РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м.
Житомира в складі:

головуючого-судді Маслак В.П.,

при секретарі Щетініної Ю.Л.,
Остапчук А.Ю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонергого товариства "Акціонерний
промислово-інвестиційний банк" про
стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та
згідно уточнень позовних вимог від
30.01.2014р. просила суд стягнути з
Публічного акціонергого товариства
"Акціонерний промислово-інвестиційний
банк" моральну шкоду у розмірі 20000,00грн.
В обґрунтування позову зазначила, що у
2010р. приймала участь у виборах
президента та працювала на виборчій
дільниці. Їй булу нарахована заробітна
плата у розмірі 874,49грн., які
знаходилися на рахунку відповідача та
згідно наданої банком довідки було
нараховано відсотки у розмірі 2,96грн..
09.03.2010р. позивач звернулася до банку з
вимогою про видачу заробітної плати, у
чому їй було відмовлено, оскільки у
паспортному документі відсутня
відмітка про реєстрацію місця
проживання. При зверненні до банку у
2013р. позивача повідомлено, що сума
заробітної плати на рахунку зменшилася
вдвічі, а відсотки не нараховуються.
Позивач вказує, що місяць була без
заробітної плати, внаслідок чого їй
завдано моральної шкоди. За період
існування спірних правовідносин
дитина позивача перебувала у
реанімації, необхідні були кошти на
лікування.

Позивач у судовому засіданні вимоги
позовної заяви підтримала з підстав, що
зазначені в останній.

Представник відповідача заперечив
щодо задоволення вимог позовної заяви
за безпідставності. Вказав, що кошти
позивачу перераховано у повному
обсязі. При зверненні позивача до Банку
у 2010р. останній діяв згідно вимог
Інструкції «Про порядок відкриття,
використання і закриття рахунків у
національній та іноземних валютах»,
затвердженої Постановою правління НБУ
від 12.11.2003р. №492, а тому відсутня вина
Банку у заподіянні моральної шкоди.

Заслухавши сторін, дослідивши докази в
їх сукупності, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення
виходячи з наступного.

З довідки філії «Відділення ПАТ
«Промінвестбанк в м.Житомир» від
11.11.2010р. №20-2-1/3338 вбачається, що станом
на 11.11.2010р. ОСОБА_1 мала в філії
«Відділення ПАТ «Промінвестбанк в
м.Житомир» поточний рахунок НОМЕР_1 в
сумі 874,49грн., в тому числі нараховані
відсотки складають 2,96грн.

Відповідно до пояснень сторін в
засіданні встановлено, що ОСОБА_1 у 2010р.
звернулася до банку з вимогою про
видачу коштів з рахунку, що відкритий
на її ім'я. Однак листом філії
«Відділення ПАТ «Промінвестбанк в
м.Житомир» від 12.03.2010р. №02/657 ОСОБА_1
повідомлено, що відповідно до вимог
Інструкції «Про порядок відкриття,
використання і закриття рахунків у
національній та іноземних валютах»,
затвердженої Постановою правління НБУ
від 12.11.2003р. №492, необхідно
ідентифікувати клієнта банку та
з'ясувати, зокрема, місце проживання
останнього, а тому банк просив надати
паспорт із зазначенням місця
реєстрації позивача, або інший
документ який підтверджує постійне
місце її проживання.

Вдруге позивач звернулася до банку з
вимогою про видачу коштів з рахунку у
2013р. та кошти у сумі 908,32грн. їй було
видано з карткового рахунку, що
стверджується заявою на видачу готівки
від 25.11.2013р. та не заперечується
сторонами.

Відповідно до ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст.1067 ЦК України
встановлено, що договір банківського
рахунка укладається для відкриття
клієнтові або визначеній ним особі
рахунка у банку на умовах, погоджених
сторонами. Банк зобов'язаний укласти
договір банківського рахунка з
клієнтом, який звернувся з пропозицією
відкрити рахунок на оголошених банком
умовах, що відповідають закону та
банківським правилам.

Згідно п.2.5 Інструкції «Про порядок
відкриття, використання і закриття
рахунків у національній та іноземних
валютах», затвердженої Постановою
правління НБУ від 12.11.2003р. №492 у
редакції від 12.02.2010р., що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин,
(далі - Інструкції) у разі укладання
договору банківського вкладу або
договору банківського рахунку на
користь третьої особи банк
ідентифікує особу, що відкриває
рахунок, а особу, на користь якої
укладено договір і відкрито рахунок, -
під час пред'явлення цією особою до
банку першої вимоги або вираження нею
іншим способом наміру скористатися цим
рахунком.

Зі змісту п.2.2 Інструкції вбачається, що
підставою для ідентифікації клієнта -
фізичної особи, громадянина України, що
постійно проживає в Україні, є паспорт
громадянина України. Якщо документи,
зазначені в цьому пункті, не дають
змоги банку визначити місце
проживання або тимчасового
перебування фізичної особи, то банк
має право витребувати від клієнта
інший документ, який містить таку
інформацію.

Вищезазначені вимоги Інструкції не
визнані неконституційними та такими,
що порушують право громадян на вільне
пересування, а тому вимоги відповідача
щодо надання клієнтом, у даному випадку
ОСОБА_1, паспорту із зазначенням адреси
реєстрації, або іншого документу, який
підтверджує постійне місце її
проживання, були законними.

Оскільки суду не надано доказів, що
свідчать про протиправність діянь
відповідача у спричиненні позивачу
моральної шкоди, в задоволенні позову
слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1,3,4,212-215,256-259 ЦПК
України, ст.ст.15, 16, 22, 1066, 1067, 1166, 1167 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України № 6 від 27.03.1992 року (зі
змінами) "Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення суду.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
В. П. Маслак