Провадження № 2/643/456/14
Московський районний суд м. Харкова у
складі: головуючого судді - Яремчука
В.І., при секретарі Новаковій Т.С.,
розглянувши заочно у приміщенні
суду цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -
До суду 30 вересня 2013 року надійшла
позовна заява ПАТ «Комерційний банк
«Надра» до ОСОБА_1 про стягнення суми
заборгованості за договором у розмірі
позову позивач посилається на те, що
19.04.2007 р. між ВАТ «Комерційний банк
«Надра», правонаступником якого з
04.02.2011 року є ПАТ «Комерційний банк
«Надра», та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № 6/4/2007/840-К/272,
відповідно до умов якого банк надав
відповідачу на придбання
автотранспортного засобу кредитні
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 11,35% річних. Крім
того, банк відкрив позичальнику
траншеву кредитну лінію на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості та платності з лімітом 0,0
та відсотковою ставкою у розмірі 0% на
місяць (п.1.2.1.-1.2.4. кредитного договору).
Відповідно до п.2.2.1. Договору щомісячна
сума мінімально необхідного платежу
складає 331,00 доларів США. Свої
зобов'язання за договором банк виконав,
надавши відповідачу кредитні кошти
шляхом видачі готівки ОСОБА_1 через
касу банку. Відповідач свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконав і не виконує по теперішній час,
в зв'язку з чим через невиконання
прийнятих на себе зобов'язань за ОСОБА_1
станом на 13.09.2013 року існує
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 6913,91 доларів США, що за курсом
НБУ станом на 13.09.2013 р. (7,993 грн. за 1 долар
складається з: заборгованості за
кредитом - 3650,21 доларів США, що
еквівалентно 29 176,13 гривень;
заборгованості за відсотками - 1527,05
доларів США, що еквівалентно 12 205,71
гривень; заборгованості за пенею - 736,65
доларів США, що еквівалентно 5888,04
гривень; заборгованості за штрафом -
1000,00 доларів США, що еквівалентно 7 993,00
Позивач позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив позов
задовольнити, розглядати справу за
його відсутністю та ухвалити заочне
рішення у разі неявки відповідача, про
що надав письмову заяву (а.с.47).

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, про час і місце розгляду
справи на 29.01.2014 р. та 28.02.2014 р.
сповіщений належним чином, причину
неявки суду не повідомив. В зв'язку з
чим суд визнає неявку відповідача в
судове засідання неповажною та
розглядає справу на підставі наявних
доказів.

У поданих до суду 12.11.2013 року
запереченнях проти позову відповідач
ОСОБА_1 просив у задоволенні позовних
вимог відмовити у повному обсязі,
посилаючись на те, що позивачем
порушені строки позовної давності
звернення до суду стосовно як і вимоги
про повернення суми кредиту, так і
стягнення неустойки, та подав також
заяву про сплив позовної давності
(а.с.32-35).

У поданих до суду 21.11.2013 року доповнень
до заперечень проти позову відповідач
ОСОБА_1 посилається на те, що у позивача
відсутні правові підстави включати
суму штрафу у розмірі 1000 доларів США до
заборгованості за кредитним договором,
оскільки позивачем не надано доказів
на порушення ним п.п.4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9.,
4.3.10 кредитного договору, якими
передбачено нарахування штрафу, крім
того, позивачем свідомо змінені
підстави для нарахування пені та
змінена база нарахування, в зв'язку з
чим просить відмовити у задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
пені і штрафу (а.с.39-40).

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи згідно
положень ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази,
встановив такі факти і відповідні їм
правовідносини.

19.04.2007 р. між ВАТ «Комерційний банк
«Надра», правонаступником якого з
04.02.2011 року є ПАТ «Комерційний банк
«Надра», та ОСОБА_1 був укладений
договір «Автопакет» № 6/4/2007/840-К/272,
відповідно до умов якого банк надав
відповідачу на придбання
автотранспортного засобу кредитні
кошти у розмірі 10000,00 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 11,35% річних з
терміном погашення до 16 квітня 2010 року.
Крім того, банк відкрив позичальнику
траншеву кредитну лінію на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості та платності з лімітом 0,0
та відсотковою ставкою у розмірі 0% на
місяць (п.1.2.1.-1.2.4. кредитного договору).
Відповідно до п.2.2.1. Договору щомісячна
сума мінімально необхідного платежу
складає 331,00 доларів США (а.с.6-10).

Свої зобов'язання за договором банк
виконав, надавши відповідачу кредитні
кошти шляхом видачі готівки ОСОБА_1
через касу банку, що підтверджується
заявою на видачу готівки (а.с.11).

Відповідач свої зобов'язання за
кредитним договором не виконав, в
зв'язку з чим через невиконання
прийнятих на себе зобов'язань за ОСОБА_1
станом на 13.09.2013 року існує
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 6913,91 доларів США, що за курсом
НБУ станом на 13.09.2013 р. (7,993 грн. за 1 долар
США) становить 55262,88 гривень, яка
складається з: заборгованості за
кредитом - 3650,21 доларів США, що
еквівалентно 29 176,13 гривень;
заборгованості за відсотками - 1527,05
доларів США, що еквівалентно 12 205,71
гривень; заборгованості за пенею - 736,65
доларів США, що еквівалентно 5888,04
гривень; заборгованості за штрафом -
1000,00 доларів США, що еквівалентно 7 993,00
гривень (а.с.12-14).

Обов'язок позичальника повернути
позикодавцеві суму позики
передбачений ст. 1049 ЦК України.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
Кодексу. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилися, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550, 611, 624
ЦК України за порушення грошового
зобов'язання передбачена сплата
неустойки (пені, штрафу).

Посилання у запереченнях проти
позову відповідача про пропущення
позивачем строків позовної давності є
безпідставними з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України
позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Підпунктом 7.3. Договору, укладеного
між ВАТ КБ «Надра» і ОСОБА_1
передбачено, що сторони, керуючись ст.
259 ЦК України, дійшли згоди збільшити
строк позовної давності до десяти
років.

Отже, строки позовної давності
позивачем не порушені.

Не знайшли також підтвердження
ствердження у своїх запереченнях проти
позову відповідача про
необґрунтованість вимоги в частині
нарахування пені та штрафу за
невиконання зобов'язань за кредитним
договором.

Відповідно до п.5.1. Договору, у разі
прострочення позичальником строку
сплати мінімальних необхідних
платежів по погашенню кредиту,
позичальник сплачує банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла на час виникнення
заборгованості, за кожен день
прострочення.

Відповідно до п.5.2. Договору у разі
порушення позичальником вимог п.п.4.3.1.,
4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10 цього Договору,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 10% від суми
кредиту, визначеної у п.1.1. цього
Договору, за кожен випадок.

Згідно наданого розрахунку
заборгованості, останній платіж у
розмірі 300 доларів США здійснено
відповідачем 08.06.2010 року, що також сам
відповідач і зазначає у своїх
запереченнях, пеня відповідачу
нарахована за період з 13.09.2012 року по
21.08.2013 року, отже наявність
прострочення відповідачем строку
мінімально необхідних платежів по
погашенню кредиту, судом встановлена,
що є підставою для нарахування пені
відповідно до п.5.1. Договору.

Пунктом 4.3.2. Договору передбачено
зобов'язання позичальника суворо
дотримуватися положень цього Договору,
у разі порушення цього пункту
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 10% від суми
кредиту, визначеної у п.1.1. цього
Договору, за кожен випадок. Невиконання
зобов'язань за Договором, зокрема
несвоєчасне і неповне погашення тіла
кредиту та сплати відсотків є
недотриманням відповідачем положень
Договору.

Таким чином, судом встановлена
наявність підстав для задоволення
позову у повному обсязі.

При зверненні до суду позивач поніс
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 552 гривень 63 копійок
(а.с.1).

Суд розподіляє судові витрати
відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК
України, та стягує з ОСОБА_1 на користь
позивача судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 552 гривень 63
копійок.

Керуючись ст. ст. 259, 526, 530, 549, 610-612, 624, 625,
634, 1048-1050, 1054 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 60, 74, 79,
88, 169, 197 ч.2, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов позовом публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Харкова, громадянина
України, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1, на
користь публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на р/р 0042, відкритий в філії ПАТ
«КБ «Надра» Харківське регіональне
управління, МФО 380764, ,
суму заборгованості за кредитним
договором № 6/4/2007/840-К/272 від 19.04.2007 року,
що виникла станом на 13.09.2013 року, у
розмірі 6913,91 доларів США, що за курсом
НБУ станом на 13.09.2013 р. (7,993 грн. за 1 долар
США) становить 55262 гривень 88 копійок,
яка складається з: заборгованості за
кредитом - 3650,21 доларів США, що
еквівалентно 29 176,13 гривень;
заборгованості за відсотками - 1527,05
доларів США, що еквівалентно 12 205,71
гривень; заборгованості за пенею - 736,65
доларів США, що еквівалентно 5888,04
гривень; заборгованості за штрафом -
1000,00 доларів США, що еквівалентно 7 993,00
гривень та судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 552 гривень 63
копійок, а всього стягнути 55 815 гривень
51 копійок (п'ятдесят п'ять тисяч
вісімсот п'ятнадцять гривень 51
копійок).

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення
суду в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області
через Московський районний суд м.
Харкова шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги позивачем, якщо
апеляційну скаргу не було подано, та
письмової заяви про перегляд заочного
рішення відповідачем. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
(Яремчук В.І.)