Справа № 430/585/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" квітня 2014 р.
смт.Станиця Луганська Луганської
області

Станично-Луганський районний суд
Луганської області в складі:

головуючої
Дьоміної О.П.

при секретарі
Петровської О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Станиця Луганська
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства по
газозабезпеченню та газифікації
„Луганськгаз" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за спожитий газ в сумі
4093,76 грн.,

В С Т А Н О В И В:

03.03.2014 року позивач звернувся з
дійсним позовом до суду та в
обґрунтування своїх вимог вказав, що
згідно діючого законодавства позивач
взяв на себе зобов'язання постачати
відповідачу природний газ на побутові
потреби, а відповідач повинен
виконувати свої зобов'язання та
оплачувати надані послуги.

Однак, відповідач обов'язки по
оплаті наданих послуг з газопостачання
не виконує, в наслідок чого на його
особистих рахунках за НОМЕР_1 та НОМЕР_2
утворилась заборгованість станом на
серпень 2013 року в розмірі 4093,76 грн.

Заборгованість виникла внаслідок
того, що відповідач проводив оплату за
надані послуги з постачання газу в 2007
році по другій ціновій категорії до 6 000
м.куб, а фактичні витрати склали більше
6 000 м.куб, у зв'язку з чим оплату
необхідно було проводити по третій
ціновій категорії і тому у відповідача
утворилася заборгованість з січня 2007
року по грудень 2007 року в сумі 4093,76 грн.

Відповідач неодноразово повідомлявся
про наявну в нього заборгованість, але
зобов'язання по погашенню
заборгованості відповідачем не
виконуються.

Оскільки в добровільному порядку
відповідач зазначену суму не
відшкодував, позивач просить стягнути
цю заборгованість на його користь в
повному обсязі.

Крім того позивач у вересні 2013 року
звертався до суду з заявою про видачу
судового наказу щодо стягнення з
відповідача заборгованості у вказаній
сумі, судовий наказ було винесено, але
потім за заявою відповідача скасовано.

Під час розгляду справи в суді
представник позивача уточнив свої
вимоги і просив суд стягнути з
відповідача заборгованість за
спожитий природний газ в сумі 5072,92 грн.

Представник позивача Райський
Р.В. уточнені пред'явлені позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просив суд їх задовольнити та
розглянути справу без його участі, про
що надав суду відповідну заяву, крім
того надав суду акт звірки згідно з
яким заборгованість у відповідача
перед позивачем за надані послуги в
сумі 5072,92 грн. виникла по особовому
рахунку НОМЕР_1 з 01.01.2007 року по 31.12.2007
рік в сумі 938,88 грн. по особовому рахунку
НОМЕР_2 з 01.01.2007 року по 31.12.2007 рік в сумі
4134,04 грн. Вказана заборгованість
виникла із-за того, що відповідач
проводив оплату по другій ціновій
категорії, а потрібно було - по третій,
оскільки витрати газу у 2007 році склали
більше 6 000 м.куб.

Відповідач ОСОБА_1 теж надав суду заяву,
в якій просив вимоги позивача
розглянути без нього і просив суд до
заявлених вимог застосувати у
відповідності зі ст. 267 ЦПК України
позовну давність та відмовити в їх
задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного:

У відповідності зі ст. 10 ЦПК України
сторони мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Згідно з п. 4 Правил надання населенню
послуг з газопостачання, затверджених
Постановою КМУ від 09.12.2999 року за №2246 -
послуги з газопостачання надаються
споживачеві на підставі договору, що
укладається ним відповідно до типового
договору, затвердженого у
встановленому порядку.

З ксерокопії договору про надання
населенню послуг з газопостачання від
12.06.2012 року за НОМЕР_1/11527 позивач дійсно
взяв на себе зобов'язання постачати
відповідачу природний газ на побутові
потреби, а відповідач повинен
виконувати свої зобов'язання та
оплачувати надані послуги (а.с.11).

Судом встановлено та не оспорюється
сторонами по справі, що дійсно позивач,
як газопостачальник надавав
відповідачу послуги, пов'язані з
постачанням природного газу, а
останнійв свою чергу їх оплачував,
таким чином, між сторонами склалися
правовідносини постачання та
споживання природного газу через
приєднану мережу.

Такі відносини регулюються між
сторонами по справі Цивільним кодексом
України, Правилами надання населенню
послуг з газопостачання, затверджених
Постановою КМУ від 09.12.2999 року за №2246.

У відповідності зі ст. 714 ЦК України - за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу постачальник зобов'язується
надавати споживачеві енергетичні та
інші ресурси, а споживач в свою чергу
повинен оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватися режиму їх
використання.

При правовідносинах постачання та
споживання природного газу сторони
зобов'язані додержуватися Правил
надання населенню послуг з
газопостачання.

Згідно з п. 10 Правил надання населенню
послуг з газопостачання, затверджених
Постановою КМУ від 09.12.2999 року за №2246 -
розрахунок населення за надані послуги
з газопостачання здійснюється
починаючи з 01.01.2007 року за роздрібними
цінами, диференційованими залежно від
обсягів споживання, що встановлені
НКРЕ, за показаннями лічильників газу,
а у разі їх відсутності - за нормами
споживання природного газу.

Розрахунковим періодом для визначення
розміру оплати послуг з газопостачання
є календарний місяць. Плати за надані
протягом розрахункового періоду
послуги з газопостачання вноситься не
пізніше 10 числа наступного місяця, якщо
договором не встановлено інший строк -
зазначено в п. 17 вищеприведених Правил.

У відповідності з п. 29 Правил надання
населенню послуг з газопостачання
споживач (фізична особа, якій надаються
послуги з газопостачання відповідно до
договору) зобов'язаний своєчасно
вносити плату за надані послуги з
газопостачання.

Крім того, у відповідності зі ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

З розрахунку нарахувань та виплат
відповідачу згідно з особовими
рахунками за НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та акту
звірки від 15.04.2014 року слідує, що
заборгованість відповідача за послуги
газопостачання станом на березень 2014
року складає 5072,92 грн., яка добровільно
не відшкодована, при цьому зазначена
заборгованість виникла по особовому
рахунку НОМЕР_1 з 01.01.2007 року по 31.12.2007
рік в сумі 938,88 грн. по особовому рахунку
НОМЕР_2 з 01.01.2007 року по 31.12.2007 рік в сумі
4134,04 грн. Вказана заборгованість
виникла із-за того, що відповідач
проводив оплату по другій ціновій
категорії, а потрібно було - по третій,
оскільки витрати газу у 2007 році склали
більше 6 000 м.куб.

Копія ухвали суду від 30.10.2013 року про
скасування судового наказу свідчить
про те, що судовий наказ №2-н/430/101/2013
року від 02.10.2013 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь позивача
заборгованості за спожитий природний
газ за період з січня 2007 року по грудень
2007 року в розмірі 4093,76 грн. та стягнення
судового збору в сумі 114,70 грн. - був
скасований за заявою відповідача (а.с.13)

Згідно попередження працівників
позивача відповідач повідомлявся про
суму заборгованості, але добровільно
її не сплатив (а.с.12).

У відповідності зі ст. 257 ЦК України -
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

-2-

Стаття 267 зазначеного кодексу
наголошує, що сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позову. При цьому позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Частина 4 цієї статті наголошує, що
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту, передбачено ч. 5
ст. 267 ЦПК України.

Оскільки відповідач вимоги позивача не
визнав і просив суд застосувати строк
позовної давності, позивач поважність
причин пропущення ним позовної
давності з вимогами за вказаний період
не обґрунтував і тому суд вважає, що
позивачу треба відмовити в задоволенні
його вимог до відповідача про
стягнення заборгованості за спожитий
газ в сумі 5072,92 грн., а саме: по особовому
рахунку НОМЕР_1 з 01.01.2007 року по 31.12.2007
рік в сумі 938,88 грн., по особовому
рахунку НОМЕР_2 з 01.01.2007 року по 31.12.2007
рік в сумі 4134,04 грн. у зв'язку зі спливом
позовної давності.

На основі викладеного, керуючись
Правилами надання населенню послуг з
газопостачання, затверджених
Постановою КМУ від 09.12.2999 року за №2246,
ст.ст. 257, 267, 526, 714 ЦК України, ст.ст. 10, 11,
60, 208, 209, 212- 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Публічному акціонерному
товариству по газозабезпеченню та
газифікації „Луганськгаз" в
задоволенні уточненого позову до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
спожитий газ в сумі 5072,92 грн., а саме: по
особовому рахунку НОМЕР_1 з 01.01.2007 року
по 31.12.2007 рік в сумі 938,88 грн. і по
особовому рахунку НОМЕР_2 з 01.01.2007 року
по 31.12.2007 рік в сумі 4134,04 грн. у зв'язку зі
спливом позовної давності.

Рішення може бути оскаржене протягом 10
днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
Станично-Луганського районного суду
Луганської області.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Головуюча: