Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Медведєва Л.П.
Справа № 1207/1968/12
Провадження № 22ц/782/452/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

Головуючого - судді
Медведєвої Л.П.

Суддів - Соловей
Р.С., Пащенко Л.В.

при секретарі - Івасенко
І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні а залі судових засідань
апеляційного суду в місті Луганську
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики, за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Жовтневого районного суду міста
Луганська від 13 січня 2014 року,

В с т а н о в и л а :

У квітні 2012 року ОСОБА_4 подано до суду
вказаний позов.

У викладенні обставин, якими позивач
обгрунтовував свої позовні вимоги, він
зазначив, що 16 травня 2011 року він на
підставі письмового договору від 15
травня 2011 року позичів ОСОБА_5 на
потреби його сім`ї грошові кошти у
гривнях, що дорівнюється грошовому
еквіваленту 92 180 доларів США, які він
зобов`язався повернути 01 червня 2011
року, про що власноручно солав
розписку. Рішенням Жовтневого
районного суду міста Луганська від
14.10.2011 року встановлено, що ОСОБА_5
позичав гроші з метою розрахуватися з
боргами, які виникли у нього та його
дружини - ОСОБА_3 у зв`язку з придбанням
автомобіля та для вкладення грошових
коштів у бізнес дружини - магазин по
продажу продуктових товарів. У
вказаний строк грошові кошти повернуті
не були, на його усні прохання про
добровільну сплату заборгованості
відповідачка ніяким чином не
прореагувала. Позивач просив стягнути
з відповідача на свою користь борг за
договором позики у сумі 734997,23 гривень
та судові витрати у розмірі 3219,00
гривень.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Луганська від 13 січня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Звернувшись з апеляційною скаргою,
позивач посилається на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права та ставить питання про
скасування рішення і ухвалення
нового,яким задовольнити його позов.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з`явилися, про час
та місце останнього їх повідомлено
належним чином і в установленому
законом порядку.

Від представника позивача - ОСОБА_6 до
апеляційного суду надійшла письмова
заява про відкладення розгляду справи
на більш тривалий термін, оскільки вона
бажає безпосередньо приймати участь у
розгляді справи,але 26.02.2014 року не має
такої можливості, так як буде
знаходитися у службовому відрядженні у
м.Києві, належні докази знаходження у
службовому відрядженні будуть надані
суду після повернення із відрядження.

Вирішуючи питання щодо заявленого
клопотання, колегія суддів,
порадившись на місці, ухвалила
відмовити у задоволенні клопотання
представника позивача про відкладення
розгляду справи, оскільки позивач
ОСОБА_4 і його представник ОСОБА_6
телефонограмою від 12 лютого 2014 року
,переданою помічником судді
апеляційного суду, повідомлені про
судове засідання 26 лютого 2014 року,
телефонограму прийнято особисто
представником позивача ОСОБА_6, тому
питання про службове відрядження її
представник позивача мала вирішувати
після закінчення розгляду справи в
суді.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача,дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів встановила
наступне.

За результатами розгляду справи судом
першої інстанції встановлені наступні
обставини.

Так, судом встановлено, що між
позивачем ОСОБА_4 і ОСОБА_5 15 травня 2011
року було укладено договір позики,
відповідно до умов якого ОСОБА_4 надав
ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 92180 доларів
США, а ОСОБА_5 зобов`язався повернути
борг до 01 червня 2011 року.

16 травня 2011 року ОСОБА_5 власноручно
склав розписку про отримання
відповідно до договору позики у ОСОБА_4
суми 737440 гривень, що еквівалентно 92180
доларів США.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Луганська від 14 жовтня 2011 року з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 стягнуто суму
боргу у розмірі 734923,49 гривень та
відсотки за прострочення виконанн
зобов`язання у розмірі 7550 гривень, а
всього стягнуто 734923,49 гривень.

Ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 14.10.2011 року рішення
залишено без змін.

Спір судом вирішено на підставі
ст.ст.15,16,526,530,1049,1050 ЦК України, при
ухваленні рішення суд керувався
ст.ст.10,11,60,61,88,212-215 ЦПК України.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги, колегія суддів визнала, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому підстави
для задоволення апеляційної скарги -
відсутні.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити про наступне.

Відповідно до ч.3 ст.61 СК України, якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім`ї, то гроші,інше майно,у
тому числі, гонорар, виграш, які були
одержані за цим договоромёє об`єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Згідно зі змістом ст.65 СК України при
укладенні договору одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Для укладення одним
із подружжя договорів стосовно цінного
майна згода другого з подружжя має бути
подана письмово.Договір,укладений
одним із подружжя в інтересах сім`ї,
створює обов`язки для другого з
подружжя, якщо майно, одержане за
договором, використане в інтересах
сім`ї.

Із системного аналізу зазначеної норми
права вбачається обов'язковість
письмової згоди одного із подружжя при
укладенні другим із подружжя
договору, який виходить за межі
дрібного побутового, та договорів
стосовно цінного майна.

Колегія суддів з урахуванням положень
ч. 2 ст. 214 ЦПК України, враховує правову
позицію Верховного Суду України за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення із мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, яка викладена у
постанові від 20.02.2013 року, згідно якої
договір, укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї і при укладенні
договорів стосовно цінного майна згода
другого з подружжя має бути подана
письмово.

Договір позики від 15.05.2011 року,
укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_5, останнім
вчинено без належної згоди другого з
подружжя, а саме відповідачкиОСОБА_3,
оскільки доказів виконання зазначеної
в ч.3 ст. 65 СК України вимоги про надання
її письмової згоди на укладення
зазначеного договору суду не надано.

Таким чином, підстави для задоволення
позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 відсутні.

Довід апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції не враховані
вимоги ч.2 ст.73 СК України, колегія
суддів не може прийняти до
уваги,оскільки вказана норма
встановлює порядок накладення
стягнення на майно за зобов'язаннями
одного з подружжя або їх обох під час
виконання судового рішення відповідно
до Закону України « Про виконавче
провадження».

Інші доводи апеляційної скапрги
висновок суду не спростовують і не є
підставою для його скасування.

При викладениїх обставинах, відповідно
до ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга
підлягає відхиленню, рішення суду має
бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.209,307,308 ЦПК України,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Луганська від 13 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді