УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 31 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 17 грудня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
стягнення неустойки та відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення прав споживачів,

в с т а н о в и в :

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 31 жовтня 2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
17 грудня 2013 року апеляційну скаргу
ОСОБА_2 відхилено, рішення
Дніпровського районного суду м.
Києва від 31 жовтня 2013 року залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій і ухвалити
нове рішення по суті позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, правильно встановили
характер правовідносин сторін у справі
та застосували до цих правовідносин
норми матеріального права, які їх
регулюють, вирішили спір з урахуванням
меж заявлених позовних вимог, виходячи
з конкретних обставин справи, на
підставі наданих сторонами доказів та
з дотриманням норм процесуального
права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 31 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 17 грудня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
стягнення неустойки та відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення прав споживачів, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і
кримінальних справ
Л.М. Мазур