АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1204/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/122/14
Головуючий у 1-й інстанції Стрельченко
Доповідач Чічіль В. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Триголова В.М.,

за участю секретаря: Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Новосанжарського
районного суду Полтавської області від
18 листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Решетилівської
районної державної адміністрації
Полтавської області, Решетилівської
селищної ради Полтавської області,
виконавчого комітету Решетилівської
селищної ради Полтавської області,
Решетилівського районного сектору
Управління державної міграційної
служби в Полтавській області,
управління державного казначейства у
Полтавській області, товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агротехсервіс", комунального
підприємства "Бюро містобудування та
технічної інвентаризації"
Решетилівського району, селищного
голови Решетилівської селищної ради
Полтавської області Кузьменка
Володимира Вікторовича, треті особи:
управління майном Полтавської
обласної ради, орган приватизації
державного житлового фонду при
виконкомі Решетилівської селищної
ради Полтавської області, управління
державної казначейської служби
України у Решетилівському районі
Полтавської області, про визнання
незаконною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1
звернулись до суду з позовом, у якому
зазначали, що у червні 1989 року отримали
у користування квартиру АДРЕСА_1, проте
не можуть її приватизувати, оскільки
весь будинок передано у 2007 році у
приватну власність ТОВ
«Агротехсервіс» на підставі рішення
Решетилівської селищної ради №303 від 23
серпня 2007 року.

До цього, на підставі рішення виконкому
Решетилівської ради народних
депутатів №152 від 24 липня 1991 року
будинки, що стояли на балансі
Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства
(правонаступника ТОВ «Агротехсервіс»)
передавались у власність підприємства.

Вважали, що приватизація квартири
проведена з порушенням ч. 9 ст. 9 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» та ч. 2 ст. 3 Закону
України «Про приватизацію майна
державних підприємств», оскільки
квартира АДРЕСА_1 станом на 24 липня 1991
року не перебувала на балансі
Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства.

З урахуванням уточнень позовних вимог,
просили:

- зобов'язати виконком
Решетилівської селищної ради до 12:00
год. наступного дня після оголошення
судового рішення, зареєструвати у
Решетилівському районному секторі
Управління в Полтавській області
державної міграційної служби
документи щодо реєстрації позивачів по
АДРЕСА_1, рішення у цій частині
допустити до негайного виконання;

- зобов'язати Решетилівський
районний сектор Управління в
Полтавській області державної
міграційної служби в день реєстрації
документів Решетилівської селищної
ради провести їх реєстрацію по
АДРЕСА_1, рішення у цій частині
допустити до негайного виконання;

- визнати частково незаконним і
скасувати рішення виконкому
Решетилівської селищної ради №303 від 23
серпня 2007 року у частині реєстрації
права приватної власності на квартири
і житлові будинки з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1;

- визнати незаконним та скасувати
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 21 вересня 2007 року,
видане Решетилівською селищною радою
на 4-х квартирний житловий будинок по
АДРЕСА_1;

- зобов'язати КП «Бюро технічної
інвентаризації Решетилівського
району» протягом 2-х днів після
набрання рішенням суду законної сили
скасувати реєстрацію права власності
ТОВ «Агротехсервіс» на 4-х квартирний
житловий будинок по АДРЕСА_1;

- визнати незаконною
бездіяльність виконкому
Решетилівської селищної ради щодо
відмови розглянути питання про надання
позивачам права на приватизацію
квартири АДРЕСА_1;

- визнати незаконною
бездіяльність виконкому
Решетилівської селищної ради щодо
відмови прийняти рішення про взяття на
баланс АДРЕСА_1, як житловий об'єкт
комунальної власності;

- зобов'язати ТОВ «Агротехсервіс»
наступного дня після оголошення
судового рішення передати на баланс
Решетилівської селищної ради чи
виконкому Решетилівської селищної
ради будинок по АДРЕСА_1, допустити
негайне виконання рішення у цій
частині,

- зобов'язати виконком
Решетилівської селищної ради протягом
10 днів після набрання рішення законної
сили прийняти рішення про надання їм
права на безкоштовну приватизацію
квартири АДРЕСА_1 та приватизацію
земельної ділянки, площею 600,0 кв. м, яка
відноситься до земель житлової
забудови і сільськогосподарського
призначення;

- стягнути з виконкому
Решетилівської селищної ради завдану
моральну шкоду у сумі 16 000,00 грн.

Ухвалою Новосанжарського
районного суду Полтавської області від
29 жовтня 2013 року провадження у частині
позовних вимог щодо зобов'язання
виконкому Решетилівської селищної
ради Управління в Полтавській області
державної міграційної служби провести
реєстрацію позивачів та допустити у
цій частині рішення до негайного
виконання закрито.

Рішенням Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 18
листопада 2013 року у задоволенні позову
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційному порядку рішення
місцевого суду оскаржено ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, в апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення і неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просить
зазначене рішення суду першої
інстанції скасувати, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що 28
лютого 1994 року організацією орендарів
Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства
придбано у Фонду комунального майна
області, зокрема, житловий будинок по
АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Решетилівської селищної ради
Полтавської області від 27 квітня 2007
року змінено адресу 4 квартирного
житлового будинку АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 15).

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Решетилівської селищної ради
№303 від 23 серпня 2007 року, зареєстровано
право власності ТОВ «Агротехсервіс» на
4 квартирний житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 178).

21 вересня 2007 року Решетилівська
селищна рада на підставі рішення ради
№303 від 23 серпня 2007 року видала ТОВ
«Агротехсервіс» свідоцтво про право
власності на чотирьохквартирний
житловий будинок АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 16).

23 вересня 2007 року КП «Бюро
містобудування та технічної
інвентаризації Решетилівського
району» провело державну реєстрацію
права власності ТОВ «Агротехсервіс» на
зазначений житловий будинок (т. 1 а.с. 17).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог щодо визнання частково
незаконними та скасування рішення
виконкому, місцевий суд вірно виходив з
того, що дане рішення прийнято на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, встановлений законом, а тому
відсутні підстави для визнання
незаконним та скасування свідоцтва про
право власності позивача на спірний
житловий будинок та скасування
державної реєстрації у органах БТІ.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має
право звернутись до суду за захистом
свого особистого немайнового права або
майнового права та інтересу у
визначені цією статтею способи. Суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України що суд
визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом місцевого самоврядування, якщо
він суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

У даному випадку, позивачі звертаючись
до суду з позовом, у якому просили суд
фактично відновити порушене право на
безоплатну приватизацію житла, шляхом
визнання недійсними рішення виконкому
про реєстрацію права власності та
інших похідних вимог, пов'язаних з
виникненням права власності ТОВ
«Агротехсервіс» на спірний об'єкт
нерухомості.

Частиною 5 ст. 5 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» кожний громадянин України має
право приватизувати займане ним житло
безоплатно у межах номінальної
вартості житлового чеку або з
частковою доплатою один раз.

Позивачами пред'явлені вимоги щодо
визнання бездіяльності виконкому у
відмові розглядати питання про надання
права на приватизацію квартири
АДРЕСА_1.

У свою чергу, стосовно законності
відмови органу приватизації
державного житлового фонду при
виконкомі Решетилівської селищної
ради ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у приватизації
житла, у якому останні проживають, що
міститься у листі від 17 вересня 2007 року
(т. 1 а.с. 22), вимог позивачами не
заявлялось.

Слід зазначити, що визнання
незаконними та скасування рішення
виконкому селищної ради не має
наслідком автоматичне виникнення у
позивачів права безоплатної
приватизації спірної квартири.

Відповідно до підпункту 10 п. б ст. 30
Закону України "Про місцеве
самоврядування", в редакції, чинній на
момент прийняття виконкомом
оспірюваного рішення №303 від 23 серпня
2007 року, до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належить облік та реєстрація
відповідно до закону об'єктів
нерухомого майна незалежно від форм
власності.

Як убачається з матеріалів справи, що
рішення виконавчого комітету
Решетилівської селищної ради №303 від 23
серпня 2007 року приймалось після зміни
адрес будинків, які належали ТОВ
«Агротехсервіс» на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу від
28 лютого 1994 року.

Таким чином, реєстрація права
власності ТОВ «Агротехсервіс» на
спірний будинок пов'язується не з
виникненням у товариства право
власності, а, фактично, є
перереєстрацією існуючих
правомочностей у зв'язку зі зміною
адреси.

Разом з тим, як вірно встановлено
місцевим судом, що договір
купівлі-продажу від 28 лютого 1994 року у
визначеному законом порядку не
визнавався недійсним.

Таким чином, підстави для висновку щодо
невідповідності оскаржуваного
рішення селищної ради вимогам закону
не вбачається, а тому відсутні підстави
й для скасування свідоцтва про права
власності та державної реєстрації
права власності ТОВ «Агротехсервіс» на
майно.

Крім того, позивачами не доведено, що
прийняттям виконавчим комітетом
Решетилівської селищної ради рішення
№303 від 23 серпня 2007 року порушуються їх
права.

За змістом ч. 1 ст. 118 Земельного Кодексу
України громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Частинами 10, 11 ст. 118 ЗК України
передбачено можливість оскарження до
суду відмови органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення клопотання без розгляду,
а також можливість у такому випадку
вирішити питання передачі земельної
ділянки у власність в судовому
порядку.

Рішення про відмову у передачі
земельних ділянок у власність або
залишення клопотання без розгляду
Решетилівська селищна рада
Полтавської області не ухвалювала.

Разом з тим, матеріали справи містять
рішення селищної ради від 20 вересня 2013
року про надання дозволу ОСОБА_1 на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі для
передачі у приватну власність,
розміром 0,06 га, для ведення особистого
селянського господарства у АДРЕСА_1 (т. 1
а.с. 179).

Тому, звернення позивачів до суду з
вимогою про зобов'язання
Решетилівської селищної ради
Полтавської області надати ОСОБА_2,
ОСОБА_1 право безкоштовної
приватизації земельної ділянки по
АДРЕСА_1 є передчасним.

З урахуванням вказаних вище обставин
справи, місцевий суд дійшов
правильного висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають та ухвалив законне і
обґрунтоване рішення про відмову в
позові.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що спірний житловий будинок не
включався у План приватизації
Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства
та не відчужувався за договором
купівлі-продажу від 28 лютого 1994 року, у
свою чергу, апелянти вказують на те, що
організацією орендарів
Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства,
правонаступником якого є ТОВ
«Агротехсервіс», не виконано вимог
закону щодо проведення за згодою
мешканців житлових будинків
приватизації квартир.

Стверджуючи у апеляційній скарзі про
те, що за договором купівлі-продажу від
28 лютого 1994 року відчужувався інший не
3-х квартирний будинок, разом з тим, у
доповненнях до позовних вимог (т. 1 а.с.
137), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вказували на те, що
четверте приміщення є нежитловим та
відомостей про його переведення у
житловий фонд їм невідомо.

Характерно, що будь-якого технічного
паспорту на 3-х квартирний будинок по
АДРЕСА_1, що виготовлявся до прийняття
селищною радою оскаржуваних рішень,
жодною зі сторін не надано.

Таким чином, у порушення вимог ст. 10, 60
ЦПК України, апелянти не обґрунтували
та не надали належних та допустимих
доказів того, що будинок АДРЕСА_1, у
якому зареєстровано їх місце
проживання, раніше не перебував на
балансі Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства
та не відчужувався Фондом комунального
майна області за договором
купівлі-продажу від 28 лютого 1994 року.

Решта доводів апеляційної скарги
стосується законності дій селищного
голови Кузьменка В.В., позовних вимог
щодо чого не заявлялось та які не були
предметом розгляду суду першої
інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла до висновку, що місцевий суд на
підставі встановлених у справі
обставин вірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що регулюють спірні правовідносини,
ухвалив рішення, яке відповідає закону.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 18
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
Чічіль В.А.

Судді:
Кузнєцова О.Ю.

Триголов В.М.

З оригіналом згідно:

суддя
Чічіль В.А.