Провадження № 22-ц/779/169/2014
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді
Фединяка В.Д.

суддів:
Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.

секретаря
Гавриляк Є.М.

з участю
ОСОБА_2 його представника

ОСОБА_3

представника
ПАТ «Укрсиббанк» Матвійчука М.З.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав
споживачів та визнання правочину
неукладеним за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського
міського суду від 29 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з зазначеним позовом і зазначав, що
03 серпня 2006 року строком до 03 серпня 2017
року з Акціонерним комерційним
Інноваційним банком «Укрсиббанк»
уклав кредитний договір №0,
згідного якого він отримав кредит у
формі не відновлювальної кредитної
лінії у розмірі 79 900 швейцарських
франків. Посилаючись на те, що
відповідач не надав інформацію про
умови кредитування та орієнтовану
сукупну вартість кредиту, умови
кредитного договору є несправедливими,
просив визнати кредитний договір
неукладеним.

Рішенням Івано-Франківського
міського суду від 29 листопада 2013 року
відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні
позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення з ухваленням
нового про задоволення позову,
вказуючи на те, що суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини справи, дав
неправильну оцінку поданим доказам,
допустив порушення норм матеріального
і процесуального права й ухвалив
помилкове рішення. На думку апелянта,
суд не врахував того, що примірник
кредитного договору він отримав в день
підписання договору, а тому не міг
належи чином ознайомитись з його
умовами, що призвело до порушення його
права як споживача фінансових послуг.
Крім того, відповідачем не виконано
умов договору про передачу йому 79 9000
швейцарських франків.

У судовому засіданні ОСОБА_2
підтримав доводи апеляційної скарги,
просить задовольнити цю скаргу.

Представник ПАТ «УкрСиббанк»
апеляційну скаргу не визнав, вважає
рішення суду законним та
обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову
ОСОБА_2 у задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що між
сторонами укладений кредитний договір
з дотриманням вимог закону, позивачем
виконується цей договір, в момент
підписання зазначеного кредитного
договору останній був ознайомлений з
усіма умовами договору і перед
підписанням цього договору, позивач
відповідно п. 2 ст.11 Закону України «Про
захист прав споживачів» отримав
інформаційний лист про умови
кредитування, і міг обирати або не
погоджуватись на певні умов, однак
цього не зробив.

Висновок суду відповідає вимогам
закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Належною формою кредитного
договору на підставі ч. 1 ст. 1055 ЦК
України є письмова форма. Наслідком
недодержання письмової форми такого
договору є його нікчемність (ч. 1 ст. 218,
ч. 2 ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 11
Закону України "Про захист прав
споживачів" перед укладенням договору
про надання споживчого кредиту
кредитодавець зобов'язаний повідомити
споживача у письмовій формі про
кредитні умови, зокрема: мету, для якої
споживчий кредит може бути витрачений;
форми його забезпечення; наявні форми
кредитування з коротким описом
відмінностей ніж ними, в тому числі між
зобов'язаннями споживача; тип
відсоткової ставки; суму, на яку кредит
може бути виданий; орієнтовну сукупну
вартість кредиту та вартість послуги з
оформлення договору про надання
кредиту (перелік усіх витрат,
пов'язаних з одержанням кредиту, його
обслуговуванням та поверненням,
зокрема таких, як адміністративні
витрати, витрати на страхування,
юридичне оформлення тощо).

Відповідно до абз. 2 п. 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 6
листопада 2009 року N 9 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними"
нікчемний правочин є недійсним через
невідповідність його вимогам закону та
не потребує визнання його таким судом.

Згідно з п. 14 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
у яких роз'яснено, що при вирішенні
спорів про визнання кредитного
договору недійсним суди мають
враховувати вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
зокрема ЦК (ст. ст. 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), ст.
ст. 18 - 19 Закону України "Про захист прав
споживачів". Суди повинні
розмежовувати кредитний договір, який
є недійсним у силу закону (нікчемний)
або може бути визнаний таким у судовому
порядку (оспорюваний) з підстав,
встановлених ч. 1 ст. 215 ЦК, та кредитний
договір, який є неукладеним (не
відбувся), що не може бути визнаний
недійсним, зокрема, у випадку, коли
сторони в належній формі не досягли
згоди щодо хоча б з однієї з його
істотних умов або зміст яких неможливо
встановити, виходячи з норм чинного
законодавства (ст. ст. 536, 638, 10561 ЦК).

Як вбачається з матеріалів справи
і встановлено судом, 03 серпня 2003 року
строком до 03 серпня 2017 року між
сторонами був укладений кредитний
договір № згідно умов якого
позивач отримав кредит у сумі 79 900
швейцарських франків у формі не
відновлювальної кредитної лінії в
іноземній валюті з процентною ставкою
8,99% річних протягом тридцяти
календарних днів розраховуючи з дати
видачі кредиту(а.с.8).

Відповідно даних, які містяться у
заявах позивача та розрахунку про
сплату заборгованості за кредитним
договором (а.с.35-47) останній отримав
кошти за кредитним договором,
сплачував кредит і визнавав умови
цього договору.

За таких обставин, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, відмовивши ОСОБА_2 у
задоволенні позову, так як ним
відповідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України не
доведено, що сторони в належній формі
не досягли згоди істотних умов
кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду викладених в оскаржуваному
рішенні, тому не можуть бути підставою
для скасування по суті правильного
рішення суду лише з одних формальних
міркувань.

Колегія суддів вважає
оскаржуване рішення по суті правильним
і таким, що ухвалене з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права. Підстав для скасування цього
рішення, за доводами апеляційної
скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити. Рішення Івано-Франківського
міського суду від 29 листопада 2013 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
І.В.Бойчук

Л.В.Ясеновенко