Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3391/13-ц
Провадження №: 2/332/19/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 січня 2014 р. Заводський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого -
судді Мєркулової Л.О.,

при секретарі -
Худайбердієвої Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
Запорізьке міське управління
земельних ресурсів, про виділення долі
володіння у спільно сумісній власності
земельної ділянки та визнання права
власності на частину земельної
ділянки, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідачів про виділення
долі володіння у спільно сумісній
власності земельної ділянки та
визнання права власності на частину
земельної ділянки, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

У своєму позові та у судовому засіданні
позивач пояснив, що 27.12.2007 року він
прийняв в дар 11/25 частин житлового
будинку АДРЕСА_1 від відповідача
ОСОБА_2, що підтверджується договором
дарування, який зареєстровано в ОП
ЗМБТІ.

Вищевказаний житловий будинок
знаходиться на земельній ділянці
площею 2011 кв.метрів.

На момент укладання договору дарування
земельна ділянка була не
приватизована.

Після прийняття в дар 11/25 частин
житлового будинку АДРЕСА_1, позивач
разом з сім'єю вселився в будинок, де і
мешкає по теперішній час.

Відповідач ОСОБА_2 виїхала з будинку до
грудня 2007 року і на теперішній час
проживає в іншому постійному місці.

19.05.2008 року ОСОБА_2 отримала державний
акт на право власності на земельну
ділянку про те. що вона є власником на
праві спільної сумісної власності з
відповідачем ОСОБА_3 земельної ділянки
площею 0,1000 га для будівництва та
обслуговування спірного житлового
будинку та земельної ділянки понад 1000
кв.метрів ,яка надана ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
оренду на 10 років для городництва. Цей
факт було приховано від позивача.

Позивач вважає, що до нього, як до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок, перейшло і право
власності на земельну ділянку, та право
користування.

На сьогоднішній час відповідачка
відмовляється передати позивачу
частину належної земельної ділянки і
тому він змушений звернутися до суду з
позовом.

Позивач у своєму позові просить
визнати за ним право власності на 11/25
частин земельної ділянки, що належить
на праві власності ОСОБА_2, яка
розташована по АДРЕСА_1 та визнати
право користування за ним на 11/25 частин
земельної ділянки, переданої в оренду
на 10 років для городництва ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивач свій
позов підтримав і просить його
задовольнити.

Представник позивача - ОСОБА_4 вважає
позов обґрунтованим і тому просить
його задовольнити, оскільки згідно
ст..120 ЗК України у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на житловий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Представники відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому
засіданні заперечують проти позову і
суду пояснили, що позивач ОСОБА_1
просить виділити йому частину
земельної ділянки, яка знаходиться в
спільній сумісній власності ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 , при цьому питання щодо
припинення права власності за
відповідачам права власності на
земельну ділянку, позивач не ставить.
На момент укладання договору дарування
спірна земельна ділянка не була
приватизована. Позивач не мав права
пред'являти вимоги до відповідача
ОСОБА_3, а також не має право на
користування земельною ділянкою, яка
передана в оренду.

Просять у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити у повному обсязі.

Третя особа - Головне управління
Держземагенства у Запорізькій області
в судове засідання не з'явилася, але
надала до суду письмові пояснення, в
яких вказало, що відповідачем ОСОБА_2 на
момент укладання договору дарування
було приховано факт передачі
Запорізької міською радою земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1 і цим самим
вона порушила права позивача ОСОБА_1, а
саме право власності на землю.

Дослідивши докази по справі,
заслухавши пояснення сторін, їх
представників, суд вважає, що позов
ОСОБА_1 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, позивач ОСОБА_1 є
власником 11/25 частин житлового будинку
АДРЕСА_1 на підставі договору дарування
від 27.12.2007 року (зареєстрований в
реєстрі за № 1369), укладений між ОСОБА_2
та ОСОБА_1

Своє право він зареєстрував в ОП ЗМБТІ
22.01.2008 року, про що свідчить витяг ОП
ЗМБТІ про реєстрацію права власності
серії СС1 № 586810. На момент укладання
договору дарування земельна ділянка ,
на якій розташований вищевказаний
житловий будинок, не приватизована.

Із державного акту на право власності
на земельну ділянку серії ЯЕ № 284540 від
19 травня 2008 року вбачається,що ОСОБА_2
видано державний акт на право
власності на земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1, площею 0,1000 га на
підставі рішення восьмої сесії п'ятого
скликання Запорізької міської ради від
31.01.2007 року № 61/155, для будівництва і
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель та споруд.
Згідно даного рішення ОСОБА_2 передано
в оренду земельна ділянка.

Відповідно до ст.120 Земельного кодексу
у разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на житловий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Згідно ст.125 ЗК України право власності
на земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.377 ЦК України до особи, яка
набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Із наданого до заперечень відповідачів
договору про поділ земельної ділянки,
що є спільною сумісною власністю від
08.10.2012 року встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 уклали договір про поділ
земельної ділянки, яка розташована за
адресою:АДРЕСА_1. Згідно даного
договору встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на підставі державних актів
належить право власності на спірну
земельну ділянку, та на право
постійного користування землею на
підставі договорів оренди землі.

Відповідачами не на надано доказів
того, що даний договір пройшов
державну реєстрацію і тому суд вважає,
що даний договір не був вчинений,
оскільки відповідно до ст.210 ЦК України
правочин підлягає державний
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Судом таким чином встановлено, що на
момент укладання договору дарування
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 27.12.2007 року,
ОСОБА_2 передано Запорізькою міською
радою земельну ділянку за адресою:
АДРЕСА_1. на підставі рішення ЗМР від
21.01.2007 року № 61/155. Цей факт нею було
приховано від ОСОБА_1 На момент
отримання державного акту на спірну
земельну ділянку ОСОБА_2 вже не була
власником 11/25 частини вищевказаного
житлового будинку і тому отримувати
державний акт на землю не мала права.

Далі, приховуючи цей факт і від
нотаріуса, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 уклали
договір про поділ земельної ділянки у
2012 році, але на державну реєстрацію цей
договір не подали, оскільки ОСОБА_2 вже
не була співвласником житлового
будинку АДРЕСА_1.

Пояснення представників відповідачів
про те, що ОСОБА_1 було відомо про те, що
ОСОБА_2 було передано земельну ділянку,
суперечать доказам, зібраним по
справі: договір дарування між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 був укладений у грудні 2007
року, а державний акт на землю ОСОБА_2
отримала у травні 2008року.

Згідно ст.381 ЦК України садибою є
земельна ділянка разом з
розташованими на ній житловим
будинком, господарсько-побутовими
будівлями і підземними комунікаціями,
багаторічними насадженнями. У разі
відчуження житлового будинку
вважається, що відчужується вся садиба,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Позивач набув право власності на
частину спірного будинку на підставі
договору дарування і тому згідно
закону, а саме ст.120 ЗК України, він має
право і на земельну ділянку, відповідно
своєї частки у спірному житловому
будинку. А також має право на
користування земельною ділянкою, яка
передана ОСОБА_2 в оренду згідно
договору про оренду № 9 ( згідно
тексту договору про поділ земельної
ділянки (а.с.45). Цей факт також приховано
ОСОБА_2 від позивача ОСОБА_1

Таким чином, позов ОСОБА_1 повністю
знайшов своє обґрунтування у судовому
засіданні і тому підлягає у повному
обсязі

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст.357,377,381 ЦК України, ст.120 ЗК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Запорізьке міське управління
земельних ресурсів, про виділення долі
володіння у спільно сумісній власності
земельної ділянки та визнання права
власності на частину земельної ділянки
- задовольнити.

Виділити долю володіння у спільно
сумісній власності земельної ділянки
площею 1,1000 га за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_2 у вигляді 11/25 частин земельної
ділянки кадастровий номер:02:027:0098
та ОСОБА_3 у вигляді 14/25 частин
земельної ділянки кадастровий номер
:02:027:0098 за вищевказаною адресою.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
11/25 частин земельної ділянки, що
належить на праві власності ОСОБА_2, яка
розташована по АДРЕСА_1, кадастровий
номер :02:027:0098.

Визнати право користування за ОСОБА_1
на 11/25 частин земельної ділянки,
переданої в оренду на 10 років для
городництва ОСОБА_2, яка розташована по
АДРЕСА_1, що зазначена у додатках 1,2,3
рішення восьмої сесії п'ятого
скликання Запорізької міської Ради від
31.01.2007 року № 61/155 «Про передачу
громадянам земельних ділянок у
Заводському районі м. Запоріжжя
(кадастровий квартал номер :02:027)»
площею 0,2681 га, кадастровий номер
земельної ділянки :02:027:0099.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
недоплачену суму судового збору у
розмірі 1683 грн.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подачі протягом 10 днів
апеляційної скарги. Рішення набирає
законної сили після закінчення
10-денного строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не
було подано. Якщо було подано
апеляційну скаргу, але рішення не
скасовано, рішення набирає чинності
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Л.О.Мєркулова