Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/449/14
Головуючий у 1-й інстанції: Фісун Н.В.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової
Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Оріхівського районного суду
Запорізької області від 25 листопада 2013
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з вищевказаним
позовом, в обґрунтування якого
зазначав, що 22.05.2006 року між сторонами
був укладений договір № б/н, відповідно
до якого відповідач отримав кредит у
сумі 3090 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком договір.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав свої
зобов'язання перед позичальником за
кредитним договором в повному обсязі,
надав відповідачу кредит у розмірі,
встановленому договором.

За положеннями п. 6.5 Умов надання
банківських послуг, позичальник
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його користування, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором.

Згідно п. 6.6 Умов надання банківських
послуг, у разі невиконання зобов'язань
за договором, відповідач на вимогу
Банку повинен виконати зобов'язання з
повернення кредиту (у тому числі
простроченого кредиту та Овердрафту),
оплати винагороди Банку.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг, при
порушенні позичальником строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором, більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від
суми позову.

Відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку з чим, станом на 31.07.2013 року має
заборгованість 31 548,46 грн., яка
складається з наступного: 7773,15 грн. -
заборгованість за кредитом; 21796,81 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до п. 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500 грн. -
штраф (фіксована частина), 1478,50 грн. -
штраф (процентна складова).

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив суд стягнути з
відповідача на свою користь
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 22.05.2006 року у розмірі 31548,46 грн.
та судові витрати.

Рішенням Оріхівського районного суду
Запорізької області від 25 листопада 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ
КБ «ПриватБанк» подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

За положеннями ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

За змістом ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 611, 623, 625
ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними в
укладені договору та визначені умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.05.2006 року між ЗAT КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», та відповідачем був
укладений договір № б/н, за яким Банк
надав ОСОБА_3 кредит у сумі 3090 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
При порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми
позову (п. 8.6). Договір діє 12 місяців з
моменту підписання, якщо у цей строк
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично лонгується на той же
строк (п. 9.12). Відповідач підтвердив
свою згоду з Правилами користування
платіжними картками, умовами,
викладеними в договорі. Платіжну
картку банк видав відповідачу 02.06.2006р.,
термін дії картки - травень 2009 року (а.с.
7-11).

У зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань за вказаним договором
відповідач станом на 31.07.2013 року має
заборгованість в сумі 31 548,46 грн., яка
складається з: 7773,15 грн. -
заборгованість за кредитом; 21796,81 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; штрафи
відповідно до п. 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500 грн. -
штраф (фіксована частина), 1478,50 грн. -
штраф (процентна складова) (а.с. 3-6).

ОСОБА_3 до винесення судом рішення
зробив заяву про застосування строку
позовної давності (а.с. 75).

Відмовляючи у задоволенні позову про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, суд послався на пропуск
позивачем строку позовної давності,
виходячи з того, що строк дії картки
відповідає строку повернення кредиту -
травень 2009 року, і саме з цієї дати, на
думку суду, починається перебіг
трирічного строку позовної давності.

З такими висновками суду погодитися не
можна, оскільки вони не відповідають
фактичним обставинам справи та не
узгоджуються з вимогами матеріального
та процесуального права.

Суд не звернув увагу на те, що в
законодавстві визначаються різні
поняття як "строк дії договору", так і
"строк (термін) виконання зобов'язання"
(ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Так, п. 9.12 умов передбачає автоматичне
пролонгування не терміну дії
кредитного ліміту, який відповідає
строку дії карти визначеного у Заяві, а
лише дії умов щодо надання банківських
послуг, які регулюють відносини між
банком та клієнтом щодо відкриття та
обслуговування карткового рахунку
клієнта, а також інших банківських
послуг.

Умови ж продовження строку дії карти
визначені у розділі 3 Умов та правил
надання банківських послуг.

Відповідно до п. 3.13 Умов та правил
надання банківських послуг, у випадку
коли по закінченні строку вкладу,
позичальник не заявив Банку про
відмову від продовження строку вкладу,
вклад автоматично вважається
продовженим ще на один строк. Строк
вкладу продовжується неодноразово.

З наведено слідує, що за договором
строк виконання зобов'язань кінцевою
датою визначено не було.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості за договором,
остаточний строк повернення кредиту -
30.11.2012р. (а.с. 6).

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору про погашення
боргу частинами починається стосовно
кожної окремої частини, від дня, коли
відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України ), що
підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів (правова позиція
Верховного Суду України згідно з
постановою у справі № 6-116 цс 13).

Отже, заявлені позивачем вимоги про
стягнення з ОСОБА_3 суми заборгованості
підлягають задоволенню частково з
урахуванням вищевикладених положень у
межах позовної давності по кожному із
платежів.

Позивач звернувся до суду 16.09.2013р., тому,
враховуючи, що неналежне виконання
позичальником зобов'язань за договором
№ б/н від 22.05.2006 року підтверджене
доказами та виходячи із встановлених
ст. 526 ЦК України загальних умов
виконання зобов'язання і передбаченого
ст. 629 ЦК України принципу
обов'язковості договору, у
відповідності до розрахунку
заборгованості у межах позовної
давності з відповідача на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» належить стягнути: 2669,46
грн. - заборгованість за кредитом; 14784,90
(21796,81 - 7011,91) грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом; а
також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та
правил надання банківських послуг: 500
грн. - штраф (фіксована частина), 872,72 грн.
штраф (процентна складова), а всього -
18827,08 грн.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового про часткове
задоволення позову з вищенаведених
мотивів.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України
на користь позивача підлягають
стягненню з ОСОБА_3 судові витрати,
понесені у зв'язку зі сплатою судового
збору у судах першої та апеляційної
інстанцій, у сумі 344,10 грн. (229,40 грн. + 114,70
грн.).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 25 листопада 2013
року по цій справі скасувати та
ухвалити нове рішення наступного
змісту:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 22.05.2006 року в розмірі 18827
(вісімнадцять тисяч вісімсот двадцять
сім) грн. 08 коп. та судовий збір в сумі 344
(триста сорок чотири) грн. 10 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: