Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 року
м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у
складі:

головуючого судді Шарка О.П.,
секретаря судових засідань - Христенко
А.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розподіл майна подружжя, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3, в якому просить суд
стягнути з відповідача 3662, 06 грн. на її
користь для погашення заборгованості
за кредитною карткою НОМЕР_1 ПАТ КБ
«ПриватБанк».

В обґрунтування позову позивач
зазначила, що вона перебувала з
відповідачем в зареєстрованому шлюбі з
14 січня 2011 року, від даного шлюбу мають
малолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
Спільне життя з відповідачем не
склалося через що, відповідно до
рішення Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 11.01.2013 року шлюб було
розірвано Після укладання шлюбу, на
прохання відповідача, на її ім'я було
оформлено кредитну картку НОМЕР_1 ПАТ
КБ «ПриватБанк». Кредитну картку було
оформлено на її дошлюбне прізвище
"ОСОБА_2" оскільки при оформленні
кредитної картки, вона ще не обміняла
паспорт, відповідач же не оформлював
кредитну картку на себе, оскільки, як
пояснив їй, мав сумнівну репутацію, як
клієнт банків, та погану кредитну
історію. Так, у відділенні ПАТ КБ
"ПриватБанк" після оформлення
необхідних документів їй було надано
картку із кредитним лімітом у 8000 (вісім
тисяч) грн. В період шлюбу відповідач
неодноразово користувався зазначеною
карткою та знімав грошові кошти. 26
липня 2011 року та наступного дня ще 1000
грн. Зазначені кошти знімав відповідач,
оскільки вона 15 липня 2011 року народила
та постійно знаходилась із дитиною
вдома. Зняті відповідачем кошти, як ним
в той час було пояснено, ним було
витрачено на покриття якихось своїх
боргових зобов'язань, а вона, заради
спокою в родині не заперечувала проти
користування відповідачем її
кредитною карткою, оскільки він обіцяв,
що всі борги та доходи в нас є спільними
і повертати взяті в кредит кошти вони
також будуть разом. Також позивач
зазначила, що оформлену на її ім'я
кредитну картку вони з відповідачем
неодноразово використовували для
оплати товарів та послуг для їх родини,
однак, всупереч запевнянням
відповідача, поверненням взятих в
кредит коштів займалися лише її батьки,
які давали кошти на своєчасну сплату
відсотків за користування кредитними
коштами, для можливості використання
картки на потреби сім'ї в майбутньому.
Перебуваючи у шлюбі та користуючись
кредитною карткою № НОМЕР_1, виданою
ПАТ КБ "ПриватБанк" нею та відповідачем
станом на 10 січня 2013 було отримано 7324
(сім тисяч триста двадцять чотири) грн.
12 коп. кредитних коштів, звернувшись до
відповідача із вимогою про погашення
спільно взятого за час шлюбу кредиту,
вона отримала відмову.

У судовому засіданні позивач, її
представник ОСОБА_5, яка діє згідно
довіреності, позовні вимоги підтримали
у повному обсязі, просили їх
задовольнити та стягнути з відповідача
3662, 06 грн. на користь позивача для
погашення заборгованості за кредитною
карткою НОМЕР_1 ПАТ КБ «ПриватБанк»,
пояснили суду про обставини викладені
вище.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 у судовому засіданні проти
позову заперечував та надав суду
письмові пояснення відповідача,
відповідно до яких останній позов не
визнав у повному обсязі посилаючись на
незаконність та необґрунтованість
вимог з тих підстав, що йому не було
відомо про те, що у позивача є в
користуванні ще 2 кредитні карти ПАТ КБ
«ПриватБанк» окрім НОМЕР_1 та
відповідно йому було відомо про те, що у
їхньому спільному з позивачем
користуванні є лише одна кредитна
картка і це не є кредитна картка НОМЕР_1,
яку було нею отримано 13.05.2010 року
задовго до укладення шлюбу. Після
укладення шлюбу з позивачкою 14.01.2011
року, вона його жодним чином не
повідомила про існування кредитної
картки НОМЕР_1 ПАТ КБ «ПриватБанк», ані
він, ані позивач не користувалися цією
карткою в інтересах та на потреби сім'ї.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
надані сторонами докази у їх
сукупності, вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню,
оскільки є необґрунтованими та
недоведеними, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній
формі ініціативи та активності осіб,
які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує
повноту дослідження обставин даної
справи. Стороні зобов'язані визначити
коло фактів, на які вони можуть
посилатися як на підставу своїх вимог і
заперечень, і довести обставини, якими
вони обґрунтовують ці вимоги й
заперечення, як того вимагають
положення ст. 60 ЦПК України, за якими
доказуванню підлягають обставиш які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, яг беруть участь у справі, виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України,
суд розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, особа яка бере участь у
справі, розпоряджається своїми правами
щодо предмета спору на власний розсуд,
зобов`язана надати усі наявні у неї
докази та довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких виникає спір.

У ході судового розгляду встановлено,
що з 14 січня 2011 року сторони перебували
у зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано рішенням Фрунзенського
районного суду м.Харкова від 11.01.2013
року.

Згідно повідомлення ПАТ КБ
«ПриватБанк» від 18.02.2014 року
№30.1.0/0/2-20140210/3039, анкети-заяви спірний
картковий рахунок НОМЕР_1 було
відкрито 13.05.2010 року на підставі заяви
ОСОБА_2 від 27.04.2010 року.

Згідно повідомлення ПАТ КБ
«ПриватБанк» від 31.03.2014 року
№30.1.0/2-20140327/2923, на ім'я ОСОБА_2 також
відкриті рахунки: 20.09.2013 року - НОМЕР_2,
11.10.2013 року - НОМЕР_3, тобто дані рахунки
відкриті вже після розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 65 СК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку (доходу). Дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою. При
укладенні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Договір, укладений
одним із подружжя в інтересах сім'ї,
створює обов'язки для другого з
подружжя, якщо майно, одержане за
договором, використане в інтересах
сім'ї.

Частиною 2 ст. 61 СК України встановлено,
що об'єктом права спільної сумісної
власності є заробітна плата, пенсія,
стипендія, інші доходи, одержані одним
із подружжя і внесені до сімейного
бюджету або внесені на його особистий
рахунок у банківську (кредитну)
установу.

Таким чином, враховуючи те, що
кредитний договір щодо кредитної
картки НОМЕР_1 ПАТ КБ «ПриватБанк» було
укладено позивачем до часу виникнення
фактичних шлюбних відносин, а також
беручи до уваги те, що позивачем не
доведено факту використання кредитних
коштів за цією карткою в інтересах
сім'ї - підстави для задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст.ст.
60, 61, 65 ЦК України,

В И Р І Ш И В
:

У позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розподіл майна подружжя - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до апеляційного суду
Харківської області через
Фрунзенський районний суд м. Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами , які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення ,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення , якщо його
не скасовано , набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Суддя Фрунзенського районного суду
м.Харкова
Шарко О.П.