У х в а л а

іменем україни

23 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Остапчука Д. О.,
Кузнєцова В. О., Мартинюка В. І.,

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа -
Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк», про поділ майна
колишнього подружжя, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 08 липня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 15 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом до ОСОБА_5 та
уточнивши свої вимоги, просила
виділити їй та визнати за нею право
власності на квартиру АДРЕСА_1 вартістю
320 тис. грн, 5625/10000 частки квартири
АДРЕСА_2 вартістю 135 тис. грн,
відповідачу виділити та визнати за ним
право власності на квартиру АДРЕСА_3
вартістю 350 тис. грн, 4375/10000
частки квартири АДРЕСА_2 вартістю 105
тис. грн.

Посилалась на те, що вказані
квартири були придбані під час
перебування у шлюбі з відповідачем,
тому є спільним сумісним майном
подружжя, щодо користування яким у
добровільному порядку не може дійти
згоди з відповідачем.

Рішенням Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 08 липня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 15 жовтня 2013 року, позов задоволено
частково.

Поділено спільне майно колишнього
подружжя.

Виділено ОСОБА_4 та визнано за нею
право власності на квартиру
АДРЕСА_1 вартістю 320 тис. грн.

Виділено ОСОБА_5 та залишено за ним
право власності на квартиру АДРЕСА_2
вартістю 240 тис. грн та квартиру АДРЕСА_3
вартістю 350 тис. грн.

Вирішено питання судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
ухвалені у справі судові рішення
просить скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в позові.

Касаційну скаргу ОСОБА_5 необхідно
відхилити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено,
що під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду
без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 08 липня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 15 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Д. О.
Остапчук

В. О. Кузнєцов

В. І. Мартинюк