Справа № 182/1817/14-ц
Провадження № 2/0182/2006/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.04.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю
секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Нікополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом після смерті дружини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду
з позовною заявою до відповідача про
визнання за ним права власності на
спадщину в порядку спадкування за
законом після смерті дружини ОСОБА_3.

В обгрунтування своїх вимог
позивач посилається на наступні
обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його
дружина ОСОБА_3, яка до дня смерті
проживала та була зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1, (копія свідоцтва про
смерть та довідка з місця проживання
додається). Після її смерті відкрилася
спадщина на спадкове майно, яке
складається з 1/2 частини житлового
будинку з господарськими спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1. Зазначений
житловий будинок з господарськими
спорудами був їх спільною сумісною
власністю, який вони придбали разом з
померлою, але зареєстрували на його
ім'я, про що свідчить договір
купівлі-продажу від 19.09.1984 року,
посвідчений Лещинською О.І. - державним
нотаріусом Другої Нікопольської нот
контори, який зареєстровано в реєстрі
за № 2-3751. За своє життя, на випадок
своєї смерті, дружина на належне їй
майно заповіту не залишила. Відповідно
до ст.1222 Цивільного кодексу України,
він та його син, відповідач по справі, є
спадкоємцями першої черги. Спадщина
після смерті дружини ним була прийнята,
але офіційно не переоформлена та
свідоцтва про право на спадщину в
порядку спадкування за законом не
отримано. Син на спадкове майно не
претендує та до нотаріальної контори
звертатись не буде. Для оформлення
своїх спадкових прав в лютому 2014 року
він звернувся до Другої Нікопольської
державної нотаріальної контори з
заявою про видачу йому свідоцтва про
право на спадщину в порядку
спадкування за законом. Проте у його
видачі йому було відмовлено у зв'язку з
тим, що ним не пред'явлено
правовстановлюючого документу на
вказане майно. Для визнання права
власності на житловий будинок Другою
Нікопольською державною нотаріальною
конторою йому було рекомендовано
звернутися до Нікопольського
міськрайонного суду. Офіційно між ним
та померлою ОСОБА_3 шлюб було укладено
08.12.1965 року (копія свідоцтва про шлюб
додається). 19.09.1984 року ними було
придбано житловий будинок з
господарськими спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1, про що свідчить
договір купівлі-продажу, посвідчений
Лещинською О.І. - державним нотаріусом
Другої Нікопольської нотконтори, за
реєстровим № 2-3751, який зареєстровано
20.09.1984 року в КП „Нікопольське МБТІ" за
№ 23 на його ім'я. Згідно ст.60 Сімейного
кодексу України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Саме тому
вказаний вище житловий будинок з
господарськими спорудами є їх з
дружиною спільною сумісною власністю.
Як передбачено ст.1226 ЦК України, частка
у праві спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.
Тому після смерті дружини він фактично
прийняв спадщину, відповідно до ст.1268
ЦК України, як спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, але оформити свої спадкові
права через нотаріальну контору так і
не зміг, оскільки не надав
правовстановлюючого документу (лист
нотконтори додається). У разі відмови
нотаріуса видати свідоцтво про право
на спадщину, спадкоємці учасника
спільної сумісної власності мають
право звернутися з позовом про
визначення частки майна, належної
померлому на праві спільної сумісної
власності (Лист Вищого
спеціалізованого суду України „Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування" від 16.05.2013 року).
На даний час він намагається офіційно
оформити свої спадкові права для
подальшого розпорядження ним. Виходячи
з приписів ст.16 ЦК України, це право
підлягає захисту в судовому порядку.

В судове засідання
позивач не прибув, надав до суду заяву,
в якій просить справу розглянути в свою
відсутність, позов підтримав і на
задоволенні позову наполягав (а.с.23).

Відповідач в судове засідання
не прибув, про день та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином, надав до суду заяву, в якій
просить справу розглянути в його
відсутності, з позовними вимогами
згоден (а.с.22).

Вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому
засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
дружина та мати сторін по справі ОСОБА_3
(а.с.5), яка до дня смерті проживала та
була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.11). Після її смерті відкрилася
спадщина на спадкове майно, яке
складається з 1/2 частини житлового
будинку з господарськими спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1. Зазначений
житловий будинок з господарськими
спорудами був спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_3, який вони
придбали разом, але зареєстрували на
ім'я позивача, про що свідчить договір
купівлі-продажу від 19.09.1984 року,
посвідчений державним нотаріусом
Другої Нікопольської нотконтори
Лещинською О.І., та зареєстровано в
реєстрі за № 2-3751 (а.с.7-9, 13-16). За
своє життя спадкодавиця на належне їй
майно заповіту не залишила. Сторони по
справі є спадкоємцями першої черги.
Спадщина після смерті дружини
позивачем була прийнята фактично, але
офіційно не переоформлена та свідоцтва
про право на спадщину в порядку
спадкування за законом позивачем не
була отримана. Відповідач на спадкове
майно не претендує та до нотаріальної
контори звертатись не бажає. Для
оформлення своїх спадкових прав в
лютому 2014 року позивач звернувся до
Другої Нікопольської державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу йому свідоцтва про право на
спадщину в порядку спадкування за
законом. Проте у його видачі позивачу
було відмовлено у зв'язку з тим, що ним
не пред'явлено правовстановлюючого
документу на вказане майно. Для
визнання права власності на житловий
будинок Другою Нікопольською
державною нотаріальною конторою
позивачу було рекомендовано
звернутися до Нікопольського
міськрайонного суду (а.с.10). Офіційно
між позивачем та померлою ОСОБА_3 шлюб
було укладено 08.12.1965 року (а.с.6). 19.09.1984
року подружжям ОСОБА_3 було придбано
житловий будинок з господарськими
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1,
про що свідчить договір
купівлі-продажу, посвідчений державним
нотаріусом Другої Нікопольської
нотконтори Лещинською О.І., за
реєстровим № 2-3751, який зареєстровано
20.09.1984 року в КП „Нікопольське МБТІ" за
№ 23 на ім'я позивача (а.с.7-9). Вказаний
вище житловий будинок з господарськими
спорудами є спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_3. Після
смерті дружини позивач фактично
прийняв спадщину, оскільки постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини (а.с.11).

Таким чином, суд вважає за можливе
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Враховуючи викладене та
керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати, що частка
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 в праві
спільної сумісної власності на
житловий будинок з господарськими
побудовами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та
належить ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 19.09.1984 року,
посвідченого державним нотаріусом
Другої Нікопольської нотаріальної
контори Лещинською О.І., який
зареєстровано в реєстрі за № 2-3751,
становить - ? частки вказаного вище
житлового будинку з господарськими
побудовами.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частину житлового
будинку (А), загальною площею 54.4 кв.м., та
житловою площею 26,9 кв.м.; літньої кухні
(Б), літньої кухні (б), вбиральні (В),
лазні (Г), приміщення для госпінвентаря
(Д), підвалу (Е), приміщення для палива
(Ж), сараю (З), котельні (К), гаражу (У),
спорудження 1-6, I, що знаходиться в
АДРЕСА_1 (яка належала ОСОБА_3 на праві
спільної сумісної власності), в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду першої
інстанції може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал