Справа № 106/795/14-ц
Провадження № 2/106/341/14
Євпаторійський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі:
головуючого - судді
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Євпаторії справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору піднайму,
29 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання договору піднайму,
мотивуючи свої вимоги тим, що у
відповідності до договору 4-5067 від
15.12.1992 року, зареєстрованому у БТІ за
реєстровим №3837, квартира АДРЕСА_1 є
викупленою. Згідно особистого рахунку
НОМЕР_1 у зазначеній квартирі
зареєстровані вона - позивач та її онук
- відповідач у справі ОСОБА_2 Згідно
договору піднайму №278 від 07.07.2010 року
вона - здала піднаймачу - відповідачу
ОСОБА_2 у піднайм кімнату 11,0 кв. м, за яку
відповідно до п. 3.2.4 договору він
зобов'язаний щомісячно сплачувати
квартирну плату та комунальні послуги,
проте фактично відповідач їх не
сплачує. Вона повідомила відповідача у
письмовому вигляді про припинення
договору піднайму у зв'язку з неоплатою
ним комунальних послуг, проте він не
реагує. Відповідно до Акту обстеження
КП «Житловик-2» від 23.01.2014 року
відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
проживає у квартирі з травня 2011 року.
Реєстрація відповідача створює їй
перешкоди у користуванні власністю,
оскільки вона вимушена сплачувати за
не проживаючу особу комунальні послуги
та не має можливості оформити житлову
субсидію. У зв'язку з тим, що відповідач
не проживає у квартирі з 2011 року, не
вносить оплату за комунальні послуги
та не реагує на її прохання про
розірвання договору, просить суд на
підставі ст. ст. 97,99 ЖК України та ст. 823
ЦК України, розірвати договір піднайму
№278 від 7 липня 2010 року, укладений між
нею - позивачем та відповідачем ОСОБА_2
В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги
підтримала, надала суду пояснення,
аналогічно викладеному у позовній
заяві, а також зазначила, що спірна
квартира належала на праві власності
на підставі договору 4-5067 від 15.12.1992
року, зареєстрованому у БТІ за
реєстровим №3837, її чоловікові, який
помер, проте вона, проживаючи разом з
ним в тому числі і на момент його
смерті, прийняла спадщину, але до цього
часу її офіційно не оформила. В 2010 році
вона надала згоду відповідачу, як її
онуку, на реєстрацію його місця
проживання у цій квартирі, за що він
зобов'язався оплачувати комунальні
послуги, проте у квартирі він не
проживає з 2011 року та на цей час
реєстрація відповідача у квартирі
створює їй перешкоди у користуванні
власністю. Просила суд задовольнити
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином у
відповідності до положень ст. ст. 74, 76
ЦПК України. Причини неявки суду не
повідомив, з заявами та клопотаннями до
суду не звертався. При таких
обставинах, зі згоди позивача, суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
Вислухавши доводи позивача,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позовні
вимоги ОСОБА_1. не підлягаючими
задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається,
що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані
позивач у справі ОСОБА_1 як основний
квартиронаймач (власник) з 24 червня 1982
року та її онук ОСОБА_2 з 15 липня 2010 року,
що підтверджується довідкою №1780 від 24
січня 2014 року, виданою Комунальним
підприємством «Єдиний розрахунковий
З представленої позивачем ОСОБА_1
копії договору №278 від 7 липня 2010 року
вбачається, що позивач ОСОБА_1, як
наймач, здала безстроково піднаймачу -
відповідачу ОСОБА_2 житлову кімнату
площею 11,0 кв. м, та вказаний договір
піднайму житлового приміщення був
зареєстрований 7 липня 2010 року у КП
«Єдиний розрахунковий центр» за №278.
Відповідно до ст. 825 ЦК України
договір найму житла може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
наймодавця у разі невнесення наймачем
плати за житло за шість місяців, якщо
договором не встановлений більш
тривалий строк, а при
короткостроковому наймі - понад два
В судовому засіданні достовірно
встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 2012
року не проживає за місцем реєстрації у
квартирі АДРЕСА_1 Зазначені обставини
були підтверджені допитаними в
судовому засіданні свідками ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, а також підтверджуються Актом
від 23 січня 2014 року, посвідченим КП
«Житловик-2». Відомості про те, що
відповідач ОСОБА_2 вносить оплату за
комунальні послуги в матеріалах справи
У сенсі положень статті 826 ЦК
розірвання договору найму жилого
приміщення тягне за собою позбавлення
відповідача права користування
Як вбачається з представленої
позивачем ОСОБА_1 копії договору №278
від 7 липня 2010 року, зазначений договір
був укладений між сторонами та
зареєстрований у КП «Єдиний
розрахунковий центр» 7 липня 2010 року,
проте в судовому засіданні достовірно
встановлено, що зареєстрований
відповідач ОСОБА_2 у спірній квартирі
лише 15 липня 2010 року. При цьому з
повідомлення Комунального
підприємства «Єдиний розрахунковий
центр» №41 від 25 лютого 2014 року
вбачається, що відповідач ОСОБА_2 був
зареєстрований у АДРЕСА_1 як член сім'ї -
онук основного квартиронаймача
(власника), а не у відповідності до
договору піднайму житлового
приміщення, тобто як піднаймач.
Аналогічні відомості містяться і у
формі №16 щодо ОСОБА_2.
При таких обставинах суд
приходить до висновку, що право
користування відповідача спірною
квартирою виникло не з підстав
укладення зазначеного позивачем
договору піднайму, а отже розірвання
цього договору піднайму жилого
приміщення не тягне за собою
позбавлення відповідача права
користування спірним житлом.
Згідно ст. 55 Конституції України права
та свободи людини і громадянина
захищаються судом. Кожна особа має
право в порядку, встановленому законом,
звернутися за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 2 ЦПК
Виходячи з положень ст. ст. 391, 386 ЦК
України власник має право звернутися
до суду з вимогою про захист порушеного
права будь-яким способом, що є
адекватним змісту порушеного права,
який ураховує характер порушення та
дає можливість захистити порушене
Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має
право звернутись до суду за захистом
свого особистого немайнового права або
майнового права та інтересу у
визначені цією статтею способи. Суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.
Аналізуючи правовідносини
сторін, суд, виходячи з принципу
диспозитивності (ст. 11 ЦПК України), не
виходячи за межі позову, перевіряє чи
підлягає застосуванню зазначений
позивачем матеріальний закон.
Це ж вимагає від суду першої
інстанції і закон процесуальний, а саме
ст.ст. 213-215 ЦПК України, щодо законності
та обґрунтованості рішення суду.
Обираючи спосіб захисту на
звернення до суду, позивач ОСОБА_1
звернулася з позовними вимогами про
розірвання договору піднайму та
визначила єдиною підставою позову
норми ст. 823 ЦК України.
Проте члени сім'ї власника житла,
мають право користування цим житлом
відповідно до закону.
З урахуванням цього, треба
визнати, що стосовно права членів сім'ї
власника помешкання на користування
ним чинним є правило ч. 1 ст. 405 ЦК
України, що передбачає визнання
власником житлових приміщень, які
мають право займати члени сім'ї. Член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Проте з відповідними позовними
вимогами, зокрема про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням,
позивач ОСОБА_1 не зверталась та таких
вимог у межах цієї справи не заявляла.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Для сприяння всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи судом було
роз'яснено позивачу ОСОБА_1 її права та
обов'язки, та попереджено про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій, проте ніяких клопотань з боку
позивача не надходило.
Отже, дослідивши обставини
справи, перевіривши їх доказами,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, виходячи з
принципів розумності, виваженості та
справедливості, суд дійшов висновку
про недоведеність позовних вимог
ОСОБА_1 в заявлених нею межах та про
відсутність правових підстав для їх
На підставі ст. ст. 3, 15, 16, 321, 386, 391,
405, 823 Цивільного кодексу України, ст. ст.
97, 99, 150, 156 Житлового кодексу України,
керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 61, 88, 209, 212, 214 - 215,
224 - 226 Цивільного процесуального
кодексу України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання договору піднайму -
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
Н.М. Володарець