У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Ігнатюк Б.Ю.

суддів - Мацунича М.В., Панька В.Ф.

при секретарі - Савариній Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 26 червня 2013
року та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
додаткове рішення від 13 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до
приватного нотаріуса Ужгородського
міського нотаріального округу
Закарпатської області ОСОБА_3, третіх
осіб ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
поновити порушене право та за такими ж
самостійними вимогами третьої особи
ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
приватного нотаріуса Ужгородського
міського нотаріального округу
Закарпатської області ОСОБА_3 про
визнання неправомірними його дій по
вилученню з Єдиного реєстру заборон та
відчужень об'єктів нерухомого майна
запису про заборону на відчуження
нерухомого майна - будинковолодіння
АДРЕСА_1,- яке було обтяжено згідно
договору іпотеки та зобов'язання
нотаріуса поновити цей запис у
вказаному реєстрі /а.с.67/.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
вилучаючи з Єдиного реєстру заборон та
відчужень запис про заборону на
відчуження об'єкту договору іпотеки
нотаріус порушив ЗУ «Про нотаріат»,
Порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, правила ведення
нотаріального діловодства, Положення
про Єдиний реєстр заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна.

Такі ж вимоги і з таких же підстав
самостійно заявлено третьою особою
ОСОБА_2

Рішенням суду в задоволенні позову
відмовлено. Додатковим рішенням по
справі також відмовлено у задоволенні
вимог третьої особи.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржили рішення, а
ОСОБА_2 оскаржила і додаткове рішення,
порушили питання про скасування цих
рішень та ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Апеляційні скарги мотивовані
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального права.

В судовому засіданні представники
апелянтів скарги з наведених підстав
підтримали.

Інші особи в судове засідання не
явились і тому суд розглянув справу у
їх відсутності відповідно до ч.2 ст.305
ЦПК України.

Заслухавши доповідача, осіб, які
приймали участь у судовому засіданні
та дослідивши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
нотаріусом правомірно здійснено
вилучення заборони на відчуження
іпотечного майна з Єдиного реєстру
заборон і відчужень об'єктів
нерухомого майна і така правомірність
обґрунтована наявністю ухвали
апеляційного суду Закарпатської
області.

Апеляційні ж скарги мотивовані
незаконністю ухвали апеляційного суду
Закарпатської області, що підтверджено
ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Але цей довід не може бути прийнятий до
уваги.

Відповідно до п.5.1 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
однією з підстав зняття заборони
відчуження майна є рішення суду.
Зазначене поняття «рішення суду»
стосується не тільки безпосередньо
рішення суду, але і іншого судового
рішення, одним з яких являється ухвала
суду відповідно до ст.208 ЦПК України.

Рішенням Ужгородського районного суду
від 6 червня 2012 р. вирішено справу по
спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу та звернення
стягнення на іпотечне майно - вказане
вище домоволодіння. Це рішення 27
вересня 2012 р. було змінено рішенням
апеляційного суду і у частині
звернення стягнення на іпотечне майно
було скасовано, у задоволенні цієї
позовної вимоги було відмовлено.

15 листопада 2012 року ухвалою
апеляційного суду прийняте
апеляційним судом рішення було
роз'яснено і в цьому роз'ясненні
вказано, що після набуття чинності
рішення усі заборони та арешти на
зазначене іпотечне майно, які
зареєстровані в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна на підставі договору іпотеки
цього будинковолодіння, укладеного
14.02.2012 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_3, підлягають невідкладному
зняттю.

З матеріалів даної справи вбачається,
що ця ухвала набрала законної сили і,
відповідно, підлягала виконанню, що 22
грудня 2012 року і було зроблено
нотаріусом шляхом вилучення заборони
на відчуження вказаного
будинковолодіння з реєстру заборон. Ця
його дія протизаконною не являється.

Рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 27 вересня 2012
р. дійсно скасовано ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ, але це
мало місце лише у 20 березня 2013 р.

А тому рішення суду є законним та
обґрунтованим, підстав для його зміни
чи скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України,
судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 26 червня 2013 року та додаткове
рішення від 13 грудня 2013 року по даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :