У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 16
жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Волинської області від 05 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним
позовом, у якому просила стягнути з
відповідача на свою користь аліменти
на її утримання у розмірі 400 грн
щомісячно до 06 червня 2016 року. Свої
вимоги обґрунтовувала тим, що сторони у
справі перебували в зареєстрованому
шлюбі з 24 березня 2006 року
до 06 червня 2013 року, від якого мають
дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після
розірвання шлюбу залишилася проживати
з матір'ю. Дитина за станом здоров'я
потребувала індивідуального догляду
до 6-ти річного віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у зв'язку з чим
відпустку позивача по догляду за
дитиною було продовжено, в результаті
чого позивач не має змоги
працевлаштуватися. Проте відповідач у
добровільному порядку матеріальної
допомоги на її утримання не надає.

Рішенням Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 16
жовтня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 05 грудня 2013 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відмовляючи в задоволенні указаного
позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі й давши їм належну оцінку в силу
вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також,
врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з недоведеності
позову та відсутності передбачених ч. 4
ст. 76 СК України підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача
аліментів на її утримання.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормою матеріального
права, яка підлягає застосуванню, повно
та всебічно дослідив обставини справи
та наявні у справі докази, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів, за касаційною скаргою на
рішення Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 16
жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Волинської області від 05 грудня 2013
року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак