Провадження № 2-п/522/50/14
УХВАЛА

27 січня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі заяву
Прокуратури м. Одеси про перегляд
заочного рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 17 січня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до Одеської міської ради,
третьої Одеської державної
нотаріальної контори про встановлення
факту постійного проживання однією
сім'єю, визнання права на спадкування
за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного
суду м. Одеси знаходилась цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської
міської ради, третьої Одеської
державної нотаріальної контори про
встановлення факту постійного
проживання однією сім'єю, визнання
права на спадкування за законом.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 17 січня 2013
року позовні вимоги позивача були
задоволені, встановлений факт
постійного проживання ОСОБА_1 понад
п'ять років однією сім'єю разом з
ОСОБА_2 на час відкриття спадщини,
ОСОБА_1 був визнаний спадкоємцем
четвертої черги за законом після
смерті ОСОБА_2, а також ОСОБА_1
поновлений строк для прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_2

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 03 квітня 2013 року у
задоволенні заяви представника
Одеської міської ради про перегляд
вищевказаного заочного рішення
відмовлено.

До суду надійшла заява Прокуратури м.
Одеси про перегляд заочного рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 17 січня 2013 року, посилаючись на те,
що прокуратурою здійснюється
процесуальне керівництво по
кримінальному провадженню № 000039
від 26 червня 2013 року за фактом
шахрайського заволодіння майном
ОСОБА_2, а саме двома квартирами в м.
Одесі за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2,
за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190
КК України. Також вказують, що в ході
досудового розслідування прокуратурою
м. Одеси встановлено, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2
за адресою АДРЕСА_2 ніколи не проживав,
а сам ОСОБА_2 родичів не мав. Тому судом
невірно були встановлені факти,
виносячи заочне рішення від 17 січня 2013
року.

Тому, прокуратура м. Одеси вважає за
можливе звернутись до суду з
вищевказаною заявою в інтересах
держави в особі Одеської міської ради,
яка була відповідачем по даній
цивільній справі.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином
згідно вимог ст. 74 ЦПК України, причини
неявки до суду не повідомляли.

Відповідно до ч.1 ст. 231 ЦПК неявка осіб,
належним чином повідомлених про час і
місце судового засідання, не
перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до правила ст. 228 ЦПК України
заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
суд дійшов висновку про
необґрунтованість заяви прокуратури м.
Одеси про перегляд заочного рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 17 січня 2013 року, тому така заява не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.
Таким чином, підставою для скасування
заочного рішення є дві одночасно
наявні умови - поважність причин неявки
відповідача у судове засідання та
представлення доказів, що мають
істотне значення для правильного
вирішення справи. За змістом
наведеного правила ці докази повинні
мати таке істотне значення для
вирішення справи, аби їх врахування
мали б змінити рішення суду по суті.

Судом встановлено, що ухвалою
Приморського районного суду м. Одеси
від 03 квітня 2013 року у задоволенні
заяви представника Одеської міської
ради про перегляд вищевказаного
заочного рішення відмовлено. У
вказаній ухвалі було встановлено, що
представник Одеської міської ради не
довів, що він не з'явився в судове
засідання з поважних причин, а
відповідно не довів, що розгляд справи
слід було відкласти через його неявку.
Крім того, представником відповідача
не було наведено жодного доказу, що
мають істотне значення для правильного
вирішення справи. Тому, згідно вимог ст.
232 ЦПК України, суд відмовив у
задоволенні заяви представника
Одеської міської ради про перегляд
вищевказаного заочного рішення.

Щодо заяви прокуратури м. Одеси про
перегляд вказаного заочного рішення,
то судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
прокуратура м. Одеси не була стороною
по справі, а тому згідно ст. 232 ЦПК
України, не може звертатись з
відповідною заявою про перегляд
заочного рішення.

Посилання прокуратури на те, що вона
звертається в інтересах держави в
особі Одеської міської ради є також
необґрунтованими, оскільки виходячи з
вищенаведеного, Одеська міська рада
скористалась своїм правом на подання
заяви про перегляд заочного рішення, і
в задоволенні такої заяви їй було
відмовлено.

Таким чином, у суду відсутні підстави
для задоволення заяви про перегляд
заочного рішення, оскільки заявник не
має права на звернення до суду з такою
заявою.

При цьому суд виходить з принципу
недопустимості скасування рішення
суду за відсутності достатніх та
законних підстав для того, а також з
формальних міркувань.

Керуючись ст. ст.74, 208-210, 228, 231, 232 ЦПК
України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Прокуратури м.
Одеси про перегляд заочного рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 17 січня 2013 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської
ради, третьої Одеської державної
нотаріальної контори про встановлення
факту постійного проживання однією
сім'єю, визнання права на спадкування
за законом, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м. Одеси
протягом десяти днів з дня
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя
Ю.Б. Свячена