У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В.,
Лесько А.О.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення апеляційного суду
Житомирської області від 24 вересня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
указаним позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 15 лютого 2006 року між ним
та ОСОБА_3 укладено кредитний договір
на суму 4 394 грн із сплатою 25,08 % річних на
суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 14 вересня 2007 року. У зв'язку
з тим, що позичальник порушив умови
договору станом на 1 лютого 2013 року
утворилася заборгованість у сумі 49 195
грн 08 коп., яку позивач просив стягнути
з відповідача.

Заочним рішенням Черняхівського
районного суду Житомирської області
від 24 травня 2013 року позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 49 195 грн 08 коп., яка
складається з наступного: 3 732 грн 16 коп.
- заборгованість по кредиту, 16 713 грн 45
коп. - заборгованість по відсоткам за
користування кредитом, 25 930 грн 66 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500 грн - штраф
(процентна складова). Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 24 вересня 2013
року рішення районного суду змінено та
ухвалено нове рішення, яким зменшено
розмір пені, стягнутої з ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» з 25 930 грн 66 коп. до 1 тис.
грн та загальну суму заборгованості з 49
195 грн 08 коп. до 24 264 грн 42 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат. В
іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення апеляційного суду в
частині зміни розміру стягненої пені
та загальної суми заборгованості та
залишити в силі в цій частині рішення
суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Рішення суду оскаржується в частині
зміни розміру стягненої пені та
загальної суми заборгованості, а тому в
іншій частині у касаційному порядку не
переглядається.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідач зобов'язання за кредитним
договором не виконав, у зв'язку із чим
утворилась заборгованість, що підлягає
стягненню на користь позивача.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
та зменшуючи розмір пені та загальної
суми заборгованості, суд апеляційної
інстанції виходив із того, що
відповідач потрапив у
дорожньо-транспортну пригоду, після
чого довго лікувався, не працює та
перебуває у скрутному матеріальному
становищі. Крім того, розмір неустойки
значно перевищує тіло кредиту.

Проте повністю з таким висновком
апеляційного суду погодитись не можна.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення апеляційного суду не
відповідає.

Судом установлено, що 15 лютого 2006 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3
укладено кредитний договір, за умовами
якого відповідачу надано кредит на
споживчі цілі у розмірі 4 394 грн на строк
18 місяців - по 14 вересня 2007 року із
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08 % річних.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Умови договору відповідачем належним
чином не виконувалися, унаслідок чого
виникла заборгованість, яка станом на 1
лютого 2013 року склала 49 195 грн 08 коп.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду
першої інстанції в частині розміру
пені, яка підлягає стягненню з
відповідача, виходив із того, що пеня
підлягає зменшенню, оскільки значно
перевищує тіло кредиту, а також
позичальник потрапив у
дорожньо-транспортну пригоду, після
якої довго лікувався, не працює,
перебуває у скрутному матеріальному
становищі.

Згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до п. 27 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
судам роз'яснено, що положення частини
третьої статті 551 ЦК України про
зменшення розміру неустойки може бути
застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка.

У матеріалах справи відсутня заява
відповідача про зменшення розміру
неустойки.

У порушення ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України
апеляційний суд на вказані вимоги
закону та обставини справи уваги не
звернув та не врахував, що розмір
неустойки може бути зменшений тільки
за заявою відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення судом процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, судом не встановлені,
а рішення апеляційного суду в частині
зміни розміру стягненої пені та
загальної суми заборгованості не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
його скасування із передачею справи в
цій частині на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 24 вересня 2013
року в частині зміни розміру стягненої
пені та загальної суми заборгованості
скасувати, справу в цій частині
передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д.
Луспеник

Судді:
О.В.
Закропивний

А.О. Лесько

М.Є.
Червинська

В.А.
Черненко