Справа №
Провадження № 2/359/367/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2014 р.
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області

у складі головуючого судді
Левченко А.В.

при секретарі
Макаренко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Борисполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Щасливської сільської ради
Бориспільського району, третя особа
Бориспільське районне управління
земельних ресурсів про визнання
недійсними державного акту на земельну
ділянку і скасування рішень сесій
сільської ради від 26.06.1996 р. та від 08.10.2003
р., -

встановив:

16.12.2013 року позивач звернувся до суду з
даним позовом, в якому вказав, що 10
липня 2001 року він купив у ОСОБА_3 13/20
частини житлового будинку АДРЕСА_1. Як
зазначено в договорі купівлі-продажу
вказані 13/20 частини житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель і споруд належали продавцю на
підставі свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок за №35,
виданого Щасливською сільською радою 19
вересня 2000 року та зареєстрованого в
Бориспільському районному бюро
технічної інвентаризації 21 вересня 2000
р. в реєстровій книзі №1 за реєстровим
№103.

У липні 2009 року він звернувся до
сільського голови с. Щасливого з
проханням надати йому необхідні для
приватизації земельної ділянки, на
якій розташований куплені ним 13/20
частини будинку, довідки і документи,
які згодом передав ТОВ "Кроки 5", яке у
відповідності з Договором №49 від 06.07.2009
року взялося підготувати технічну
документацію із землеустрою.

В червні 2013 року після чергового
звернення до ТОВ "Кроки 5" йому
повернули зібрану документацію
одночасно надавши державний акт на
право власності на земельну ділянку
серія ЯЛ №273556, затверджений Головою
Щасливської сільської ради, але без
підпису і гербової печатки начальника
Управління Держкомзему у
Бориспільському районі. Повертаючи
документи йому пояснили, що причиною не
затвердження Державного акту є
порушення законодавства, допущені під
час приватизації земельної ділянки
іншим співвласником будинку, а саме 7/20
частини, яка належить відповідачу
ОСОБА_2, якій в 2004 році був виданий
державний акт на земельну ділянку
площею 0,085 га.

Виходячи з норм законодавства земельна
ділянка загальною площею 0,176 га, на якій
побудований житловий будинок АДРЕСА_1
підлягає наступному розподілу: для
власника 7/20 частини будинку підлягає
виділенню 0,0616 га, для власника 13/20
частини - 0,1044 га.

Через порушення закону підлягають
скасуванню рішення сесій Щасливської
сільської ради №37.1 від 26 червня 1996 року
про виділення ОСОБА_2 земельної ділянки
площею 0,085 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, а
відповідно і рішення іншої сесії
№117.51-12-ХХІY від 08.10.2003 року про
виділення земельної ділянки площею 0,09
га позивачу, так як вони відбулися
всупереч зазначених норм.

Про порушення свого права він дізнався
в червні 2013 року і тому не пропустив
строк для звернення за судовим
захистом.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити. Пояснив, що позивач на
підставі договору купівлі-продажу
придбав 13/20 частини житлового будинку
АДРЕСА_1. В даному договорі по розмір
земельної ділянки нічого не
вказувалось. Звернувшись до ТОВ "Кроки
5", позивач отримав пакет документів для
оформлення права власності на земельну
ділянку, яке йому не вдалося оформити,
оскільки відповідачем неправильно
приватизовано її земельну ділянку.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнала, пояснила, що будинок
належав її батькам, які в усній формі
поділили його по 1/2 частині між нею та
її братом. Спору між ними з приводу
поділеного будинку ніколи не виникало.
Брат жив в своїй частині будинку разом
зі своєю сім'єю, поступово здійснював
різні добудови. В іншій частині жила
мати відповідача, до якої вона
переїхала приблизно в 1992 році, коли
помер її дід. Мати відповідача тяжко
хворіла та потребувала догляду. З метою
оформлення права власності на земельну
ділянку вона звернулася в 1996 році,
брала підписи у сусідів, однак сам
державний акт отримала лише у 2004 році.
Коли брат помер, частину будинок
продала його дружина. Відносини у
відповідача з нею не склалися, а тому
про продаж її частини будинку їй нічого
не було відомо. Земельну ділянку вони
ще з братом поділили, по межі натягнули
сітку. Коли ОСОБА_1 купував частину
будинку, сітка стояла на місці, і питань
з приводу її переміщення не виникало.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечувала. Вказала, що відповідач
оформила право власності на земельну
ділянку відповідно до закону, і
позбавляти її цього права немає
законних підстав.

Представник Щасливської сільської
ради Бориспільського району в судове
засідання не з'явився, надав письмову
заяву, в якій просив розглянути справу
у його відсутність, при вирішення спору
покладався на розсуд суду.

Представник третьої особи -
Бориспільського районного управління
земельних ресурсів в судове засідання
не з'явилась, надала письмове
заперечення на позовну заяву, в якому
просила суд відмовити позивачу в
задоволенні його позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, приходить
до висновку, що в задоволенні позову
слід відмовити з наступних підстав.

ОСОБА_2 на підставі рішення Щасливської
сільської ради від 26.06.1996 року № 37.1,
було видано земельну ділянку розміром
0,085 га, розташовану в с.Проліски
Бориспільського району Київської
області, для будівництва та
обслуговування житлового будинку, про
що свідчить копія державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії КВ № 9036167, виданого 30.06.2004 року
(а.с.6).

ОСОБА_1 на підставі рішення Щасливської
сільської ради від 08.10.2003 року № 117.51,
було видано земельну ділянку розміром
0,0896 га, розташовану в с.Проліски
Бориспільського району Київської
області, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, про що
свідчить копія державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 273556, який затверджений
головою Щасливської сільської ради,
однак не містить дати видачі, печатки
та підпису начальника Бориспільського
відділу земельних ресурсів (а.с.7).

ТОВ "Кроки 5" підготувало для позивача
технічну документацію із землеустрою
для подальшого оформлення його права
власності на земельну ділянку (а.с.8-30).

Померлій матері відповідача ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право власності
належало 13/20 частини житлового будинку
з надвірними будівлями та спорудами за
№ 35, видане Щасливською сільською
радою 19.09.200 року на основі рішення
виконкому Щасливської сільської ради
від 17.08.200 року № 71.4 (а.с.64).

Відповідно до технічного паспорта,
виготовленого 06 жовтня 1994 року
відповідач отримала 1/2 частину
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, після смерті її
матері - ОСОБА_4 (а.с.72-74).

Інша 1/2 частина будинку, добудовувалась
протягом декількох років. І на момент
оформлення відповідачем свідоцтва про
право власності на нерухоме майно № 85
від 23.02.2006 року, її частка виявилась
значно меншою у зв'язку з добудовою
іншої половини будинку.

Згідно ст. ст. 317, 319 ЦК України -
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном, власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України
право власності на земельну ділянку
виникає з моменту державної реєстрації
та посвідчується державним актом.

Таким чином, відповідач належним чином,
відповідно до діючого законодавства
оформила свої права на земельну
ділянку.

Згідно ст. 328 ЦК України - право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України - право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.392 ЦК України - власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

У відповідності до ч.1 ст.60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Будь-яких належних та допустимих
доказів щодо незаконного прийняття
Щасливською сільрадою рішень від 26.06.1996
року № 37.1 та від 08.10.2003 року № 117.51-12ХХІY,
а також отримання відповідачем ОСОБА_2
державного акту на земельну ділянку з
порушенням вимог земельного
законодавства, а ні позивачем, а ні
представником позивача надано не було.

Під час придбання у 2001 році частини
житлового будинку разом з встановленою
за допомогою сітки межею, у позивача не
виникло питань стосовно розміру та
поділу земельної ділянки. Такий стан
користування придбаною земельною
ділянкою мав місце до 2013 року.

Приймаючи до уваги, що відповідно до
вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги не обґрунтовані та не
доведені і тому в задоволенні позову
слід відмовити в повному обсязі.

На підставі вище вказаного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 131, 209, 212 - 215 ЦПК України
суд, -

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на рішення суду протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Суддя
А.В.Левченко