справі № 599/2523/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2014 р.

Зборівський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кучер І.Б.

при секретарі Гнатишин Н.Я.

за участю представника відповідача
Подоляка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Зборова
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Зборівського районного бюро технічної
інвентаризації про визнання недійсним
акту поточних біжучих змін на квартиру
№3,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із
позовною заявою до відповідача в якій
просить визнати недійсним акт
поточних, біжучих змін на квартиру №3
від 18.06.1992 року, складений техніком
Зборівського РБТІ ОСОБА_3, посилаючись
на те, що в даний акт внесені неправдиві
дані, внаслідок чого її позбавили
підвальних приміщень № 1, 3 по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала, посилаючись на обставини
викладені у позові.

В судовому засіданні представник
відповідача, позов не визнав,
посилаючись на те, що Акт поточних змін
є правомірним, він відображає ті
відомості, які були встановлені.

Суд, вислухавши пояснення сторін по
справі, дослідивши представлені
докази, вважає, що в задоволені позову
слід відмовити, виходячи з такого.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 18.06.1992 року
технік Зборівського РБТІ ОСОБА_3 при
огляді будинку в АДРЕСА_1 було складено
акт біжучих змін (а.с.32) в якому вказала,
що нею було обслідувано земельну
ділянку і домоволодіння та виявлено
підвал (Пд. 1) під квартирою №3, житлову
кімнату 1-5 переобладнано в кухню, а
кухню 1-2 в житлову кімнату, а також
зроблено оцінку житлового будинку з
прибудовою "а" і господарськими
будівлями "Б", "В" і "Г".

Іншої інформації в даному акті
техніком не вказано.

Позивачка 03.07.1992року придбала у
приватну власність, на підставі
рішення виконкому Залозецької
селищної Ради № 85 від 20.04.1992 року (а.с. 26)
квартиру АДРЕСА_1, а також сходи 3
площею 4,3 м.кв., Пд. V площею 25,7м.кв., вхід
в підвал IV площею 7,4м.кв., сарай "Б", Пд. 1
площею 11,0м.кв. та Пд. ІІІ площею 11м.кв.,
про що свідчить договір
купівлі-продажу (а.с. 27), який був
посвідчений 03.07.1992 року державним
нотаріусом Зборівської державної
нотаріальної контори після підпису
сторонами договору - позивачкою по
справі ОСОБА_2 та представником
Залозецької селищної Ради.

Таким чином позивачка добровільно
погодилась придбати та сплатила
вартість квартири в сумі 3928крб., як це
було визначено рішенням виконкому
Залозецької селищної Ради № 85 від
20.04.1992року, в тому числі сплатила за
придбані підвали № І, ІІІ, IV та V.

Підставою для придбання цього майна
позивачкою, було рішення власника про
продаж квартири, від 20.04.1992 року і акт
поточних біжучих змін від 18.06.1992року,
який оскаржує позивачка, жодним чином
не порушував чи обмежував права
позивачки щодо придбання нею
нерухомого майна 03.07.1992 року, а тому
підстав для його визнання недійсним
немає.

Вказані обставини підтверджуються і
показами самої позивачки про те, що
технік ОСОБА_3 при огляді її квартири
18.06.1992 року оглядала підвали під її
квартирою, а саме: підвали IV і V і вона
показувала їй вхід до них зі своєї
квартири.

Крім цього, позивачка надала суду, для
огляду, копію її інвентарної справи в
якій вказані всі чотири підвали, які
вона купила 03.07.1992 року і жодних
претензій до відповідача в 1992 році у
неї не було щодо обстеження її
квартири, що свідчить про те, що вона
добровільно придбала квартиру та
підвали I, III, IV та V, а отже твердження
позивачки про те, що цей акт позбавив її
підвальних приміщень І та ІІІ не
заслуговують на увагу суду, оскільки
позивачка не довела, що оскаржуваний
акт порушив її права.

Твердження позивачки про те, як
оскаржуваний нею акт призвів до
незаконного, на її думку, рішення
Зборівського районного суду від 23
вересня 1993 року, яким її позбавили
підвальних приміщень № І, ІІІ, також не
заслуговують на увагу суду, оскільки,
як вбачається із цього рішення (а.с.3)
цей акт не був предметом дослідження
суду 23.09.1993 року. Разом з цим, з рішення
видно, що суд визнав договір
купівлі-продажу квартири позивачки від
03.07.1992 року частково недійсним в
частині продажу її підвалів № І та ІІІ
з інших підстав, а саме в зв'язку з тим,
що продаючи квартиру позивачці разом з
підвалами № І і ІІІ, виконком позбавив
квартиронаймача ОСОБА_4 цих підвалів,
якими він користувався з 1962 року. а не
на підставі оскаржуваного акта.
Вказане вище рішення суду, набрало
законної сили.

Приймаючи до уваги вищенаведені
обставини, суд вважає, що позивачка не
довела суду, що оскаржуваний акт
обмежив чи порушив її права, а тому
підстав для його визнання недійсним, як
це передбачено ст. ст. 202, 203, 229, 230 ЦК
України, немає.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 212, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.
ст. 202, 203, 229, 230 ЦК України ,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_2 до
Зборівського районного бюро технічної
інвентаризації про визнання недійсним
акту поточних біжучих змін на квартиру
№3 від 18.06.1992 року, відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Зборівський районний суд
протягом 10-ти днів.

Суддя підпис
Копія вірна

Голова Зборівського

районного суду
І.Б.Кучер