку, який
стався з ОСОБА_1, порядок розслідування
нещасних випадків регулювався
Положенням про розслідування та облік
нещасних випадків на виробництві,
затвердженим Постановою Президії
Всесоюзної Центральної Ради
профспілкових союзів від 20.05.1966 р. (далі
за текстом - Положення про
розслідування).

Відповідно до п. 4 Положення про
розслідування результати
розслідування нещасного випадку на
виробництві, який спричинив втрату
працездатності не менш ніж на один
робочий день, оформлюються актом за
формою Н-1 відповідно до додатку.

Пунктами 12, 13 Положення про
розслідування начальник цеху (керівник
відповідної дільниці), де стався
нещасний випадок, крім іншого
зобов'язаний скласти акт про нещасний
випадок за формою Н-1 в чотирьох
примірниках та направити їх головному
інженеру (керівнику організації), який
в протягом доби повинен розглянути та
затвердити акт.

Таким чином, обов'язковим реквізитом
актів за формою Н-1, складених у Період
дії вказаного положення, є гриф його
затвердження, який включає підпис та
дату затвердження акту відповідальною
посадовою особою.

Відповідно до п. 15 Положення про
розслідування по закінченні
тимчасової непрацездатності
потерпілого адміністрація цеха
заповнює п. 17 акта про наслідки
нещасного випадку.

Акт №83 про нещасний випадок, який
стався з ОСОБА_1 під час роботи в шахті
№2 «Золота» не відповідає вищевказаним
вимогам.

Відповідно до ст. 30 Закон України №1105
ступень втрати професійної
працездатності потерпілим
установлюється МСЕК за участю Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків і визначається у відсотках
професійної працездатності, яку мав
потерпілий до ушкодження здоров'я.
Огляд потерпілого проводиться МСЕК за
умови подання акта про нещасний
випадок на виробництві, акта
розслідування професійного
захворювання за встановленими формами,
висновку спеціалізованого медичного
закладу про професійний характер
захворювання, направлення
лікувально-профілактичного закладу
або роботодавця чи профспілкового
органу підприємства, на якому
потерпілий одержав травму чи
професійне захворювання, або робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків суду чи прокуратури.

Таким чином, підставою для направлення
та огляду потерпілого від нещасного
випадку на виробництві на МСЕК є акт
про нещасний випадок встановленої
форми.

Разом з тим за заявою потерпілого
відділенням ВД Фонду у м. Сімферополь
розглянуто питання про видачу
направлення для огляду на МСЕК.

Відділення ВД Фонду у м. Сімферополь не
наділене правом оцінки документів в
сукупності з метою встановлення факту
нещасного випадку на виробництві.
Єдиними документами, якими відповідно
до Закону України №1105 може бути
підтверджений факт нещасного випадку
на виробництві є документи, складені за
результатами розслідування нещасного
випадку у встановленому законом
порядку.

Однак в зв'язку з невідповідністю акту
№83 про нещасний випадок вимогам
діючого на момент нещасного випадку
законодавства, тобто неналежного
підтвердження факту нещасного випадку
на виробництві, відділення ВД Фонду у м.
Сімферополь було позбавлене
можливості вирішити питання про
направлення потерпілого на МСЕК, про що
був повідомлений позивач.

Відповідно до ст. 40 Закону України №1105
страхові виплати проводяться
щомісячно в установлені Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків дні на підставі постанови з
дня втрати працездатності внаслідок
нещасного випадку або з дати
встановлення професійного
захворювання.

Тобто право потерпілого від нещасного
випадку на виробництві на отримання
страхових виплат наступає з моменту
встановлення МСЕК втрати пенсійної
працездатності у відсотках за умови
підтвердження у встановленому законом
порядку факту нещасного випадку на
виробництві.

Таким чином, враховуючи що Акт № 83 про
нещасний випадок на виробництві від 22
серпня 1969 року, складений відносно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за підписом
начальника цеха, інженера по техніці
безпеки, старшого громадянського
інспектора, затверджений підписом
уповноваженої особи, а також те, що
ОСОБА_1 працював на той час в шахті № 2
«Золоте» в м. Золоте, Луганської
області, та отримав травму, що
підтверджується випискою із медичної
картки стаціонарного хворого ОСОБА_1,
суд вважає, що дійсно був нещасний
випадок на виробництві, який мав місце
з ОСОБА_1 22 серпня 1969 року біля 18-30 год.
під час роботи в шахті.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, та враховуючи те, що
обставини, на які посилається позивач,
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні, суд вважає за потрібне
зобов'язати Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в особі Відділення
виконавчої дирекції в м. Сімферополі АР
Крим видати направлення для медичного
огляду на МСЕК, на підставі Акту № 83 про
нещасний випадок на виробництві від 22
серпня 1969 року, складеного відносно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який отримав
травму 22 серпня 1969 року в шахті № 2
«Золоте» в м. Золоте, Луганської
області.

Між тим, суд не знаходить підстав для
задоволення вимог про визнання за
позивачем права на отримання страхових
виплат на підставі Акту № 83 про
нещасний випадок на виробництві від 22
серпня 1969 року, оскільки вимоги є
передчасними.

На підставі викладеного, Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату професійної
працездатності», керуючись ст.ст. 10, 11,
60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в особі Відділення
виконавчої дирекції в м. Сімферополі АР
Крим видати направлення для медичного
огляду на МСЕК, на підставі Акту № 83 про
нещасний випадок на виробництві від 22
серпня 1969 року, складеного відносно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який отримав
травму 22 серпня 1969 року в шахті № 2
«Золоте» в м. Золоте, Луганської
області.

В інший частки позову про визнання за
ОСОБА_1 права на отримання страхових
виплат на підставі Акту № 83 про
нещасний випадок на виробництві від 22
серпня 1969 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
АР Крим через Київський районний суд м.
Сімферополя. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Тонкоголосюк О. В.