Справа № 344/7834/13-ц
Провадження № 22-ц/779/19/2014
Головуючий у 1 інстанції Бабій О.М.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Ковалюка Я.Ю., Шишка
А.І.

секретаря Вилки І.В.

з участю
представника апелянта - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 23 травня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень звернувся з поданням
про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
зобов'язань згідно рішення
Надвірнянського районного суду від 13
грудня 2010 року.

Заявник обґрунтував подання тим, що
ОСОБА_3 не виконав рішення суду про
стягнення з нього заборгованості, в
тому числі шляхом звернення стягнення
заборгованості на предмет іпотеки.
Виконавче провадження відкрито 10
березня 2011 року на підставі
виконавчого листа від 18 лютого 2011 року,
однак заборгованість в сумі 5 150 364, 36
гривень боржником не сплачено та не
надано жодних відомостей щодо її
погашення, що унеможливлює виконання
рішення суду. У зв'язку із зазначеним
заявник вважає, що є підстави для
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 23 травня 2013 року подання
задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_3
у праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа до
виконання ним зобов'язань за рішенням
Надвірнянського районного суду від 13
грудня 2010 року.

На дану ухвалу ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, просить її скасувати.

Апелянт в скарзі зазначає, що
застосування обмеження виїзду за
кордон в цивільному судочинстві є
незаконним та не підлягає
застосуванню. ЗУ «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» не передбачено обмеження у
виїзді боржника, якщо його зобов'язання
перед кредитором (стягувачем)
забезпечені заставою. Кредитні
зобов'язання, які є предметом спору в
даній справі забезпечені іпотекою
нерухомого майна - нежитловим
приміщенням по АДРЕСА_1 згідно
іпотечного договору, укладеного між
ним та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». При
цьому на дане приміщення як предмет
іпотеки звернуто стягнення у
виконавчому провадженні головним
державним виконавцем, приміщення
описане та арештоване.

Підставою для обмеження боржника у
виїзді за межі України є ухилення від
виконання судового рішення або вимог
державного виконавця. Однак державним
виконавцем не подано жодного доказу
про його ухилення від виконання
зобов'язання погасити перед Банком
заборгованість.

Суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини справи, допустив порушення
норм матеріального та процесуального
права та постановив незаконну ухвалу,
якою протиправно обмежив його
конституційні права.

Вислухавши представника апелянта, який
вимоги скарги підтримав, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що скаргу необхідно задоволити.

Постановляючи ухвалу про задоволення
подання головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції суд
першої інстанції зазначив, що
тимчасове обмеження боржника
необхідне для виконання рішення суду, з
метою захисту прав стягувача і
виконання рішення суду без
застосування зазначеного заходу є
неможливим.

Судом встановлено, що постановою
Головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції в Івано-Франківській області
Гундяка Т.Д. від 10 березня 2011 року
відкрито виконавче провадження по
виконання виконавчого листа, виданого
18 лютого 2011 року про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» 5 150 364, 36 гривень заборгованості
за Генеральною кредитною угодою, в тому
числі шляхом звернення стягнення
заборгованості на предмет іпотеки.

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується при виконанні судових
рішень, ухвалених зокрема, за позовами,
що випливають із кредитних
правовідносин, у порядку,
передбаченому статтею 11 Закону України
«Про виконавче провадження» та статтею
377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Вирішуючи подання державного
виконавця про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 ЗУ
«Про виконавче провадження» N 606-XIV,
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Суд першої інстанції
повинен був взяти до уваги, що ухилення
- це навмисне чи інше свідоме
невиконання обов'язків, особа, яка має
невиконані зобов'язання, не може
вважатись винною в ухиленні, поки не
буде доведено протилежне. Задоволення
подання можливе лише за умови
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання, а не лише за
наявність невиконаного зобов'язання,
чи дійсно особа свідомо не виконувала
належні до виконання зобов'язання у
повному обсязі або частково.

Суд першої інстанції не звернув
уваги, що у поданні державним
виконавцем не зазначено доказів про
навмисне чи інше свідоме невиконання
боржником обов'язків, помилково, за
обставин на які посилався державний
виконавець, обмежив право ОСОБА_3
у праві виїзду за межі України.

У зв'язку з тим, що ухвала судом
першої інстанції постановлена з
порушенням норм процесуального права,
вона підлягає скасуванню з
постановленням нової ухвали про
відмову у задоволення подання
головного державного виконавця.

Керуючись ст. 11, 12 ЗУ «Про
виконавче провадження» ст. ст. 218, 307,
312-315, 377-1 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 23 травня 2013 року скасувати та
постановити нову.

В задоволенні подання Головного
державного виконавця про тимчасове
обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням Надвірнянського районного
суду від 13 грудня 2010 року відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий Р.Й.
Матківський

Судді Я.Ю. Ковалюк

А.І. Шишко