Справа № 1324/1383/12
Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/783/732/14
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів : Приколоти Т.І., Тропак О.В.

при секретарі - Івановій О.О.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
рішення Трускавецького міського суду
Львівської області від 21 серпня 2013
року у справі за позовом Згромадження
сестер служебниць Непорочної Діви
Марії Української Греко-Католицької
Церкви до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, треті особи: орган опіки та
піклування Трускавецької міської ради
та СГІРФО Трускавецького МВ ГУМВС
України у Львівській області про
визнання втратившими право
користування житлом,

в с т а н о в и л а :

Згромадження Сестер Служебниць
Непорочної Діви Марії Української
Греко-Католицької Церкви (далі -
релігійна організація) звернулося до
суду із зазначеним позовом. Посилалася
на те, що з 1992 року вона стала власником
житлового будинку, у якому були
зареєстровані і проживали за договором
найму відповідачі, несе тягар
утримання будинку. З 2010 року
відповідачі не проживають у жилому
приміщенні без поважних причин: ОСОБА_6
і її неповнолітні діти вибули за
кордон, а ОСОБА_4 проживає у невідомому
місці.

Просили визнати їх такими, що втратили
право користування житлом на підставі
ст. ст. 71, 72 ЖК України.

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено, визнано ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 такими, що втратили
право користування квартирою АДРЕСА_1

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Рішення оскаржила ОСОБА_4, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення про
залишення позову без розгляду.
Зазначає, що вона проживала у спірній
квартирі з 1969 р., у яку вселилася на
підставі ордера. З 2011 року такм не
проживає з поважних причин, так як
комунальні послуги до будинку
(електро-, газо- та водопостачання) не
надаються, її невістка ОСОБА_6 з
неповнолітніми дітьми виїхала за
кордон на заробітки. Вважає, що суд,
незважаючи на її похилий вік і те, що
вона інвалід незаконно позбавив її
права на житло.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника апелянта ОСОБА_2 на
підтримання скарги, представника
відповідача ОСОБА_3 на її заперечення,
перевіривши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у позові з огляду на викладені мотиви.

Із матеріалів справи убачається, що
ОСОБА_4 правомірно вселилась у спірну
квартиру в 1969 році на підставі ордеру,
належним чином зареєструвала своє
місце проживання у встановленому на
той час порядку. У спірній квартирі
нині зареєстрованими є її невістка -
ОСОБА_6 і внуки: ОСОБА_7, ОСОБА_8

Крім цього судом встановлено, що на
підставі рішень виконкому
Трускавецької міської ради №280 від
06.09.1991 року та №248 від 28.08.1992 року
житловий будинок на АДРЕСА_1 у м.
Трускавці було передано у власність
позивачу, який 08.09.1992 року оформив на
нього право власності.

На час розгляду справи судом першої
інстанції інші мешканці будинку
відселені у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Частиною другою цієї статті
передбачено, якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разу спору -
судом.

Задовольняючи позов релігійної
організації, суд першої інстанції
виходив лише із встановленого факту не
проживання наймачів спірного житла
понад шість місяців.

Разом із цим місцевий суд залишив поза
увагою вимогу закону про можливість
визнання наймача таким, що втратив
право користування жилим приміщенням
лише у разі тимчасової його
відсутності понад шість місяців і така
відсутність має бути зумовлена
поважними причин.

Із матеріалів справи убачається, що в
березні 2009 року будинок на АДРЕСА_1 у м.
Трускавці за заявою власника був
від'єднаний від мережі водо - та
газопостачання, і як стверджував
представник позивача - і від
електропостачання.

Крім цього з технічного висновку про
стан конструктивних елементів даного
будинку (2005 рік) випливає, що житловий
будинок знаходиться в стані,
непридатному для експлуатації, не
відповідає будівельним і санітарним
вимогам для житлових будинків.

За таких обставин проживання у будинку
є неможливим і тому колегія суддів
приходить до висновку, що причини не
проживання відповідачів у ньому є
поважними.

До того ж, іншого житла відповідачі не
мають і тому не втратили юридичного
інтересу до нього.

Перебування ОСОБА_6 за кордоном на
роботі є поважною причиною не
проживання її у квартирі.

Таким чином, оскільки суд першої
інстанції невірно встановив фактичні
обставини справи і неправильно
застосував норми матеріального права,
то це рішення слід скасувати і ухвалити
нове рішення про відмову у позові.

Апеляційна скарга в частині залишення
позову без розгляду задоволенню не
підлягає, так як підстави для
постановлення такого судового рішення
відсутні.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309,
ст. 317 ЦПК України колегія суддів

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Трускавецького міського суду
Львівської області від 21 серпня 2013
року скасувати і ухвалити нове рішення,
яким у позові Згромадження Сестер
Служебниць Непорочної Діви Марії
Української Греко-Католицької Церкви
до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про
визнання їх такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий :

Судді: