04.03.2014 Справа № 756/2520/14-ц
унікальний №756/2520/14-ц
провадження № 6/756/141/14
УХВАЛА

04 березня 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Яковлєвому О.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві заяву державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції в м. Києві Ковальчук Т.П. про
встановлення способу та порядку
виконання рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 30.08.2010 року в
справі за позовом ВАТ «Державний
ощадний банк України» в особі
Черкаського обласного управління ВАТ
«Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

встановив:

Рішенням Оболонського районного
суду м. Києва від 30.08.2010 року стягнути з
ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний
ощадний банк України» в особі
Черкаського обласного управління ВАТ
«Ощадбанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 524722 грн.
65 коп. та звернуто стягнення на
заставлене майно - легковий автомобіль
марки «Lexus», колір чорний, модель GX470,
реєстраційний номер НОМЕР_1, рік
випуску 2007, номер шасі (кузова рами)
НОМЕР_2, що належить на праві власності
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3 від 03.04.2007 року.

17 лютого 2014 року державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції в м. Києві
Ковальчук Т.П. звернувся до суду з
заявою про встановлення способу і
порядку виконання вказаного рішення
посилаючись на те, що транспортні
засоби, зареєстровані за боржником,
перебувають у розшуку, інформація щодо
банківських рахунків та місця роботи
боржника відсутня. Згідно відповіді
БТІ за боржником зареєстровано
квартиру АДРЕСА_1, право користування
якою мають неповнолітні діти, проте
листом Оболонської РДА у м. Києві від 09
грудня 2013 року повідомлено, що 04
листопада 2013 року комісією з питань
захисту прав дитини прийнято рішення
про відмову у наданні дозволу на
відчуження вказаного нерухомого майна.

У зв'язку з цим заявник, посилаючись на
п. 4.5.9 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02 квітня 2012 року №
512/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 02 квітня 2012 року за №
489/20802, просить встановити спосіб та
порядок виконання вказаного рішення
суду, виклавши резолютивну частину
рішення наступним чином: стягнути з
ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний
ощадний банк України» борг у розмірі
526542 грн. 65 коп. шляхом звернення
стягнення на нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_2

В судове засідання державний
виконавець та боржник не з'явилися, про
дату, час та місце розгляду заяви
повідомлялися належним чином.

Державний виконавець надіслав до
суду заяву, в якій просить розглядати
вказану заяву без його участі.

Представник стягувача в судовому
засіданні проти задоволення подання
заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи,
надані матеріали виконавчого
провадження, прийшов до висновку, що
заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів виконавчого провадження
№ 39097018 вбачається, що 26 липня 2013 року
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції в м. Києві відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-2342, виданого 20 жовтня 2010 року
Оболонським районним судом м. Києва про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі Черкаського обласного
управління ВАТ «Ощадбанк»
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 526542 грн. 65 коп. та звернення
стягнення на заставлене майно -
легковий автомобіль марки «Lexus», колір
чорний, модель GX470, реєстраційний номер
НОМЕР_1, рік випуску 2007, номер шасі
(кузова рами) НОМЕР_2, що належить на
праві власності ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3 від 03.04.2007
року.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України
за наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

З аналізу ст.373 ЦПК України вбачається,
що суд може змінювати чи встановлювати
спосіб і порядок виконання рішення
тільки у виняткових випадках та за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо).

Посилання державного виконавця на п.4.5.9
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, як на підставу
задоволення своєї заяви, є
необгрунтованим, оскільки вказаним
пунктом регулюється порядок передачі
на реалізацію нерухомого майна, право
власності на яке або право
користування яким мають діти. Проте, як
вбачається з рішення суду, а саме його
резолютивної частини, згідно якої
видано виконавчий лист, який перебуває
на виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ у
м. Києві, суд звернув стягнення саме на
рухоме майно боржника - автомобіль.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного суду України № 14 від 18.12.2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі» резолютивна частина повинна
мати вичерпні, чіткі, безумовні й
такі, що випливають зі встановлених
фактичних обставин, висновки по суті
розглянутих вимог і залежно від
характеру справи давати відповіді на
інші питання.

Державний виконавець фактично просить
змінити резолютивну частину рішення та
викласти її в іншій редакції, тоді як
вказане рішення приймалося судом в
межах заявлених вимог, позовні вимоги
про звернення стягнення на квартиру
позивачем не заявлялися і судом
відповідно не з'ясовувалися всі
необхідні обставини для ухвалення
такого рішення.

Крім того, відповідно до п. 4.5
Інструкції з організації примусового
виконання рішень реалізація майна, на
яке звернено стягнення, здійснюється
відповідно до вимог статті 62 Закону
України «Про виконавче провадження», а
відповідно до ст. 20 Закону України «Про
заставу» реалізація заставленого
майна, на яке звернено стягнення,
провадиться державним виконавцем на
підставі виконавчого листа суду або
наказу господарського суду, або
виконавчого напису нотаріусів у
встановленому порядку, якщо інше не
передбачено цим Законом чи договором.

Доказів неможливості реалізації у
відповідності до встановленого
вказаними законами порядку рухомого
майна боржника, на яке звернуто
стягнення за рішенням суду, державним
виконавцем до заяви не додано.
Матеріали виконавчого провадження,
надані державним виконавцем, таких
доказів також не містять.

Будь-які обставини, передбачені ст. 373
ЦПК України, які б були підставою для
зміни способу і порядку виконання
рішення суду, відсутні.

Крім того, в матеріалах виконавчого
провадження міститься витяг з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна та з Державного
реєстру іпотек, з якого вбачається, що
квартира АДРЕСА_1 передана в іпотеку
ПАТ «Укргазбанк» і обтяження квартири
іпотекою зареєстровано 10 вересня 2010
року.

Виходячи з вищевикладеного, а
також у зв'язку з тим, що заявником не
надано доказів наявності обставин, що
утруднюють або унеможливлюють
виконання вказаного рішення у
встановленому законом порядку, у
задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 373 ЦПК
України, ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження», суд

ухвалив:

В задоволенні заяви державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції в м. Києві
Ковальчук Т.П. про встановлення способу
та порядку виконання рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 30.08.2010 року в справі за позовом ВАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі Черкаського обласного
управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості та
звернення стягнення на автомобіль
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання в 5-денний
строк з дня отримання копії ухвали
апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
М.М.
Маринченко