Справа № 404/510/14-ц
Номер провадження 2/404/784/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року Кіровський районний
суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді - Панфілової А.В.

при секретарі - Палій М. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Автогаражного кооперативу «Север»
про визнання незаконним та скасувати
наказу про звільнення, поновлення
на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання
незаконними та скасувати наказ №3
від 11 січня 2014 року про звільнення з
займаної посади згідно п. 7 ст. 40 КЗпП
України як незаконний, поновити на
посаді чергового в Автогаражний
кооператив «Север» та стягнути
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з дати звільнення до дня
поновлення на посаді.

В обґрунтування позову зазначено, що 1
лютого 2012 року був прийнятий на посаду
чергового до Автогаражного
кооперативу «Север». Наказом № 3 від 11
січня 2014 року було звільнено з займаної
посади згідно з п. 7 ст. 40 КЗпП України .

Вказане звільнення з посади чергового
вважає незаконним та безпідставним
зазначивши, що 5 січня 2014 року о 21 год. 55
хв. приступив до виконання своїх
трудових обов'язків, прийнявши зміну,
що підтверджується записом в черговій
книзі. Тоді ж з ним працювали: старший
зміни ОСОБА_2 та чергова ОСОБА_3. Весь
робочий час виконував свої трудові
обов'язки, зокрема: пропускав на
територію гаражного кооперативу та
випускав з неї автомобілі, регулярно
оглядав територію гаражного
кооперативу, перевіряючи наявність на
ній сторонніх осіб. Зміна
закінчувалась 6 січня 2014 року о 6 год. 00
хв., відповідно у відведений час її
здав, про що також мається запис в
черговій книзі, після чого пішов
додому. 9 січня 2014 року стало відомо, що
начебто 5 січня під час виконання ним
трудових обов'язків його бачили в стані
алкогольного сп'яніння, внаслідок чого
було скликано засідання правління
кооперативу, на якому було прийнято
рішення звільнити з займаної посади на
підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України. Проте
належних доказів, які б реально
свідчили про те, що дійсно перебував
в стані алкогольного сп»яніння під
час виконання трудових обов»язків
відповідач не має. Не має висновку
медичного огляду щодо стану
алкогольного сп»яніння, не має акту
про відмову проходження мною
медичного огляду на наявність
алкогольного сп'яніння, немає акту в
якому було б зазначено обставини при
яких було виявлено його в стані
сп'яніння, не описано ознаки за якими
було зроблено висновок про
безпосередній стан сп'яніння. Крім того
відповідач при виявленні того, що в
робочий час з'явився на роботу
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, повинен був на підставі ст. 46
КЗпП України, наказом відсторонити
його від виконання трудових обов'язків,
але такого наказу винесено не було і
пропрацював всю зміну з вечора до
ранку.

Єдиними доказами факту начебто
алкогольного сп'яніння відповідач
зазначає пояснення деяких свідків, які
начебто бачили його в цей день п'яним
при виконанні трудових обов'язків, а
також деяких працівників гаражного
кооперативу «Север», яких в зазначений
час(з 5 по 6 січня 2014 року, з 22 год. 00 хв. по
06 год. 00 хв.) на території гаражного
кооперативу взагалі не було, а тому
просить визнати незаконним та
скасувати наказ №3 від 11 січня 2014
року про звільнення з займаної посади
згідно п. 7 ст. 40 КЗпП України ,
поновити на посаді чергового
Автогаражного кооперативу «Север» та
стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу з дати звільнення
до дня поновлення на посаді.

В судовому засіданні позивач вимоги
підтримав повністю, зазначивши, що
упереджене ставлення до нього від
голови коперативу та інших осіб в
тому числі тих , хто виступає як свідок
щодо його стану , пов»язане з його
громадською діяльністю та позицією,
щодо викриття порушень вчинюваних
головою та членами правління
кооперативу.

В судовому засіданні представник
відповідача позовні вимоги не
визнав та в обгрунтування заперечень
зазначив, що черговий ОСОБА_1 о 21.55год.
05.01.2014 року перебував у стані
алкогольного сп»яніння, члени
кооперативу звернулися до нього з
метою застосування заходів трудової
дисципліни, оскільки позивач
зазначив про небажання проходити
медичний огляд на стан сп»яніння
склали відповідні акти , доповідні,
заяви та рапорти.

Лише 08.01.2014 року, коли організм повністю
звільнився від вжитого алкоголю,
ОСОБА_1 прибув до голови правління з
поясненням, у якому заперечував факт
перебування в стані алкогольного
сп'яніння при виконанні трудових
обов'язків 05.01.2014 року.

Питання щодо порушення трудової
дисципліни працівником було винесене
на розгляд правління кооперативу, яке
згідно протоколу №35 від 09.01.2014 року
вирішило звільнити ОСОБА_1 із займаної
посади на підставі п.7 ст. 40 КЗпП.
Наказом №3 від 11.01.2014 року ОСОБА_1 був
звільнений з посади чергового на
підставі п.7 ст. 40 КЗпП України.

Зазначається що автогаражний
кооператив «СЕВЕР» створений членами
кооперативу, які є власниками гаражів,
розташованих на його території. З
внесків членів кооперативу
здійснюється утримання всього
кооперативу, в тому числі сплачується
заробітна плата його штатним
працівникам. Посада чергового була
введена для забезпечення схоронності
майна членів кооперативу (гаражів,
майна, що в них зберігається, та
автомобілів).

Адвокат кооперативу зазначила, що
рішення про звільнення позивача з
роботи є законним і обґрунтованим. При
звільнені позивача були дотримані всі
встановлені законодавством вимоги,
тому підстави для задоволення позову
відсутні.

Судом встановлено наступні
факти та відповідні їм
правовідносини.

1 лютого 2012 року ОСОБА_1, був прийнятий
на посаду чергового до Автогаражного
кооперативу «Север», що
підтверджується записом в трудовій
книжці (а. с. 6).

Наказом № 3 від 11 січня 2014 року ОСОБА_1
було звільнено з займаної посади
згідно з п. 7 ст. 40 КЗпП України(поява на
роботі у нетверезому стані) (а. с. 4-5).

ОСОБА_1 чергував згідно графіка з 22.00
05.01.2014 року по 06.01.2014 року. Разом з ним
чергували ще два чергових .

Членами кооперативу було виявлене
порушення трудової дисципліни
черговим, а саме його перебування в
стані алкогольного сп»яніння на
робочому місці. Зазначене
підтверджується доповідною в журналі
чергувань ( а.с. 93), заявою 6 членів
кооперативу ( а.с. 27). ОСОБА_1 . було
запропоновано пройти медичне
освідчення на предмет наявності чи
відсутності стану сп'яніння і
припинити роботу з власної волі, однак
той відмовився. Давати письмові
пояснення і підписувати будь-які інші
документи також відмовився, що
підтверджується тією ж заявою.

08.01.2014 року, отримано пояснення від
ОСОБА_1 , який заперечував факт
перебування в стані алкогольного
сп'яніння при виконанні трудових
обов'язків 05.01.2014 року ( а.с. 28).

Питання щодо порушення трудової
дисципліни працівником було винесене
на розгляд правління кооперативу, яке
згідно протоколу №35 від 09.01.2014 року
вирішило звільнити ОСОБА_1 із займаної
посади на підставі п.7 ст. 40 КЗпП.
Наказом №3 від 11.01.2014 року ОСОБА_1 був
звільнений з посади чергового на
підставі п.7 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
1992 року № 9 «Про практику розгляду
судами трудових спорів», при розгляді
справ про поновлення на роботі судам
необхідно з'ясувати, з яких підстав
проведено звільнення працівника
згідно з наказом (розпорядженням) і
перевіряти їх відповідність законові,
чи додержані власником або
уповноваженим ним органом
передбачені статтями 147-1, 148,149 КЗпПУ
правила і порядок застосування
дисциплінарних стягнень.

Пункт 25 даної Постанови зазначає , що
вирішуючи позови про поновлення на
роботі осіб, трудовий договір з якими
розірвано за п. 7 ст. 40 КЗпПУ, суди
повинні мати на увазі, що з цих
підстав можуть бути звільнені з
роботи працівники за появу на роботі
у нетверезому стані, у стані
наркотичного або токсичного
сп»яніння в будь-який час робочого
дня , незалежно від того, чи були вони
відсторонені від роботи, чи
продовжували виконувати трудові
обов»язки . Нетверезий стан
працівника або наркотичне чи
токсичне сп»яніння можуть бути
підтвердженні як медичним висновком
так і іншими видами доказів, яким суд
має дати відповідну оцінку.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає справу в межах позовних
вимог та на підставі доказів,
наданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін ,
свідків , оцінивши докази в їх
сукупності , суд дійшов висновку щодо
відмови в задоволенні позову
повністю, оскільки факт перебування
позивача у нетверезому стані на
робочому місці під час чергування
05.01.14 року близько 23:00 години
підтверджується доповідною члена
кооперативу ( а.с. 26) з підписами 6 осіб,
заявою членів кооперативу з
підписами 6 осіб ( а.с. 27), яка містить
опис обставин за яких було зроблено
висновок , що особа перебуває в стані
алкогольного сп»яніння, зазначено
про обставини конфлікту, що відбувся
того ж дня до чергування позивача о
17 год. та показами свідків в судовому
засіданні, таким чином, рішення про
звільнення позивача з роботи є
законним і обґрунтованим. При
звільнені позивача були дотримані всі
встановлені законодавством вимоги,
тому підстави для задоволення позову
відсутні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України , суд ,
залишає судові витрати по їх
фактичному понесенню сторонами.

Керуючись ст.ст. 147-1, 148,149, 221, 232, 235
Кодексу законів про працю України,
положеннями Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про практику
розгляду судами трудових спорів", ст.
ст.11, 88, 212-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1
до Автогаражного кооперативу «Север»
про визнання незаконним та скасувати
наказу про звільнення, поновлення
на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області через
Кіровський районний суд м. Кіровограда
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя Кіровського
А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда