АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Шиманського В.Й.

при секретарі:
Заліська Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 21 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційної
організації -109 Голосіївського району»
про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

у грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до КП «ЖЕО -109
Голосіївського району», у якому просив
визнати відмову у видачі інформації,
яка стосується трудових прав та
нарахування заробітної плати
неправомірною, зобов`язати відповідача
надати йому копії наказів
підприємства, протоколів засідання
комісії по заробітній платі, службових
та доповідних записок та інших
документів, які стали підставою для не
нарахування щомісячної премії за
період з травня 2011 року по січень 2012
року; довідку про заробітну плату за
період з січня 2011 року по січень 2012 року
включно, довідку про структуру
заробітної плати (з зазначенням сум
складових); інформацію, на підставі
якого розпорядження, договору, якого
органу чи установи з 01.10.2011 року до
сфери обслуговування КП «ЖЕО-109» були
приєднані будинки комунальної
власності, які до цього дня
обслуговувалися ТОВ «ЖЕК-108» та копію
зазначеного розпорядження та договору
між КП «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Голосіївського району» та КП «ЖЕО-109»
та всіх додатків до договору на
утримання та обслуговування житлового
та нежитлового фонду по вул.
Заболотного, вул. Метрологічній та вул.
Лебедєва; інформацію про те, скільки
будинків комунальної власності на
особових рахунків знаходились на
обслуговуванні КП «ЖЕО-109» до 01.10.2011
року, а скільки їх стало
обслуговуватися після передачі на
обслуговування колишніх будинків ТОВ
«ЖЕК-108»; інформацію, з

Справа № 22-ц-796/5168/2014

Головуючий в суді 1 інстанції - Новак
А.В.
Доповідач у суді
апеляційної інстанції - Махлай Л.Д.

якого місяця на підприємстві була
введена друга штатна одиниця
юрисконсульта, надати копію штатного
розпису станом на 01.10.2011 року та 10.12.2011
року; копію чинного у 2011 року
колективного договору з усіма
додатками та доповненнями, які
вносилися протягом 2011 року; копії
економічних розрахунків (калькуляцій
тощо) зарплати юрисконсульта за
жовтень та листопад 2011 року, робоче
навантаження, кількість особових
рахунків, які перебувають на
обслуговуванні підприємства тощо, та
збільшення трудового навантаження
(розширення зони обслуговування);
довідку, якою тривалістю надавалась
йому відпустка за робочий рік з 22.04.2010
року по 22.04.2011 року, та за робочий рік з
23.04.2011 року та чи була вона використана
в повному обсязі; копію наказу про
відкликання з наданої щорічної
відпустки за робочий рік з 22.04.2010 року
по 22.04.2011 року та копії документів, які
стали підставою для видання такого
наказу.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 21.02.2014 року позов
задоволено частково. Зобов`язано
відповідача видати позивачу довідку
про його роботу у КП «ЖЕО-109
Голосіївського району», із зазначенням
спеціальності, кваліфікації, посади,
часу і розміру заробітної плати. В
решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в
частині відмови в позові, позивач подав
апеляційну скаргу, у якій просить
скасувати рішення суду в цій частині та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити повністю. Посилається на
неправильне застосування норм
матеріального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи. А саме, суд не
звернув уваги на те, що введення з 01.11.2011
року другої штатної одиниці
юрисконсульта було викликано
збільшенням навантаження у зв`язку з
приєднанням до ЖЕО-109 всіх будинків ТОВ
«ЖЕК-108», а тому відбулися істотні зміни
умов його праці, про які його
повідомлено не було. Суд відмовляючи в
позові звузив поняття його трудових
прав. Суд не врахував, що корінці про
заробітну плату не завірені належним
чином та за період з листопада 2011 року
по січень 2012 року відсутні, а тому
необґрунтовано відмовив у його вимозі
щодо витребування довідки про
заробітну плату з розшифровкою як
нарахувань так і утримань.

У судовому засіданні апелянт підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити.

Представник відповідача - Гамоля О.Ф.
просив апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін посилаючись на його
законність та обґрунтованість.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач працював на посаді
юрисконсульта у КП «ЖЕО-109
Голосіївського району» з 22 квітня 2010
року по 30 січня 2012 року та був
звільнений за власним бажанням.

16.09.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
відповідача із заявою, у якій просив
надати відповідь з яких підстав за
період з серпня 2011 року по січень 2012
року йому не нараховувалася премія,
просив надати документи, що стосуються
як його так і інших осіб, які стали
підставою відсутності премії; просив
повідомити скільки будинків
знаходилося на обслуговуванні
відповідача до 01.10.2011 року та після цієї
дати; просив повідомити з якого часу
введена до штату друга посада
юрисконсульта; просив повідомити чи
враховувалося при нарахуванні
заробітної плати навантаження,
кількість особових рахунків, які
знаходяться на обслуговуванні
підприємства тощо; надати інформацію
про те, чи надавалася йому відпустка за
робочий рік з 22.04.2010 року по 22.04.2011 року,
та за робочий рік з 23.04.2011 року, якою
тривалістю та чи була вона ним
використана повністю; чи мало місце
відкликання його з відпустки, а також
просив пояснити, чи брався другий
юрисконсульт по направленню з центру
зайнятості та чи надавалася центру
зайнятості інформація про вакансію.

07.10.2013 року відповідач надав позивачу
відповідь на цю заяву, у якій зазначив
про те, що документи, про які йдеться у
заяві є внутрішніми документами
підприємства, доступ до яких мають лише
співробітники підприємства та які
містять інформації про інших осіб, яких
це стосується особисто та що поширення
таких даних без згоди суб`єкта
персональних даних не допускається.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач неправомірно відмовив у
видачі довідки про період роботи
позивача та його заробітну плату,
оскільки така інформація стосується
його особисто та він має право на її
отримання. Відмовляючи у решті позову
суд виходив з того, що інша інформація,
про надання якої просив позивач не
стосується його трудових прав.
Відмовляючи у наданні інформації щодо
розшифровки заробітної плати суд
послався на те, що позивачу надавалися
такі роздруківки в день виплати
заробітної плати.

Колегія суддів не може повністю
погодитися з такими висновками суду
першої інстанції виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 20 та ст. 21 Закону України
«Про інформацію» за порядком доступу
інформація поділяється на відкриту
інформацію та інформацію з обмеженим
доступом. Будь-яка інформація є
відкритою, крім тієї, що віднесена
законом до інформації з обмеженим
доступом. Порядок віднесення
інформації до таємної або службової, а
також порядок доступу до неї
регулюються законами.

У зверненні ОСОБА_1 до відповідача від
16.09.2013 року містилися вимоги як про
надання інформації, яка стосується
виключно його особисто, так і
інформації, яка стосується діяльності
підприємства та інших осіб.

Разом з тим, пославшись на те, що запит
містить вимогу про надання інформації
щодо інших осіб, відповідач будь - якої
інформації позивачу не надав.

А тому суд першої інстанції дійшов
правильних висновків про те, що відмова
відповідача у наданні позивачу даних
про його роботу та заробітну плату є
неправомірною.

Разом з тим, у запиті позивача
містилася вимога про надання
інформації про те, з яких причин йому не
виплачувалася премія за період з
серпня 2011 року по січень 2012 року та про
надання даних про період перебування
його у відпустці та про те, чи мало
місце відкликання його з відпустки. Суд
першої інстанції не звернув увагу на
те, що запитувана інформація
стосується особисто ОСОБА_1, а тому
останній має право на отримання такої
інформації.

А тому рішення суду в частині відмови у
наданні такої інформації підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позову в цій частині.

Крім того, суд першої інстанції не
врахував положення ст. ст. 30, 31 Закону
України «Про оплату праці», згідно з
якими при кожній виплаті заробітної
плати роботодавець повинен повідомити
працівника про такі дані, що належать
до періоду, за який провадиться оплата
праці: а) загальна сума заробітної
плати з розшифровкою за видами виплат;
б) розміри і підстави відрахувань із
заробітної плати; в) сума заробітної
плати, що належить до виплати.

Відомості про оплату праці працівника
надаються будь-яким органам чи особам
лише у випадках, передбачених
законодавством, або за згодою чи на
вимогу працівника.

Не врахувавши цих положень суд першої
інстанції помилково визнав позовні
вимоги щодо надання інформації про
заробітну плату з розшифровкою всіх її
складових такими, що не підлягають
задоволенню.

А тому рішення суду в цій частині також
підлягає скасуванню, з ухваленням
нового рішення про задоволення позову
в цій частині.

В решті рішення суду є законним і
обґрунтованим і не може бути скасоване
з підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

Суд першої інстанції дійшов
правильних висновків про те, що інша
запитувана позивачем інформація
стосується роботи підприємства, є
службовою, а відтак не може бути надана
сторонній особі, навіть якщо зазначена
особа раніше працювала на
підприємстві.

У разі виникнення між сторонами спору
та при необхідності доведення певних
обставин доказами, про які зазначено у
зверненні позивача зазначені питання
вирішуються при розгляді спору, шляхом
вирішення клопотання про витребування
доказів.

При розгляді ж даного спору суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
ненадання такої інформації не
стосується порушення трудових прав
позивача.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити
частково.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 21 лютого 2014 року в частині
відмови у наданні інформації про
заробітну плату з розшифровкою
нарахувань та утримань із заробітної
плати; у наданні довідки про
перебування у відпустках; наданні
відповіді про причини невиплати премії
за період з серпня 2011 року по січень 2012
року скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким зобов`язати
комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційної організації
-109 Голосіївського району» надати
ОСОБА_1 довідку про його заробітну
плату з розшифровкою складових
нарахування та утримання із заробітної
плати; довідку про тривалість
використаної ОСОБА_1 відпустки за 2010 -2011
роки та надати відповідь про причини
невиплати ОСОБА_1 премії за період з
серпня 2011 року по січень 2012 року.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді