Справа № 495/8701/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Яковенко Ю.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання про забезпечення
позову

по цивільній справі № 495/8701/13-ц

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розподіл спільного майна подружжя
та визнання права власності на ?
частину,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
знаходиться цивільна справа № 495/8701/13-ц
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розподіл спільного майна подружжя та
визнання права власності на ? частину.

23.01.2014 року ОСОБА_1 подано до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
заяву про забезпечення позову в
порядку статті 151 Цивільного
процесуального кодексу України шляхом
накладення арешту на садовий будинок
АДРЕСА_1, який зареєстровано на ім'я
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право
власності від 24.07.1998 року № 210, виданого
Затоківською селищною радою на
підставі рішення виконавчого комітету
Затоківської селищної ради від 07.07.1998
року за № 13.

Така заява ОСОБА_1 мотивована тим, що на
даний час невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання судового
рішення в майбутньому у випадку
відчуження ОСОБА_2 садового будинку
АДРЕСА_1 в період розгляду справи в
суді.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову по справі №
495/8701/13-ц, суд дійшов висновку про
задоволення такої заяви, виходячи з
наступного.

Згідно із частиною першою статті 151
Цивільного процесуального кодексу
України, суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: 1) причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; 2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову (ч.2
ст.151 ЦПК України).

Частиною третьою ст.151 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець. Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів. Наприклад,
обмеження можливості господарюючого
суб'єкта користуватися та
розпоряджатися власним майном іноді
призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову по справі №
495/8701/13-ц, підставою для її задоволення
зазначено, що на даний час існує
загроза невиконання судового рішення в
майбутньому, у випадку відчуження
ОСОБА_2 садового будинку АДРЕСА_1 в
період розгляду справи в суді.

В підтвердження даного факту, ОСОБА_1 до
заяви про забезпечення позову додає
роздруковане оголошення ОСОБА_2 з сайту
«slando.ua», з якого вбачається намір
відповідача продати спірне майно
набуте у шлюбі, яке належить йому на
права власності.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини
другої статті 151 Цивільного
процесуального кодексу України, пункту
4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», ОСОБА_1 визначено
належним чином та підтверджено
відповідними доказами обґрунтування
необхідності забезпечення позову, які
свідчать, що існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову.

Наявність зазначених вище відомостей,
обґрунтувань та доказів надає змогу
суду дійти висновку про наявність
достатньо обґрунтованого припущення,
що невжиття заходів забезпечення
позову може у майбутньому утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, у зв'язку з чим заява ОСОБА_1 про
забезпечення позову по справі №
495/8701/13-ц підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.153 Цивільного
процесуального кодексу України, заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись статтями 151, 153, 209, 210
Цивільного

процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
по справі №495/5376/13-ц за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна
подружжя та визнання права власності
на ? частину - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову
шляхом накладання арешту на садовий
будинок АДРЕСА_1, який зареєстровано на
ім'я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на
право власності від 24.07.1998 року № 210,
виданого Затоківською селищною радою
на підставі рішення виконавчого
комітету Затоківської селищної ради
від 07.07.1998 року за № 13.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надіслати для виконання
до Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Одеської області
через Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області.

Суддя
В.В. Мишко