АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5810/2014 Головуючий у 1-й
інстанції: Пономаренко Н.В.
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Левенця Б.Б.,

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 07 березня 2014 року у справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «АКІВ» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання правочинів
недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року представником
позивача було подано заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на групу нежитлових приміщень.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 07 березня 2014 року -
заяву задоволено.

В порядку забезпечення позову
накладено арешт на:

- нежилі приміщення з № 1 по № 9,
загальною площею 108,90 кв.м., що складає
1089/1397 частин нежилих приміщень з №1 по
№ 12 (групи приміщень №34) (в літ. А),
загальною площею 139,7 кв.м., які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

- нежилі приміщення з № 1,2,3,4 (групи
приміщень №33) (в літ. А), загальною
площею 52,60 кв.м., що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1

- частки 424/1287 нежитлового приміщення,
загальною площею 42,4 кв.м., що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 яке
складається з частини підсобного (№1
площею 26,0 кв.м.) площею 10,5 кв.м. (що
розташоване між підсобними
приміщенями (№2, №3, №6), підсобне (№2)
площею 15,6 кв.м., підсобне (№3) площею 12,4
кв.м. підсобне (№6) площею 3,9 кв.м.

Допущено негайне виконання ухвали суду
та встановлено строк її виконання - 1
рік.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу, посилаючись на
невідповідність ухвали нормам
процесуального права.

Вказує на те, що ОСОБА_2 незаконно,
шляхом обману звільнили з посади
директора ТОВ «АКІВ», що
підтверджується її заявою до суду (вх.
№ 15579 від 04.03.2014 року та матеріалами
цивільної справи.

Крім того, арешт накладений на частки
приміщень за адресою: АДРЕСА_1, що є
сумісною власністю і ОСОБА_5.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи заяву, суд виходив з
того, що забезпечення позову у вигляді
накладення арешту на спірні приміщення
передбачено законом і такий спосіб є
співмірним заявленим вимогам, а його
невжиття може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду у
разі задоволення позову.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на вимогах
закону.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній (за
винятком випадку, передбаченого ч.4ст.151
ЦПК України), якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову
застосовуються для того, щоб
гарантувати виконання можливого
рішення суду і повинні застосовуватися
лише у разі необхідності, оскільки
безпідставне звернення до даних дій
може спричинити порушення прав та
законних інтересів інших осіб, чи
учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Колегія суддів погоджується з
аргументованим висновком суду першої
інстанції про те, що спірне майно є
предметом спору, заходи забезпечення
позову є співмірними із заявленими
вимогами, а тому його невжиття може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду у разі
задоволення позовних вимог.

Таким чином, посилання апелянта на
порушення норм процесуального права
при розгляді заяви - є безпідставні.

Оскільки, ухвала суду постановлена з
дотриманням норм процесуального
права, підстав для її скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 07 березня 2014 року -
залишити без зміни.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді