У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бенца К.К..,

при секретарі судових засідань - Надь
Н.Ю.,

за участю представника стягувача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Ужгород
справу за заявою ОСОБА_3 про визнання
виконавчого листа № 2п-4666/10 від 16.05.2011
року виданого Ужгородським
міськрайонним судом таким, що не
підлягає виконанню-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою в
порядку ст.369 ЦПК України, про визнання
виконавчого листа № 2п-4666/10 від 16.05.2011
року виданого Ужгородським
міськрайонним судом таким , що не
підлягає виконанню.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3
зазначив, що 23.07.2012 року старшим
державним виконавцем РВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
по примусовому виконанню виконавчого
листа, виданого 16.05.2011 року
Ужгородським міськрайонним судом на
підставі рішення суду від 12.01.2011 року,
яким стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 на користь ПАТ " Банк Фінанси та
Кредит " заборгованість по кредитному
договору в сумі 2 351 792, 93 гривень.

Проте, 02.03. 2012 року його дружина ОСОБА_6
подала апеляційну скаргу на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
12.01.2011 року та ухвалою Апеляційного
суду Закарпатської області від 19.04.2012
року відкрито апеляційне провадження
за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 12.01.2011 року.

Враховуючи викладене, з посиланням на
норми ч.1 ст. 223, 369 ЦПК України, вважає що
виконавчий лист № 2п-4666/10 від 16.05.2011
року виданий Ужгородським
міськрайонним судом є таким, що не
підлягає виконанню, оскільки ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської
області від 19.04.2012 року відкрито
апеляційне провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
12.01.2011 року, отже відомості про
набрання рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 12.01.2011 року
законної сили не відповідають
дійсності, а тому просив заяву
задовольнити.

В судовому засіданні представник
стягувача ПАТ "Банк Фінанси та Кредит"
просила суд відмовити в задоволенні
заяви. Вказала на те, що ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 29.11.2013 року рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
12.01.2011 року залишено без змін, отже
рішення суду на підставі якого видано
виконавчий лист № 2п-4666/10 від 16.05.2011 року
набуло законної сили, є чинним , а
виконавчий лист № 2п-4666/10 від 16.05.2011
року виданий Ужгородським
міськрайонним судом підлягає
виконанню.

В судове засідання заявник (боржник)
ОСОБА_3 не з'явився, хоча належним чином
був повідомлений про час та місце
розгляду заяви, причини неявки суду не
повідомив. Відповідно до положень
ст.369 ЦПК України неявка осіб не
перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення представника
стягувача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку .

Вирішення викладених у заяві вимог
регулюється ст.369 ЦПК України.

Згідно до вимог ст. 369 ЦПК України, суд,
який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом. У ч.4
вказаної статті визначається, що суд
вносить відповідні виправлення до
виконавчого листа, а у разі якщо його
було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню.

З аналізу вказаної правової норми
вбачається, що визнання виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню,
законодавець пов'язує лише з тим, якщо
виконавчий лист було видано помилково
або якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково (у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин).

Cудом встановлено, що рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від
12.01.2011 року позов ПАТ "Банк Фінанси та
Кредит" до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задоволено частково,
ухвалено: стягнути солідарно з ОСОБА_4
та ОСОБА_3 на користь ПАТ " Банк Фінанси
та Кредит " заборгованість по
кредитному договору в сумі 2 351 792, 93
гривень

Відповідно до приписів ст. 368 ЦПК
України, за кожним судовим рішенням,
яке набрало законної сили , за заявою
осіб, на користь яких воно ухвалено,
видається один виконавчий лист.

Як встановлено судом, на підставі
рішення суду від 12.01.2011 року, видано
Ужгородським міськрайонним судом
16.05.2011 року виконавчий лист № 2п-4666/10, за
яким 23.07.2012р. старшим державним
виконавцем РВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
відкрито виконавче провадження /а.с. 3,5/

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 12.01.2011 року оскаржувалось в
апеляційному порядку та ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 29.11.2013 року рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
12.01.2011 року залишено без змін./а.с.24-26/

Таким чином, обов'язок боржника ОСОБА_3
відповідно до виконавчого листа №
2п-4666/10 від 16.05.2011 року виданого
Ужгородським міськрайонним судом
продовжує існувати.

Отже, боржник ОСОБА_3 не довів обставин,
які б свідчили про добровільне
виконання ним рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 12.01.2011 року, і
про повну або часткову відсутність
його обов'язку за виданим на виконання
цього рішення суду виконавчим листом, а
тому відсутні підстави для визнання
цього виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 14 ЦПК
України судові рішення, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Обов'язковість виконання судових
рішень прямо передбачена статтею 124
Конституції України.

Також варто зазначити, що ухвалою
судді Ужгородського міськрайонного
суду від 27.09.2012 року судом обрані
заходи забезпечення заяви, шляхом
зупинення стягнення, здійснюваного на
підставі виконавчого листа № 2п-4666/10
від 16.05.2011 року виданого Ужгородським
міськрайонним судом.

Оскільки суд прийшов до висновку
про відмову у визнанні виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню,
то для продовження зупинення
стягнення, здійснюваного на підставі
вказаного виконавчого листа -підстави
відсутні, а обрані судом заходи
забезпечення заяви - фактично відпали.

За таких обставин, заходи
забезпечення заяви обрані ухвалою
судді Ужгородського міськрайонного
суду від 27.09.2012 року шляхом зупинення
стягнення, здійснюваного на підставі
виконавчого листа № 2п-4666/10 від 16.05.2011
року виданого Ужгородським
міськрайонним судом слід скасувати , а
стягнення, здійснюване на підставі
виданого для виконання рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
12.01.2011 року , виконавчого листа № 2п-4666/10
від 16.05.2011 року, підлягає поновленню.

Керуючись Конституцією України,
ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.
208 - 210, 369 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про
визнання виконавчого листа № 2п-4666/10
від 16.05.2011 року виданого Ужгородським
міськрайонним судом таким, що не
підлягає виконанню - відмовити.

Заходи забезпечення заяви вжиті
ухвалою Ужгородського міськрайонного
суду від 27.09.2012 року - скасувати.

Поновити стягнення на підставі
виконавчого листа № 2п-4666/10 від 16.05.2011
року виданого Ужгородським
міськрайонним судом, за яким
постановою старшого державного
виконавця РВ ДВС

Ужгородського міськрайонного
управління юстиції від 23.07.2012р.
відкрито виконавче провадження.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
К.К. Бенца