АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Савчук М.В.,
Бреславського О.Г.

секретаря Скрипник С.В.

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Герцаївського районного суду
Чернівецької області від 4 грудня 2013
року,

встановила:

ОСОБА_1 у жовтні 2013 року звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів.

Вказував, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
укладено договір купівлі-продажу
автомобіля ВАЗ модель 21051 з номерним
знаком НОМЕР_1 10 липня 2013 року.

Зазначав, що ОСОБА_4 від імені ОСОБА_6
надано довіреність, посвідчену
приватним нотаріусом Чернівецького
міського нотаріального округу
Чернівецької області ОСОБА_5 13 квітня
2012 року, якою уповноважено ОСОБА_1
експлуатувати транспортний засіб ВАЗ
модель 21051 з номерним знаком НОМЕР_1,
продавати та інше.

Посилаючись на невиконання ОСОБА_3
зобов»язання здійснити оплату в сумі
6000 грн. у визначений строк 10 серпня 2013
року, ОСОБА_1 просив стягнути з
відповідача на користь грошові кошти в
сумі 6000 грн. та 3% річних в сумі 37 грн. 47
коп.

Рішенням Герцаївського районного суду
Чернівецької області від 4 грудня 2013
року у позові відмовлено.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить
рішення Герцаївського районного суду
Чернівецької області від 4 грудня 2013
року скасувати та

№22ц-145 2014 рік
Головуючий у І інстанції Єфтемій С.М.

Категорія: 19/20
Доповідач Половінкіна Н.Ю.

ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги про стягнення грошових коштів
задовольнити, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої
інстанції керувався положенням п.3 ч.1
ст.208, ч.1 ст.655 ЦК України та дійшов
висновку про відсутність правових
підстав для покладення на ОСОБА_3
обов»язку сплатити ОСОБА_1 ціну
автомобіля ВАЗ модель 21051 з номерним
знаком НОМЕР_1 за договором між ОСОБА_1
та ОСОБА_3 купівлі-продажу
транспортного засобу від 10 липня 2013
року.

На обґрунтування такого висновку суд
першої інстанції

зазначив, що
договір між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
купівлі-продажу автомобіля ВАЗ модель
21051 з номерним знаком НОМЕР_1 від 10 липня
2013 року не укладений.

Такі висновки суду першої інстанції
стверджуються матеріалами справи.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів визначені ч.2 ст.16 ЦК України.

На підставі частини 2 наведеної норми
суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

ОСОБА_1,звертаючись до суду,
обставинами, якими обґрунтовував
позовні вимоги, зазначав невиконання
ОСОБА_3 обов»язку оплатити переданий
автомобіль ВАЗ модель 21051 з номерним
знаком НОМЕР_1 за договором між ОСОБА_1
та ОСОБА_3 купівлі-продажу
транспортного засобу від 10 липня 2013
року у визначений строк 10 серпня 2013
року.

Правовою підставою вимог про стягнення
грошових коштів ОСОБА_1 визначались
положення ч.1 ст.692 ЦК України, за якими
покупець зобов»язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Отже, покладення на ОСОБА_3 обов»язку з
сплати грошових коштів ОСОБА_1
пов»язувалися із невиконання
зобов»язання за договором між ОСОБА_1
та ОСОБА_3 купівлі-продажу
транспортного засобу від 10 липня 2013
року.

За змістом ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України у
письмовій формі належить вчиняти
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених частиною
першої статті 206 цього Кодексу.

Крім того, письмова форма договору
купівлі-продажу автомобіля
передбачена постановою Кабінету
Міністрів України від 7 вересня 1998 року
№1388 «Про затвердження порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів».

У матеріалах справи відсутні будь-які
докази щодо укладення ОСОБА_1 та ОСОБА_3
договору купівлі-продажу
транспортного засобу 10 липня 20132 року у
письмовій формі.

На підтвердження укладення ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 договору купівлі-продажу
автомобіля ВАЗ модель 21051 з номерним
знаком НОМЕР_1 до матеріалів справи
приєднано розписку ОСОБА_3 від 10 липня
2013року (а.с.7).

Натомість, у зв»язку із вчиненням
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 договору
купівлі-продажу автомобіля ВАЗ модель
21051 з номерним знаком НОМЕР_1 10 липня 2013
року власник транспортного засобу з
заявою про його зняття з обліку в
підрозділі Державної автомобільної
інспекції відповідно до пунктів 4 та 40
постанови Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 року №1388 «Про
затвердження порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», не звертався.

Крім того, розписка ОСОБА_3 від 10 липня
2013 року не передбачена переліком
документів, що підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів, визначених п.8 постанови
Кабінету Міністрів України від 7
вересня 1998 року №1388.

У такому разі сама по собі розписка
ОСОБА_3 від 10 липня 2013 року за
відсутністю інших доказів не дає
підстав для висновку про вчинення
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 договору
купівлі-продажу автомобіля ВАЗ модель
21051 з номерним знаком НОМЕР_1 10 липня 2013
року.

У такому разі судом першої інстанції
правильно застосовано положення ч.4
ст.174 ЦПК України з огляду на те, що
визнання ОСОБА_3 позову суперечить
закону.

Ураховуючи наведене, суд першої
інстанції правильно вважав, що підстав
для застосування такого способу
захисту, як покладення на ОСОБА_3
обов»язку сплатити ОСОБА_1 ціну
автомобіля ВАЗ модель 21051 з номерним
знаком НОМЕР_1 за договором між ОСОБА_1
та ОСОБА_3 купівлі-продажу
транспортного засобу від 10 липня 2013
року немає.

Таким чином судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Герцаївського районного суду
Чернівецької області від 4 грудня
2013року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: