Номер провадження: 22-ц/785/3500/14
Номер справи місцевого суду: 1512/4215/2012
Головуючий у першій інстанції Салтан
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Таварткіладзе О.М.,
Кварталової А.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 30 серпня 2013 року, в цивільній
справі за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_2, за участю третьої особи
- Відділу громадянства, міграції та
реєстрації фізичних осіб Київського РВ
ГУ МВС України в Одеській області про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням,
розірвання договору найму жилого
приміщення та зобов'язання звільнити
займане житлове приміщення, -

встановила:

21.03.2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом, в якому просив розірвати
договір найму житлового приміщення -
АДРЕСА_1 укладений 16.02.2007 року між ним,
як власником цього будинку та ОСОБА_4,
визнати відповідачів такими, що
втратили право користування цим
приміщенням, та зобов'язати їх
звільнити будинок посилаючись на
наступні обставини;

ОСОБА_2 користується АДРЕСА_1 з дозволу
позивача, але не сплачує витрати за
користування житлом і комунальними
послугами. Крім того, відповідач
порушує правила проживання, влаштовує
сварки, провокує конфлікти, тобто
створює умови, не можливі для спільного
проживання.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 30.08.2013 року позов ОСОБА_3
задоволений частково. Суд розірвав
договір найму житлового приміщення,
укладений 16.02.2007 року між ОСОБА_3 і
ОСОБА_4, визнав відповідачів такими, що
втратили право користування АДРЕСА_1 та
зобов'язав ОСОБА_4 і ОСОБА_2 звільнити
займане приміщення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати у
зв'язку з порушенням судом норм
матеріального і процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити позивачу в задоволенні
позову вказуючи, що він має право
користуватися спірним житлом і
правових підстав, передбачених
Житловим Кодексом України для
виселення його із цього приміщення
немає. Оскільки позивач не довів
заявлені ним вимоги суд першої
інстанції безпідставно задовольнив
його позов.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
рішення, що оскаржене, доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні проводитися перевірка рішення
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню за наступних підстав;

За правилами п.4ч.1ст.309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи та порушення судом
норм матеріального і процесуального
права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та
зобов'язуючи ОСОБА_2 звільнити АДРЕСА_1
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач створює умови, несумісні
для спільного проживання, що
підтверджується письмовими
свідченнями сусідів та зверненнями
позивача з цього приводу органів
внутрішніх справ. В рішенні суду про
визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням
відсутні мотиви, які явилися підставою
для задоволення позовних вимог у цій
частині.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції, так як
він не відповідає нормам матеріального
і процесуального права.

Згідно ст.ст.157, 116 ЖК України, якщо члени
сім'ї власника житлового будинку чи
інші особи, які проживають разом з ним,
систематично руйнують чи псують жиле
приміщення, або використовують його не
за призначенням або систематичним
порушенням правил співжиття роблять
неможливим для інших проживання разом
з ними в одній квартирі чи в одному
будинку, а заходи запобігання та
громадського впливу виявилися
безрезультатними, виселення винних на
вимогу власника будинку або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Статтею 162 ЖК України встановлено, що
плата за користування жилим
приміщенням в будинку (квартирі), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється
угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться
крім квартирної плати за затвердженими
в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і
плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 проживає та зареєстрований в
АДРЕСА_1 з дозволу ОСОБА_3, який є
власник цього житла. Відповідач не є
членом сім'ї позивача, на що вказав сам
позивач у позовній заяві, та визнав
представник відповідача в судовому
засіданні. Між сторонами відсутні
будь-які договірні правовідносини з
приводу користування цим приміщенням,
оскільки відповідач посилається на те,
що він проживав у цьому помешканні з
часу свого народження, і був
зареєстрований в будинку після
досягнення повноліття. Оскільки між
сторонами відсутні договірні
правовідносини з приводу користування
спірним помешканням, і ОСОБА_2 не є
членом сім'ї ОСОБА_3, відсутні правові
підстави для стягнення з відповідача
плати за користування житловим
приміщенням та плати за комунальні
послуги. При цьому, колегія суддів
зазначає, що позивач не позбавлений
можливості укласти з ОСОБА_2 договір
найму житлового приміщення і вимагати
його виконання, відповідно до
визначених ними умов.

Вимоги позивача про виселення
відповідача зі спірного помешкання у
зв'язку з систематичним порушенням
останнім правил співжиття не доведені
в установленому законом порядку, а тому
не підлягають задоволенню. Посилання
позивача на письмові пояснення сусідів
та звернення ОСОБА_3 з цього приводу до
органів внутрішніх справ не є доказом
того, що ОСОБА_2 порушує правила
спільного проживання у одному будинку.
Крім того, позивачем не надано доказів
того, що до ОСОБА_2 застосовувалися
заходи запобігання та громадського
впливу, які виявилися
безрезультатними.

В позовній заяві ОСОБА_3 відсутні також
доводи, на підставі який позивач вважав
можливим визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування спірним
житловим приміщенням.

Отже, заявляючи до суду позовні вимоги
ОСОБА_3 не надав доказів на
підтвердження своїх доводів.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на зазначені обставини, та в порушення
вказаних вище норм матеріального і
процесуального права безпідставно
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3.

На підставі викладеного рішення суду
першої інстанції в частині визнання
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування спірним приміщенням, та
зобов'язанням його звільнити займане
приміщення підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про відмову
позивачу в задоволенні позову в цій
частині, оскільки заявлені ОСОБА_3
вимоги в цій частині на доведені у
встановленому законом порядку.

У зв'язку з відмовою позивачу в
задоволенні позову не підлягають
задоволенню його вимоги про стягнення
з відповідача судових витрат,
відповідно до ч.1ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.304,п.2ч.1ст.307,п.1,4ч.1ст.309 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

вирішила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Київського районного
суду м. Одеси від 30 серпня 2013 року в
частині зобов'язання ОСОБА_2 звільнити
АДРЕСА_1 - скасувати, та в цій частині
ухвалити нове рішення:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участю
третьої особи - Відділу громадянства,
міграції та реєстрації фізичних осіб
Київського РВ ГУ МВС України в Одеській
області про визнання його таким, що
втратив право користування АДРЕСА_1 та
зобов'язання звільнити займане житлове
приміщення.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П.Фальчук

Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе