Головуючий суду 1 інстанції - Шпідько
Доповідач - Луганська В.М.
Справа № 416/861/13-ц
Провадження № 22ц/782/367/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року Судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області в
складі :

головуючого Луганської В.М.

суддів: Яреська А.В., Борисова Є.А.

за участю секретаря: Соловей А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Лутугинського районного
суду Луганської області від 09 січня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ТДВ СК «Провіта», ТОВ
«БУС-Авто», третя особа зі сторони
відповідача ОСОБА_3 про стягнення
недоплачених страхових виплат,
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року позивач звернувся з
зазначеним позовом до суду, в
обґрунтування заявлених вимог
зазначив, що 21 серпня 2012 року на
перехресті вулиць Радянська і 19 лінії
м. Луганська сталася
дорожньо-транспортна пригода між
автомобілями DAEWO LANOS державний номер
НОМЕР_4, під його керуванням, який
належить йому на праві приватної
власності та автомобілем маршрутного
таксі „СВП-20 Рута" держаний номер
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3,, який
працює в ТОВ „Бус - АВТО". В результаті
ДТП його автомобіль зазнав ушкоджень.
Постановою Ленінського районного суду
від 06.09.2012 року ОСОБА_3, було визнано
винним у скоєні ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності.
21.08.2012 року він звернувся до ТДВ СК
„Провіта" з заявою про відшкодування
страхових виплат, пов'язаних з
ушкодженням його автомобіля і в цей
день було проведено огляд його
автомобіля та складено висновок
спеціаліста. ТДВ СК „Провіта" було
виплачено йому страхове відшкодування
16.01.2013 року у розмірі 10 859, 29 грн.

23.01.2013 року він звернувся до ТОВ
„Прайм- Кар" для проведення ремонту ,
йому було видано розрахунок №344 від
01.02.2013 року згідно якого ремонт
автомобіля коштує 27 823, 56 грн. Даний
розмір коштів не відповідає страховим
виплатам, які сплачені страховою
компанією. Вважає, що страховою
компанією було занижено розмір шкоди,
і розмір шкоди, визначений фахівцем не
відповідає дійсній вартості
відновленого ремонту його автомобіля.
Вважає, що дійсна вартість ремонтних
робіт встановлена ТОВ „Прайм- Кар" і є
реальним розміром матеріальної шкоди,
яка підлягає стягненню з відповідачів.
Вважає, що ТДВ СК „Провіта" має
відшкодувати штрафні санкції за
несвоєчасну виплату страхового
відшкодування. Крім того вважає, що
йому діями відповідачів спричинено
моральну шкоду та він має право на
відшкодування витрат на лікування. Під
час розгляду справи позивач
неодноразово уточнював заявлені
вимоги. Просив суд, Стягнути солідарно
з відповідачів недоплачені страхові
виплати у розмірі 16 964, 27 грн., витрати
пов'язані з проведенням дослідження
вартості робіт у сумі 630, 00 грн. Стягнути
з відповідача ТОВ „БУС-Авто" витрати на
його лікування у розмірі 310, 27 грн.
Стягнути з ТДВ „Провіта" пеню за
несвоєчасну сплату у розмірі 308, 84 грн.
Стягнути з відповідачів витрати на
правову допомогу у розмірі 3 000 грн.,
судовий збір у розмірі 325, 34 грн.
Стягнути з відповідача ТОВ „Бус- Авто"
моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Лутугинського районного суду
Луганської області від 09 січня 2014 року
у задоволенні заявлених вимог
відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить суд
скасувати зазначене рішення суду та
ухвалити нове, яким його позов
задовольнити.

У судовому засіданні апелянт та його
представник підтримали апеляційну
скаргу, посилаючись на обставини,
викладені в апеляційній скарзі.

Представник ТОВ „БУС-Авто" в судовому
засіданні апеляційну скаргу не визнав,
вважає, що підстав для скасування
рішення суду першої інстанції не має.

Представник ТДВ „Провіта" в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про місце та
час судового засідання повідомлений
належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні заявлених
вимог позивачеві у повному обсязі, суд
першої інстанції виходив з того, що
ліміт відповідальності згідно
страхового полісу значно перевищує
розмір матеріальної шкоди на яку
посилається позивач та позивачем не
надано доказів спричинення моральної
шкоди.

Однак з такими висновками суду
погодитися не можна, виходячи з
наступного .

Статтею 3 Закону України „Про
обов'язкове страхування цивільно-
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів"
передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та (або)
майну потерпілих унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Тобто виходячи із суті такого
страхування Закон має на меті захист не
лише прав потерпілих на відшкодування
шкоди, але й захист інтересів
страхувальника - заподіювача шкоди.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (стартовим
відшкодуванням).

У частині 22.1 статті 22 Закону „Про
обов'язкове страхування цивільно-
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів"
зазначено, що при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

За загальним правилом та з огляду на
положення ст. 1192 ЦК України розмір
збитків визначається відповідно до
реальної вартості втраченого майна на
момент розгляду справи або виконання
робіт, необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

В судовому засіданні встановлено, що 21
серпня 2012 року на перехресті вулиць
Радянська і 19 лінії м. Луганська
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля марки DAEWO LANOS
державний номер НОМЕР_4, під керуванням
ОСОБА_2 та автомобіля маршрутного
таксі „СВП-20 Рута", застрахованого
відповідачем ТОВ „Бус - АВТО", держаний
номер НОМЕР_2. під керуванням водія
ОСОБА_3

Згідно постанови Ленінського
районного суду від 06.09.2012 року ОСОБА_3
визнано винним у скоєні ДТП, яке
сталося 21.08.2012 року та притягнуто його
до адміністративної відповідальності.

21.08.2012 року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ СК
„Провіта" з заявою про виплату
страхового відшкодування.

Відповідно до звіту про оцінку
транспортного засобу DAEWO LANOS державний
номер НОМЕР_4 ( а.с. 41- 66) вартість
матеріального збитку без врахування
втрати товарного виду складає 13 031, 15
грн. Вартість матеріального збитку без
врахування податку на додану вартість
складає 10 859, 29 грн. Під час проведення
оцінки були присутніми позивач та
представник СК „Провіта", що не
заперечує позивач.

Згідно полісу №АВ/0368269 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів транспортний
засіб марки СПВ 20 Рута, який належить
ТОВ „Бус-Авто" застрахований ТДВ СК
„Провіта" і страхова сума на
відшкодування шкоди, завданої майну
складає 50 000, 00 грн., франшиза нульова.

ТДВ СК „Провіта" 16.01.2013 року
перерахувала позивачу суму
страхового відшкодування без
врахування суми податку на додану
вартість у розмірі 9 859, 29 грн., що
підтверджується повідомленням про
отримання переказу (а.с. 10). 20.05.2013 року
ТДВ СК „Провіта" перерахувала позивачу
1 000 грн. ( а.с.90).

В судовому засіданні встановлено, що
позивач 23.01.2013 року звернувся до ТОАВ
„Прайм Кар" щодо проведення ремонту
автомобіля. Згідно рахунку на оплату №
344 від 01.02.2013 року вартість ремонту
автомобіля позивача складає 27 823, 56 грн.
у тому числі ПДВ. На момент розгляду
справи в суді апеляційної інстанції
позивачем не проведено ремонт
пошкодженого автомобіля. Представник
відповідача ТОВ „Бус - АВТО" наполягає
на тому, що заявлена сума відшкодування
розрахована без урахування
експлуатаційного зносу, що суперечить
вимогам закону.

В судовому засіданні позивач та
його представник не заявляли
клопотання про проведення експертизи
для визначення вартості
відновлюваного ремонту автомобіля.

Відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК
України, сторнона має можливість
заявити клопотання про призначення
такої експертизи. Відповідно до ч.2 ст.
303 ЦПК України апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з
порушенням встановленого порядку
або в дослідженні яких було
неправомірно відмовлено, а також нові
докази неподання яких до суду першої
інстанції будо зумовлено поважними
причинами. Відповідне клопотання
позивачем апеляційному суду не
заявлялось. Враховуючи наведене,
колегія суддів судової палати вважає,
що позивач не надав суду належних та
допустимих доказів того, що вартість
відновлюваного ремонту автомобіля
складає 27 823, 56 грн. Колегія суддів
судової палати приходить до висновку,
що рахунок на оплату № 344 від 01.02.2013
року є неналежним доказом. За таких
обставин заявлені вимоги позивача в
цій частині не обґрунтовані і не
підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п.36.2. Закону
„Про обов'язкове страхування
цивільно- правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик протягом 15 днів з
дня узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний:

у разі визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його. Якщо відшкодування витрат на
проведення відновлювального ремонту
пошкодженого майна (транспортного
засобу) з урахуванням зносу
здійснюється безпосередньо на рахунок
потерпілої особи (її представника),
сума, що відповідає розміру оціненої
шкоди, зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку на
додану вартість. При цьому доплата в
розмірі, що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи (у тому числі
шляхом перерахування коштів особам,
які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна.

Пунктом 36.5. вказаного закону
передбачено, що за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування (регламентної виплати) з
вини страховика (МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Судом встановлено, що ТДВ СК „Провіта"
було порушено вказані вимоги Закону,
страхове відшкодування сплачено
позивачу 16.01.2013 року та 20.05.2013 року, у
зв'язку з цим, вимоги позивача, що
стягнення з відповідача ТДВ СК
„Провіта" штрафних санкцій
обґрунтовані. Суд першої інстанції на
зазначені обставини уваги не звернув і
не зробив ніякого висновку.
Прострочення виплати станом на 16.01 2013р,
складає 58 днів прострочення ( 9859, 29 грн. :
100* 15:365*58= 235 грн.), прострочення станом
на 20.05.2013 року складає 120 днів (1
000:100*15:365*120= 50 грн.) Таким чином на
користь позивача підлягає стягненню
сума 285, 00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено вичерпний перелік
витрат, які відшкодовуються страховою
компанією при пошкодженні
транспортного засобу, до якого,
зокрема, не віднесено витрати
страхувальника на виготовлення
довідок відповідних органів та на
проведення експертиз. Враховуючи
наведене, вимоги позивача щодо
стягнення з відповідачів витрат у сумі
630, 00 грн. задоволенню не підлягають.

Позивачем не надано доказів того, що
його лікування знаходиться в
причинному зв'язку з ДТП, тому не має
підстав для стягнення з ТОВ „Бус-Авто"
витрат на лікування у розмірі 310, 27 грн.

Колегія суддів судової палати не
погоджується з висновком суду першої
інстанції, щодо необґрунтованості
вимог позивача про стягнення моральної
шкоди з ТОВ „Бус- Авто".

Так, статтею 23 ЦК України встановлено
яку форму може набувати моральна шкода
та в яких випадках вона може бути
заподіяна особі, право на
відшкодування якої особа має внаслідок
порушення її прав.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що
моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Як убачається із позовної заяви ОСОБА_2
вимоги про відшкодування моральної
шкоди ним обґрунтовувалися душевними
стражданнями, яких він зазнав
внаслідок пошкодження автомобіля, крім
того, із-за хвилювань у нього
погіршилося здоров'я, він не міг
користуватися своїм автомобілем,
внаслідок чого змушений був витрачати
додаткові кошти.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у постанові Пленуму Верховного Суду
України „Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди від 31.03. 1995р. № 4, з
гідно з якими розмір відшкодування
моральної шкоди визначається в межах
заявлених позовних вимог, залежно від
характеру та обсягу заподіяних
позивачу моральних та фізичних
страждань з урахуванням у кожному
конкретному випадку ступеня вини
відповідача та інших обставин, зокрема
враховується характер та тривалість
страждань, тяжкість вимушених змін у
його життєвих стосунках

При цьому колегія суддів, виходячи із
засад розумності, виваженості та
справедливості, вирішила, що 5 000 грн. є
достатньою сумую, що підлягає
стягненню на відшкодування моральної
шкоди.

Оскільки відповідно до змісту ст. 1172 ЦК
України відшкодування шкоди,
заподіяної з вини працівників під час
виконання ними своїх трудових
обов'язків, має здійснювати
роботодавець, у даних правовідносинах -
ТОВ „Бус- Авто", з вини працівника
якого і заподіяно шкоду.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.79 ЦПК України до
витрат, пов"язаних з розглядом
справи, відносяться, зокрема, витрати
на правову допомогу.

Згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати,
пов"язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця
в галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної
правової допомоги. Відповідно до
Закону України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» розмір компенсації
витрат на правову допомогу у
цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні на
користь якої ухвалено судове
рішення, іншою стороною не може
перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому засіданні,
під час вчинення окремих процесуальних
дій поза судовим засіданням та під
час ознайомлення з матеріалами
справи в суді, що визначається у
відповідному судовому рішенні. На
участь у судових засіданнях 13.05.2013
року, 17.02.2014 року, 31.03.2014 року, 14.04.2014 року
становить 6 годин, відповідно його
витрати складають 2 923, 00 грн. коп. (6
годин Х 487, 20 грн.). З врахуванням
полежень ст.88 ЦПК України, на користь
позивача підлягають стягненню витрати
по сплаті судового збору у розмірі 98, 03
грн., на правову допомогу у розмірі 494, 91
грн.

Керуючись ст.ст. 209, 307,309 ЦПК України
судова колегія,-

в и
р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Лутугинського районного суду
Луганської області від 09 січня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким заявлені позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити частково.

Стягнути з ТДВ СК «Провіта» на користь
ОСОБА_2 за несвоєчасну сплату
страхового відшкодування 285, 00 грн.

Стягнути з ТОВ «БУС-Авто» на користь
ОСОБА_2 5 000,00 грн. моральної шкоди та
судові витрати у сумі 592, 94 грн.

В іншій частині заявлених вимог ОСОБА_2
відмовити за необґрунтованістю.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно та може бути
оскаржено у касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: