Справа № 639/110/14-ц
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді
Труханович В.В.

за участю секретаря - Черненко
К.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»
до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова
звернувся представник ПАТ «СК
«Українська страхова група» з позовом
до ОСОБА_1, в якому просив суд стягнути з
відповідача на користь ПАТ «СК
«Українська страхова група»
відшкодування шкоди в порядку регресу
у розмірі 9 540,72 грн., а також судові
витрати у розмірі 229,40 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що 01.09.2010
року між ПАТ «СК «Українська страхова
група» та ОСОБА_2 був укладений договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів, предметом якого
є страхування транспортного засобу
«Фольксваген», державний номер НОМЕР_1.

14.07.2011 року в м. Харкові по вул. Шевченко
відбулось ДТП за участю автомобіля
«Фольксваген», державний номер НОМЕР_1
під керуванням ОСОБА_2 та транспортного
засобу «МАЗ», державний номер НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_3

Позивач зазначає, що постановою
Київського районного суду м. Харкова
відповідача було визнано винним у
скоєнні ДТП.

15 липня 2013 року до позивача звернувся
страхувальник із заявою про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування, й надав при
цьому всі необхідні документи.

Позивачем було складено страховий акт
та проведений розрахунок страхового
відшкодування, та на підставі цих
документів було здійснено виплату
страхового відшкодування в розмірі 9
540,72 грн.

Позивач вважає, що ПАТ «СК «Українська
страхова група» має право зворотної
вимоги до відповідача, у зв'язку з чим
представник позивача і був змушений
звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача, Бакалець В.М.,
який діє на підставі договору від 17.10.2013
року, в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи за
його відсутності, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив суд
їх задовольнити. Проти винесення
заочного рішення у разі неявки
відповідача не заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив, клопотання про відкладення
справи до суду не надходили. У зв'язку з
цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та
ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає
необхідним провести заочний розгляд
справи, проти чого не заперечував і
представник позивача по справі.

Дослідивши надані позивачем і долучені
до матеріалів справи письмові докази,
суд приходить до висновку про
необхідність у задоволенні позовних
вимог, виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено,
що 14.07.2011 року о 13.00 годині по вул.
Шевченко, б. 167 сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Фольксваген», державний
номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 та під
його керуванням, та за участю
автомобіля «МАЗ», державний номер
НОМЕР_2, який належить ОСОБА_5, під
керуванням ОСОБА_1 Внаслідок ДТП
автомобілі отримали механічні
пошкодження. (а.с. 27-28)

В ході розгляду адміністративної
справи у Київському районному суді м.
Харкова встановлено, що
дорожньо-транспортна пригода сталася в
наслідок невиконання водієм ОСОБА_1 п.
11.10, п. 13.1 Правил дорожнього руху
України, за що передбачена
адміністративна відповідальність за
ст. 124 КУпАП.

Так, постановою Київського районного
суду м. Харкова від 17.08.2011 року ОСОБА_1
було притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП та
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 340
грн. на користь держави. (а.с. 29)

Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Як вбачається з матеріалів справи,
автомобіль «Фольксваген Туарег», номер
шасі: НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1,
зареєстровано за ОСОБА_2. (а.с. 25)

Відповідно до договору добровільного
страхування наземних транспортних
засобів №28-2828-0794/162 від 19.08.2010 року,
автомобіль «Фольксваген Туарег», номер
шасі: НОМЕР_3, застраховано у ПАТ «СК
«Українська страхова група». Строк дії
договору з 07.09.2010 року по 06.09.2011 року.
(а.с. 18)

Згідно ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Доказів щодо наявності полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів у водія автомобіля «МАЗ»,
державний номер НОМЕР_2 матеріали
справи не містять.

Згідно довідки Відділу ДАІ з
обслуговування м. Харкова, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль «Фольксваген Туарег»
отримав механічні пошкодження лівої
задньої двері, ручки лівої задньої
двері. (а.с. 26)

Згідно звіту про оцінку колісного
транспортного засобу №20/01/12 від 09.02.2012
року, вартість відновлювального
ремонту з урахуванням коефіцієнта
фізичного зносу автомобіля
«Фольксваген Туарег», державний номер
НОМЕР_1 складає 13 290 грн. (а.с. 38-47)

Відповідно до рахунку №АДСЧТ01797 від
16.02.2012 року, ОСОБА_2 було замовлено у ТОВ
«Автодом Харків» роботи з ремонту
автомобіля «Фольксваген Туарег» на
загальну суму 12 896,10 грн. (а.с. 32)

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
страхування», страховий випадок подія,
передбачена договором страхування або
законодавством, яка відбулася, і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування).

Як вбачається з матеріалів справи,
14.07.2011 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «СК
«Українська страхова група» з
повідомленням про настання страхового
випадку, та просив сплатити страхове
відшкодування, шляхом перерахування
коштів на рахунок СТО. (а.с. 33-34)

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
страхування», здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування або
законодавством на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Відповідно до страхового акту
№ПССКА-635 від 22.02.2012 року, розмір
відшкодування становить 9 540,72 грн. (а.с.
36)

Згідно платіжного доручення №1710 від
23.02.2012 року ПАТ «СК «Українська
страхова група» перерахувало на
рахунок ТОВ «Автодом Харків» 9 540,72 грн.
страхового відшкодування згідно акту
№ПССКА-635 від 21.02.2012 року. (а.с. 36)

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу), до винної особи у розмірі
визначеного відшкодування.

У зв'язку з вищенаведеним позивач і
просив суд стягнути з відповідача на
свою користь суму страхового
відшкодування у розмірі 9 540,72 грн.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Вимоги даної статті також
продубльовано у ст. 27 Закону України
«Про страхування».

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням,
зберіганням хімічних, радіоактивних,
вибухо- і вогненебезпечних та інших
речовин, утриманням диких звірів,
службових собак та собак бійцівських
порід тощо, що створює підвищену
небезпеку для особи, яка цю діяльність
здійснює, та інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, особою,
яка зобов'язана відшкодувати шкоду,
завдану джерелом підвищеної небезпеки,
є фізична або юридична особа, що на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди, позички тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 вказаної постанови,
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, суди повинні мати на увазі,
що відповідно до статей 1166, 1187ЦК шкода,
завдана особі чи майну фізичної або
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

Відтак, в судовому засіданні було
достовірно встановлено, що дії ОСОБА_1
були визнані судом неправомірними, між
його діями та шкодою є безпосередній
зв'язок, тому з ОСОБА_1 підлягає
стягненню в порядку регресу сума
страхового відшкодування, виплачена
ОСОБА_2 у розмірі 9 540,72 грн.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України
встановлено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Так, з відповідача підлягає стягненню
судовий збір, який було сплачено
позивачем при подачі позовної заяви у
розмірі 229,40 грн., що підтверджується
відповідною квитанцією. (а.с. 1)

Суд, даючи оцінку вищезазначеному,
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги знайшли свого
підтвердження під час судового
засідання, а тому позов підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 759, 771, 979, 980, 990, 993, 1187, 1188 ЦК
України, ст.ст. 8, 25, 27 Закону України
«Про страхування», п. 4, 6, Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська
страхова група» відшкодування шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
порядку регресу у розмірі 9 540,72 грн.
(дев'ять тисяч п'ятсот сорок гривень 72
копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська
страхова група» судові витрати у
розмірі 229,40 грн. (двісті двадцять
дев'ять гривень 40 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому Цивільно-процесуальним
законодавством.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення, а особами які не були
присутні в судовому засіданні у той же
строк з моменту одержання його копії.

Суддя
В.В. Труханович