Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Маріуполя у складі:
головуючої - судді Кір`якової Н.П., при
секретарі Сушич Є.М., розглянувши у
відкритому судовому засідання в залі
суду м. Маріуполя цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча" (далі за текстом
ПАТ «ММК ім. Ілліча») про стягнення
заборгованої індексації та
компенсації по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом до ПАТ "ММК ім. Ілліча",
зазначивши, що з 06.03.1968 року по 20.06.2006
року він перебував у трудових
відносинах з відповідачем, з березня 2003
року відповідачем не проводилась
індексація його заробітної плати,
передбачена діючим законодавством,
внаслідок чого порушені його права на
оплату праці, які мають бути відновлені
шляхом зобов'язання підприємства
провести перерахунок. Просить стягнути
з відповідача на його користь
індексацію заробітної плати за період
з березня 2003 року по 20.06.2006 року, а також
виплатити йому компенсацію, яка
нараховується при втраті частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати відповідно до Закону
України " Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати". 04
квітня 2014 року позивач надав заяву про
збільшення позовних вимог, а також
просив стягнути з відповідача на його
критсь моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Позивач в судове засідання не
з'явився, в матеріалах позовної заяви
міститься заява про розгляд справи за
його відсутністю.

Представник відповідача ПАТ "ММК
ім.Ілліча" у судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, розрахунок
суми індексації з компенсацією, що
підлягає сплаті позивачу та письмові
заперечення на предмет позову,
відповідно до яких позовні вимоги не
визнає в повному обсязі.

Відповідно до наданих заперечень,
відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнає, оскільки згідно з Постановою
Кабінету Міністрів України №1078 від
17.07.2003 року діяв механізм проведення
індексації заробітної плати, який
дозволяв підвищення грошових доходів
населення із застосуванням
випереджуючого методу розрахунку сум
індексації. У зв'язку з тим, що
заробітна плата позивача в 2003 - 2009 роках
регулярно переглядалась в бік
збільшення, вважає, що ПАТ «ММК ім.
Ілліча» не має заборгованості по
сплаті індексації заробітної плати
перед ОСОБА_1 Враховуючи викладене
відповідач вважає, що у даному випадку
немає підстав для сплати на користь
позивача компенсації, яка
нараховується при втраті частини
доходів у зв'язку із порушенням строків
їх виплати.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України
справа розглянута у відсутності сторін
без фіксування судового засідання
технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи в їхній
сукупності, суд дійшов висновку про те,
що позовні вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач з
06.03.1968 року по 20.06.2006 року перебував у
трудових відносинах в ПАТ "ММК
ім.Ілліча", що підтверджується
відповідними записами в трудовій
книжці (а.с.5-7).

За цей період йому нараховувалась
і виплачувалась заробітна плата.

Відповідно до ст.1 Закону України
"Про оплату праці" заробітною платою є
винагорода у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану роботу.

Згідно зі ст.33 Закону України "Про
оплату праці" в період між переглядом
розміру мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі ЗУ "Про
індексацію грошових доходів населення"
та Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 р. №
1078.

Індексація грошових доходів
населення - встановлений законами та
іншими нормативно-правовими актами
України механізм підвищення грошових
доходів населення, що дає можливість
частково або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Об'єктом індексації грошових
доходів населення є оплата праці
(грошове забезпечення) як грошовий
дохід громадян, одержаний ними в
гривнях на території України і який не
має разового характеру.

У відповідності з положеннями ч.5
ст. 2 Закону України "Про індексацію
грошових доходів населення" індексації
підлягають грошові доходи громадян,
одержані ними в гривнях на території
України і які не мають разового
характеру, в тому числі, оплата праці
(грошове забезпечення).

Відповідно до ч. 1 ст.4 цього Закону
індексація грошових доходів населення
проводиться в разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який встановлюється в
розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін
для індексації грошових доходів
населення провадиться наростаючим
підсумком, починаючи з місяця введення
в дію цього Закону.

Для проведення подальшої
індексації грошових доходів населення
обчислення індексу споживчих цін
починається за місяцем, в якому індекс
споживчих цін не перевищив поріг
індексації, зазначений в частині
першої цієї статті.

Підвищення грошових доходів
населення у зв'язку з індексацією
здійснюється з першого числа місяця, що
настає за місяцем, у якому опубліковано
індекс споживчих цін.

Зазначений порядок індексації,
заробітної плати передбачений і п. 1-1
"Порядку проведення індексації
грошових доходів населення",
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №1078 від 17 липня 2003
року, з наступними змінами та
доповненнями.

Структуру заробітної плати
визначено у статті 2 Закону України "Про
оплату праці", якою передбачено
існування основної заробітної плати,
додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Суми виплат, пов'язаних з
індексацією заробітної плати
працівників, входять до складу фонду
додаткової заробітної плати згідно з
підпунктом 2.2.7 Інструкції зі
статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Держкомстату
України від 13 січня 2004 р. № 5,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 27 січня 2004 р. за № 114/8713.

Згідно з частиною другою статті 233
КЗпП України у разі порушення
законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення належної йому
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком.

Вирішуючи питання щодо суми, яка
підлягає стягненню, суд зазначає
наступне.

Як вбачається з доданих до матеріалів
справи відповідачем розрахунку суми
індексації і компенсації, під час
роботи позивача на підприємстві з
01.03.2003 року по 20.06. 2006 року при
перевищенні порогу інфляції, який
встановлюється в розмірі 101 відсоток,
заробітна плата останнього не
індексувалась. За вказаний період сума
індексації заробітної плати з
компенсацією заборгованості складає
935,78 грн., що підтверджується
розрахунком наданим відповідачем.

Враховуючи, що індексація на заробітну
плату входить до структури заробітної
плати, з якої проводяться відрахування
податків та обов'язкових платежів як з
заробітної плати, а в наданому
відповідачем розрахунку індексації, що
підлягає виплаті позивачу, не
зазначені суми відповідних
відрахувань податків і обов'язкових
платежів, суд приходить до висновку, що
при виплаті відповідачем присуджених
для позивача сум належить утримати з
них передбачені законом податки і
обов'язкові платежі.

Наданий відповідачем розрахунок
позивачем не оспорюється та не
спростовується, у зв'язку з чим суд
приходить до переконання про
необхідність стягнення з відповідача
на користь позивача саме зазначеної в
розрахунку суми. Інших даних суду не
надано, тому суд виходить з доказів,
наданих суду сторонами на момент
розгляду справи.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про
стягнення з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на його
користь моральної шкоди у розмірі 1 000
грн., суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог у
цій частині враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової шкоди)", із змінами,
внесеними п. 12 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 25 травня 2001
року № 5, відповідно до ст. 237-1 КЗпП
(набрала чинності 13 січня 2000 р.) за
наявності порушення прав працівника у
сфері трудових відносин (незаконного
звільнення або переведення, невиплати
належних йому грошових сум, виконання
робіт у небезпечних для життя і
здоров'я умовах тощо), яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок

по відшкодуванню моральної
(немайнової) шкоди покладається на
власника або уповноважений ним орган
незалежно від форми власності, виду
діяльності чи галузевої належності.

У даному випадку ОСОБА_1 не наведено
жодних підстав, які б обумовлювали
відшкодування підприємством моральної
шкоди, заподіяної ОСОБА_1 Як було
наведено вище позивачем в заяві про
збільшення позовних вимог взагалі не
наведено правового обґрунтування його
позовних вимог щодо стягнення з ПАТ
«ММК ім. Ілліча» на його користь
моральної шкоди у розмірі 1 000 грн.
ОСОБА_1 при розгляді даної справи не
було надано суду жодного доказу, який б
підтверджував заподіяння позивачу
моральної шкоди неправомірними діями
відповідача та не доведено факту
спричинення йому такої шкоди.

Також відповідно до ст.88 ЦПК
України з відповідача підлягає
стягненню на користь держави судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати
якого, відповідно до закону, звільнений
позивач.

Керуючись ст.ст.1, 2, 4, 33 ЗУ "Про
оплату праці", ст..ст. 1,3 ЗУ "Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати", ст.4 ЗУ "Про індексацію
грошових доходів населення", ст.233 КЗпП
України, ст.ст.10,11,60, 88,208, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча" про стягнення
заборгованої індексації та
компенсації по заробітній платі, -
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ММК ім.Ілліча"
(розрахунковий рахунок 7612 в ПАТ
"ПУМБ" м. Донецьк, МФО 334851,
ідентифікаційний код 00191129) на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1,
індексацію заробітної плати з
компенсацією заборгованості за період
з 01.03.2003 року по 20.06. 2006 року в сумі 953
(дев'ятсот п'ятдесят три) гривні 78 коп. з
утриманням ПАТ "ММК ім.Ілліча" з цієї
суми передбачених законом податків та
обов'язкових платежів при її виплаті.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1, - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ММК ім.Ілліча"
(розрахунковий рахунок 7612 в ПАТ
"ПУМБ" м. Донецьк, МФО
334851,ідентифікаційний код 00191129) на
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участі у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:

Н.П.Кір'якова