Ухвала

іменем україни

15 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.суддів:Касьяна
О.П.,Кафідової О.В., Парінової І.К.,Ступак
О.В.розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства Акціонерний
комерційний банк "Індустріалбанк" до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства Акціонерний комерційний
банк "Індустріалбанк" на рішення
Попаснянського районного суду
Луганської області від 27 травня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 28 серпня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ПАТ АКБ "Індустріалбанк" звернувся до
суду із позовом про стягнення з ОСОБА_6
заборгованості за кредитним договором.

Вказував на те, що 13 жовтня 2006 року між
банком та відповідачем ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір
№KRCK/0411/227/06, за умовами якого відповідач
отримав кредит у розмірі 20000,00 грн зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 9% річних з кінцевим
строком повернення 25 вересня 2009 року.

Взятих на себе зобов'язань відповідач
належним чином не виконав, у зв'язку з
чим виникла заборгованість, яка станом
на 04 квітня 2013 року становить 24052,69 грн.

З огляду на зазначене просив
задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Попаснянського районного
суду Луганської області від 27 травня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Луганської області
від 28 серпня 2013 року, в задоволенні
позовних вимог ПАТ АКБ "Індустріалбанк"
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить вказані судові рішення
скасувати та ухвалити в справі нове
рішення, яким позовні вимоги ПАТ АКБ
"Індустріалбанк" задовольнити.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню на таких підставах.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам на рішення
Попаснянського районного суду
Луганської області від 27 травня 2013 року
та ухвала апеляційного суду Луганської
області від 28 серпня 2013 року не
відповідають.

Судами встановлено, що 13 жовтня 2006 року
між сторонами був укладений кредитний
договір №KRCK/0411/227/06.

Відповідно до умов вказаного договору
відповідач отримав кредит у розмірі
20000,00 грн на споживчі цілі зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 9% річних з кінцевим строком
повернення 25 вересня 2009 року.

Взятих на себе зобов'язань відповідач
належним чином не виконав, у зв'язку з
чим виникла заборгованість, яка станом
на 04 квітня 2013 року становить 24052,69 грн.

З позовом про стягнення вказаної
заборгованості з ОСОБА_6 банк звернувся
08 квітня 2013 року.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що позивач звернувся до
суду після спливу строку позовної
давності, зауваживши, що у справах за
позовами про повернення споживчого
кредиту позовна давність
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі,
оскільки у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Проте з таким висновком судів
погодитися не можна, оскільки заборона
кредитодавцю вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямована на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
26 вересня 2012 року № 6-126цс13, яка згідно
зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів.

За таких обставин рішення
Попаснянського районного суду
Луганської області від 27 травня 2013 року
та ухвала апеляційного суду Луганської
області від 28 серпня 2013 року підлягають
скасуванню з передачею справи на
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства Акціонерний
комерційний банк "Індустріалбанк"
задовольнити частково.

Рішення Попаснянського районного суду
Луганської області від 27 травня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 28 серпня 2013 року скасувати.

Справу за позовом публічного
акціонерного товариства Акціонерний
комерційний банк "Індустріалбанк" до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором передати на новий
розгляд до Попаснянського районного
суду Луганської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. ШтеликСудді:О.П. Касьян
О.В. Кафідова І.К. Парінова О.В. Ступак