"11" березня 2014 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року Ленінський районний
суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Пашнєва В.Г., за
участю секретаря Крючкової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Департамент праці та
соціальної політики управління служб у
справах дітей про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною та її вихованні ,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
ОСОБА_2 із зазначеною заявою.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
16.07.2011 року уклав шлюб з ОСОБА_2 Від
шлюбу народився син, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 26.03.2013 року шлюб між
сторонами було розірвано та дитина
залишилася жити з матір'ю.

Відповідач перешкоджає позивачу
спілкуватися з дитиною, штучно створює
обставини через які неможливо
повноцінно зустрічатися з сином та всі
спроби щодо мирного врегулювання спору
призводять лише до конфліктів.

Весь час він намагається налагодити
зв'язок з дитиною, бажає приймати
участь у його вихованні, утриманні,
розвитку його здібностей та
забезпечувати всім необхідним для
повноцінного розвитку.

Після чисельних марних спроб вирішити
питання мирним шляхом, шляхом
переговорів, взаємних поступок з метою
недопущення страждань та негативного
впливу на дитину, у жовтні місяці
позивач був змушений звернутися до
Департаменту праці та соціальної
політики управління служб у справах
дітей. На підставі звернення, комісією
з питань захисту прав дитини
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 22.10.2013 року було видано
висновок про визначення порядку участі
ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з
малолітнім сином. Зокрема, було
встановлено час спілкування, а саме
перша, третя субота місяця та друга,
четверта неділя місяця - з 10-00 до 13-00 в
присутності матері дитини, ОСОБА_2

Але відповідач і надалі перешкоджає
спілкуванню з дитиною, уникає
спілкування з позивачем, не дає
можливості бачити сина.

У судове засідання позивач та його
представник з'явилися, позовні вимоги
підтримали та просили суд позов
задовольнити, посилаючись на
вищенаведені обставини.

Відповідач та її представник до
судового засідання з'явились також,
проти задоволення позову заперечували.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, встановив наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що рішенням
Ленінського районного суду від 24
травня 2013 року було стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання неповнолітнього сина в
розмірі 700 (сімсот) грн. щомісяця,
починаючи з 15.03.2013 року та до досягнення
дитиною повноліття.

З розрахунку заборгованості по
виплаті аліментів вбачається, що з 15
березня 2013 року по 01 лютого 2014 року
боржником не було надано відомостей
про сплату аліментів добровільно,
згідно заяви стягувача боржником за
цей період сплачено аліментів на
загальну суму - 3350,00 грн., відповідно за
цей період боржник мав сплатити 8083,87
грн., заборгованість за цей період
складає - 4733,87 грн.

Висновком Департаменту праці та
соціальної політики управління служб у
справах дітей № 555 від 23.10.2013 року про
визначення порядку участі ОСОБА_1 у
вихованні та спілкуванні з сином
визнано доцільним встановлення
порядку участі ОСОБА_1 у вихованні та
спілкуванні з малолітнім сином, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., визначивши час: перша,
третя субота місяця та друга, четверта
неділя місяця - з 10-00 до 13-00 год. в
присутності матері дитини, ОСОБА_2

Відповідно до акту обстеження
житлово-побутових умов проживання
сім'ї від 03.10.2013 р. в приміщенні за
адресою: АДРЕСА_1 проживають і мають
постійне місце реєстрації: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_5 умови проживання
задовільні, в будинку є газопостачання,
опалення АГВ, електропостачання, вода
та туалет надворі, є меблі та речі
домашнього побуту та, відповідно до
висновку, в даному приміщенні може
проживати та перебувати малолітній
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.

Орган опіки та піклування в заяві від
03.03.2014 року вказав, що ніяких
документів, підтверджуючих, що ОСОБА_2
чинила перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні
з сином або письмових заяв до
Управління служб у справах дітей
надано не було. Рішення виконавчого
комітету ХМР про встановлення порядку
участі ОСОБА_1 у вихованні дитини не
приймалося.

Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно з ст. 157 Сімейного кодексу
України питання виховання дитини
вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина,
не має права перешкоджати тому з
батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджає нормальному розвиткові
дитини.

Висновок Департаменту праці та
соціальної політики управління служб у
справах дітей, в якому зазначені дні та
години для побачення з батьком в
достатньо певній мірі враховує
можливість створення належних умов для
виховання дитини.

Враховуючи викладене, суд встановив, що
ОСОБА_1 не довів ті обставини, на які він
посилався, і не зазначив безспірних
доказів, які свідчать про винну
поведінку відповідачки, якщо вона
ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, та не
вказав конкретних фактів, які б дали
можливість беззаперечно стверджувати
про перешкоди, що створюються матір"ю у
наданні батьку спілкуватись з дитиною
в спосіб, визначений у висновку.

Таким чином, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 10, 11, 57, 60, 208, 209, 212-215
ЦПК України, ст. ст. 157-159 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Департамент праці та соціальної
політики управління служб у справах
дітей про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною та її вихованні -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.Г.Пашнєв