Номер провадження 2/754/873/14
РІШЕННЯ

Іменем України

08.04.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі :

головуючого судді Журавської
О.В.

при секретарях Гаврилюк Г.П.,
Гищак Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, процентів,
нарахованих за користування кредитом
та пені та зустрічний позов ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_1 про
визнання припиненим договору поруки №
139470 від 07 вересня 2007 року, суд -

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду
з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
07 вересня 2007 року між відповідачем
ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк»
(правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк») було укладено Договір
про надання споживчого кредиту
№0, відповідно до умов якого Банк
надав ОСОБА_1 кредит в сумі 105 000,00 (сто
п'ять тисяч) доларів США зі сплатою за
користування кредитом процентів у
розмірі 11,3% річних строком до 07.09.2037
року. Погашення кредиту повинно
відбуватися щомісячно, не пізніше
визначеного числа кожного
календарного місяця протягом всього
строку дії договору. Відповідно до п. 4.1
Кредитного договору за порушення
термінів повернення кредиту, та/або
процентів за кредит, та/або комісії,
відповідач сплачує Банку додатково до
встановленої процентної ставки за
кредит пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від гривневого
еквіваленту суми простроченого
платежу, сума якого (еквіваленту)
розраховується за офіційним курсом НБУ
гривні до валюти заборгованості станом
на дату нарахування такої пені. З метою
забезпечення повного і своєчасного
виконання зобов'язань за Кредитним
договором між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
Договір поруки № 139470 від 07 вересня 2007
року, відповідно до умов якого остання
зобов'язується відповідати в повному
обсязі за зобов'язаннями ОСОБА_1 за
умовами кредитного договору. Свої
зобов'язання за договором позивач
виконав в повному обсязі та надав
кредитні кошти. Відповідач ОСОБА_1 свої
зобов'язання належним чином не виконує,
у зв'язку з чим станом на 02.07.2013 р.
виникла заборгованість по поверненню
кредитних коштів, сплаті процентів за
користування кредитом в сумі 112 041 (сто
дванадцять тисяч сорок один) долар США
64 центи, що за курсом НБУ станом на
02.07.2013 р. становить 895 548 (вісімсот
дев'яносто п'ять тисяч п'ятсот сорок
вісім) гривень 82 копійки. Сума
заборгованості по сплаті пені за
порушення термінів повернення кредиту
та процентів за кредит станом на 02.07.2013
р. становить 2 696,86 доларів США, що за
курсом НБУ станом на 02.07.2013 р. становить
21 556 (двадцять одна тисяча п'ятсот
п'ятдесят шість) гривень 03 копійки. В
зв'язку з наведеним представник
позивача просить позов задовольнити та
стягнути солідарно з відповідачів на
користь позивача суму боргу по
поверненню кредитних коштів, процентів
за користування кредитом за договором
про надання споживчого кредиту в
розмірі 112 041 (сто дванадцять тисяч
сорок один) долар США 64 центи, що за
курсом НБУ станом на 02.07.2013 р. становить
895 548 (вісімсот дев'яносто п'ять тисяч
п'ятсот сорок вісім) гривень 82 копійки,
суму заборгованості по сплаті пені за
порушення термінів повернення кредиту
та процентів за кредит у розмірі 2 696,86
доларів США, що за курсом НБУ станом на
02.07.2013 р. становить 21 556 (двадцять одна
тисяча п'ятсот п'ятдесят шість) гривень
03 копійки та суму сплаченого судового
збору в розмірі 3441 (три тисячі
чотириста сорок одна) гривну 00 копійок.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги та
просили позов задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про час та місце проведення
судових засідань повідомлявся
належним чином за адресою реєстрації,
до суду надав заяву про розгляд справи
у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 подала
зустрічний позов про визнання
припиненим договору поруки № 139470 від 07
вересня 2007 року. мотивуючи свої вимоги
тим, що 07 вересня 2007 року ОСОБА_2 уклала
з ПАТ «УкрСиббанк» договір поруки №
139470, відповідно до умов якого
зобов'язалася солідарно і в повному
обсязі відповідати перед Банком за
виконання зобов'язань, взятих на себе
ОСОБА_1 на умовах укладеного ним
кредитного договору № 00 від 07
вересня 2007 року, зокрема, ОСОБА_1
отримав кредит в іноземній валюті в
сумі 105 000 доларів США строком до 07.09.2037
року та зобов'язався щомісячно
сплачувати проценти за користування
кредитом у розмірі 11,3% річних.

Відповідно до п.2.1 Договору поруки
кредитор не вправі без згоди
поручителя змінювати умови Основного
договору з Боржником, внаслідок чого
збільшується обсяг відповідальності
поручителя.

Проте, в порушення вимог договору та
чинного законодавства, Банк Додатковою
угодою № 1 до Договору про надання
споживчого кредиту № 0 від 07.09.2007
року в односторонньому порядку без
належних та допустимих на це причин
встановив для ОСОБА_1 процентну ставку
за користування кредитними коштами в
новому (збільшеному)
розмірі, при цьому жодним чином не
повідомив ОСОБА_2, як поручителя, про
таку істотну зміну предмету договору,
та самостійно, без згоди поручителя,
збільшив відсоткову ставку за основним
зобов'язанням.

Представник позивача по зустрічному
позову, позовні вимоги підтримала в
повному обсязі просила суд про їх
задоволення.

Представник Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» проти
задоволення зустрічного позову
заперечувала, зазначивши, що Додаткова
угода № 1 до Договору про надання
споживчого кредиту № 0 від 07
вересня 2007 року є невід'ємною частиною
Основного договору і ОСОБА_2 була з нею
ознайомлена.

Третя особа за зустрічним позовом
ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву про розгляд справи
у його відсутності проти задоволення
зустрічного позову не заперечує.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача
ОСОБА_2 за основним позовом, всебічно
проаналізувавши обставини справи в їх
сукупності, оцінивши за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному і об'єктивному
розгляді справи, зібрані по справі
докази, керуючись законом, суд дійшов
висновку, що і первісний позов і
зустрічний позов підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 07
вересня 2007 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено
Договір про надання споживчого кредиту
№0. Відповідно до умов Договору
Банк зобов'язується надати
позичальнику кредитні кошти в
іноземній валюті в сумі 105 000,00 (сто
п'ять тисяч) доларів США, а позичальник
зобов'язується прийняти, належним
чином використати і повернути банку
кредитні кошти та сплатити плату за
кредит у порядку та на умовах,
зазначених у Договорі не пізніше 07
вересня 2037 року. За користування
кредитними коштами протягом перших
тридцяти календарних днів, рахуючи з
дати видачі кредиту, процентна ставка
встановлюється у розмірі 11,30 % річних.
Після закінчення цього строку та
кожного наступного місяця
кредитування розмір процентної ставки
підлягає перегляду відповідно до умов
Договору (а.с. 7-13).

Погашення кредиту повинно відбуватися
щомісячно відповідно до Графіку
погашення кредиту (Додаток № 1 до
Договору) (а.с. 14-21).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори.

Оскільки сторони уклали договір, вони
набули взаємних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Свої зобов'язання за Договором про
надання споживчого кредиту банк
виконав в повному обсязі та надав
кредитні кошти шляхом зарахування на
поточний рахунок позичальника НОМЕР_2
(а.с. 30, 31).

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 були порушені умови договору,
щодо сплати кредитору суми кредиту,
відсотків за користування кредитом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до п. 4.1 Договору за
порушення позичальником термінів
погашення будь-яких своїх грошових
зобов'язань, передбачених Договором,
зокрема, термінів повернення кредиту
(всієї суми або його частини), та/або
термінів сплати процентів, та/або
комісії, банк має право вимагати від
позичальника додатково сплатити банку
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від гривневого еквіваленту
суми простроченого платежу, сума якого
(еквіваленту) розраховується за
офіційним курсом НБУ гривні до валюти
заборгованості станом на дату
нарахування такої пені.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 ЦК України.

Станом на 02 липня 2013 року
заборгованість відповідача ОСОБА_1 по
поверненню кредитних коштів, сплати
процентів за користування кредитом,
пені за порушення термінів повернення
кредиту та процентів за кредит
становить 114 738 (сто чотирнадцять
тисяч сімсот тридцять вісім) доларів
США 50 центів, що за курсом НБУ станом на
02.07.2013 р. становить 917 104 (дев'ятсот
сімнадцять тисяч сто чотири) гривни 85
копійок, з яких:

- кредитна
заборгованість - 92 535,07 дол. США, що за
курсом НБУ станом на 02.07.2013 р. становить
739 632,81 грн.;

- заборгованість
по процентам - 19 506,57 дол. США, що за
курсом НБУ станом на 02.07.2013 р.
становить 155 916,01 грн.;

- пеня за
прострочення сплати кредиту - 859,09 дол.
США, що за курсом НБУ станом на 02.07.2013 р.
становить 6 866,72 грн.;

- пеня за
прострочення сплати процентів - 1 837,77
дол. США, що за курсом НБУ станом на
02.07.2013 р. становить 14 689,31 грн.

В зв'язку з набранням чинності Закону
України «Про акціонерні товариства»,
були внесені зміни у Статут АКІБ
«УкрСиббанк» відповідно до яких назву
АКІБ «УкрСиббанк» змінено на ПАТ
«УкрСиббанк». ПАТ «УкрСиббанк» є
правонаступником всіх прав та
обов'язків АКІБ «УкрСиббанк».

07 вересня 2007 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено
Договір поруки №139470, відповідно до
умов якого остання зобов'язується
перед кредитором відповідати за
невиконання ОСОБА_1 усіх його
зобов'язань перед кредитором, що
виникли з кредитного договору
№0 від 07 вересня 2007 року ( а.с.23-24).

07 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСіббанк»
та ОСОБА_1 була Укладена Додаткова
угода № 1 до Договору про надання
споживчого кредиту № 0, згідно
якої Сторони погодили внести наступні
зміни, а саме Пункт 5.2. Кредитного
договору доповнити новим абзацом
наступного змісту: «У випадках
настання обставин:

- передбачених пунктами «а», «б» пункту
5.2. Договору - процентна ставка за
користування кредитними коштами
встановлюється в розмірі подвійної
процентної ставки, що діє відповідно до
п.1.3.1. Договору,

- передбачених пунктом «в» пункту 5.2.
Договору - процентна ставка за
Договором збільшується не більше 10
(десять) % для кредитів у національній
валюті та не більше ніж на 5 (п»ять)% для
кредитів в іноземній валюті,
відповідно до розміру ставки, що діє
згідно п.1.3.1. Договору».

Представник позивачки за зустрічним
позовом в судовому засіданні
зазначила, що ОСОБА_2 нічого не було
відомо про Додаткову угоду № 1 від 07
вересня 2007 року, що вона тільки була
ознайомлена з Основним договором та
Договором поруки. Згоди на підписання
Додаткової угоди № 1 та на підвищення
процентної ставки вона не надавала,
посилаючись на умови Договору поруки №
139470 від 07 вересня 2007 року, а саме п.2.1.
Кредитор не вправі без згоди
Поручителя змінювати умови Основного
договору з Боржником, внаслідок чого
збільшується обсяг відповідальності
Поручителя.

Стаття 559 ЦК України передбачає
підстави припинення відносин поруки,
зокрема ч.1 ст.559 ЦК України встановлює,
що порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», а саме в п. 22
зазначено, що відповідно до ч.1 статті 559
ЦК України припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання.

Якщо у договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справі не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень ч.1 ст.559 ЦК
України порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання поруки припиненою.

У постанові Верховного Суду України (
справа 6-73цс12) висловлена правова
позиція, яка є обов'язковою для всіх
судів України згідно ст..360-7ЦПК України,
згідно якої до припинення поруки
призводять такі зміни умов основного
зобов'язання без згоди поручителя, які
призвели до збільшення обсягу
відповідальності останнього.
Збільшення відповідальності
поручителя внаслідок зміни основного
зобов'язання виникає в разі: підвищення
розміру процентів, відстрочення
виконання, що призводить до збільшення
періоду, за який нараховуються
проценти за користування грошовими
коштами, установлення (збільшення
розміру) неустойки, встановлення нових
умов щодо порядку зміни процентної
ставки в бік збільшення тощо.

Згідно Довідки-розрахунку
заборгованості по процентам за
користування кредитом № 0 від
07.09.2007 року всього нараховано
процентів 65 705,07 грн., за ставкою 11.300
(згідно основного Договору) - 63 323,90 грн.,
за ставкою 22.600 (згідно Додаткової
угоди) 2 381,17 грн., в зв'язку з чим суд
прийшов до висновку, що обсяг
відповідальності ОСОБА_2, як поручителя
збільшився на 2 381,17 грн.

Крім того, у зобов'язаннях, в яких
беруть участь поручителі, збільшення
кредитної процентної ставки навіть за
згодою банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови у
договорі поруки, не дає підстав
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком

Відповідно до п.1.1. Договору поруки №
139470 від 07 вересня 2007 року поручитель
ОСОБА_2 взяла на себе обов'язок
солідарно відповідати перед банком за
виконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань
перед Кредитором, що виникли з
кредитного договору № 0 від 07
вересня 2007 року ( далі -Основний
договір), укладеного між Кредитором та
Боржником, в повному обсязі як існуючих
в теперішній час, так і тих, що можуть
виникнути в майбутньому.

Згідно ст. 654 ЦК України зміна або
розірвання договору вчиняється в такій
самій формі, що й договір, що змінюється
або розривається, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає із звичаїв ділового
обороту.

На виконання зазначеної норми
матеріального права, 07 вересня 2007 року
Банк і Позичальник ОСОБА_1 уклали у
письмовій формі додаткову угоду,
відповідно до якої збільшили розмір
процентної ставки та змінили декілька
пунктів Основного договору, однак, з
поручителем такої угоди укладено не
було, а крім того, не було отримано його
згоди на укладення зазначеної
додаткової угоди.

Таким чином, сторони кредитного
договору без згоди поручителя
збільшили обсяг його відповідальності.

Умови договору поруки № 139470,
укладеного між Банком та ОСОБА_2 не
передбачають права банку підвищувати
процентну ставку та вносити інші зміни
в умови Основного договору без згоди
поручителя.

Крім того, матеріали справи також не
містять жодних доказів того, що
поручитель був проінформований про
збільшення обсягу його
відповідальності і не заперечував
проти цього.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов
до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_2
до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання
договору поруки № 139470 від 07 вересня 2007
року, укладеного між ОСОБА_2 та
Публічним акціонерним товариством
«УкрСиббанк» припиненим підлягає
частковому задоволенню, оскільки
відповідно до вимог статті 559 ЦК
України не передбачено припинення
договору поруки, а передбачено
припинення самої поруки за відповідним
договором.

В зв'язку з чим, враховуючи матеріали
справи та всі докази досліджені в
судовому засіданні суд прийшов до
висновку про визнання припиненою
поруку ОСОБА_2 за договором поруки №
139470 від 07 вересня 2007 року, укладеним між
АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2

З урахуванням часткового задоволення
зустрічного позову ОСОБА_2, суд прийшов
до висновку, що позов Публічного
акціонерного товариства УкрСиббанк»
підлягає частковому задоволенню, а
саме сума заборгованості за кредитним
договором № підлягає стягненню с
Боржника - ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача ОСОБА_1 на користь позивача
судові витрати, а саме судовий збір у
сумі 3441,00 грн.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 37, 60, 88, 179, 209, 212-215
ЦПК України, ст. п.1 ч.2 ст. 11, 509, 525, 526, 549,
553, 559,1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,
Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» суд -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» (МФО 351005,
) заборгованість за
кредитним договором на загальну суму 114
738 (сто чотирнадцять тисяч сімсот
тридцять вісім) доларів США 50 центів, що
за курсом НБУ станом на 02.07.2013 р.
становить 917 104 (дев'ятсот сімнадцять
тисяч сто чотири) гривни 85 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" судовий збір у сумі 3 441 (три
тисячі чотириста сорок одна) грн. 00 коп.

Врешті позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Визнати договір поруки № 139470 від 07
вересня 2007 року, укладений між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2
припиненим.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя