Справа 237/4098/13-ц
Провадження 2/237/1855/13
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 січня 2014 року

Мар"їнський районний суд Донецької
області у складі суду:

головуючого - судді Ліпчанського С.М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

за участю представника позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Мар"їнка
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи: Мар»їнська
державна нотаріальна контора, відділ
Держкомзему у Мар»їнському районі
Донецької області про визнання права
власності на спадкове майно,-

в с т а
н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із
позовною заявою про визнання права
власності на спадкове майно, позовні
вимоги під час судового слухання в
порядку статті 31 ЦПК України були
змінені, у якому просила суд:визнати за
нею в порядку спадкування за законом
право власності на ? частину спадкового
майна, яке складається із двох
земельних ділянок, а саме: земельну
ділянку розміром 7.090 гектарів для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка знаходиться на території
Мар»їнської міської ради відповідно до
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ДН № 046583;
земельну ділянку площею 5,72 гектарів,
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташована на території Мар»їнської
міської ради відповідно до державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ДН № 133917.

Свої позовні вимоги обґрунтовує
наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 відповідно до
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1
померла. Заповіту ОСОБА_7 після себе не
залишила. Після її смерті до
спадкування відкрилося наступне
спадкове майно: земельна ділянка
площею 7,090 гектарів, розташована на
території Мар»їнської міської ради,
яка належить їй на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ДН № 046583; земельна
ділянка площею 5,72 гектарів розташована
на території Мар»їнської міської ради,
яка належить їй на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ДН № 133917.

Спадкоємцями першої черги є доньки,
сторони по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

ОСОБА_3 у встановлений законом строк
звернулася до Мар»їнської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини.

В свою чергу ОСОБА_4 звернулася до
Мар»їнського районного суду Донецької
області із позовом про усунення ОСОБА_3
від права спадкування за законом.

Рішенням Мар»їнського районного суду
від 11 листопада 2010 року позовні вимоги
ОСОБА_4 задоволені у повному обсязі. Не
погодившись з винесеним рішенням
ОСОБА_3 звернулася до Апеляційного суду
Донецької області із апеляційною
скаргою.

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 10 січня 2011 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення
Мар»їнського районного суду Донецької
області від 11 листопада 2010 року
скасовано та винесено нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 відмовлено у повному обсязі.

У зв'язку з відсутністю правових
підстав, які б перешкоджали ОСОБА_3
вступити у спадщину вона вдруге
звернулася до нотаріальної контори,
але державний нотаріус повідомив, що
для того, щоб вступити у спадщину, та
перереєструвати право власності на
спадкове майно (земельні ділянки)
необхідно мати оригінали державних
актів на землі.

Оригінали зазначених актів
ОСОБА_3 не мала. Вважалось, що ці акти
втрачені.

У січні 2012 року завідуюча
Мар»їнської державної нотаріальної
контори Дейнека Л.А. надіслала запит до
відділу Держкомзему у Мар»їнському
районі Донецької області про видачу
дублікатів державних актів на землю
для вчинення відповідних нотаріальних
дій.

Листами від 03 лютого 2012 року № 84,
та від 06 лютого 2012 року № 89 відділ
Держкомзему у Мар»їнському районі
Донецької області повідомив, що згідно
п.4.11 Інструкції про заповнення бланків
державних актів на право власності на
земельну ділянку і на право постійного
користування земельною ділянкою -
новий державний акт (на ім'я
спадкодавця) взамін зіпсованого,
втраченого (пошкодженого) видається
також спадкоємцю на запит нотаріуса
щодо витребування документів,
необхідних для вчинення нотаріальних
дій, відповідно до статті 4 Закону
України «Про нотаріат». Видача актів
здійснюється протягом 15 робочих днів з
дня отримання відповідних матеріалів,
зазначених у пункті 4.8 цієї глави, та
запиту нотаріуса.

Але у тих же листах було
зазначено, що відділ не має можливості
видати дублікати державних актів, у
зв'язку з неврегульованістю даного
питання на законодавчому рівні.

17 лютого 2012 року позивачем було
подано аналогічний запит до Головного
управління Держкомзему у Донецькій
області.

20 березня 2012 року з Головного
управління надійшла заповідь із
повідомленням про те, що видача
державних актів (на ім'я спадкодавця)
взамін зіпсованого, втраченого
(пошкодженого) регламентованого
положеннями пункту 4.11 Інструкції про
заповнення бланків державних актів на
право власності на земельну ділянку і
на право постійного користування
земельною ділянкою, затверджені
наказом Держкомзему України від 22
червня 2009 року.

Відділу Держкомзему у
Мар»їнському районі Донецької області
направлено листа, щодо необхідності
видачі необхідних дублікатів
державних актів на право власності на
земельну ділянку, у разі надходження
таких звернень, відповідно до діючого
законодавства.

11 квітня 2012 року позивачем удруге
було надіслано листа з усіма копіями
усіх документів до відділу Держкомзему
у Мар»їнському районі Донецької
області щодо видачі дублікатів
державних актів на земельну ділянку
для оформлення права на спадщину.

Листом від 08.06.2012 року № 682
відділ Держкомзему у Мар»їнському
районі Донецької області повідомив, що
до відділу Держкомзему надійшла заява
від гр. ОСОБА_4, в якій вона повідомила,
що оригінали державних актів на право
власності на земельну ділянку серії ДН
№ 046583, реєстраційний номер 1АА
16300682 від 10 січня 2006 року, та серії
ДН 133917, реєстраційний номер 1АА
016300763 від 13 квітня 2006 року
знаходяться у неї. Тобто, зазначені
державні акти не є загубленими, у
зв'язку з чим підстав щодо видачі
дублікатів цих документів не виникає.

Відповідно рішення Мар»їнського
районного суду Донецької області від 01
березня 2013 року громадянку ОСОБА_4 було
зобов'язано передати державні акти на
право власності на земельну ділянку,
зареєстровану на ім'я ОСОБА_7 серії ДН №
046583, реєстраційний номер 1 АА 16300682
від 10 січня 2006 року та серії ДН 133917,
реєстраційний номер 1АА 16300763 від
13 квітня 2006 року до Мар»їнської
державної нотаріальної контори для
оформлення спадщини після смерті
ОСОБА_7; було зобов'язано ОСОБА_4 не
чинити будь яких перешкод ОСОБА_3 в
оформленні права на спадщину після
смерті ОСОБА_7.

Рішення було оскаржено ОСОБА_4,
але ухвалою Апеляційного суду було
залишено без змін та набуло законної
сили 15 квітня 2013 року.

09 серпня 2013 року державний
нотаріус Мар»їнської державної
нотаріальної контори виніс постанову
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії, а саме: у задоволенні заяви ОСОБА_3
про видачу свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_7 з тих обставин, що заявником не
подані правовстановлюючі документи
щодо належності майна спадкодавцеві.

Відповідно до чинного
законодавства частки у спадщині
кожного із спадкоємців за законом є
рівними.

05 грудня 2013 року на адресу
відповідача ОСОБА_4 було направлено
пропозицію щодо мирного врегулювання
спору, а саме поділу земельних ділянок
без їх розмежування, як є: одному із
спадкодавців 7.090 гектарів, іншому 5.72
гектарів.

Листа було отримано 11.12.2013 року,
про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення, але
до теперішнього часу відповіді не
отримано.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, просив суд їх
задовольнити як законні та
обґрунтовані.

Відповідач ОСОБА_4 іі представник
ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили,
що із позовними вимогами не
погоджуються у повному обсязі, просять
суд відмовити у задоволенні позовних
вимог у повному обсязі. Зокрема, ОСОБА_4
суду надала наступні пояснення. Все, що
викладене у позові позивачем є
неправдивим. Лише вона здійснювала
догляд за мамою, відповідно лише вона
має право на отримання спадщини.

Представник третьої особи
Управління Держземагенства у
Мар»їнському районі Донецької області
в судове засіданні не з'явився, але на
адресу суду спрямував заяву, у якій він
просить суд справу розглянути у їх
відсутність, та винести рішення на свій
розсуд.

Нотаріус Державної Нотаріальної
Контори Мар»їнського району Дейнека
Л.А. в судовому засіданні пояснила, що
позивач та відповідач особисто прийшли
до нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини після смерті
матері. Через деякий час звернулася
ОСОБА_4 із заявою, у якій вона просила не
видавати свідоцтво про право на
спадщину за законом на спадкове майно,
оскільки між нею та її сестрою виник
спір та на вона збирається вирішувати
спір, що виник у судовому порядку. Також
вона у заяві зазначила та наголошувала
в усній формі, що оригінали
правовстановлюючих документів на
земельні ділянки знаходяться у неї, але
вона їх надасть, коли вирішиться
питання щодо розділу спадкового майна.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, оцінивши усі надані
докази у їх сукупності, вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на основу своїх вимог і
заперечень. Докази надаються сторонами
і іншими особами, що беруть участь в
справі.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 відповідно до
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1
померла. Заповіту ОСОБА_7 після себе не
залишила. Після її смерті до
спадкування відкрилося наступне
спадкове майно: земельна ділянка
площею 7,090 гектарів, розташована на
території Мар»їнської міської ради,
яка належить їй на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ДН № 046583; земельна
ділянка площею 5,72 гектарів розташована
на території Мар»їнської міської ради,
яка належить їй на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ДН № 133917.

Спадкоємцями першої черги є доньки,
сторони по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

На протязі 5 років сестри не
можуть дійти згоди щодо розділу
спадкового майна у вигляді земельних
ділянок.

ОСОБА_3 у встановлений законом строк
звернулася до Мар»їнської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини.

В свою чергу ОСОБА_4 звернулася до
Мар»їнського районного суду Донецької
області із позовом про усунення ОСОБА_3
від права спадкування за законом.

Рішенням Мар»їнського районного суду
від 11 листопада 2010 року позовні вимоги
ОСОБА_4 задоволені у повному обсязі. Не
погодившись з винесеним рішенням
ОСОБА_3 звернулася до Апеляційного суду
Донецької області із апеляційною
скаргою.

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 10 січня 2011 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення
Мар»їнського районного суду Донецької
області від 11 листопада 2010 року
скасовано та винесено нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 відмовлено у повному обсязі.

Відповідно рішення Мар»їнського
районного суду Донецької області від 01
березня 2013 року громадянку ОСОБА_4 було
зобов'язано передати державні акти на
право власності на земельну ділянку,
зареєстровану на ім'я ОСОБА_7 серії ДН №
046583, реєстраційний номер 1 АА 16300682
від 10 січня 2006 року та серії ДН 133917,
реєстраційний номер 1АА 16300763 від
13 квітня 2006 року до Мар»їнської
державної нотаріальної контори для
оформлення спадщини після смерті
ОСОБА_7; було зобов'язано ОСОБА_4 не
чинити будь яких перешкод ОСОБА_3 в
оформленні права на спадщину після
смерті ОСОБА_7.

Рішення було оскаржено ОСОБА_4,
але ухвалою Апеляційного суду було
залишено без змін та набуло законної
сили 15 квітня 2013 року.

09 серпня 2013 року державний
нотаріус Мар»їнської державної
нотаріальної контори виніс постанову
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії, а саме: у задоволенні заяви ОСОБА_3
про видачу свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_7 з тих обставин, що заявником не
подані правовстановлюючі документи
щодо належності майна спадкодавцеві.

05 грудня 2013 року на адресу
відповідача ОСОБА_4 було направлено
пропозицію щодо мирного врегулювання
спору, а саме поділу земельних ділянок
без їх розмежування, як є: одному із
спадкодавців 7.090 гектарів, іншому 5.72
гектарів.

Листа було отримано 11.12.2013 року,
про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення, але
до теперішнього часу відповіді не
отримано.

Відповідно до статті 1216 ЦК
України спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкодавця).

Відповідно до статті 1216 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1267 ЦК
України частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.

Отже, на підстав вищевикладеного
суд вважає, що відповідач ОСОБА_4
безпідставно заважає сестрі прийняти
спадщину, яка відкрилася після смерті
їх матері.

Що стосується позовних вимог в частині
відшкодування позивачу витрат,
пов'язаних із наданими послугами
адвоката у розмірі 500 гривен за
складання позовної заяви та надання
правової допомоги по справі, суд вважає
ці позовні вимоги задовольнити з
наступних підстав.

Так, відповідно до статті 12 Цивільно -
процесуального Кодексу України особа,
яка бере участь у справі, має право на
правову допомогу, яка надається
адвокатами або іншими фахівцями у
галузі права в порядку, встановленому
законом. Згідно до статті 79 Цивільно -
процесуального Кодексу України до
судових витрат належать і витрати на
правову допомогу.

Згідно до статті 84 Цивільно -
процесуального Кодексу України
витрати пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків, надання безоплатної
допомоги.

У матеріалах справи знаходиться копія
товарного чеку про оплату правових
послуг (а.с. 39), із якого вбачається, що
ОСОБА_3 було сплачено адвокату ОСОБА_10
за підготовчу роботу та складання
документи правового характеру грошові
кошти у розмірі 500 гривен, які суд
вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3

Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України
резолютивна частина рішення суду
повинна містити висновок суду про
розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 88 ЦПК України
оскільки позовні вимоги ОСОБА_3
задоволені у повному обсязі, то суд
вважає за доцільне стягнути сплачений
судовий збір у розмірі 1234 гривен 01
копійок з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3

На підставі викладеного,
відповідно до ст.ст. 1216, 1267 Цивільного
Кодексу України, керуючись ст.ст. 213-215
ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, в порядку
спадкування за законом, право
власності на 1/2 частину спадкового
майна, яке складається із двох
земельних ділянок, а саме:

- земельна ділянка розміром 7.090
гектарів, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка знаходиться на території
Мар'їнської міської ради, відповідно до
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ДН № 046583;

- земельна ділянка площею 5,72 гектарів,
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташована на території Мар'їнської
міської ради, відповідно до держаного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ДН № 133917.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судові витрати у вигляді:

- 1234,43 грн. сплаченого судового збору;

- 500 грн. сплачених за правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана в судову палату по
цивільним справам Апеляційного суду
Донецької області через Мар'їнський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя

С.М.Ліпчанський

08.01.2014