Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/783/535/14
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

при секретарі: Івановій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Галицького районного суду м.
Львова від 18 жовтня 2013 року у справі за
поданням головного державного
виконавця Личаківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Сидія О.В. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України-

в с т а н о в и л
а:

оскаржуваною ухвалою задоволено
подання головного державного
виконавця Личаківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, тимчасово обмежено у праві
виїзду за межі України ОСОБА_2 без
вилучення паспортного документа, до
повного виконання зобов'язань за
виконавчим листом, виданого 07.09.1999 р.
Шевченківським районним судом м.
Львова.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_2, просить її
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою відмовити у задоволенні подання
про тимчасове обмеження його у праві
виїзду за межі України. Посилається на
те, що суд у мотивувальній частині
ухвали не зазначив жодних мотивів, на
підставі яких він дійшов висновку про
те, що він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду. Крім того суд належним
чином не повідомив його про розгляд
справи у зв'язку з із тим був
позбавлений можливості надати
пояснення. Зазначає, що відповідно до ч.
1 ст. 231 ЦПК України, чинного на час
ухвалення рішення суду, виконавчий
лист був виданий Шевченківським
районним судом м. Львова до набрання
судовим рішення законної сили, і новий
виконавчий лист не видавався. Зазначає,
що державний виконавець не взяв до
уваги часткове погашення ним
заборгованості, а тому вважає, що
подання є необґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи, межі і доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що скарга підлягає до
задоволення.

Встановлено, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Львова від 06.09.1999 р. ухвалено стягувати
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти
на утримання дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини із усіх
видів заробітку, але не менше ? частини
неоподаткованого мінімуму плати на
дитини щомісячно, починаючи з 04.08.1999 р. і
до його повноліття. Рішення набрало
законної сили.

Постановою головного державного
виконавця від 14.11.2012 р. було відкрито
виконавче провадження на підставі
виконавчого листа, виданого 07.09.1999 р.

17.10.2013 р. державний виконавець
Личаківського ВДВС Львівського МУЮ
звернувся із поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 у зв'язку із наявністю
невиконаних зобов'язань у ОСОБА_2

Висновок суду першої інстанції про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України у зв'язку із
невиконанням ним зобов'язання,
покладеного рішенням суду не
відповідає нормам матеріального права.

Відповідно до п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в»їзду в Україну громадян України»
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань. Громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням

Отже, чинним законодавством
передбачено тимчасове обмеження у
виїзді за межі України боржника у разі
ухилення від виконання зобов'язання.

Так, із матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2 не виконано зобов»язання в
повному обсязі, проте протягом 2013 р. ним
частково виконується зобов»язання, що
підтверджується копіями квитанцій,
представлених боржником (а.с. 19, 20, 21).

Так як факту ухилення від виконання
зобов'язання із матеріалів виконавчого
провадження не вбачається, то саме
невиконання зобов'язання ОСОБА_2,
покладеного на нього рішенням суду не
може свідчити достатньою підставою для
задоволення подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України.

Постановляючи ухвалу, суд першої
інстанції не встановив чи має місце
ухилення боржника від виконання
зобов'язання, а лише вважав достатньою
підставою невиконання боржником
зобов'язання, хоч таке ним частково
виконувалось.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, ухвалу суду
першої інстанції скасувати і
постановити нову ухвалу про відмову в
задоволенні подання.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.
317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л
а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м.
Львова від 18 жовтня 2013 року скасувати
та постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні подання головного
державного виконавця Личаківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Сидія О.В. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: