АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/2102/14
Головуючий у 1 інстанції -Буша Н.Д.
Доповідач - Панченко М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

головуючого -
Панченка М.М.

суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Деснянського районного суду
м.Києва від 8 листопада 2013 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
»Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року позивач
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Правекс-Банк» (далі
ПАТ»Правекс-Банк») звернувся з позовом
до відповідача ОСОБА_1 і просив винести
рішення, яким стягнути заборгованість
за кредитними зобов»язаннями, що,
станом на 19.03.2013 року складає 65.174 грн.92
коп. з урахуванням відсотків та
штрафних санкцій.

Позивач послався на те, що між
ним та позичальником ОСОБА_1 укладено
договір про відкриття кредитної лінії
від 3.08.2006 року за №819-018/06Р, згідно
якого, банк надав позичальнику
споживчий кредит у сумі 9.616 дол.США на
термін до 3.08. 2011 року під 12% річних.

Оскільки боржниця не виконувала
договірні кредитні зобов»язання, банк
звернувся до суду з даним позовом до
суду.

Рішенням Деснянського районного
суду м.Києва від 8 листопада 2013 року
позов задоволено /а.с.54-56/.

Судовим рішенням ухвалено
стягнути з ОСОБА_1 на користь
ПАТ»Правекс-Банк» борг за кредитом у
сумі 65.174грн.92 коп. та судовий збір у
сумі 652 грн.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, не
заперечуючи свого зобов»язання
погасити кредитний борг, просить
скасувати рішення в частині стягнення
пені у сумі 22.564 грн. 23 коп., стягнуту за
весь період прострочки, стягнувши пеню
лише за рік, як передбачено ч.2ст.258 ЦК
України. Також просила винести рішення,
яким розстрочити погашення
заборгованого кредиту у сумі 42.610 грн.67
коп. на п»ять років, зі щомісячною
сплатою по 710 грн.

Статтею 258 ЦК України позовна давність
в один рік застосовується, зокрема, до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Таким чином, на думку скаржника,
скорочена позовна давність стосовно
неустойки (штрафу, пені) означає
можливість стягнення неустойки
(штрафу, пені) лише за один рік, за умови,
якщо не сплив строк позовної давності
щодо основної вимоги.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши
апеляційну скаргу в межах заявлених
доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити частково.

Рішення підлягає скасуванню в частині
стягнення відсотків та пені та
стягнути заборгованість по тілу
кредиту в межах трирічного строку
позовної давності, а в решті позову
відмовити.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення,,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з»ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
свої вимог і заперечень, підтверджених
тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення першої
інстанції не відповідає.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як слідує з матеріалів справи, 3.08.2006
року за №819-018/06Р між ОСОБА_1 та ПАТ
»Правекс-Банк» укладено кредитну
угоду, згідно якого банк надав
позичальнику споживчий кредит для
придбання автомобіля у сумі 9.616 дол.США
на термін до 3.08. 2011 року під 12% річних.

А згідно до ст.611 ЦК України у
разі порушення зобов»язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
1.припинення зобов»язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов»язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2. зміна умов зобов»язання; 3.
сплата неустойки; 4. відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Відповідно до умов кредитного
договору кредит надано на умовах його
забезпечення, строковості, повернення
та сплати за користування, шляхом
погашення рівними частинами у сумі 161
дол.США щомісяця до 10 числа місяця
наступного за місяцем нарахування
відсотків.

Відповідно до п.10.1 кредитного договору,
в разі порушення термінів погашення
кредиту та відсотків, сторонами
передбачено сплата позичальником пені
за кожен день прострочення в розмірі
подвійної процентної ставки (24%), що
діяла в період прострочення, від суми
заборгованості за весь період
прострочення.

Таким чином, між ОСОБА_1 та
ПАТ»Правекс-Банк» виникли відносини
договору кредиту, які, відповідно до
ст.1054 ЦК України полягають у тому, що
банк (кредитодавець) зобов"язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов»язковим для виконання сторонами.

Встановлено, що позичальник ОСОБА_1,
починаючи з березня 2009 року припинила
сплачувати відсотки та борг по тілу
кредиту, в результаті чого за нею,
станом на 19.03.2013 року, відповідно до
розрахунку наданого суду позивачем,
утворилась наступна заборгованість: по
тілу кредиту у сумі 4.678 дол.США, що за
курсом валют становить 65.174грн. 92коп.;
заборгованість за відсотками у сумі 653
дол.США, що за курсом валют становить
5.219 грн.42 коп.; пеня за прострочку
погашення кредиту у сумі 2.528 дол.США, що
за курсом валют становить 20.206 грн.30
коп.; пеня за прострочку погашення
відсотків у сумі 295 дол.США, що за курсом
валют становить 2.357 грн. 93 коп. /а.с.18/.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги є обґрунтованими, а розрахунок
заборгованості позивачем виконаний
правильно.

Між тим, ухвалюючи рішення, суд
першої інстанції не врахував норми
цивільного законодавства, якими
передбачений строк позовної давності,
про застосування якого просив
відповідач.

Відповідно до ст.261 ЦК України
початок перебігу строку позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов.

Із аналізу цієї норми слідує, що
перебіг строку позовної давності за
вимогами кредитора, які випливають з
порушення боржником умов договору
(графіка погашення кредиту) про
погашення боргу частинами (щомісячними
платежами) починається стосовно кожної
окремої частини від дня, коли відбулось
це порушення.

Позовна давність у цих випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником
строків сплати чергових платежів,
передбачених договором, відповідно до
ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом
усього часу - до встановленого
договором строку закінчення виконання
останнього зобов»язання вправі
заявити у суді вимоги про дострокове
повернення тієї частини позики (разом з
нарахованими відсотками - ст.1048 ЦК), що
підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі, підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному з платежів.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Таким чином, з врахуванням ст.257
ЦК України, якою передбачений
загальний строк позовної давності у
три роки, позивач, звертаючись з
позовом до суду 15.05.2013 року з вимогами
про стягнення заборгованості по тілу
кредиту, мав право вимагати стягнення
лише за три роки, тобто, з 15.05.2010 року, що
відповідно розрахунку заборгованості
наданого позивачем, становить 2.371
дол.США, що за офіційним курсом валют
становить 18.951 грн.40 коп.

Крім того, вирішуючи питання
щодо стягнення відсотків у сумі 653
дол.США, колегія суддів, відповідно до
ст.257 ЦК України, вважає за правомірне
стягнути цю заборгованість лише за три
роки до звернення позивача до суду з
цим позовом, що, відповідно розрахунку,
наданого позивачем, становить 415
дол.США, що за курсом валют відповідає
3.317 грн.10 коп.

В той же час, в частині стягнення
пені за кредитом та відсотками, у сумі,
відповідно, 2.528 дол.США та 295 дол.США,
колегія суддів не вбачає за можливе
задовольнити позов, оскільки позивачем
пропущено річний строк позовної
давності щодо стягнення цих платежів,
відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України.

Відповідно до п.1ч.2ст.258 ЦК
України позовна давність в один рік
застосовується зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Задовольняючи позов, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано керувався ст.526 ЦК
України, згідно до якої зобов"язання
повинні виконуватись належним чином
відповідно до умов договору.

Згідно ст.627 ЦК України
відповідно до ст.6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Доводи ПАТ »Правекс Банк» на
спробу вирішити спір в позасудовому
порядку, колегія суддів не вважає
можливим розглядати як поважною
причиною пропуску строку позовної
давності.

Оскільки відповідачкою ОСОБА_1 у
суді першої інстанції заявлене
письмове клопотання про застосування
строку позовної давності, судова
колегія, відповідно до ч.3 ст.267 ЦК
України, вважає за правомірне
застосувати при вирішенні спору строк
позовної давності.

Вимоги скаржника в апеляційній
скарзі щодо застосування розстрочки,
відповідно до ст.217 ЦПК України, у
вигляді внесення на рахунок банку
щомісячних платежів у розмірі по 710
грн.17 коп. на термін 5 років, судом також
не можуть бути задоволені, оскільки,
суд не вбачає підстав для застосування
розстрочки погашення боргу на тих
умовах, які просить застосувати
відповідач.

Виходячи з цих вимог
матеріальних норм права і, враховуючи
встановлені у судовому засіданні
обставини, колегія суддів вважає
правомірним скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про часткове задоволення
позову, стягнувши з ОСОБА_1 на користь
Банк» заборгованість по кредиту та
відсоткам, з урахуванням строків
позовної давності.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, в
порядку розподілу судових витрат,
колегія суддів вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
»Правекс Банк» сплачений судовий збір
у сумі 114 грн.70 коп.

Керуючись ст.ст.307,308, 309 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Скасувати рішення Деснянського
районного суду м.Києва від 8 листопада
2013 року та ухвалити нове рішення
наступного змісту.

Позовну заяву Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк »Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк »Правекс-Банк»
заборгованість по тілу кредиту у сумі
2.371 дол.США, що за курсом валют
становить 18.951 грн.40 коп., та стягнути
заборгованість за відсотками у сумі 415
дол.США, що за курсом валют становить
3.317 грн.10 коп., а всього, у сумі 2.786 (дві
тис. сімсот вісімдесят шість) дол.США,
що за курсом валют становить 22.268
(двадцять дві тис. двісті шістдесят
вісім) грн.50 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк »Правекс-Банк»
судовий збір у сумі 114 грн.70 коп.

Рішення набирає чинності негайно, але
може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді