Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/458/14
Головуючий у 1 інстанції: Лисенко Л.І.
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Мануйлова Ю.С.,

Панкеєва О.В.,

При секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
судді Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 13 листопада 2013 року у
справі за скаргою ОСОБА_3 на дії
державного виконавця Ленінського ВДВС
ЗМУЮ, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся суду зі скаргою на дії
державного виконавця Ленінського ВДВС
ЗМУЮ Литвиненко О.Г. щодо неправильного
розрахунку заборгованості по
аліментам за період з 01.09.2008р. по
31.10.2013р., вказавши, що рішенням суду від
03.03.2003р. з нього стягнуті аліменти у
розмірі - ? частини його доходів на
користь ОСОБА_5 на утримання сина
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

08.10.2013 року державний виконавець
Літвіненко О.Г. зробила розрахунок
заборгованості по аліментам за періодз
01.09.2008р.по 31.10.2013р., але державним
виконавцем не враховано, що він був і
залишається приватним підприємцем.
Тому, незважаючи на те, що він не
отримував заробітну платню, не мав
доходів, повинен сплачувати 30%
прожиткового мінімуму, а державний
виконавець нарахувала аліменти,
виходячи з середньостатистичної
заробітної плати за січень, лютий,
березень 2010 року, за липень-грудень 2011
року, за весь 2012 та 2013 рік.

У зв'язку з вищезазначеним просить суд
визнати дії державного виконавця
неправомірними, зобов'язати державного
виконавця провести перерахунок
заборгованості по аліментам.

Ухвалою судді Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2013
року скаргу залишено без задоволення.

ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на те, що
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам та доказам,
просить ухвалу суду скасувати та
направити справу для розгляду до суду
першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, ящо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням місцевого суду Ленінського
району м. Запоріжжя від 03.03.2003 року з
ОСОБА_3 стягнуті аліменти у розмірі - ?
частини усіх видів заробітку
останнього на користь ОСОБА_5 на
утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 і до
повноліття дитини / а.с.19 /.

ОСОБА_3 оскаржує дії державного
виконавця Літвіненко О.Г. щодо
здійсненого нею розрахунку
заборгованості по аліментам. за період
з 01.09.2008р. по 31.10.2013р., посилаючись на те,
що розрахунок здійснено у порядку ч. 3
ст. 195 Сімейного Кодексу України,
замість порядку, передбаченого ч. 2 ст.
195 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.195 Сімейного Кодексу
України передбачено, якщо платник
аліментів не працював на час
виникнення заборгованості, але
працював на час визначення її розміру,
заборгованість визначається із
заробітку(доходу), який він одержує.

Частиною 3 ст.195 Сімейного Кодексу
України передбачено, якщо платник
аліментів не працював на час
виникнення заборгованості і не працює
на час визначення її розміру, вона
обчислюється виходячи із середньої
заробітної плати працівника
відповідної кваліфікації або
некваліфікованого працівника для
даної місцевості, но не менше
30%прожиткового мінімуму дл дити
відповідного віку.

З матеріалів справи слідує, що за
період з: 01.07.2008р. по 31.12.2009р., 01.04.2010р. по
30.06.2011р. розрахунок заборгованості по
аліментам правомірно здійснювався на
підставі інформації податкової
інспекції про доходи ОСОБА_3 від
підприємницької діяльності, тобто у
порядку ч.2 ст.195 СК України / а.с. 202 - 203 /.

Однак внаслідок ненадання ОСОБА_3
за період з: 01.01.2010р. по 31.03.2010р., 01.07.2011р.
по 31.10.2013р. відділу ДВС довідок про його
доходи державний виконавець
правомірно здійснив розрахунок
заборгованості по аліментам у порядку
ч. 3 ст.195 СК України / а.с. 200 - 211 /.

Вищенаведене також передбачено
нормами ч. 3 ст. 74 Закону України „Про
виконавче провадження", де зазначено:
якщо боржник в цей період не
працював, заборгованість визначається
виходячи з середньої заробітної плати
для даної місцевості.

Належних та допустимих доказів
про сплату ОСОБА_3 у добровільному
порядку заборгованості по аліментам за
період з 01.09.2008р. по 31.10.2013 року
матеріали справи не містять.

З огляду на викладене рішення суду
першої інстанції про відмову у
задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії
державного виконавця відповідає
вимогам діючого законодавства і
підстав для його скасування судова
колегія не вбачає.

Крім цього апелянта не
позбавлено права на здійснення
перерахунку заборгованості по
аліментам при наданні ним ВДВС
достовірної інформації про розмір його
доходів за період з: 01.01.2010р. по 31.03.2010р.,
01.07.2011р. по 31.10.2013р., що передбачено п.7.13.1.
Інструкції з організації примусого
виконання рішень.

Керуючись ст., ст. 307, 312, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2013
року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: