Справа № 369/4861/13-ц Головуючий у І
інстанції Дубас Т.В.Провадження №
22-ц/780/115/14 Доповідач у 2
інстанції Березовенко Р.В.Категорія 26
УХВАЛА

Іменем України

27 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Березовенко Р.В.,

суддів: Воробйової Н.С., Верланова С.М.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 05
серпня 2013 року в справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки в рахунок
погашення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ТОВ «Кредитні
ініціативи» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки в рахунок
погашення заборгованості, оскільки
28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який в
свою чергу виступає правонаступником
АКБ «ТАС-Комерцбанк» (далі - ПАТ
«Сведбанк») та ФК «Вектор Плюс»
укладено Договір факторингу.
Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору Банк
відступає Фактору свої права Вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з Боржниками, право на вимогу
якої належить Банку на підставі
Документації. З моменту відступлення
Банком Фактору прав вимоги
заборгованості від боржників, всі
гарантії, надані боржниками щодо
заборгованостей, стають дійсними для
Фактора та вважаються наданими
Фактору. Разом з правами вимоги до
Фактора переходять всі пов'язані з ними
права, зокрема права грошової вимоги
щодо нарахованих та несплачених
Боржниками процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших обов'язкових
платежів.

Разом із тим, 28.11.2012 року між TOB «ФК
«Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні
ініціативи» укладено Договір
факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2.
Договору Клієнт (TOB «ФК «Вектор Плюс»)
відступає Фактору (TOB «Кредитні
ініціативи») свої права Вимоги
заборгованості по кредитних договорам
укладених з Боржниками, право на вимогу
якої належить Клієнту на підставі
Документації. З моменту відступлення
Клієнтом Фактору прав вимоги
заборгованості всіх боржників, всі
гарантії, надані боржниками щодо
заборгованостей, стають дійсними для
Фактора та вважаються наданими
Фактору. Разом з правами вимоги до
Фактору переходять всі пов'язані з ними
права, зокрема права грошової вимоги
щодо нарахованих та несплачених
Боржниками процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших обов'язкових
платежів. Отже, внаслідок укладення
вказаних договорів відбулася заміна
кредитора, саме TOB «Кредитні
ініціативи» набуло статусу нового
кредитора-стягувача за договором від
03.08.2007 р. № 0050/0807/71-162, позичальником
згідно якого є ОСОБА_2

03.08.2007 року Акціонерний комерційний
банк «ТАС-Комерцбанк (правонаступник -
ПАТ «Сведбанк») та фізична особа -
громадянин України ОСОБА_2, уклали
Кредитний договір № 0050/0807/71-162, з
подальшим внесення змін та доповнень.
Відповідно до умов вищевказаного
Кредитного договору, Банк
зобов'язується надати Боржнику за
Кредитним договором - Позичальникові
кредит у сумі 72000,00 доларів США, а
Відповідач зобов'язується повернути
наданий кредит і сплатити проценти за
користування в сумі, строки та на
умовах, що передбачені Кредитним
договором.

Банк належним чином виконав свої
зобов»язання. В свою чергу, Відповідач,
неналежно виконує взяті на себе
зобов'язання, чим грубо порушує істотні
умови Кредитного договору, в
результаті чого станом на 01.03.2013 р., має
прострочену заборгованість за
кредитом - 67500,00 дол. США, що за курсом
НБУ на дату розрахунку складає 539527,50
грн., заборгованість по відсотках - 36024,96
дол. США, що за офіційним курсом НБУ на
дату розрахунку складає - 287947,51 грн.

У зв'язку з систематичним порушенням
Боржником своїх обов'язків зі сплати
кредиту, відповідно до норм чинного
законодавства та діючого Кредитного
договору йому була нарахована
неустойка: пеня - 44497,10 дол. США, що по
курсу НБУ на дату розрахунку складає -
355665,32 грн.

3 метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за Кредитним
договором, Акціонерний комерційний
банк «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2, уклали
Іпотечний договір № 00505/0807/71-162-г-112,
відповідно до якого останній передав
Банку в іпотеку наступне майно:
квартиру, загальною площею 38,1 кв.м,
житловою площею 17,4 кв.м, що знаходиться
за адресою : АДРЕСА_1, що належить
іпотекодавцю на підставі Договору
купівлі-продажу квартири, що
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, 03 серпня 2007 року за
реєстром №1640, зареєстрованого в
державному реєстрі правочинів 03 серпня
2007 року, номер правочину 2260853. Сторони
оцінили вищезазначений предмет
іпотеки в 404 424,20 грн.

На виконання умов Кредитного договору
та Іпотечного договору, Відповідачу
було направлено Вимогу, а саме:
«Повідомлення про усунення порушень та
попередження про звернення стягнення
на Предмет іпотеки», але на дату
подання позовної заяви Вимога не
виконана. Таким чином, зважаючи на
невиконання Відповідачем своїх
зобов'язань стосовно умов повернення
кредиту, Позивач вправі вимагати
стягнення заборгованості по кредиту,
за відсотками, за пенею з останнього, за
рахунок предмету іпотеки.

Заочним рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 05
серпня 2013 року позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки в рахунок
погашення заборгованості задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме: квартиру, загальної площею 38,1
кв.м, житловою площею 17,4 кв.м, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить іпотекодавцю на підставі
Договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округ ОСОБА_4, 03
серпня 2007 року за реєстом №1640,
зареєстрованого в державному реєстрі
правочинів 03 серпня 2007 року, номер
правочину 2260853, на користь TOB «Кредитні
ініціативи», в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 0050/0807/71-162 від 03.08.2007 року, яка станом
на 01.03.2013 р. складає 1 183 140,33 грн., а саме:
за кредитом - 539527,50 грн., за відсотками -
287947,51 грн. та пеня - 355665,32 грн., шляхом
проведення прилюдних торгів згідно
Закону України «Про виконавче
провадження», встановивши початкову
ціну предмету іпотеки на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності
/незалежним експертом на стадії оцінки
майна.

Стягнуто з відповідача на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» витрати по сплаті судового
збору у розмірі 3441,00 грн.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що мають значення
для справи, які суд вважав
встановленими, просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, оскільки судом першої
інстанції не досліджено наданий
позивачем розрахунок заборгованості
щодо процентів за користування
кредитом, пені та штрафних санкцій.
Розрахунком підтверджується, що
позивач нарахував відсотки після
підписання договору факторингу, але
суд не перевірив наявності у позивача
ліцензії, яка б надавала право на
фінансову діяльність. Також судом не
враховані вимоги чинного
законодавства щодо терміну
нарахування пені, який становить 6
місяців, а позивач, всупереч цим
вимогам, нараховує пеню за 6 років.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
03.08.2007 року Акціонерний комерційний
банк «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник -
ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2, уклали
Кредитний договір № 0050/0807/71-162, з
подальшим внесення змін та доповнень.

Відповідно до умов вищевказаного
Кредитного договору, Банк
зобов'язуєтьс надати Боржнику за
Кредитним договором - Позичальникові
кредит у сумі 72000,00 доларів США, а
Відповідач зобов'язується повернути
наданий кредит і сплатні проценти за
користування в сумі, строки та на
умовах, що передбачені Кредитним
договором.

3 метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за Кредитним
договором 03 серпня 2007 року Акціонерний
комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» та
ОСОБА_2 уклали Іпотечний договір №
00505/0807/71-162-г-112, відповідно до якого
останній передав Банку в іпотеку майно,
а саме: квартиру, загальною площею 38,1
кв.м, житловою площею 17,4 кв.м, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить іпотекодавцю на підставі
Договору купівлі-продажу квартири, що
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, 03 серпня 2007 року за
реєстром №1640, зареєстрованого в
державному реєстрі правочинів 03 серпня
2007 року, номер правочину 2260853. Сторони
оцінили вищезазначений предмет
іпотеки в 404 424,20 гривні.

Відповідно до п.10 умов Іпотечного
договору, Іпотекодержатель набуває
право стягнення на предмет іпотеки у
будь-якому з наступних випадків: у
випадку невиконання Боржником
основного зобов'язання; у випадку
невиконання або неналежного виконання
Іпотекодавцем умов Іпотечного
договору; у інших випадках,
передбачених законодавством.

У разі порушення Боржником основного
Кредитного договору та/або порушення
Іпотекодавцем умов Іпотечного
договору, Іпотекодержатель надсилає
Іпотекодавцю та/або Боржнику письмову
вимогу про усунення порушення
Основного зобов'язання за Кредитним
договором та/або зобов'язань,
передбачених Іпотечним договором, у
тридцяти денний строк, та попередження
про звернення стягнення на Предмет
іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо
протягом встановленого строку вимога
Іпотекодержателя залишається без
задоволення, Іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
Предмет іпотеки відповідно до умов
Іпотечного договору.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
може бути здійснено Іпотекодержателем
на підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
Іпотекодержателя, шляхом позасудового
врегулювання, яким вважатиметься
застереження, що міститься у п.п. 12.3, 12.3.1
та 12.3.2 Іпотечного договору або на
підставі окремого договору, який може
бути укладений між Іпотекодавцем та
Іпотекодержателем з урахуванням вимог
чинного законодавства України.

Банк свої зобов'язання за Кредитним
договором виконав в повному обсязі,
надавши Відповідачу кредит у сумі 72000,00
доларів США.

В свою чергу відповідач належним чином
не виконував свої зобов»язання
відповідно до умов Кредитного
договору, тому утворилася
заборгованість, яка відповідно до
розрахунку станом на 01 листопада 2012
року становила 141256,80 дол.США, що за
офіційним курсом НБУ на той час
становило 1129065,80 грн. (а.с.39)

28.11.2012 р. між Публічним акціонерним
товариством «Сведбанк», який в свою
чергу виступає правонаступником
Акціонерного комерційного банку
«ТАС-Комерцбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»)
та Факторинговою компанією «Вектор
Плюс» (далі - ФК «Вектор Плюс») було
укладено Договір факторингу.

Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору Банк
відступає Фактору свої права Вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з Боржниками, право на вимогу
якої належить Банку на підставі
Документації. З моменту відступлення
Банком Фактору прав вимоги
заборгованості від боржників, всі
гарантії, надані боржниками щодо
заборгованостей, стають дійсними для
Фактора та вважаються наданими
Фактору. Разом з правами вимоги до
Фактора переходять всі пов'язані з ними
права, зокрема права грошової вимоги
щодо нарахованих та несплачених
Боржниками процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших обов'язкових
платежів.

Крім того, 28.11.2012 року між TOB «ФК «Вектор
Плюс» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» було укладено Договір
факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2.
Договору Клієнт (TOB «ФК «Вектор Плюс»)
відступає Фактору (TOB «Кредитні
ініціативи») свої права Вимоги
заборгованості по кредитних договорах
укладених з Боржниками, право на вимогу
якої належить Клієнту на підставі
Документації. З моменту відступлення
Клієнтом Фактору прав вимоги
заборгованості від боржників, всі
гарантії, надані боржниками щодо
заборгованостей, стають дійсними для
Фактора та вважаються наданими
Фактору. Разом з правами вимоги до
Фактор переходять всі пов'язані з ними
права, зокрема права грошової вимоги
щодо нарахованих та несплачених
Боржниками процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших обов'язкових
платежів.

Отже, внаслідок укладення вказаних
договорів відбулася заміна кредитора,
саме TOB «Кредитні ініціативи» набуло
статусу нового кредитора/стягувана за
договором від 03.08.2007 р. № 0050/0807/71-162,
позичальником згідно якого є ОСОБА_2,
яким було придбано заборгованість
відповідача станом на 01 листопада 2012
року в розмірі 1129065,80 грн.

Вподальшому, у зв»язку з продовженням
невиконання відповідачем своїх
зобов»язань за Кредитним договором
позивачем, як кредитором було
нараховано за період з 01 листопада 2012
року по 01 березня 2013 року
заборгованість за відсотками за
користування кредитом в розмірі 2812,50
дол.США та пеню в розмірі 3952,76 дол. США, у
зв»язку з чим загальний розмір
заборгованості відповідача станом на 01
березня 2013 року становить 148022,06 дол.
США, що за курсом НБУ на дату розрахунку
складає - 1 183 140,33 грн., з яких:
заборогваність за кредитом - 67500,00 дол.
США, що за курсом НБУ на дату розрахунку
складає 539527,50 грн., заборгованість за
відсотками - 36024,96 дол. США, що за
офіційним курсом НБУ на дату
розрахунку складає - 287947,51 грн. та пеня -
44497,10 дол. США, що по курсу НБУ на дату
розрахунку складає - 355665,32 грн.

На виконання умов Кредитного договору
та Іпотечного договору, 17 квітня
2013 року Відповідачу було направлено
Вимогу, а саме: «Повідомлення про
усунення порушень та попередження про
звернення стягнення на Предмет
іпотеки», але на дату подання позовної
заяви (28 травня 2013 року), Вимога
добровільно виконана не була.

Наведені обставини повністю
підтверджуються матеріалами справи, а
саме: свідоцтвом про державну
реєстрацію ТОВ "Кредитні Ініціативи",
свідоцтвом про реєстрацію ТОВ
"Кредитні Ініціативи" як фінансову
установу, договором факторингу від
28.11.2012 p., укладеного між ПАТ "Сведбанк"
та ТОВ "Факторингова компанія "Вектор
Плюс", договором факторингу від 28.11.2012 p.,
укладеного між ТОВ "Факторингова
компанія "Вектор Плюс" та ТОВ "Кредитні
ініціативи", Договором про передачу
прав за іпотечним договором від
28.11.2012р.; витягом з Додатку №1 до
Договору факторингу від 28.11.2012 року.;
витягом з Додатку №1 до Договору про
передачу прав за іпотечним договором
від 28.11.2012 р.; Кредитним договором;
графіком погашення платежів; Іпотечним
договором; договором купівлі-продажу
квартири; свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно
відповідача; розрахунком суми
заборгованості , повідомленням про
усунення порушень та попередження про
звернення стягнення на Предмет іпотеки
з доказами відправки ( а.с. 5-42).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, повно та всебічно
з»ясувавши всі обставини справи та
давши їм належну правову оцінку, на
думку колегії суддів, дійшов вірного
висновку, що зважаючи на невиконання
Відповідачем своїх зобов'язаннь
стосовно умов повернення кредиту,
позивач вправі вимагати стягнення
заборгованості по кредиту, за
відсотками та пенею з останнього, за
рахунок предмету іпотеки, а отже позов
є доведеним та обгрунтованим, виходячи
з наступного.

Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від
07.12.2009 року Національного Банку України
операції з валютними цінностями банки
мають право здійснювати на підставі
письмового дозволу (генеральна
ліцензія) на здійснення операцій з
валютним цінностями відповідно до
пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю». Таким чином, операція
надання банками кредитів в іноземній
валюті не потребує індивідуальної
ліцензії.

Згідно п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в яких
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 ЦК
України.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора переходять
усі права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України та умов Кредитного договору, у
разі невиконання чи несвоєчасного
виконання зобов'язання в частині
повернення кредиту та/або сплати
процентів, комісій згідно з умовами
Договору Відповідач зобов'язаний
сплатити кредитору неустойку (штраф,
пеня). Неустойка (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу
України Право на неустойку виникає
незалежно від наявності у кредитора
збитків, завданих невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини, позикодавець має право
вимагати повернення частини позики, що
залишилася, та сплати процентів,
належних йому відповідно до ст.1048 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
„Про іпотеку" майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки.

Згідно до ч. 1 ст. 33 Закону України „Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України
„Про іпотеку" звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Отже, враховуючи зазначені норми права,
висновки суду першої інстанції
викладені в рішенні, відповідають
вимогам закону та обставинам справи.

В апеляційній скарзі апелянтом не
наведено доводів, які б спростували
висновки суду, викладені в рішенні.

Що ж стосується доводів апеляційної
скарги про те, що судом не було
досліджено наданий позивачем
розрахунок заборгованості щодо
процентів за користування кредитом,
пені та штрафних санкцій, оскільки
розрахунком підтверджується, що
позивач нарахував відсотки після
підписання договору факторингу, а суд
не перевірив наявності у позивача
ліцензії, яка б надавала право на
фінансову діяльність, то вони колегією
суддів розцінюються критично.

По-перше, апелянтом не було надано
жодного розхрахунку, яким би було
спростовано розрахунок розміру
заборогованості проведений позивачем.

По-друге, право нарахування відсотків
позивачем після підписання договору
факторингу, виникло у нього на підставі
прав передбачених умовами кредитного
договору, які він отримав післі
підписання договору факторингу, і
наявність ліцензії, яка б надавала
позивачу право на фінансову діяльність
у даному випадку жодною нормою права не
передбачена, оскільки таке право
витікає безпосередньо з прав
попереднього кредитора (ст. 514 ЦК
України).

Крім того, колегія суддів вважає
такими, що не заслуговують на увагу
доводи апелянта стосовно не врахування
вимог чинного законодавства судом
першої інстанції щодо терміну
нарахування пені, який на його думку
становить 6 місяців, а позивач, всупереч
цим вимогам, нараховує пеню за 6 років,
виходячи з такого.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 258 ЦК Українидля
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або біль тривала
порівняно із загальною позовною
давність. Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (пені, штрафу).

З матеріалів справи вбачається, що
перебіг позовної давності, щодо пені
(та іншої заборгованості також), в
позивача почався з часу придбання ним
боргів відповідача, тобто з 28 листопада
2012 року, а до суду з даним позовом
позивач звернувся 28 травня 2013 року,
тобто в межах річного стороку,
передбаченого для стягнення неустойки
(пені), а отже не пропустив його.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
05 серпня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
Н.С.Воробйова

С.М.Верланов