Єдиний унікальний номер 260/9957/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2461/2014
Єдиний унікальний номер 260/9957/13ц
Номер провадження 22ц/775/2461/14
Головуючий в 1 інстанції: Кротінов В.О.
Суддя доповідач: Груіцька
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

14 квітня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді: Лоленко А.В.,

суддів: Солодовник О.Ф., Груіцької Л.О.,

при секретарі Щербюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення Ленінського
районного суду м. Донецька від 27 січня
2014 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

В С Т А Н
О В И В:

Рішенням Ленінського районного
суду м. Донецька від 27 січня 2014 року
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості задовольнили
частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
у сумі 8668 грн. 90 коп., яка складається з
наступного: 4609,69 гривень
заборгованість за кредитом; 2,74 гривень
- заборгованість по процентам за
користування кредитом; 273,22 гривень -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 371,51 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором за період з
31.10.2012 по 30.09.2013 року; а також штрафи у
сумі 500 грн.,/ фіксована частина/, та 2911,74
гривень штраф /процентна складова/, а
також судовий збір у розмірі 229,40
гривень.

Не погодившись з вказаним
рішенням Публічне акціонерне
товариство комерційний банк «
Приватбанк» подало апеляцію. В
апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду змінити в частині відмови
у стягненні пені за весь період
нарахувань, просять позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі та
змінити у частині стягнення судових
витрат, обґрунтовуючи апеляційні
вимоги тим, що рішення є незаконним,
прийнятим з порушенням норм
процесуального права, за недоведеністю
обставин, що мають значення та
невідповідності висновків суду
обставинам справи.

У судовому засіданні
представник позивача апеляцію
підтримав, та попросив суд її
задовольнити.

Відповідач у судове засідання
не з'явився, суд апеляційної інстанції
розглянув справу у відсутності
відповідача, використавши усі можливі
засоби виклику його до суду, а саме,
призначивши справу до розгляду на 3
березня 2014 року надійслав йому
рекомендоване првідомленя/ а.с.76/, яке
повернулося за закінченням терміну
зберігання,17 березня 2014 року, ОСОБА_1
також не зявився до суду,на 31 березня
він був викликаний телеграмою, але
відповідно до повідомлення Центру
поштового зв'язку № 1 телеграмма від 19
березня 2014 року доставлялася, але двері
ніхто не відкривав й повідомлення про
отримання телеграми залишено у
поштовій скринці. Повторне
повідомлення доставлялося 25 березня 2014
року і також залишено у поштовій
скринці. Станом на перше квітня
телеграма ОСОБА_1 не вречена за його
відсутністю по вказаній адресі /
а.с.103/.Призначивши розгляд справи на 14
квітня 2014 року, суд у порядку ст.. 74 ЦПК
України доручив Голові Обєднаного
квартирного комітету, до якого входить
будинок відповідача, вручити повістку
до суду ОСОБА_1, зареєстрованому за
адресою: АДРЕСА_1, на 14 год 20 хв. 14 квітня
2014 року. Виконком Ленінської районої у
м. Донецьку , суд повідомив, що вручити
судову повістку ОСОБА_1 не вдалося, в
зв'язку з тим, щго неодноразове
відвідування головою об'єднаного
квартально-будинкового ОСОБА_2
громадянина ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1
позитивних результатів не дало/ ОСОБА_1
дома не находився// а.с.108/.

Судом першої інстанції
встановлене наступне.

23.10.2008 року між позивачем та
відповідачем укладений кредитний
договір №DOXRFG 92270895 від 23 жовтня 2008 року
відповідно до якого позивач надав, а
відповідач отримав та зобов'язався
повернути кредит у розмірі 6917 грн. 72
коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 21.10.2009 року.

Відповідач порушив умови договору,
платежі вносилися не регулярно та не у
повному обсязі, внаслідок чого
утворилася заборгованість за кредитом
у сумі 61646,48 гривень, яка складається з
наступного: 4609,69 гривень -
заборгованість за кредитом; 2,74 гривень
- заборгованість по процентам за
користування кредитом; 273,22 гривень -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 53349,09 гривень -
пеня за воєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи відповідно доп.5.3умов та правил
надання банківських послуг: 500,00
гривень - штраф ( фіксована
частина); 2911,74 гривень - штраф (процентна
складова).

Вислухавши
суддю-доповідача,представника
позивача,дослідивши матеріали
цивільної справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК
України зобов'язання - це
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення
зобов'язання є прострочення -
невиконання зобов'язання в обумовлений
сторонами строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст.
611 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2
ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

Пенею ж є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання,
тобто встановлює певні юридичні
наслідки у вигляді обов'язку сплатити
певну суму, яка залежить не тільки від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання, а й від часу такого
невиконання.

Апеляційним судом встановлено, що
Умовами письмової заяви позичальника
від 23 жовтня 2008 року/ а.с.4/, яку
підписано позичальником та Банком,
передбачено, що Банк надає
Позичальнику кредит у сумі 6917 грн. 73
коп. на строк 12 місяців з 21 жовтня 2008
року по 21 жовтня 2009 року включно на
придбання товару, а також у розмірі 605
грн. 93 коп. на сплату страхового платежу
зі сплатою за користування кредитом
відсотків у розмірі 0,01 % на місяць на
суму залишку заборгованості за
кредитом, єдиноразової винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 573,8 грн. та щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту в розмірі 34 грн. 59 коп., в
обмін на зобов'язання Позичальника з
повернення кредиту , сплати відсотків,
винагороди, комісії в зазначені у
Заяві та в Умовах надання споживчого
кредиту фізичним особам
(«Розстрочка»)(«Стандарт») строки
погашення заборгованості здійснюються
в наступному порядку: починаючи з 16.11.2008
року (дата сплати першого щомісячного
платежу) щомісяця в період сплати за
який приймається період з 16 по 21 число
кожного місяця позичальник повинен
надавати банку грошові
кошти(щомісячний платіж у сумі 611,45 грн.
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом,відсотків ,
винагороди, комісії, а також інших
витрат згідно з Умовами.

З якими Позичальник був
ознайомлений, про що свідчить його
підпис на зворотній стороні Заяви/ а.с.4,
зворотна сторона/;

Відповідно до Заяви
Позичальника встановлено строк
договору, строк повернення кредиту,
розмір кредиту, цілі кредиту, відсотки,
винагорода, розмір щомісячної сплати
кредиту, період сплати кредиту.

Умовами договору передбачено
застосування пені як виду
цивільно-правової відповідальності за
порушення позичальником строків
погашення кредиту і процентів за
користування ним. Розмір пені
встановлений п.5.1Умов і становить 1,25% за
кожень день прострочки платежу./ а.с.6/;

Відповідно до п. 5.3. Умов
кредитного договору/ а.с.7/, сторонами
передбачена сплата штрафу як виду
цивільно-правової відповідальності за
порушення позичальником строків
погашення кредиту, а саме: у разі
порушення Позичальником строків
погашення кредиту більш ніж на 30 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
Банку одноразово штраф у розмірі 500 грн.
плюс 5% від суми заборгованості.

Відповідно до п.5.4. Умов нарахування
неустойки за кожен випадок порушення
зобов'язань, передбаченої п.п.5.1,5.2,5.3,
здійснюється протягом 3/трьох/ років з
дня коли відповідне зобов'язання
повинне бути виконане Позичальником.

Аналізуючи доводи апелянта про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм цивільного
законодавства при визначенні
спеціальної позовної давності до вимог
про стягнення неустойки, апеляційний
суд виходить з такого.

Підставою, яка породжує обов'язок
сплатити неустойку, є порушення
боржником зобов'язання, яке
визначається ст.. 61- ЦК України.

Відповідно до вимог ст.. 551 ч.2 ЦК України
та п.5.1 Умов договору, пеня становить
1,25% за кожень день прострочки платежу./
а.с.6/;

Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України до
вимого стягнення неустойки,
застосовується позовна давність в один
рік.

Ст. 253 ЦК України визначено, що перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якої пов'язано його
початок.

Тобто стягнення неустойки/ пені,
штрафу/ обмежується останніми 12
місяцями перед зверненням кредитора
до суду, а починається з дня/ місяця/, з
якого вона нараховується, у межах
строку позовної давності за основною
вимогою.

Судом першої інстанції правильно
визначено період стягнення пені в
межах 12 останніх місяців перед
зверненням позивача до суду, та
правильно стягнуто судовий збір.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,308,314,315 ЦПК
України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Донецька від 27 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий:

Суддя: