Справа № 434/2027/13-ц
Провадження № 2/434/1175/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року
Артемівський районний суд м. Луганська

у складі головуючого судді
Морозової С.М.

при секретарі
Іванової І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про припинення спільної
часткової власності та визнання права
власності,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом про
припинення спільної часткової
власності, визнання права власності,
який неодноразово уточнював і його
остаточний позов містить такі позовні
вимоги: виділити в натурі із спільної
часткової власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, в якому позивачу
належить 35/100 його часток та
відповідачці 65/100 часток, належну йому
на праві власності частку
домоволодіння АДРЕСА_1, визнати за ним
право власності на частку
домоволодіння АДРЕСА_1, яка складається
із кухні №? 1-1; тамбура; вхідного ганку
/крильця/ літ. А-3, хвіртки /хвіртки/ №1,
загальною вартістю 25460,00 грн., припинити
право спільної часткової власності
сторін на житловий будинок АДРЕСА_1,
визначити межі конкретного
користування земельною ділянкою,
виділивши йому в користування земельну
ділянку №? 1 площею 95,0 кв.м з
урахуванням площі землі під будівлями,
яка знаходиться праворуч та
пофарбована в синій колір за додатком
досудової будівельної технічної
експертизи № 24/22 від 19.02.2004 року, а
ОСОБА_2 виділити земельну ділянку № 2
площею 176,0 кв.м з урахуванням площі під
будівлями, що знаходиться ліворуч та
яку, за додатками до судової експертизи
№ 24/22 від 19.02.2004 року пофарбовано в
жовтий колір. Межу конкретного
землекористування провести по тильній
стороні будівлі тамбуру літ а-1 тобто,
без відступлення від стіни будівлі
тамбуру літ. а-1.

Свої позовні вимоги мотивує наступним.

Рішенням Артемівського районного суду
м. Луганська від 18.03.2005 року
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1
розділено було на дві окремі квартири
№? 1 і № 2.

Згідно вищезазначеного рішення ОСОБА_1,
ОСОБА_4 в конкретне користування було
виділено квартиру №? 1, яка складається
з:

- кухні №? 1-1 площею 7,9 кв.м. вартістю 3791
грн.

- житлової кімнати №? 1-2 площею 17,0 кв.м.
вартістю 6589 грн.

- тамбуру вартістю 1417 грн.

- вхідного крильця літ. "а-3" вартістю 513
грн.

- хвіртки №? 1 вартістю 72 грн., загальною
вартістю 25460 грн., що складає 32/100 частки
домоволодіння.

ОСОБА_2 було виділено в користування
квартира № 2, яка складається з:

- житлової кімнати № 2-4 площею 7,0 кв.м.
вартістю 2713 грн.

- житлової кімнати № 2-5 площею 13,3 кв.м.
вартістю 515 грн.

- житлової прибудови літер А 1-1 вартістю
15226 грн.

- тамбура літер а-2 вартістю 455 грн.

- погреба літер П вартістю 448 грн.

- сараю літер К вартістю 231 грн.

- вбиральня літер У вартістю 296 грн.

- душа літер У-1 вартістю 231 грн.

- зливної ями літер С вартістю 340 грн.

- огородження літер № 3,4,5 вартістю
1685грн., загальною вартістю 26780грн., що
складає 68100 частки домоволодіння.

Межі конкретного користування
земельною ділянкою були визначені
наступним чином: Виділено ОСОБА_1,
ОСОБА_4 в користування земельну ділянку
НОМЕР_1 площею 95,0 кв.м. з врахуванням
площі під будівлями, що знаходиться
праворуч та яка пофарбована в синій
колір /за додатком до судової
будівельної технічної експертизи № 24/22
від 19.02.2004 року/.

ОСОБА_2 виділено земельну ділянку
НОМЕР_2 площею 176,0 кв.м з урахуванням
площі під будівлями, що знаходиться
ліворуч та яку, за додатками до судової
експертизи № 24/22 від 19.02.2004 року
пофарбовано в жовтий колір. Межу
конкретного землекористування
вирішено провести по тильній стороні
будівлі тамбуру літ. а-1 тобто, без
відступлення від стіни будівлі тамбуру
літ а-1.

Вищезазначеним рішенням в конкретне
користування сторін були виділені
квартири №? 1 та № 2, але домоволодіння
залишилося в спільній частковій
власності сторін, право власності на
виділені будівлі та споруди не
визнавалося.

Небажання відповідачки укладати
письмовий, нотаріально посвідчений
договір про поділ нерухомого майна,
змусило позивача звернутися до суду.

Відповідачка позов не визнала, суду
пояснила, що позивач хоче побудувати на
земельній ділянці ветлікарню, яка буде
їй заважати.

Представник відповідачки позов не
визнав, суду пояснив, що для
задоволення позову необхідна
наявність чотирьох підстав
передбачених в ст.365 ЦК України, позивач
не звертався до них з пропозицією про
виділ частки з нерухомого спільного
майна, у разі припинення спільної
часткової власності відповідачка
втратить переважне право на купівлю
частки співвласника. Крім того, позивач
самовільно збільшив розмір своєї
земельної ділянки на 83 кв.м.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши представників сторін,
позивача, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог і наданих
сторонами доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог ЦПК України, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 35/100 часток
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1
належить позивачу на підставі договору
купівлі-продажу житлового будинку,
укладеного 21.04.2010р. та посвідченого
приватним нотаріусом Луганського
міського нотаріального округу ОСОБА_5

Відповідно до свідоцтва про право
власності на домоволодіння від 25.12.1989
року, яке видано на підставі договору
купівлі-продажу від 05.10.1973 року ОСОБА_2
належить 65/100 часток домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, яке складається з
одного житлового будинку та прибудов.

Рішенням Артемівського районного суду
м. Луганська від 18.03.2005 року
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1
поділено, затверджені реальні та
ідеальні частки в домоволодінні,
визначені межі конкретного
землекористування. Сторонам
запропонований варіант визначення
конкретних меж земельної ділянки по
варіанту №? 1 судово-технічної
експертизи № 24/22 від 19.02.2004 року з
врахуванням згоди сторін та фактичного
користування земельними ділянками.

Згідно вищезазначеного рішення ОСОБА_1,
ОСОБА_4 в конкретне користування було
виділено квартиру №? 1, яка складається
з:

- кухні №1-1 площею 7,9 кв.м. вартістю 3791
грн.

- житлової кімнати №? 1-2 площею 17,0 кв.м.
вартістю 6589 грн.

- тамбуру вартістю 1417 грн.

- вхідного крильця літ. "а-3" вартістю 513
грн.

- хвіртки №? 1 вартістю 72 грн., загальною
вартістю 25460 грн., що складає 32/100 частки
домоволодіння.

ОСОБА_2 було виділено в користування
квартира № 2, яка складається з:

- житлової кімнати № 2-4 площею 7,0 кв.м.
вартістю 2713 грн.

- житлової кімнати № 2-5 площею 13,3 кв.м.
вартістю 515 грн.

- житлової прибудови літер А 1-1 вартістю
15226 грн.

- тамбура літер а-2 вартістю 455 грн.

- погреба літер П вартістю 448 грн.

- сараю літер К вартістю 231 грн.

- вбиральні літер У вартістю 296 грн.

- душу літер У-1 вартістю 231 грн.

- зливної ями літер С вартістю 340 грн.

- огородження літер № 3,4,5 вартістю 1685
грн., загальною вартістю 26780 грн., що
складає 68/100 частки домоволодіння.

Межі конкретного користування
земельною ділянкою були визначені
наступним чином: Виділено ОСОБА_1,
ОСОБА_4 в користування земельну ділянку
НОМЕР_1 площею 95,0 кв.м. з врахуванням
площі під будівлями, що знаходиться
праворуч та яка пофарбована в синій
колір /за додатком до судової
будівельної технічної експертизи № 24/22
від 19.02.2004 року/.

ОСОБА_2 виділено земельну ділянку
НОМЕР_2 площею 176,0 кв.м з урахуванням
площі під будівлями, що знаходиться
ліворуч та яку, за додатками до судової
експертизи № 24/22 від 19.02.2004 року
пофарбовано в жовтий колір. Межу
конкретного землекористування
вирішено провести по тильній стороні
будівлі тамбуру літ а-1 тобто, без
відступлення від стіни будівлі тамбуру
літ. а-1.

З листа начальника управління
архітектури та містобудування
Луганської міської ради від 29 травня
2013року вбачається, що після обстеження
земельної ділянки на місці, перевірки
топографічних матеріалів м. Луганська,
управління архітектури та
містобудування з наявних матеріалів
вважає за можливе - з житлового будинку
літ. А-1, а саме: кухня №? 1-1 площею 7,9
кв.м., житлова кімната №? 1-2 площею 17,0
кв.м., тамбур, вхідний ганок літ а-3,
хвіртка №? 1, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1 після оформлення необхідних
документів присвоїти адресу: АДРЕСА_1.

Ст.364 ч.1 ЦК України передбачає, що
співвласник має право на виділ у натурі
частки майна, що є у спільній частковій
власності.

Відповідно до ст.364 ч.3 ЦК України у разі
виділу співвласником у натурі частки
із спільного майна для співвласника,
який здійснив такий виділ, право
спільної часткової власності на це
майно припиняється. Така особа набуває
права власності на виділене майно і у
випадку, встановленому законом, таке
право підлягає державній реєстрації.

Ст.319 ЦК України передбачає, що власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

Ст.321 ЦК України передбачає, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений в його здійсненні.

Суд не приймає до уваги посилання
представника відповідачки на те, що у
разі припинення спільної часткової
власності відповідачка втратить
переважне право на купівлю частки
співвласника, оскільки в судових
засіданнях позивач неодноразово
пропонував відповідачці та її
представнику купити в нього 35/100 часток
домоволодіння, але відповідачка від
купівлі частки позивача відмовилася,
тому це посилання представника є
надуманим і не відповідає дійсним
намірам відповідачки.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач є власником 35/100 частки
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, його
частка складається з відокремленої
частини будинку, яка має самостійний
вхід та вихід, як власник він має право
володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном на власний
розсуд, при винесенні рішення
Артемівським районним судом м.
Луганська від 18.03.2005 року суд розділив
домоволодіння, виділив позивачу
конкретні будівлі та споруди, але право
власності на них не визнав, позивач не
вчинив ніяких дій щодо свого майна, які
б суперечили закону або порушили права
інших громадян, його бажання припинити
право спільної власності та мати
окрему адресу не суперечить діючому
законодавству, доказів, що припинення
право спільної власності ущемить
інтереси відповідачки суду не надано,
тому суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, оскільки позивач не може
бути обмежений у здійсненні свого
права власності.

На підставі ст.ст. 319, 321, 364 ЦК України,
керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Виділити ОСОБА_1 в натурі із спільної
часткової власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 в рахунок належних
йому 35/100 часток в домоволодінні:

- кухню №? 1-1 площею 7,9 кв.м., вартістю
3791,00 грн.

- житлову кімнату №? 1-2 площею 17,0 кв.м.,
вартістю 6589,00 грн.

- тамбур вартістю 1417,00 грн.

- вхідний ганок /крильце/ літер "а-3",
вартістю 513,00 грн.

- хвіртку №1 вартістю 72 грн., а всього
загальною вартістю 25460 грн. та визнати
за ним право власності на
вищезазначені будівлі та прибудови.

Припинити право спільної часткової
власності сторін на житловий будинок
АДРЕСА_1.

Визначити межі конкретного
користування земельною ділянкою
наступним чином:

Виділити ОСОБА_1 в користування
земельну ділянку НОМЕР_1 площею 95,0 кв.м.
з урахуванням площі землі під
будівлями, яка знаходиться праворуч
пофарбована в синій колір /за додатком
судової будівельно-технічної
експертизи № 24/22 від 19.02.2004 року/.

ОСОБА_2 виділити земельну ділянку
НОМЕР_2 площею 176,0 кв.м. з урахуванням
площі під будівлями, що знаходиться
ліворуч та яку, за додатками до судової
експертизи № 24/22 від 18.02.2004 року
пофарбовано в жовтий колір. Межу
конкретного землекористування
провести по тильній стороні будівлі
тамбуру літ. "А-1", тобто, без
відступлення від стіни тамбуру літ.
"а-1".

Апеляційна скарга на рішення подається
протягом 10 днів до апеляційного суду
Луганської області після отримання
копії рішення шляхом подачі скарги
через Артемівський районний суд м.
Луганська.

Суддя (підпис)
Морозова С.М.

Згідно оригіналу, оригінал
знаходиться в матеріалах справи №
434/2027/13-ц, провадження № 2/434/1175/14.

Судья:
Морозова С.М.