Справа № 369/2425/14-ц
Провадження № 2/369/1497/14
08.04.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У березні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
посилаючись на те, що 15 липня 2006 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану по м. Лубни Лубенського
міськрайонного управління юстиції
Полтавської області між нею та ОСОБА_2
було зареєстровано шлюб, актовий запис
№ 161.
Від сумісного проживання вони мають
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
з матір'ю та знаходиться на її
Спільне життя між ними не склалося,
оскільки вони є людьми з різними
поглядами на життя та сімейні стосунки,
через що в сім'ї часто виникали сварки
та непорозуміння, що продовжувалося
протягом тривалого часу. Їхня сім'я
розпалася, більше шести місяців вони не
ведуть спільне господарство та не
підтримують шлюбні відносини.
ОСОБА_1 вважає, що їхній шлюб носить
формальний характер, оскільки кожен з
них живе своїм особистим життям.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1
просила суд розірвати шлюб між нею та
Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи
та дослідивши письмові докази, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що з 15 липня 2006 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1. Від шлюбу подружжя має
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2.
Подружнє життя між ними виявилося
неможливим, оскільки у позивача та
відповідача різні характери та погляди
на життя, через що між ними постійно
виникали сварки та непорозуміння. Їхня
сім'я розпалася, більше шести місяців
вони разом не проживають, спільного
господарства не ведуть, шлюбно-сімейні
відносини не підтримують. Позивач
ОСОБА_1 зазначала, що сім'ю зберегти не
бажає, строк на примирення не потрібен.
Після розірвання шлюбу позивач ОСОБА_1
просила залишити їй прізвище «ОСОБА_1».
Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу є
неможливим, а тому позов підлягає
Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного
кодексу України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивачка ОСОБА_1 просила залишити їй
прізвище «ОСОБА_1», а тому суд залишає
прізвище позивачці після розірвання
Керуючись ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 88, 213, 215, 218, 224-228
ЦПК України, суд -
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 15 липня 2006 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану по м. Лубни Лубенського
міськрайонного управління юстиції
Полтавської області, актовий запис №
Прізвище позивачки ОСОБА_1 після
розірвання шлюбу - ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
осіб, які брали участь у справі, під час
проголошення судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.