Справа № 373/492/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року
Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд Київської області у складі:

головуючого судді Овдієнко К.М.

при секретарі Домантович О.П.

з участю: прокурора Доготар А.Ю.,

позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи
Переяслав-Хмельницької РДА - Бутник
С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.
Переяславі-Хмельницькому

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог:
Переяслав-Хмельницька районна
державна адміністрація Київської
області, Яготинська районна державна
адміністрація Київської області,
Виконавчий комітет Яготинської
міської ради Київської області, про
позбавлення батьківських прав , -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним
позовом і просить позбавити
відповідача ОСОБА_3 батьківських прав
відносно його малолітнього сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те,
що через місяць після народження
дитини з вини відповідача вони
припинили сумісне проживання, а 07.12.2010
року розірвали шлюб. Дитина залишилася
проживати з нею. Батько ухиляється від
виконання своїх обов»язків відносно
їхнього сина: ніяких стосунків з
дитиною не підтримує, не спілкується з
ним, не цікавиться його життям,
здоров»ям та розвитком, не забезпечує
матеріально.

В судовому засіданні позивачка та
її представник ОСОБА_2 вимоги
підтримали. Позивачка пояснила, що вона
ніколи не чинила перешкод у
спілкуванні батька з сином, йому було
відоме місце проживання дитини як в с.
Переяславське, так і в м. Яготині.

Відповідач та його представник ОСОБА_4
проти задоволення позову заперечують,
посилаючись на те, що відповідач
намагався налагодити відносини з
матір»ю дитини, щоб мати можливість
спілкуватися з сином, але цьому
заважають неприязні відносини, які
склалися в нього з батьками колишньої
дружини. Він кілька разів відвідував
дитину, передавав подарунки, які
позивачка повертала назад; тричі
висилав на її ім»я грошові перекази,
які вона відмовлялася одержувати. З
приводу позбавлення батьківських прав
було три засідання опікунської ради. На
першому засіданні опікунська рада не
вбачала підстав для позбавлення його
батьківських прав. На другому
засіданні йому було надано 6-місячний
строк для налагодження відносин з
сином. За цей час він один раз відвідав
сина, більше не зміг, бо хворів.

Представник третьої особи -
Переяслав-Хмельницької РДА, - Бутник
С.М. вважає, що позов підлягає
задоволенню, оскільки в наданий
комісією з питань захисту прав дитини
Переяслав-Хмельницької
райдержадміністрації строк
відповідач не зміг налагодити відносин
з сином ОСОБА_6 та продовжував
ухилятися від виконання своїх
обов»язків по вихованню дитини.
Питання позбавлення батьківських прав
відповідача комісією розглядалося
тричі: в грудні 2012 р., у квітні 2013 р. та в
жовтні 2013 р. Перші два рази комісія
стала на боці інтересів батька,
відмовивши у наданні висновку на
позбавлення його батьківських прав та
надала строк для налагодження
контактів з дитиною - перший раз 2
місяці, другий раз - 6 місяців. Однак за
цей час батько не вжив ніяких дієвих
заходів для належного виконання
батьківських обов»язків щодо сина
ОСОБА_6, тому в жовтні 2013 р. комісія
задовольнила заяву позивачки. Орган
опіки та піклування надав висновок про
доцільність позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав відносно
малолітнього сина ОСОБА_6.

Треті особи Яготинська РДА та
Виконавчий комітет Яготинської
міської ради просили розглядати справу
без участі їх представників, позовні
вимоги підтримали.

Прокурор Доготар А.Ю. висловила
думку про те, що позбавлення
батьківських прав відповідає
інтересам дитини.

З показань свідків та письмових
доказів суд встановив такі обставини.

З копії рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 07.12.2010 р.
вбачається, що позивачка та відповідач
перебували у шлюбі з 10.11.2007 р. по 17.12.2010 р.

Згідно з копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
них народився син ОСОБА_6.

19.05.2012 р. позивачка зареєструвала
шлюб з ОСОБА_8, про що свідчить копія
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3.

З довідок виконкому Яготинської
міської ради від 28.12.2012 р. № 2506 та від
12.11.2013 р. № 741, акту депутата Яготинської
міської ради від 11.01.2013 р. вбачається,
що позивачка ОСОБА_1 разом з
неповнолітнім сином ОСОБА_6
зареєстрована АДРЕСА_2, але фактично
проживає разом зі своїм чоловіком
ОСОБА_8 та дитиною в будинку АДРЕСА_3,
який належить батькам останнього.

З 13.12.2009 р. по 19.05.2012 р. позивачка із
сином фактично проживала у своїх
батьків в будинку АДРЕСА_2, про що
свідчить акт депутата Переяславської
сільської ради від 02.01.2013 р.

Із вказаних актів обстеження
вбачається, що відповідач ОСОБА_3
свого сина ОСОБА_6 не відвідував та не
спілкувався з ним.

Згідно з довідкою Яготинського
дошкільного навчального закладу № 2
«Дюймовочка» від 02.12.2013 р. ОСОБА_6
відвідує цей заклад з 03.08.2012 р. Дитиною
опікується мати ОСОБА_1 та її чоловік
ОСОБА_8. Батько дитини ОСОБА_3 жодного
разу не приходив в дошкільний
навчальний заклад та не цікавився
життям дитини.

Відповідач ОСОБА_3
зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1
разом з матір»ю.

Згідно довідкою № 93 від 12.03.2014 р.
ОСОБА_3 з 16.12.2002 р. працює на посаді
електромонтера КП «Київський
метрополітен». Його середньомісячна
заробітна плата за останні 12 місяців
становить 4574,95 грн. За місцем роботи він
характеризується позитивно. Аліменти
на утримання сина з відповідача не
стягувалися.

З наданих відповідачем поштових
квитанцій та повідомлень вбачається,
що він 29.12.2012 р., 04.01.2013 р. та 13.03.2014 р.
надсилав позивачці ОСОБА_1 поштові
перекази на суму 400 грн. кожен, які йому
повернуті у зв»язку з відмовою від
одержання.

Свідок ОСОБА_9 (мати позивачки)
повідомила суду, що вони з чоловіком
проживають в АДРЕСА_4. В цьому ж селі
неподалік він них проживала і її дочка
ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_3 та сином
ОСОБА_6. 13.12.2009 року дочка з дитиною
прийшла проживати до них через
застосування чоловіком фізичного
насилля, де й жили два роки. За цей час
ОСОБА_3 приходив до них двічі: 31.01.2010 р. у
свій день народження, коли дитині було 4
місяці. Тоді вони з чоловіком не
пустили його до будинку через образу за
погане відношення до їхньої дочки.
Дочка не чинила йому перешкод у
спілкуванні з дитиною. Другий раз він
приходив коли дитині виповнилося 1 рік
та спілкувався з дитиною. Після цього
відповідач більше не намагався
спілкуватися з дитиною. У травні 2012 р.
дочка одружилася вдруге та переїхала
проживати в м. Яготин. Подарунки
відповідачеві повертали вони з
чоловіком, бо батько не відвозив їх
дитині, а передавав через знайомих.

Свідок ОСОБА_11 (свекруха позивачки)
дала показання суду про те, що вона
проживає в м. Яготині в одному будинку з
сім»єю сина ОСОБА_8, до складу якої з
травня 2012 р. входить його дружина -
позивачка ОСОБА_1 та її син ОСОБА_6.
ОСОБА_3 не бачила жодного разу. Зі слів
сина їй відомо, що ОСОБА_3 приїздив один
раз на день народження сина
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 сприймає його як
чужого дядька і вважає батьком її сина
ОСОБА_8, який повністю опікується ним,
піклується про його здоров»я, духовний
розвиток, їздить з ним на рибалку та на
відпочинок на море. Невістка не чинить
ніяких перешкод у спілкуванні дитини з
біологічним батьком, якому відоме
місце проживання дитини.

Свідок ОСОБА_14 (мати відповідача)
повідомила суду, що 31.01.2010 р. вона ходила
відвідувати онука разом із сином.
ОСОБА_1 не вийшла, а її батько з матір»ю
затіяли скандал та вигнали її сина з
будинку. В червні 2010 р. вона відвідувала
онука сама, неодноразово бачила його
під час прогулянок з матір»ю в селі.
ОСОБА_1 цьому не перешкоджала. Постійно
бачився з онуком на вулиці і її чоловік.
ОСОБА_3 відвідував сина на день
народження, коли йому виповнився один
рік. На два роки поїхав пізніше, але
його не пустили, тому він залишив
подарунок на порозі будинку. Коли
дитині виповнилося три роки вона
купила подарунок та передала через
знайомих. Але після нового року свати
повернули їй подарунки.

Свідок ОСОБА_16 показав, що в кінці
літа 2011 р. він підвозив автомобілем
ОСОБА_3 до будинку батьків його
колишньої дружини, який віз подарунки
для сина. Оскільки у дворі стояли
велосипеди, вони зробили висновок, що
мешканці вдома. Але ОСОБА_3 двері ніхто
не відчинив і він залишив пакунки з
подарунками на порозі будинку. ОСОБА_3
розповідав, що його в кінці 2013 р. не
пустили до дитини в Яготині.

Свідок ОСОБА_17 показав, що був
присутнім як колишній тесть ОСОБА_3 в 2013
році кинув йому пакунки з подарунками
та говорив, що вони не хочуть бачити ні
його самого ані його подачок. ОСОБА_3
говорив, що восени 2013 р. його не пустили
до дитини в Яготині.

Свідок ОСОБА_18 повідомив, що з
позивачкою ОСОБА_1 вони одружилися
19.05.2012 р. З цього часу дружина та її син
ОСОБА_6 постійно проживають з ним. 13.12.2012
р. він зателефонував батьку хлопчика -
відповідачеві ОСОБА_3 та запропонував
йому брати участь у вихованні дитини,
або відмовитися від неї з тим щоб він,
свідок ОСОБА_18, міг усиновити ОСОБА_6.
ОСОБА_3 заперечив проти написання
відмови, але від виконання своїх
батьківських обов»язків продовжував
ухилятися. Вперше особисто
познайомився з ним на засіданні
опікунської ради у травні 2013 р. В той
час як він 24.09.2013 р. повертався
електричкою з роботи, зателефонувала
дружина і повідомила, що приїхав
ОСОБА_3, якого він попросив зачекати,
щоб поговорити. ОСОБА_3 чекав його біля
двору в автомобілі, на його пропозицію
зайти в будинок та поспілкуватися з
сином - відмовився, повідомивши, що він
там вже був. Вони говорили спокійно і
він, свідок ОСОБА_18, запропонував
ОСОБА_3 приїздити і займатися
вихованням сина. Після цього жодного
разу відповідач не приїздив до сина, не
намагався зустрітися з ним під час їх
перебування в с. Переяславське. Жодних
перешкод у спілкуванні відповідача з
сином ніхто не створював. Хлопчика
треба виховувати і готувати до життя,
тому якщо батько ухиляється від
виконання своїх обов»язків, він
готовий взяти їх на себе.

Орган опіки й піклування -
Переяслав-Хмельницька районна
державна адміністрація, - 17.10.2013 р.
надала висновок про доцільність
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
відносно його малолітнього сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи своє
рішення тим, що батько ухиляється від
виконання своїх обов»язків по
вихованню дитини: не спілкується з
сином, вихованням, навчанням, здоров»ям
та розвитком дитини не займається і не
цікавиться, належної матеріальної
допомоги дитині не надає. Навіть в
наданий комісією з питань захисту прав
дитини строк відповідач ухилявся від
виконання своїх батьківських
обов»язків.

Правовідносини в даній справі
регулюються ст.ст.150,164, 167 Сімейного
кодексу України.

Відповідно до ст.150 СК України
батьки зобов"язані піклуватися про
здоров"я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
освіти, готувати її до самостійного
життя.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
батьківських обов»язків по вихованню
дитини.

В п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р.
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
зазначено, що ухилення батьків від
виконання своїх обов»язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток, як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних і інших духовних
цінностей; не сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідоме нехтування ними
своїми обов»язками.

Суд дійшов до висновку, що
відповідач без поважних причин
ухиляється від виконання батьківських
обов»язків по вихованню свого сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідомо нехтуючи
ними. Спроби відповідача переслати
матері дитини кошти суд розцінює як
його намагання уникнути наслідків за
невиконання батьківських обов»язків, а
не як намагання їх виконувати. До
такого висновку суд прийшов виходячи з
того, що перші два поштові перекази
(29.12.2012 р. та 04.01.2013 р.) співпадають з
часом першого звернення матері дитини
до органу опіки й піклування за
наданням висновку на позбавлення
батьківських прав, а третій (13.03.2014 р.) -
з часом отримання ним копії ухвали суду
про відкриття провадження в даній
справі. Лише після проведення
попереднього засідання в даній справі
відповідач 21.03.2014 р. звернувся до органу
опіки й піклування за місцем свого
проживання (Переяслав-Хмельницька
райдержадміністрація) із заявою про
встановлення порядку його спілкування
з дитиною. В ході розгляду справи судом
не встановлено перешкод у спілкуванні
відповідача зі своїм малолітнім сином
ОСОБА_6. Поважність причин невиконання
відповідачем батьківських обов»язків
як взагалі, так і впродовж наданого
йому шестимісячного строку (хвороба)
нічим не підтверджена. Надана
відповідачем довідка з
медамбулаторії, з якої вбачається, що
він з 04.04.2013 р. по 11.04.2013 р. та з 06.09.2013 р. по
13.09.2013 р. амбулаторно лікувався від ГРЗ
не спростовує зробленого судом
висновку. Неприязні відносини
відповідача з батьками колишньої
дружини не є перешкодою для виконання
ним обов»язків по вихованню сина, який
вже близько двох років проживає в м.
Яготині. Перешкод з боку матері чи її
чоловіка у спілкуванні батька з
дитиною судом не встановлено.

Суд вважає, що позбавлення відповідача
батьківських прав відповідає
інтересам дитини, оскільки малолітній
ОСОБА_6 вважає своїм батьком чоловіка
позивачки ОСОБА_8, який фактично взяв на
себе виконання батьківських
обов»язків та має намір усиновити його.

За встановлених обставин суд
вважає, що позов підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 167 СК України
дитина за бажанням другого з батьків
може бути передана йому.

Оскільки позивачка не ставить
вимог про стягнення з відповідача
аліментів та має намір надати дозвіл на
усиновлення свого сина її чоловіком
ОСОБА_8, суд не вирішує питання про
стягнення з відповідача аліментів.

На підставі ст.150, п.2 ч.1 ст.164, ч.3
ст.167 СК України, керуючись ст.ст.10,60,
212,213,214 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог: Переяслав-Хмельницька районна
державна адміністрація Київської
області, Яготинська районна державна
адміністрація Київської області,
Виконавчий комітет Яготинської
міської ради Київської області, про
позбавлення батьківських прав
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.
Переяславське Переяслав-Хмельницького
району Київської області, який
зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1,
батьківських прав відносно його
малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Залишити неповнолітнього ОСОБА_6 на
опікуванні матері ОСОБА_1.

Копію рішення суду після
набрання ним законної сили надіслати
Державному відділу реєстрації актів
цивільного стану
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного управління юстиції
Київської області.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Переяслав-Хмельницький
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення, а особою, яка
не була присутня в судовому засіданні -
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу не
було подано в установлений строк.

У разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено
15.04.2014 р.

Суддя К. М. Овдієнко