Справа № 382/277/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

03 березня 2014 року

Яготинський районний суд Київської
області в складі:

Головуючого-судді Кисіль О. А.

при секретарі Твердохліб
Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Яготин Київської області
справу за позовом ОСОБА_1 до Жоравської
сільської ради Яготинського району
Київської області про визнання права
власності на ? частину житлового
будинку за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до
Яготинського районного суду з позовною
заявою до Жоравської сільської ради
Яготинського району Київської області
про визнання права власності на ?
частину житлового будинку за
набувальною давністю, в котрій
зазначено, що матері позивачки ОСОБА_2
належав житловий будинок на підставі
запису в погосподарській книзі
виконавчого комітету Жоравської
сільської ради Яготинського району
Київської області. За час свого життя
ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до
якого вказаний житловий будинок
заповідала двом своїм синам ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2.
Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 1 червня 1996
року ОСОБА_3 належить ? частина
вказаного будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3
помер. Після його смерті спадкоємцями
першої черги є дружина ОСОБА_5 та син
ОСОБА_6 померлого. Спадкоємцем другої
черги є сестра померлого - позивачка по
справі. У визначений законодавством
шестимісячний термін жоден із
спадкоємців із заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори не
звернувся. Спадкоємці першої черги не
бажають приймати спадщину та
відмовилися від її прийняття. При
цьому, позивачка з дня смерті ОСОБА_2
доглядала за вказаним будинком,
володіла ним та сплачувала комунальні
послуги. Враховуючи викладене,
позивачка просила визнати за нею право
власності на ? частину вказаного
будинку за набувальною давністю.

Представник позивачки та
позивачка підтримали вимоги позову.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, звернувся з
заявою про розгляд справи у його
відсутність та про визнання позову.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, покази свідків, дослідивши
докази, суд вважає, що позов до
задоволення не підлягає.

Так, з показів свідка ОСОБА_7, ОСОБА_8,
даних в судовому засіданні видно, що з
дитинства знають позивачку, яка
доглядала за своєю матір'ю ОСОБА_2, а
після її смерті біля 18 років потому, а
також після смерті братів, позивачка
доглядала за будинком, кожні вихідні
дні проїздила до даного будинку, а
також посеред робочого тижня
приїздила , проживала в даному будинку
та доглядала за ним.

Так, в судовому засіданні з копії
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом (а.с.6), копії свідцтва про
смерть (а.с.7), копії заяв (а.с.8-9), копії
технічного паспорту (а.с.10-13), копії
паспортних даних позивачки (а.с.14-15),
копії свідоцтво про народження (а.с.16-18),
копії довідки (а.с.19-20), копії витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про шлюб (а.с.21), копії
квитанцій про оплату комунальних
послуг (а.с.22-48), копії звіту про
незалежну оцінку майна з додатками
(а.с.50-79) встановлено, що ОСОБА_2, яка є
матір'ю позивачки належав житловий
будинок на підставі запису в
погосподарській книзі виконавчого
комітету Жоравської сільської ради
Яготинського району Київської області.
За час свого життя ОСОБА_2 склала
заповіт, відповідно до якого вказаний
житловий будинок заповідала двом своїм
синам ОСОБА_3 та ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 померла. Відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 1 червня 1996 року ОСОБА_3
належить ? частина вказаного будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Після його
смерті спадкоємцями першої черги є
дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_6
померлого. Спадкоємцем другої черги є
сестра померлого - позивачка по справі.
У визначений законодавством
шестимісячний термін вказані
спадкоємців із заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори не
звернулися. ОСОБА_6 та ОСОБА_5
відмовилися від прийняття спадщини.

Пунктом 8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України
передбачено, що правила ст.. 344
Цивільного кодексу України про
набувальну давність поширюються також
на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання
чинності цим кодексом.

В силу ч.1,4 ст..344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном -протягом пйяти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом… Право власності на нерухоме
майно, що підлягає державній
реєстрації, виникає за набувальною
давністю з моменту державної
реєстрації. Право власності за
набувальною давністю на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що позивачка не
заволоділа чужим майном, а
користувалася майном, що належало її
матері за час її життя, а потім ? частина
даного майна належала її брату ОСОБА_3,
на підставі свідоцтва про право на
спадщину, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та з
дати його смерті не минуло 10 років.
Доглядала за даним майном. Враховуючи
вище викладене, а також вимоги ст.344 ЦК
України, суд вважає, що позов не
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 209, 212, 218 ЦПК
України, ст.ст. 344, п.8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Жоравської сільської ради Київської
області Яготинського району про
визнання права власності на ? частину
житлового будинку за набувальною
давністю, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі через Яготинський
районний суд апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Кисіль О.А.