Справа № 369/2533/14-ц
провадження № 2/369/1526/14
08.04.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини,
У березні 2014року ОСОБА_1 звернулася до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
дитини, посилаючись на те, що 15 липня 2006
року між нею та ОСОБА_2 відділом
реєстрації актів цивільного стану по м.
Лубни Лубенського міськрайонного
управління юстиції Полтавської
області було зареєстровано шлюб,
актовий запис № 161.
Від сумісного проживання вони мають
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
з матір'ю та знаходиться на її
Добровільну матеріальну допомогу на
утримання дитини ОСОБА_2 не надає, хоча
може надавати таку допомогу, оскільки
працює та отримує заробітну плату,
аліменти нікому не сплачує.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила
стягнути з ОСОБА_2 аліменти на
утримання дитини в розмірі ? частки з
усіх його видів його заробітку (доходу),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
доходів громадян щомісячно, починаючи
з дня пред'явлення позову до суду і до
досягнення дитиною повноліття.
Суд, з'ясувавши дійсні обставини
справи і дослідивши письмові докази,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 15 липня 2006
року відділом реєстрації актів
цивільного стану по м. Лубни
Лубенського міськрайонного управління
юстиції Полтавської області, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1. Від шлюбу подружжя має
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2.
Як зазначала позивач ОСОБА_1,
відповідач ОСОБА_2 не надає
добровільної матеріальної допомоги на
утримання дитини, хоча, відповідно до
вимог ст. 180 Сімейного кодексу України,
зобов'язаний її надавати.
Відповідно до довідки виконавчого
комітету Білогородської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області від 18.03.2014 року за №
183, ОСОБА_1 дійсно проживає АДРЕСА_1, та
разом з нею проживає та знаходиться на
її утриманні син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного
кодексу України, мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
За таких обставин суд, з'ясувавши
дійсні обставини справи та дослідивши
письмові докази, дійшов висновку про
задоволення позову і стягнення з
відповідача на користь позивачки
щомісячно аліменти на утримання дитини
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ?
частини всіх видів заробітку (доходу) з
дня пред'явлення позову до суду і до
досягнення дитиною повноліття.
Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191
Сімейного кодексу України, ст. ст. 60, 88,
213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що
проживає за адресою: АДРЕСА_2, щомісячно
аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі ? частини всіх видів заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
щомісячно, починаючи з 18 березня 2014
року і до досягнення дитиною, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.
Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок у дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
участь у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.