АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2539/14
Справа № 644/6840/13-ц
інстанції: Сітало А.К.
Доповідач:Коростійова
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

8 квітня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Ізмайлової Г.Н.,
Гуцал Л.В.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова від 20
лютого 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_4, яка діє в особистих
інтересах та інтересах своїх
малолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору -
Орджонікідзевського районного відділу
у місті Харкові ДМС України у
Харківській області, управління служб
у справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_5 звернулася
до суду із вказаним позовом, який
уточнила у грудні 2013 року.

Просила:усунути перешкоди у
здійсненні нею права власності на
квартиру АДРЕСА_1; визнати ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили
право користування вказаною квартирою
із зняттям їх з реєстраційного обліку
за вказаною адресою.

В обгрунтування позову
посилалась на те, що є власником
квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_4, її донька, яка з 2004 року, як
член її сім'ї, зареєстрована у квартирі,
але фактично тривалий час в ній не
мешкає.

З 2002 року вона перебуває у шлюбі з
ОСОБА_8 Після реєстрації вона переїхала
до свого чоловіка.

Її онуки - ОСОБА_6 і ОСОБА_7, 2003 і 2008
року народження - відповідно,
зареєстровані за адресою спірної
квартири, але фактично мешкають зі
своїми батьками ОСОБА_4 і ОСОБА_8 за
адресою: АДРЕСА_2

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 з 2002
року без поважних причин не мешкає у
спірній квартирі, а її діти - ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 ніколи у ній не проживали та
ст.ст. 16, 391, 405 ЦК України, просила позов
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 проти позову
заперечувала, посилаючись на його
безпідставність.

Третя особа - служба у справах
дітей Орджонікідзевського району
управління служб у справах дітей
департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради, в
особі свого представника, вважала, що у
разі задоволення позову будуть
порушені права неповнолітніх ОСОБА_6,
ОСОБА_7

Притягнутий до участі у справі у
якості третьої особи
Орджонікідзевський РВ у місті Харкові
ГУ ДМС України у Харківській області,
свого представника до суду не направив.
Подав заяву про розгляд справи за
відсутності свого представника. У
вирішенні спору покладався на розсуд
суду.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова від 20
лютого 2014 року позов задоволено.
Визнано ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими,
що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1 із зняттям їх з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

ОСОБА_4, в своїх інтересах та
інтересах неповнолітніх ОСОБА_6,
ОСОБА_7, подала апеляційну скаргу. Просе
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким ОСОБА_5 у позові відмовити. При
цьому посилається на: неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Інші особи, які брали участь у
справі, рішення суду не оскаржили,
письмових заперечень на апеляційну
скаргу не подали.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню з підстав,
передбачених п.п. 2,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК
України з ухваленням нового рішення
про відмову у позові.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_5 та визнаючи ОСОБА_4 та її
неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1, суд першої
інстанції вважав доведеним, що вони
понад один рік у квартирі не мешкають
без поважних причин.

Погодитися з таким висновком не
можна, оскільки він не відповідає
обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи вбачається,
що двокімнатна квартира АДРЕСА_1 згідно
ордеру, виданого на підставі рішення
виконавчого комітету Московської
районної ради народних депутатів від 10
квітня 1987 року №70 була надана ОСОБА_5 та
членам її сім'ї - чоловіку ОСОБА_9 і
донці ОСОБА_4 (а.с.144).

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова від 5
березня 2004 року ОСОБА_4 визнана такою,
що втратила право користування
квартирою у зв'язку з переїздом на інше
постійне місце проживання.

На підставі вказаного рішення
ОСОБА_4 була знята з реєстраційного
обліку за адресою вказаної квартири.

У 2004 році ОСОБА_5 і ОСОБА_9
приватизували квартиру - по 1/2 частини
кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер.

Згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 16 червня 2009
року ОСОБА_5 успадкувала 1/2 частину
квартири, яка належала її померлому
чоловіку - ОСОБА_9

На час розгляду справи судом
власником всієї спірної квартири є
ОСОБА_5

Судом встановлено, що у липні 2009
року ОСОБА_4, з дозволу ОСОБА_5, поновила
свою реєстрацію і реєстрацію своїх
неповнолітніх дітей за адресою:
АДРЕСА_1

Відповідно до ст.405 ЦК України
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону.

Житлове приміщення, яке вони мають
право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

ОСОБА_4 не заперечує, що вона не
мешкає у спірній квартирі, проте
посилається на те, що це непроживання є
вимушеним. Між нею і матір'ю склались
неприязні стосунки.

Іншого житла вона не має.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова від 4
червня 2010 року шлюб між ОСОБА_8 і ОСОБА_4
розірвано (а.с.149).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 і її
неповнолітні діти іншого житла, крім
спірного, не мають.

Посилання ОСОБА_5 на те, що ОСОБА_4
набула права користування
трикімнатною квартирою АДРЕСА_2,
спростовується довідкою дільниці №50
комунального підприємства
"Жилкомсервіс" від 28 лютого 2014 року, з
якої вбачається, що наймачем квартири є
колишня свекруха ОСОБА_4 - ОСОБА_16 Крім
неї у квартирі проживають чоловік
ОСОБА_11, син ОСОБА_8, доньки ОСОБА_12 і
ОСОБА_13, онуки ОСОБА_14, ОСОБА_17, ОСОБА_15
(а.с.112).

Іншого житла, крім спірної
квартири, ОСОБА_4 і її неповнолітні діти
не мають.

За адресою спірної квартири
ОСОБА_4 отримувала допомогу по догляду
за дитиною до трьох років на ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
довідкою управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Орджонікідзевського
району Харківської міської ради від 3
квітня 2014 року (а.с.48).

Оскільки ОСОБА_4 не мешкає у
квартирі АДРЕСА_1 внаслідок неприязних
стосунків, які склались з матір'ю -
власником квартири ОСОБА_5, судова
колегія вважає, що ОСОБА_4 та її
неповнолітні діти не втратили право
користування квартирою.

До того ж, відповідачі не мають
іншого, крім спірного житла.

Визнання їх такими, що втратили
право користування квартирою, буде
порушенням прав неповнолітніх.

За таких обставин, судова колегія
вважає за необхідне рішення суду
першої інстанції скасувати і ОСОБА_4 у
позові відмовити.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.2 ч.1
ст.307, п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314,
ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова від 20
лютого 2014 року скасувати.

ОСОБА_5 у позові відмовити.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: