Справа № 701/2258/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в особі:
головуючого Гал Л. Л., при секретарі
Боротей А.Е., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Берегово справу
за поданням головного державного
виконавця відділу ДВС Берегівського
районного управління юстиції Хвуст
Р.Ю., погоджене в.о. начальника відділу
ДВС Берегівського РУЮ, про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
боржника ОСОБА_2,

встановив:

Головний державний виконавець відділу
ДВС Берегівського районного
управління юстиції Хвуст Р.Ю.
звернулася в суд з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон боржника ОСОБА_2 вказавши, що на
виконанні у відділі ДВС знаходиться
виконавче провадження по примусовому
виконанню судового наказу №701/2258/12,
виданого 18.10.2012 року Берегівським
районним судом, про стягнення з ОСОБА_2
в користь ПАТ «Закарпатгаз» 1541,29 грн.
боргу. Вказане рішення боржником не
виконується, часткових виплат ним не
проведено, боржник ухиляється від
виконання судового наказу. З метою
всебічного та своєчасного виконання
вказаного рішення суду, головний
державний виконавець просив суд
встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду за кордон боржника ОСОБА_2.

Головний державний виконавець Хвуст
Р.Ю. в судове засідання не з'явилася,
згідно подання просила розглянути
справу розглянути без її участі.

Вивчивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

Судовим наказом Берегівського
районного суду від 10.09.2012 року стягнуто
з ОСОБА_2 в користь ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Закарпатгаз» в особі Берегівської
філії ПАТ «Закарпатгаз» 1433,99 грн. боргу
за спожитий природний газ та 107,30 грн.
судового збору (а.с. 12). Судовий наказ
набрав законної сили та був виданий
стягувачу.

Постановою державного виконавця від
07.08.2013 року було відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа (а.с. 20).

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Однак, головним державним виконавцем
Хвуст Р.Ю. не представлено доказів на
підтвердження того, що боржник ОСОБА_2
належним чином повідомлявся про
наявність щодо нього відкритого
виконавчого провадження та
необхідність сплати ним боргу і дійсно
ухиляється від його сплати, а також, що
ним ігноруються законні вимоги
державного виконавця.

Відповідно до п.п. ґ п. 11.1.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України №512/5 від
02.04.2012 року подання щодо встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника за межі України повинно
містити, зокрема підтвердження факту
ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань.

Згідно ч. 5 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові і відповідно до ч. 1 ст. 31
цього Закону постанови про відкриття
виконавчого провадження або відмову у
відкритті виконавчого провадження, про
повернення виконавчого документа
стягувачу відповідно до статті 47 цього
Закону, повинні надсилатися
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

В матеріалах подання відсутні докази
на підтвердження факту отримання
боржником ОСОБА_2 постанови про
відкриття виконавчого провадження, а
також отримання ним викликів
державного виконавця.

При цьому, не додано до подання
документи, які можуть підтвердити
наявність або відсутність у боржника
майна на яке можна звернути стягнення в
межах суми боргу.

Невиконання боржником зобов'язань на
даний час могло бути зумовлене
об'єктивними причинами, наприклад
внаслідок відсутності роботи,
незадовільного фінансового стану,
важкої хвороби тощо.

Також з подання не вбачається, що
боржник ОСОБА_2 повідомлявся старшим
державним виконавцем про направлення
до суду подання щодо тимчасового
обмеження у праві виїзду за кордон, що є
порушенням п. 11.1.5 Розділу ХІ
Інструкції з організації примусового
виконання рішень затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України №512/5 від
02.04.2012 року.

Таким чином, суд вважає, що подання
старшого державного виконавця про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України є
недоведеним, тому в задоволенні
подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні подання головного
державного виконавця відділу ДВС
Берегівського районного управління
юстиції Хвуст Р.Ю. про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Копію ухвали надіслати відділу ДВС
Берегівського районного управління
юстиції та сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Гал Л. Л.