УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від
28 листопада 2013 року та рішення
апеляційного суду Харківської області
від 25 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до приватного
сільськогосподарського підприємства
«Дружба», треті особи: Реєстраційна
служба Ізюмського управління юстиції
Харківської області, Управління
Держземагенства в Ізюмському районі
Харківської області, про визнання
недійсним договору оренди землі,
зобов'язання повернути земельну
ділянку та скасування державної
реєстрації договору оренди землі,

в с т а н о в и в :

Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від
28 листопада 2013 року у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 25 грудня
2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2
задоволено частково, рішення
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 28 листопада
2013 року змінено.

Виключено із мотивувальної частини
рішення посилання на відмову в
задоволенні позову у зв'язку із
пропущенням строку позовної давності.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій і ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, виключаючи
із мотивувальної частини рішення суду
першої інстанції посилання на відмову
в задоволенні позову у зв'язку із
пропуском строку позовної давності, а в
іншій частині залишаючи рішення
місцевого суду без змін, правильно
встановив характер правовідносин
сторін у справі та застосував до цих
правовідносин норми матеріального
права, які їх регулюють, вирішив спір з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог та конкретних обставин справи на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 28 листопада 2013
року та рішення апеляційного суду
Харківської області від 25 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
приватного сільськогосподарського
підприємства «Дружба», треті особи:
Реєстраційна служба Ізюмського
управління юстиції Харківської
області, Управління Держземагенства в
Ізюмському районі Харківської області,
про визнання недійсним договору оренди
землі, зобов'язання повернути земельну
ділянку та скасування державної
реєстрації договору оренди землі,
відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і
кримінальних справ
Л.М. Мазур