Справа № 256/1465/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
м. Донецьк

Калінінський районний суд міста
Донецька у складі:

головуючої судді -
Гладкої І.А.,

при секретарі -
Гаркуші І.А.,

за участю сторін:

позивача -
ОСОБА_1,

відповідача - не
з'явився,

представників відповідача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовною
заявою до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів про стягнення аліментів.
Подану позовну заяву позивач
обґрунтувала тим, що вона вона є
донькою відповідача від
зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. Шлюб було розірвано 18 лютого 1997
року. На момент звернення до суду вона є
студенткою першого курсу денної форми
навчання економіко-правого факультету
Донецького національного
університету. Позивач також зазначила,
що відповідач не цікавиться її життям,
ніяким чином не надає допомоги. Як
зазначила позивач, відповідач працює
на шахті № 3 Південно-Донбаська в м.
Вугледарі електрослюсарем підземним, й
має постійний стабільний дохід, тобто
має можливість надавати їй матеріальну
допомогу. Позивачу відомо також, що у
відповідача є нова родина, у якій
виховується двоє дітей. ОСОБА_1 вважає,
що батько повинен надавати їй
матеріальну допомогу у зв'язку з її
навчанням, відсутністю у неї доходу,
окрім стипендії у сумі 720 грн. Крім того
позивач страждає прогресуючою міопією
високого ступеню, що потребує
додаткових витрат й постійного
контролю з боку медиків. Мати позивача,
з якою вона проживає, працює
фельдшером-лаборантом у обласній
дитячій клінічної лікарні, має
заробітну плату у середньому 3000 грн.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримала, надала пояснення
аналогічні викладеним у позовній заяви
та просила суд задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час, дату та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, однак доказів
поважності своєї неявки або заяви про
розгляд справи в його відсутність до
суду не надав. Проте позивач надав до
суду свої письмові заперечення,
відповідно до який позов визнав
частково та не заперечує стягувати з
нього 1/6 частку його доходу щомісячно
до закінчення позивачем навчання, що
обґрунтував наступними обставинами.
Відповідач отримує заробітну плату в
розмірі 4000 грн. на місяць, яка є єдиним
джерелом його доходу. Разом із тим,
позивач мешкає разом із родиною, яка
складається з: дружини ОСОБА_5 та двох
малолітніх дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.
та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач
вважає, що позивач не буде перебувати у
скрутному матеріальному становищі,
якщо він буде сплачувати на її
утримання аліменти у розмірі 1/6 частини
його доходу, що в грошовому вираженні
буде становити близько 670 грн. щомісяця.
Окрім того, якщо мати позивачки буде
надавати їй допомогу у розмірі не менше
за мене та з урахуванням стипендії
позивачки її щомісячний дохід буде
становити більше 2000 грн. В той же час
відповідачу та його дітям, яких він
також повинен утримувати та утримує,
залишиться близько 3300 грн. на місяць з
його доходу.

Представник відповідача - ОСОБА_2, яка
діє на підставі договору про надання
правових послуг та свідоцтва про право
на заняття адвокатською діяльністю, у
судовому засіданні позицію свого
довірителя підтримала та просила суд
задовольнити позовну заяву частково,
стягнув з відповідача на користь
позивача аліменти на навчання у
розмірі 1/6 частки від його доходу
щомісячно.

Згідно статті 1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Стаття 8 Цивільного кодексу України
визначає законодавство, відповідно до
якого суд вирішує справи. Суд вирішує
справи відповідно до Конституції
України законів України та
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
встановлені Конституцією та законами
України.

Частина 1 статті 11 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачає, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
встановлено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Відповідно до статті 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
проти них. Докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
розгляді справи. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі щодо яких виникає у сторін спір,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ч.1, 2 ст.75 Сімейного кодексу
України дружина, чоловік повинні
матеріально підтримувати один одного.
Право на утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи з положень ст.181 Сімейного
кодексу України способи виконання
батьками обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення. При цьому
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно з положеннями ст.183 Сімейного
кодексу України частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу
України, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно змісту ст. 200 Сімейного кодексу
України, суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Відповідно до ч. 4 ст. 193 Сімейного
кодексу України, заборгованість за
аліментами стягується незалежно від
досягнення дитиною повноліття, а у
випадку, передбаченому статтею 199 цього
Кодексу - до досягнення нею двадцяти
трьох років.

Судом встановлено, що позивач є донькою
відповідача та народилась від
укладеного між ним та ОСОБА_4 шлюбу, про
що свідчить копія свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2 так копія
свідоцтва про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_3 від 18 лютого 1997 року, що долучені
до матеріалів справи.

Як вбачається судом із долученої до
матеріалів справи копії довідки від 11
лютого 2014 року про заробітну плату з
шість місяців з 2013-2014 років, заробітна
плата матері позивача ОСОБА_4 складає
21852,92 грн.

Із долученої до матеріалів справи
копії довідки № 50 від 11 лютого 2014 року
позивач мешкає разом із своєю матір'ю в
гуртожитку АДРЕСА_1

Судом також встановлено, що позивач
перебуває на обліку у окуліста з
діагнозом прогресуюча міопія, про що
свідчить копія відповідної довідки від
11 лютого 2014 року.

Позивач є студенткою першого курсу
Донецького національного університету
за спеціальністю «Правознавство», про
що свідчить копія відповідної довідки
№ 4483 від 12 лютого 2013 року

Як вбачається судом із долученої до
матеріалів справи копії трудової
книжки серії НОМЕР_4, відповідач ОСОБА_3
станом на 07 квітня 2014 року час працює на
шахті «Південнодонбаська № 3» ДП
«Донецька вугільно-енергетична
компанія» на посаді електрослюсаря
підземного 5 розряду з повним робочим
днем в шахті на ділянці РЗС.

Із долученої до матеріалів справи
копії свідоцтва про одруження серії
НОМЕР_5, відповідач перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, про що
28 лютого 1998 року виконкомом
Добровільської сільської ради
Мар'їнського району Донецької області
було зроблено запис № 5. Від укладеного
між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вони мають двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
про що свідчать копії відповідних
свідоцтв про народження серії НОМЕР_6;
серії НОМЕР_7.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що
відповідач має можливість надавати
позивачу матеріальну допомогу. Під час
ухвалення рішення, суд також взяв до
уваги, що позивач отримує стипендію в
сумі 720 грн. (цей факт сторонами по
справі не оспорювався), разом із тим,
суд не може розцінити даний дохід як
постійним, оскільки отримання або
неотримання позивачем стипендії
залежить від результатів її навчання.
Крім того, суд взяв до уваги, що позивач
разом із матір'ю власного житла не
мають та мешкають у гуртожитку (цей
факт сторонами по справі не
оспорювався), що свідчить про
недостатній рівень матеріальної
забезпеченості позивача та її матері.
Крім того, суд бере до уваги те, що на
утриманні відповідача перебувають дві
неповнолітні дитини, яких він має
матеріально забезпечувати. Однак разом
із тим, відповідачем не було
повідомлено суду, чи є його дружина
непрацездатною чи ні, як і не надано
доказів цієї обставини та довідки про
його доходи.

А й отже, з урахуванням
вищевикладеного, беручі до уваги стан
здоров'я позивача, яка перебуває на
обліку у окуліста, а також можливість
надання утримання позивачу її матір'ю,
суд вважає за доцільне задовольнити
позов частково, стягнув з відповідача
на користь позивача аліменти на час її
навчання у розмірі 1/5 частки усіх видів
доходів відповідача щомісячно, до
досягнення позивачем 23 трьох років, а
саме до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України
«Про судовий збір» від сплати судового
збору звільняються позивачі - за
подання позовів про стягнення
аліментів.

Згідно ч. 3 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 75, 84, 180-183, 199, 200 Сімейного Кодексу
України, ст.ст. 1, 8, 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215, 218,
223, 292, 294 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН
НОМЕР_1), аліменти на час її навчання у
розмірі 1/5 частки усіх видів доходів
відповідача щомісячно, починаючи з 27
лютого 2014 року до досягнення ОСОБА_1 23
трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 на
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 грн.

У задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.А. Гладка
09.04.2014