Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №295/6663/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Болейко Андрій
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді Павицької
Т.М.

суддів Миніч Т.І.,
Трояновської Г.С.,

з участю секретаря Камінної М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства „Імексбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на заочне рішення Богунського
районного суду м. Житомира від 05
листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2013 року ПАТ „Імексбанк"
звернувся до суду з позовом. Позивач
просив стягнути з відповідача 495 151 грн.
70 коп. заборгованості за договором
кредиту та понесені судові витрати.
При цьому посилався на те, що 13.08.2007 року
між АТ „Імексбанк" та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір, за умовами
якого останній отримав кредит в
розмірі 15 000 доларів США, строком до
12.08.2017 року зі сплатою 14% річних.
Додатковою угодою №1 від 15.10.2007 року до
кредитного договору сума кредиту
збільшилася до 55 000 доларів США та
встановлений новий графік погашення за
кредитним договором. Додатковою угодою
№3 від 20.08.2009 року внесені зміни до
кредитного договору щодо прав
позичальника, а саме позичальник має
право звернутися до кредитора з
пропозицією провести конвертацію
валюти кредиту в гривню. Додатковою
угодою №4 від 20.08.2009 року ОСОБА_2 було
проведено конвертацію валютних коштів
на гривневий еквівалент і таким чином
станом на 20.08.2009 року сума
заборгованості за кредитним договором
стала 388 338 грн. 55 коп. та відсоткова
ставка за кредитом - 20 % річних. За
договором поруки фінансовим
поручителем ОСОБА_2 виступив
відповідач ОСОБА_1 Оскільки боржник
зобов'язання за кредитним договором не
виконує, то позивач вважав, що
відшкодувати банку заборгованість за
договором про іпотечний кредит в сумі
495 151 грн. 70 коп., має відповідач, як
поручитель.

Заочним рішенням Богунського
районного суду м. Житомира від 05
листопада 2013 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
„Імексбанк" 495 151 грн. 70 коп.
заборгованості за кредитним договором
та 3441 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просив скасувати рішення суду, і
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову. Зазначав, що в
матеріалах справи відсутні документи
бухгалтерського та банківського
обліку про розмір заборгованості за
іпотечним кредитним договором. Суд не
прийняв до уваги те, що правочин
забезпечений договором про іпотеку.
Вважав, що договір поруки є нікчемним,
оскільки він нотаріально не
посвідчений.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Договір у силу ст.629 ЦК України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 13.08.2007 року між АТ
„Імексбанк" та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
останній отримав кредит в розмірі 15 000
доларів США, строком до 12.08.2017 року зі
сплатою 14% річних. Додатковою угодою №1
від 15.10.2007 року до кредитного договору
сума кредиту збільшилася до 55 000
доларів США та встановлений новий
графік погашення за кредитним
договором. Додатковою угодою №3 від
20.08.2009 року внесені зміни до кредитного
договору щодо прав позичальника, а саме
позичальник має право звернутися до
кредитора з пропозицією провести
конвертацію валюти кредиту в гривню.
Додатковою угодою №4 від 20.08.2009 року
ОСОБА_2 було проведено конвертацію
валютних коштів на гривневий
еквівалент і таким чином станом на
20.08.2009 року сума заборгованості за
кредитним договором стала 388 338 грн. 55
коп. та відсоткова ставка за кредитом -
20 % річних.

Згідно з ст.546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Договором або законом можуть бути
встановлені інші види забезпечення
виконання зобов'язання.

Відповідно до ст.547 ЦК України правочин
щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі. Правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання, вчинений із
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

У забезпечення виконання
позичальником кредитного договору
12.08.2007 року між відповідачкою ОСОБА_1
(поручителем ) та АТ „Імексбанк"
(кредитором) був укладений письмовий
договір поруки, згідно з яким
поручитель поручався перед банком за
виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків за
договором кредиту. Пунктом 1.2 договору
передбачено, що у разі порушення
боржником обов'язку за основним
договором боржник та поручитель
відповідають перед кредитором, як
солідарні боржники.

Згідно із ч.1 ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники ( ч.1 ст.554 ЦК України).

Таким чином, порука є спеціальним
додатковим заходом майнового
характеру, спрямованим на забезпечення
виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що
встановлює зобов'язальні
правовідносини між особою, яка
забезпечує виконання зобов'язання
боржника та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, яким визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель (чч.
1, 2 ст.553 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що
боржник ОСОБА_2 умови кредитного
договору не виконує. Так, згідно
розрахунку розміру заборгованості,
ОСОБА_2 станом на 18.02.2013 року мав
заборгованість перед банком за
кредитним договором в розмірі 495 151
грн. 70 коп. , з яких 388 338 грн. 54 коп.
заборгованість за кредитом, 41 621 грн.67
коп. заборгованість за відсотками, 26 357
грн. 64 коп. пеня, 38 833 грн. 85 коп. штрафні
санкції.

Зазначений розрахунок заборгованості
за кредитним договором відповідач
ОСОБА_1 не спростував.

За наведених обставин та
вищезазначених норм права, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про стягнення заборгованості за
кредитним договором з ОСОБА_1, як
поручителя.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
ґрунтується на обставинах справи,
доказах, які надані сторонами, та
відповідає нормам матеріального права.

Доводи ОСОБА_1 про те, що договір
поруки є припиненим, оскільки
збільшився обсяг відповідальності
його, як поручителя з 376 264 грн. 51 коп. до
388 338 грн. 55 коп. по основному
зобов'язанню та була збільшена
відсоткова ставка за користування
кредитом з 14% річних до 20 % річних не
ґрунтуються на вимогах закону та
обставинах справи.

За положеннями ч. 1 ст.559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 559, ч. 1 ст. 598 ЦК
України порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності. Зобов'язання
припиняється частково або в повному
обсязі на підставах, установлених
договором або законом.

Тобто закон пов'язує припинення
договору поруки зі зміною основного
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови, що
така зміна призведе до збільшення
обсягу відповідальності поручителя, а
не із зміною будь-яких умов основного
договору.

Зміна договору - це трансформація
будь-якої або декількох умов, які
складають зміст договору.

Згідно зі ст.654 ЦК України зміна або
розірвання договору вчиняється в такій
самій формі, що й договір, що змінюється
або розривається, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Згода поручителя може бути висловлена
у будь якій формі, зокрема письмового
повідомлення, додаткової угоди тощо.

Погодження поручителя зі змінами до
кредитного договору, які визначають
конкретні умови, порядок та обсяг
збільшення відповідальності боржника,
висловлене шляхом підписання
додаткової угоди до договору поруки, не
потребує додаткової згоди поручителя
на збільшення відповідальності.

В п. 22 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснено, що відповідно до частини
першої статті 559 ЦК припинення договору
поруки пов'язується зі зміною
забезпеченого зобов'язання за
відсутності згоди поручителя на таку
зміну та за умови збільшення обсягу
відповідальності поручителя. При цьому
обсяг зобов'язання поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, якими визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель.
Проте якщо в договорі поруки
передбачено, зокрема, можливість зміни
розміру процентів за основним
зобов'язанням і строків їх виплати тощо
без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди,
то ця умова договору стала результатом
домовленості сторін (банку і
поручителя), а отже, поручитель дав
згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
поручився перед банком відповідати у
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання боржником зобов'язань за
кредитним договором від 13 серпня 2007
року. Додатковою угодою №1 від 15.10.2007
року до договору поруки №149/1 від 13.08.2007
року внесені про зміну суми кредиту з
15 000 доларів США до 55 000 доларів США та
встановлений новий графік погашення за
кредитним договором. Додатковою
угодою №2 від 20.08.2009 року до договору
поруки №149/1 від 13.08.2007 року внесено
зміни в п.п.2.1 ст. 2 договору, який
викладений в наступній редакції „під
основним договором в цьому договорі
розуміють договір кредиту №149 від
13.08.2007 року, укладений між кредитором і
боржником та усі додаткові угоди до
нього, що були укладені на протязі дії
основного договору". Обидві додаткові
угоди підписані відповідачем.

Відтак, збільшення суми кредитного
договору з 15 000 доларів США до 55 000
доларів США, проведення конвертації
валютних коштів на гривневий
еквівалент у зв'язку з чим відсоткова
ставка змінилася з 14 % річних до 20 %
річних відбулося за письмової згоди
поручителя ОСОБА_1

Судом повно встановлені обставини
справи, оцінені надані сторонами
докази, правильно застосовані норми
матеріального права та роз'яснення
Пленуму Верховного Суду України, не
допущено порушень норм процесуального
права, тому колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду.

За таких обставин, відповідно дост.308
ЦПК України апеляційну скаргу слід
відхилити і залишити оскаржуване
рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304,307,308,313- 315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Заочне рішення Богунського районного
суду м. Житомира від 05 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної
сили.

Головуючий

Судді