Головуючий суду 1 інстанції - Пташкінка
Доповідач - Медведєва Л.П.
Справа № 2-366/2012
Провадження № 22ц/782/67/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Луганської
області в складі:

Головуючого -
Медведєвої Л.П.

Суддів - Пащенко
Л.В.,Дмитрієвої Л.Д.

при секретарі -Арутюнян
Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду в місті Луганську
справу за позовом ОСОБА_2 до
Кам`янобрідської районної у
м.Луганську ради, ОСОБА_3, Головного
управління Держкомзему у м.Луганську
про визнання недійсними рішення
Кам`янобрідської районної у
м.Луганську ради та державних актів про
право власності на земельну ділянку,
треті особи - ОСОБА_4 та Луганське
міське комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації»,за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Кам`янобрідського районного суду
м.Луганська від 20 травня 2013 року,

В с т а н о в и л а :

У грудні 2011 року ОСОБА_2 подано до суду
вказаний позов, який у подальшому був
уточнений.

У викладенні обставин, якими позивач
обгрунтовувала свої позовні
вимоги,вона зазначила, що після смерті
її тітки - ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_2 р. їй у
спадщину перейшов житловий будинок з
прибудовами, що знаходиться на
земельній ділянці площею 0,0542 га за
адресою: АДРЕСА_1,який належить їй на
підставі свідоцтва про право на
спадщину і право власності за нею
зареєстровано 16.12.2008 року. Зазначена
земельна ділянка відповідно до рішення
виконавчого комітету Кам`янобрідської
районної у м.Луганську ради 10.03.1998 року
передано у приватну власність її
померлій тітці - ОСОБА_5, для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд. Площа даної
земельної ділянки 0,0542 га визначена в
технічному паспорті, виданому тітці і в
технічному паспорті, виданому на її
ім`я. Вона мала намір оформити
документи на зазначену земельну
ділянку на своє ім`я. Однак, в листопаді
2011 року її сусідом - ОСОБА_3 - сином
ОСОБА_4, які проживають біля її будинку
за адресою: АДРЕСА_2 ,на частині
належній їй земельній ділянці було
розпочато будівництво гаражу. На її
вимоги, відповідач надав їй довідку ПП
„СхідАгроСервіс" надану ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 від 21.12.2004 року №1 про фактичну
площу земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_2, яка становить 0,1180 га. Таким
чином, частина земельної ділянки
площею 0,0542 га за адресою: АДРЕСА_1, яка
відповідно до рішення виконавчого
комітету Кам`янобрідської районної у
м.Луганську ради від 10.03.1998 року №37/33
була передана в приватну власність її
померлій тітці, опинилась у власності
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 згідно з рішенням
виконавчого комітету Кам`янобрідської
районної в м.Луганську ради від 31.12.1999
року №253/48 та рішенням Кам`янобірської
районної у м.Луганську ради від 27.05.2004
року №20/101. В процессі розгляду справи
позивачем було уточнено позовну заяву
і остаточно позивач просила крім
Кам`янобрідської районної у
м.Луганську ради вважати відповідачами
у справі ОСОБА_3 та Головне управління
Держземагенства у Луганській області,
ОСОБА_4 вважати третьою особою, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору. Остаточно позивач просила
визнати недійсним рішення
Кам`янобрідської районної в
м.Луганську ради від 27.05.2004 року №20/101,
яким була передана у власність
громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_4 земельна
ділянка, площею АДРЕСА_2державний акт
про право власності на земельну
ділянку серії ЛГ 154922, державна
реєстрація від 25.11.2004 року №7731, виданий
ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,1180
за адресою: АДРЕСА_2,державний акт про
право власності на земельну ділянку
серії ЛГ 154921, державна реєстрація від
25.11.2004 року №7732, виданий ОСОБА_4 на
земельну ділянку, площею 0,1180 за
адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Кам`янобрідського районного
суду м.Луганська від 20 травня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено у
зв`язку з пропуском строку звернення до
суду.

Позивач, представники відповідачів -
Кам`янобрідської районної у
м.Луганську ради, Головного управління
Держкомзему у м.Луганську, третя особа
ОСОБА_4 та представник третьої особи
-Луганського міського комунального
підприємства «Бюро технічної
інвентаризації»в судове засідання не
з`явилися, про час та місце останнього
їх повідомлено належним чином і в
установленому законом порядку.

Представник позивача - ОСОБА_7 в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
проти доводів апеляційної скарги
заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вислухавши пояснення представника
позивача та відповідача,дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги,колегія суддів
встановила наступне.

Ухвалою суду від 31 січня 2013 року в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
залучено Луганське міське комунальне
підприємство «Бюро технічної
інвентаризації».

За результатами розгляду справи судом
першої інстанції встановлені наступні
обставини.

Так, судом встановлено, що житловий
будинок з прибудовами, що знаходиться
на земельній ділянці площею 0,0542 га за
адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 11.11.2008 року,
виданого державним нотаріусом І.Г.
Столяровою, зареєстровано в реєстрі
№2-719.Зазначений факт підтверджується
витягом про реєстрацію в Спадковому
реєстрі №17208398 від 11.11.2008 року,витягом
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно №21274434 від 16.12.2008 року,
копією технічного паспорту на садибний
/індивідуальний/ житловаий будинок,
виданий МКП БТІ м.Луганська 18.08.2008 року.

Заповіт складено тіткою позивача -
ОСОБА_5, який посвідчено приватним
нотаріусом Луганського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 18.05.2006
року. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5померла.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Кам`янобрідської районної
ради №37/33 від 10.03.1998 року у власність
ОСОБА_5безоплатно виділено земельну
ділянку під будівництво
індивідуального житлового будинку,
площею 542 кв.м.за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Кам`янобрідської районної
ради №172/12 від 11.07.1989 року ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 було виділено земельну ділянку
під будівництво індивідуального
житлового будинку, площею 780 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_2.

ОСОБА_5, яка проживала за адресою:
АДРЕСА_1, надала письмову згоду ОСОБА_6
та ОСОБА_4 щодо передачі її земельної
ділянки площею 27 кв.м. для
обслуговування їх домоволодіння, що
підтверджується відповідною розпискою
від 20.10.2003 року.

Рішенням виконавчого комітету
Кам`янобрідської районної ради від
31.12.1999 року №253/48 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 була
передана у безоплатну приватну
власність земельна ділянка площею 0,1004
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2

Рішенням Кам`янобрідської районної у
м.Луганську ради від 27.05.2004 року №20/101
було прийняте рішення про внесення
змін до вищенаведеного рішення у
зв`язку зі збільшенням площі даної
ділянки за рахунок частини ділянки
суміжного землекористувача, що
підтверджується розпискою ОСОБА_5, в
користуванні якої знаходилася
земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1

На земельну ділянку площею 0,1180 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_6, ОСОБА_4
оформлені державні акти на право
власності на земельну ділянку серії ЛГ
№154922, ЛГ №154921, державна реєстрація від
25.11.2004 року за №7731, державна реєстрація
від 25.11.2004 року за №7732, в якому
визначено цільове призначення - для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд /присадибна ділянка/,ведення
особистого селянського господарства.

Відповідно до договору дарування
житлового будинку від 16.12.2004 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, зареєстрованим в
реєстрі за №2022, ОСОБА_3 є власником
житлового будинку з відповідними
господарськими та побутовими
будівлями та спорудами АДРЕСА_2,
розташований на земельній ділянці
площею 1180 кв.м..

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки
площею 0,1180 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, на підставі договору
дарування земельної ділянки від 16.12.2004
року, посвідченого приватним
нотаріусом Луганського міського
нотаріального округу ОСОБА_10,
зареєстрованим в реєстрі за №2023.

Спір судом вирішено на підставі
ст.ст.257,267 ЦК України, при ухваленні
рішення суд керувався постановою
Пленуму Верховного Суду України №14 від
18.12.2009 року « Про судове рішення у
цивільній справі»,
ст.ст.10,11,130,169,174,209,212,214-215 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що вимоги позивача є
обгрунтованими, але нею пропущено
строк звернення до суду з даним
позовом,а відповідачем у справі було
заявлено про застосування наслідків
пропуску строку позовної давності.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги колегія суддів визнала, що суд
першої інстанції неправильно
застосував норми матеріального права
до спірних правовідносин та невірно
визначився з підставами для відмови у
задоволенні позовних вимог і
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.3, ч.1 ст.11 ЦПК
України,кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.Суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі рішення двадцятої сессії
двадцять четвертого скликання
Кам`янобрідської районної у
м.Луганську ради від 27.05.2004 року №20/
101,зміни до рішення виконавчого
комітету про передачу ОСОБА_6та ОСОБА_4
земельної ділянки у розмірі 542 кв.м, як
вказано у позовній заяві, не
приймалося.

Відповідно до висновку відділу
архітектури та землеустрою
виконавчого комітету Кам`янобрідської
районної у місті Луганську ради від
26.08.2004 р., земельна ділянка по АДРЕСА_2ёу
теперішній час належить відповідачу
ОСОБА_3, не суперечить містобудівній
документації, діючим нормам і
правилам,обмежень на використання
даної земельної ділянки немає / а.с.23
т.1/, що підтверджено висновком
Луганського міського управління
земельних ресурсів від 17.09.2004 року /
а.с.24 т.1/.

Громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі:

а) придбання за договором
купівлі-продажу, ренти, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості)
належної їм земельної частки (паю) / ч.1
ст.81 ЗК України/.

Як вбачається зі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_2
від 11.11.2008 року / а.с.13 т.1/, спадкове майно
складається з житлового будинку з
прибудовами, що знаходиться у АДРЕСА_1.
До складу спадщини, на яке видано це
свідоцтво, не включається земельна
ділянка площею 0,0542 га, на якій
розташований спадковий житловий
будинок з прибудовами.

Кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.Кожна особа
має право на захист свого інтересу,
який не суперечить загальним засадам
цивільного законодавства / ст.15 ЦК
України/.

Відповідно до ст.16 ЦК України, норма
якої передбачає захист цивільних прав
та інтересів судом, кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Суд визнає незаконним та скасовує
правовий акт індивідуальної дії,
виданий органом державної влади,
органом влади Автономної Республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або
інтереси.Суд визнає незаконним та
скасовує нормативно-правовий акт
органу державної влади, органу влади
Автономної республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси / ст.21 ЦК України/.

З встановлених судом обставин та
наведених норм права, колегія суддів
вважає, що позивачем обрано не
передбачений законом спосіб захисту
свого права, оскільки, як було
зазначено вище, відповідно до ст.16 ЦК
України одним із вказаних способів є
визнання правочину недійсним,а не
визнання недійсним рішення органу
місцевого самоврядування, в той час,
коли стаття 16 ЦК передбачає право
особи на звернення до суду з вимогою
про визнання незаконними рішення, дій
чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Позивач необгрунтовано послалася на
вимоги ст.ст.203,215 ЦК України, які
передбачають наслідок недодержання в
момент вчинення правочину стороною
/сторонами/ вимог, які прямо
встановлені правом, що є підставою
недійсності правочину.

Вимог про скасування рішення
Кам`янобрідської районної у
м.Луганську ради від 27.05.2004 року №20/101,
позивач не заявляла.

Крім цього, і це основне,колегія суддів
не вбачає, що рішенням Кам`янобрідської
районної у м.Луганську ради від 27.05.2004
року №20/101 / а.с.136 т.1/ порушено права
позивача ОСОБА_2, оскільки її тітка -
ОСОБА_5 після добровільної передачі 27
кв.м за рахунок належної їй земельної
ділянки ОСОБА_6 і ОСОБА_4 для
обслуговування належного їм житлового
будинку та господарських будівель, що
підтверджено її розпискою, завіреною
головою квартального комітету/ а.с.50
т.1/,підписала акт встановлення і
узгодження меж земельної ділянки під
час приватизації земельної ділянки
ОСОБА_6 і ОСОБА_4 / а.с. 51 т.1/, зазначене
рішення Кам`янобрідської районної у
м.Луганську ради прийнято в межах її
повноважень відповідно до рішення
Луганської міської ради, права
ОСОБА_5вказаним рішенням не порушено, у
встановленому законом порядку вказане
рішення нею оскаржено не було.

Приватизація земельної ділянки, яка
перебувала у користуванні ОСОБА_6 і
ОСОБА_4ёздійснена відповідно до ч.3 ст.116
ЗК України в редакції,чинній на тот
момент.

Після набуття позивачкою права
власності на житловий будинок на
підставі заповіту, її право
користування земельною ділянкою , на
якій розташований будинок з
прибудовами, ніяким чином не
порушувалось, встановлення і
узгодження меж земельної ділянки
здійснено ще за життя її тітки.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що у задоволенні
позову в частині визнання недійсним
рішення Кам`янобрідської районної у
м.Луганську ради від 27.05.2004 року №20/101
має бути відмовлено.

Оскільки державний акт на право
власності на земельну ділянку, що
посвідчує право власності й видається
на підставі відповідних рішень органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх
повноважень,є похідним від
розпорядження документом, який
посвідчує це право (ст. 126 ЗК України), у
задоволенні позову в частині визнання
недійсними державного акта про право
власності на земельну ділянку серії ЛГ
154922, державна реєстрація від 25.11.2004 року
№7731, виданого ОСОБА_6 на земельну
ділянку площею 0,1180 за адресою: АДРЕСА_2
та державного акта про право власності
на земельну ділянку серії ЛГ 154921,
державна реєстрація від 25.11.2004 року
№7732, виданого ОСОБА_4 на земельну
ділінку, площею 0,1180 за адресою:
АДРЕСА_2, слід відмовити.

При викладених обставинах, відповідно
до ст.309 ЦПК України рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст.ст.209,307,309 ЦПК України,

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Кам`янобрідського районного
суду м.Луганська від 20 травня 2013 року -
скасувати і ухвалити нове рішення
наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Кам`янобрідської районної у
м.Луганську ради, ОСОБА_3, Головного
управління Держкомзему у м.Луганську
про визнання недійсними рішення
Кам`янобрідської районної у
м.Луганську ради та державних актів про
право власності на земельну ділянку,
треті особи - ОСОБА_4 та Луганське
міське комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації» - відмовити
з інших підстав.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді