Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Стахова Н.В.
Справа № 22ц/1290/2626/12
Провадження № 22ц/1290/2626/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області
у складі :

Головуючого:
Стахової Н.В.

суддів:
Кострицького В.В., Бережної С.В.

при секретарі :
Щуровій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного суду
міста Луганська від 21 січня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Максімет»
про визнання фактів, що мають юридичне
значення, стягнення заборгованості по
заробітної платі,-

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2011 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом, після
уточнення якого, просив встановити
факт його перебування у трудових
відносинах з ТОВ «Компанія «Максімет»
у період з 01.04.2008 року по 31.11.2010 року на
посаді начальника дільниці № 3 з
організації переробки, завантаження,
вивантаження лома чорних металів, із
заробітною платою згідно штатному
розпису; стягнути з ТОВ «Компанії
«Максімет» на його користь
заборгованість з заробітної плати
сумі 20112 грн.20 коп. та середній
заробіток за затримку розрахунку при
звільнені у сумі 36204 грн.26 коп. Позов
мотивований тим, що 01.04.2008 року позивач
був прийнятий на роботу до відповідача
на посаду начальника дільниці № 3 з
організації переробки, завантаження,
вивантаження лому чорних металів. З
часу прийняття на роботу відповідач не
виплачував йому заробітну плату, у
зв'язку з чим він звертався до
територіальної державної інспекції
праці у Луганській області. Вказані
обставини, на думку позивача, є
підставою для встановлення факту
перебування у трудових відносинах з
відповідачем у судовому порядку,
стягнення заборгованості по
заробітній платі, виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати.

Ухвалою Ленінського районного
суду міста Луганська від 21 січня 2014
року провадження по справі за позовом
ОСОБА_2 до ТОВ «Компанія «Максімет» про
визнання фактів, що мають юридичне
значення, стягнення заборгованості по
заробітній платі було зупинено до
набрання чинності судовими рішеннями
у кримінальній справі № 1-кп-633/13
відносно ОСОБА_2 у скоєнні злочинів,
передбачених ч.ч.1,4 ст. 358, ч.2 ст.15 ч.1
ст.190 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду та направити
справу для продовження розгляду.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді - доповідача, осіб, що беруть
участь у справі, розглянувши справу у
межах доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду, вважає
за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити, а ухвалу суду першої
інстанції скасувати, з огляду на
наступне.

Зупиняючи провадження по справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
встановлення обставин в даному
кримінальному провадженні матиме
преюдиційне значення для вирішення
питання щодо позовних вимог, заявлених
ОСОБА_2 щодо факту його роботи у ТОВ
«Компанія «Максімет», бо вирішення
питання про винуватість особи у
підробленні офіційного документа, який
видається чи посвідчується
підприємством, установою,
організацією, використанні завідомо
підробленого документа вплине на права
та обов'язки позивача в даній
цивільній справі.

Однак, зазначені в ухвалі суду
обставини не є підставами для
зупинення провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК
України суд зобов'язаний зупинити
провадження у справі у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Отже, дана підстава виникає у
процесі тоді, коли постановлення
рішення можливо після підтвердження
фактів, що мають преюдиційне значення
для даної справи, в іншій цивільній,
кримінальній , адміністративній і т.
ін.. справи.

Так, згідно інформації Ленінського
районного суду міста Луганська від
04.11.2013 року в провадженні судді
Ленінського районного суду міста
Луганська Лібстера А.С. знаходиться
кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_2, у скоєнні злочинів,
передбачених ч.1,4 ст. 358, ч.2 ст.15 ч.1 ст. 190
КК України (а.с.232).

Як пояснили сторони у судовому
засіданні під час апеляційного
розгляду справи, ОСОБА_2
звинувачується у підробці трудової
угоди, що була укладена 31 березня 2008
року.

Як вбачається з матеріалів цивільної
справи, позивач обґрунтовує свій позов
його фактичним допущенням
роботодавцем до роботи з посиланням
на ст. 24 КЗпП України, відповідно до
якої фактичний допуск до роботи
вважається укладанням трудового
договору незалежно від того, чи було
прийняття на роботу належним чином
оформлено, якщо робота провадилась за
розпорядженням чи з відома власника
або уповноваженого ним органу, і
предметом спору між сторонами у даному
випадку є наявність чи відсутність
фактичних трудових відносин без
визначення умов таких відносин у
письмовому вигляді.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що вирішення справи, що
розглядається у порядку кримінального
судочинства не перешкоджає розгляду
вказаної цивільної справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, ч.1 п.3,4
ст. 311, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного
суду міста Луганська від 21 січня 2014
року скасувати, справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді :