Справа № 1306/7127/12
Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 22-ц/783/245/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого
судді Мікуш Ю.Р.

Суддів:
Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Цар
М.М.

З участю: представника позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 30 травня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, КП ЛОР
«Дрогобицьке МБТІ та ЕО», виконавчого
комітету Дрогобицької міської Ради з
участю третіх осіб: ПАТ «Дрогобицький
хлібокомбінат», ОСОБА_5, про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 30 травня 2013 року позов
задоволено.

Визнано недійсним та скасовано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане виконавчим
комітетом Дрогобицької міської Ради
від 28.03.2005 року на нежитлову будівлю
(кіоск), загальною площею 36,3 м.кв., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Визнано недійсною та скасовано
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, внесеного до
Електронного реєстру прав власності на
нерухоме майно за № 10307724, на нежитлову
будівлю ( кіоск) загальною площею 36,6 м.
кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Зобов'язано ОСОБА_4 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,34 га за адресою: АДРЕСА_1
кадастровий номер :00:005:000.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_4 та
ОСОБА_5.

Відповідач ОСОБА_4 в апеляційній скарзі
зазначає, що вважає оскаржуване
рішення суду незаконним, ухваленим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права при неповно
з'ясованих обставинах справи.

Зазначає, що йому незрозуміло чому суд
прийшов до висновку, що сфабрикований
витяг з рішення Дрогобицької міської
Ради, а не сам оригінал рішення, який
був представлений в судове засідання
для огляду. Для з'ясування даних
обставин, суд мав викликати в засідання
посадових осіб Дрогобицької міської
Ради та заслухати їх пояснення.
Посилається на те, що в матеріалах
справи відсутнє клопотання про
поновлення строку оскарження
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого виконкомом
Дрогобицької міської Ради 28.02.2005 року
на нежитлову будівлю ( кіоск).

Зазначає, що ч.1 ст.120 ЗК України та ч.1
ст.377 ЦК України передбачає, що у разі
набуття права власності на житловий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою на якій розташовані
ці об'єкти. До особи, яка набула права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, розміщені на земельній
ділянці, що перебуває у власності
іншої особи, переходить право
власності на земельну ділянку або її
частину, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення.

Вважає безпідставним посилання суду на
роз'яснення Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами ст.376 ЦК України» від 30.03.2012 року
№ 6, оскільки будівництво кіоску ніяк
не є самочинним будівництвом, так як
рішенням Дрогобицької міської Ради №258
від 21.11.2002 року затверджено Акт
Державної технічної комісії про
прийняття закінчених будівництвом
об'єктів в експлуатацію, зокрема,
кіоску на вул. П.Орлика ( на території
«Дрогобицький хлібокомбінат»)
загальною площею 34,75 кв. м.

Пунктом 2 даного Акту передбачено, що
цей акт є підставою для оформлення
права власності на збудований об'єкт та
включення його до державної
статистичної звітності. Відтак,
будівництво проводилося на законних
підставах. Вважає, що позивач жодним
чином не довів, що спірний кіоск є малою
архітектурною формою, а не об'єктом
нерухомості.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі зазначає,
що не погоджується з рішенням суду,
вважає його таким, що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Стверджує, що суд безпідставно прийшов
до висновку, що витяг з рішення
Дрогобицької міської Ради №258 від
21.11.2002 року, який був представлений
ОСОБА_3 у 2005 році в КП ЛОР «МБТІ та ЕО» є
сфальсифікованим документом, а не
надане в суд для огляду рішення №258 від
21.11.2002року. Наведене свідчить, що ОСОБА_3
був добросовісним забудовником, а
ОСОБА_4 добросовісним набувачем.

Крім цього, посилається на те, що суд не
врахував його інтересів як
іпотекодержателя, оскільки рішення
ухвалене судом призведе до знецінення
об'єкту забезпечення згідно Договору
іпотеки від 22.06.2011року, укладеного між
ним та ОСОБА_4

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення відповідача
ОСОБА_3 з приводу досліджуваних
обставин справи, пояснення
представника позивача ОСОБА_2, який
заперечив доводи апеляційних скарг,
вивчивши матеріали цивільної справи,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не підлягають
до задоволення.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що позивач ОСОБА_6 є
власником земельної ділянки площею 0,34
га, яка розташована на АДРЕСА_1
Львівської області про що свідчить
Державний акт серія ВК № 840243 (а.с.4).

На спірній земельній ділянці,
власником якої є ОСОБА_6 знаходиться
нежитлова будівля кіоск (МАФ), який
належить відповідачу ОСОБА_4 на
підставі договору купівлі - продажу від
26.04.2005 року у продавця ОСОБА_3

Згідно з п.1.6 договору купівлі-продажу
вбачається, що нежитлова будівля -
кіоск належала ОСОБА_3 на підставі
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого виконавчим
комітетом Дрогобицької міської Ради
від 28.03.2005 року на підставі рішень №258
від 21.11.2002 року та №69 від 17.03.2005 року,
зареєстрованого у Дрогобицькому МБТІ
та ЕО за № 254 в книзі №4 та в
Електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно за № 10307724.

Судом належно перевірено оригінали
рішень Дрогобицької міської Ради,
зокрема, рішення №258 від 21.11.2002 року
(повний його текст) та суд встановив, що
в п.2 зазначеного рішення п.п.1.8 , згідно
якого дано дозвіл на оформлення та
видачу свідоцтва на право власності на
кіоск ОСОБА_3 відсутній.

Згідно Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затверджених наказом
Міністерства юстиції України № 7/5 від
07.02.2002 року ( в редакції чинній на момент
видачі спірного свідоцтва про право
власності на нерухоме майно та
проведення державної реєстрації)
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна провадиться з
видачею свідоцтва про право власності
місцевими органами виконавчої влади,
органами місцевого самоврядування
фізичним особам та юридичним особам на
новозбудовані, перебудовані або
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна за наявності акта про право
власності на землю або рішення про
відведення земельної ділянки для цієї
мети та за наявності акта комісії про
прийняття об'єкта і введення його в
експлуатацію.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6,
суд правильно зауважив, що повний
текст рішення №258 від 21.11.2005 року, витяг
з якого відповідач ОСОБА_3 звернув до
виконання в БТІ, не містить пункту про
зобов'язання видачі останньому
правовстановлюючого документу на
спірний об'єкт, відтак відсутні правові
підстави для видачі ОСОБА_3 спірного
свідоцтва про право власності, що
відповідно має наслідком й визнання
недійсним та скасування державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно за реєстраційним номером10307724.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_4
та ОСОБА_5 не можуть бути взяті судом до
уваги, оскільки первинним документом є
оригінал рішення органу місцевого
самоврядування, а не витяг з нього, який
є похідним.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_4
в частині оплати ним орендної плати за
земельну ділянку та проведення оплат
за користування електроенергією, то
такі не мають правових наслідків, а
проводилися за фактичне використання
електроенергії чи за фактичне
користування земельною ділянкою.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Так як відповідачами не представлено
доказів щодо правомірного набуття
права власності на спірний кіоск,
відтак доводи апеляційної скарги у їх
сукупності не спростовують висновків
суду.

Підстав для скасування рішення суду,
яке відповідає вимогам матеріального
та процесуального права колегія суддів
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1,314 ч.1 п.1, 315,317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в і д х и л и т
и .

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в і д х и л и т
и .

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 30 травня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена до
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий
Ю.Р.Мікуш

Судді
А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин