Справа № 525/298/14-ц
Провадження № 2/525/154/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2014 року Великобагачанський
районний суд Полтавської області в
складі: головуючого -
судді Хоролець В.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в селищі Велика Багачка
Полтавської області цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в и в:

З позову ПАТ КБ «Приватбанк»
вбачається, що відповідно до
укладеного договору №PLV0SE00000118 від
23.12.2005 року ОСОБА_1 23.12.2005 року отримала
кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Закрите акціонерне товариство
Комерційний банк «Приватбанк» є
правонаступником прав та обов'язків
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк», у
зв'язку з чим на підставі рішення
загальних зборів акціонерів від 30.04.2009
року змінено найменування позивача з
Закритого акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» на
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Приватбанк», про що
зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ
«Приватбанк». 17.07.2009 року проведено
державну реєстрацію вказаних змін
(номер запису в ЄДРПОУ 8006727).

Договором передбачено порядок та
умови погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплата
нарахованих з період користування
кредитом відсотків, комісії за
користування кредитом та інших витрат.

Позивач зазначає, що свої
зобов'язання за кредитним договором
виконав в повному обсязі, а саме надав
відповідачу кредит у розмірі,
встановленому кредитним договором.
Відповідач ОСОБА_1 не надала своєчасно
банку грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору, що має
відображення у розрахунку
заборгованості за договором №PLV0SE00000118
від 23.12.2005 року. Наданий час
відповідачка продовжує ухилятись від
виконання зобов'язання і
заборгованість за договором №PLV0SE00000118
від 23.12.2005 року не погашає, що є
порушенням законних прав ПАТ КБ
«Приватбанк».

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1
не виконала умов кредитного договору і
не повертала отриманих кредитних
коштів відповідно до умов договору, у
зв'язку з чим станом на 27.02.2014 року
виникла заборгованість в сумі 30086 грн.38
коп., яка складається з наступного: 1571
грн.85 коп. - заборгованість за кредитом;
585 грн.00 коп. - заборгованість по комісії
за користування кредитом; 10742 грн. 80 коп.
- заборгованість по процентам за
користування кредитом; 17186 грн. 73 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Посилаючись на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань по кредитному
договору та на норми ст.ст. 526,527 ЦК
України, позивач ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом, в якому
просило стягнути з ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором
№PLV0SE00000118 від 23.12.2005 року в сумі 30086 грн.38
коп., яка складається з наступного: 1571
грн.85 коп. - заборгованість за кредитом;
585 грн.00 коп. - заборгованість по комісії
за користування кредитом; 10742 грн. 80 коп.
- заборгованість по процентам за
користування кредитом; 17186 грн. 73 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

В судове засідання 14.04.2014 року
представник позивача ПАТ КБ
«Приватбанк» Ребрик С.М. подала заяву
про підтримання позовних вимог в
повному обсязі та про розгляд справи на
підставі письмових доказів (а.с.31).

Відповідач ОСОБА_1 (як встановлено
судом, пісно укладення шлюбу і на час
отримання кредиту мала прізвище
ОСОБА_1) в судове засідання 14.04.2014 року
подала заяву про розгляд справи на
підставі наявних матерів справи, в якій
також просила застосувати положення ч.3
ст.551 ЦК України, з урахуванням її
скрутного матеріального становища
зменшити розмір нарахованої пені з 17186
грн.73 коп. до тіла кредиту (а.с.32).

Суд вирішив можливим розглянути справу
у відсутність сторін, на підставі
наявних у справі доказів, при цьому
керуючись положеннями ст.197 ЦПК України
та Рішення Конституційного Суду
України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа
про фіксування судового процесу
технічними засобами).

Суд, вивчивши та проаналізувавши
матеріали справи і давши їм належну
оцінку, приходить до висновку, що позов
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено, що відповідно
до укладеного договору №б/н від 25.04.2008
року у формі Умов і правил надання
банківських послуг, ОСОБА_1 23.12.2005 року
отримала кредит у розмірі 3000 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом
(а.с.8,9-12).

Пунктами 1-7 укладеного кредитного
договору №PLV0SE00000118 від 23.12.2005 року
встановлено порядок здійснення
розрахунків за кредитом та
відповідальність сторін, зокрема,
відповідача за несвоєчасне погашення
кредитних платежів за даним кредитним
договором; також, встановлено право
банку здійснювати нарахування
процентів за користування кредитом,
комісії за користування кредитом та
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором (а.с.а.с.6-7).

Предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Згідно п.3 укладеного кредитного
договору №PLV0SE00000118 від 23.12.2005 року,
позичальник зобов'язаний погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його користування, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором (а.с.а.с.6-7).

Відповідно до п.3.1 укладеного
кредитного договору №PLV0SE00000118 від
23.12.2005 року, при порушенні
позичальником терміну повернення
кредиту, позичальник зобов'язується
сплачувати банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 8,63% в
місяць від суми залишку непогашеного
кредиту (а.с.6).

Також, згідно п.3.1 укладеного
кредитного договору №PLV0SE00000118 від
23.12.2005 року, у разі невчасної сплати
заборгованості по відсотках і комісії
банк має право нарахувати, а
позичальник зобов'язується сплатити
банку пеню у розмірі 0,15% від суми
непогашеної заборгованості за кожний
день прострочення (а.с.6).

З розрахунку заборгованості по даному
кредитному договору, що наданий
позивачем у справі вбачається, що
ОСОБА_1 не виконує свої зобов'язання за
кредитним договором і станом на 27.02.2014
року має заборгованість за кредитним
договором №PLV0SE00000118 від 23.12.2005 року в
сумі 30086 грн.38 коп., яка складається з
наступного: 1571 грн.85 коп. -
заборгованість за кредитом; 585 грн.00
коп. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 10742 грн. 80 коп. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 17186 грн. 73 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором (а.с.а.с.4-5).

Після розірвання шлюбу 14.01.2008 року з
ОСОБА_5 ОСОБА_1 уклала шлюб 13.08.2010 року з
ОСОБА_2, внаслідок чого змінила своє
прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1»
(а.с.а.с.20-24).

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно умов договору та
вимог Цивільного кодексу.

Відповідно до положень ст.599 ЦК
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до вимог ст.1054 ЦК
України, за кредитним договором
кредитодавець зобов'язується надати
грошові кошти позичальнику в розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України).

Порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) - (ст.610 ЦК
України).

У відповідності до вимог ст.611 ЦК
України, у разі порушення зобов'язання
наступають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

Договір є обов'язковим для
виконання (ст.629 ЦК України).

Суд приймає до уваги розрахунок
заборгованості відповідача ОСОБА_1 по
кредитному договору (яка була станом на
27.02.2014 року), оскільки вона узгоджується
з наявним кредитним договором
№PLV0SE00000118 від 23.12.2005 року, матеріалами
справи в їх сукупності і їм не
суперечить.

Між тим, відповідач у справі ОСОБА_1
подала заяву про зменшення розміру
неустойки (пені) згідно положень ч.3
ст.551 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України -
розмір неустойки (штрафу, пені) може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків та
за наявності інших обставин, які мають
значення.

З розрахунку заборгованості за
кредитним договором вбачається, що
розмір пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором нарахований в
сумі 17186 грн.73 коп., що значно перевищує
розмір основної заборгованості по
кредитному договору.

Суд, враховуючи ці обставини та
скрутний матеріальний стан
відповідача у справі ОСОБА_1, яка має на
утриманні троє неповнолітніх дітей
приходить до висновку, що є підстави
для зменшення розміру загальної суми
пені по кредитному договору №PLV0SE00000118
від 23.12.2005 року на підставі ч.3 ст.551 ЦК
України до 1571 грн.85 коп.

Отже, позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором підлягають частковому
задоволенню.

Отже, в цілому суд приходить до
висновку, що відповідач ОСОБА_1 не
належним чином виконує умов
кредитного договору №PLV0SE00000118 від
23.12.2005 року і добровільно не сплачує
суму заборгованості по кредиту та
відсотки за користування кредитом,
тому у суду є підстави для стягнення
боргу за кредитом з відповідача у
примусовому порядку.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. З урахуванням цього,
суд вважає, що судові витрати по справі
(судовий збір) в розмірі 300 грн.86 коп.
належить стягнути з відповідача по
справі.

На підставі викладеного та
керуючись ст.526, ч.3 ст.551,
ст.ст.610,611,1048-1050,1052,1054 ЦК України,
умовами кредитного договору №PLV0SE00000118
від 23.12.2005 року, ст.ст.3,10,11,60,79,88,179,197,212-215
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
жительки АДРЕСА_1, на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50), , рахунок №3111 заборгованість
по кредитному договору №PLV0SE00000118 від
23.12.2005 року в сумі 14471 (чотирнадцять
тисяч чотириста сімдесят одну) грн. 50
коп., яка складається з наступного: 1571
грн.85 коп. - заборгованість за кредитом;
585 грн.00 коп. - заборгованість по комісії
за користування кредитом; 10742 грн. 80 коп.
- заборгованість по процентам за
користування кредитом; 1571 грн. 85 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

2. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
жительки АДРЕСА_1, на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50), , рахунок №0001 судові витрати
по справі (судовий збір) - 300 грн.86 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя -