Провадження № 2/161/1/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

07 квітня 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючого - судді -
Крупінської С.С.

при секретарі -
Бакай Г.М.

з участю представника позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача
Стернічука В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Укрсиббанк» про визнання кредитного
договору недійсним, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до
ПАТ «Укрсиббанк» про визнання
кредитного договору недійсним.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що
на початку березня 2012 року вона,
отримавши витяг про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна з'ясувала, що Луцьким
міськрайонним судом видано судовий
наказ про стягнення з неї
заборгованості за договором-анкетою
про відкриття банківського карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки.

Даний судовий наказ видано з тих
підстав, що 17 серпня 2007 р. між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений
договір-анкета про відкриття
банківського карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки,
згідно якого та згідно Заяви на
встановлення ліміту овердрафту від
17.08.2007 р. до даного договору ОСОБА_3
отримала овердрафт в сумі 15000,00 грн., з
датою остаточного погашення 14 серпня
2009 року.

Договору-Анкети «Про відкриття
банківського карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки
позивач не підписувала, не заповнювала
та не підписувала заяви, яка є додатком
до договору-анкети, не підписувала і
розписки про отримання платіжної
карки. Платіжної картки ОСОБА_3 не
отримувала та коштів з неї не знімала.

Вказує, що можливо договір було
укладено від її імені ОСОБА_4, в якої
остання працювала продавцем в магазині
«Юнона».

Просить визнати недійсним
договір-анкету про відкриття
банківського карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки від 12
серпня 2007 року укладений між
Акціонерним комерційним інноваційний
банком «УкрСиббанк», правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк», та ОСОБА_3.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала з підстав в
ньому викладених та просила
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні щодо задоволення позову не
заперечував.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши та
оцінивши представлені по справі докази
в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до
задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що 17
серпня 2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3 був укладений договір-анкета
про відкриття банківського карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки, згідно якого та згідно Заяви на
встановлення ліміту овердрафту від
17.08.2007 р. до даного договору, яка
заповнюється клієнтом особисто,
ОСОБА_3 отримала овердрафт в сумі 15000,00
грн., з датою остаточного погашення 14
серпня 2009 року.

Судом встановлено, що спірний
кредитний договір від 17 серпня 2007 року
за формою та змістом відповідає
вимогам закону.

У висновку експерта № 489 від 07.03.2014 р.,
при дослідженні підпису ОСОБА_3
встановлено, що договір-анкета про
відкриття банківського карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки від 17.08.2007 року, у графі «Клієнт»:
заяві до договору від 17.08.2007 року, у
графах «Оригінал одного з примірників
Графіку отримано» та «підпис клієнта»:
розписці про отримання платіжної
картки Visa Clasic від 17 серпня 2007 року, у
графі «Підпис» виконані однією особою,
проте не ОСОБА_3, а іншою особою.

Частина 3 ст. 215 ЦК України передбачає,
що якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до положень ч.1 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Із змісту статті 203 ЦК України
вбачається , що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом.

Відповідно до ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Таким чином, договір-анкета «Про
відкриття банківського карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки», заява, яка є додатком до
договору-анкети та розписка про
отримання платіжної карки заповнені та
підписані особою, яка не мала на це
права, а волевиявлення ОСОБА_3 щодо
укладення договору-анкети про
відкриття банківського карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки відсутнє.

За таких обставин, суд вважає, що позов
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства «Укрсиббанк» про визнання
кредитного договору недійсним
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215, 224 ЦПК
України, ст.ст. 202 ч.1, 203 ч.1, 215 ЦК України,
суд ,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір-анкету про
відкриття банківського карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки від 12 серпня 2007 року укладений
між Акціонерним комерційним
інноваційний банком «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк», та
ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана через Луцький
міськрайонний суд до апеляційного суду
у Волинській області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а для осіб
які були відсутні під час проголошення
рішення, з дня отримання його копії .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
С.С. Крупінська