Провадження № 2/591/366/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року

м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в
складі: головуючого-судді Янголя Є.В.,
при секретарі Дубініній Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
„Банк „Фінанси та Кредит" про
розірвання договорів,

в с т а н о в и в:

Позивачка просить розірвати договір №
005-Р/005749 від 28.07.2008 року про відкриття
карткового рахунку та договір №
17/КЛДТ-42/08 від 05.08.2008 року про відкриття
відновлювальної кредитної лінії, які
були укладені між ним та відповідачем.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно
зазначених угод відповідач відкрив їй
кредитну лінію з розміром кредитного
ліміту 8000 грн., отримані кошти вона
повинна була повернути до 05.06.2010 року,
крім того вона повинна була повернути
проценти. 19.05.2010 року Ковпаківським
районний суд м. Суми за заявою
відповідача видав судовий наказ про
стягнення з неї на користь відповідача
8534,41 грн. заборгованості по кредиту та
процентам. Протягом 2011 - 2012 року вона
намагалася сумлінно виконувати
зобов'язання та сплатила банку 14700,00
грн., однак відповідач звернувся до
суду з позовом про стягнення відсотків
та пені. Рішенням Зарічного районного
суду м. Суми № 591/2053/13-ц з неї на користь
відповідача було стягнуто 2302,64 грн.
відсотків та 4000,00 грн. пені. Крім того
банк продовжує нараховувати проценти
та пеню, так як укладені договори є
діючими. В 2012 році її чоловік тяжко
захворів на туберкульоз, не працює,
знаходиться в лікарні, вона самостійно
виховує двох неповнолітніх дітей. За
таких обставин вона ніколи б не брала
кредиту на умовах укладених з
відповідачем договорів а тому просить
розірвати договори на підставі ст. 652 ЦК
України у зв'язку з істотною зміною
обставин.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позов підтримали.

Представник відповідачів позов не
визнав, пояснив, що погоджується з
розміром заборгованості, зазначеним
позивачкою та вважає, що позовна заява
є зовсім необґрунтованою, в позовній
заяві не наведено ніяких конкретних
підстав та всіх умов, визначених ст. 652
ЦК України, не надано доказів в
обґрунтування позовної заяви.

Суд, вислухавши учасників судового
розгляду та дослідивши матеріали
справи вважає, що позов не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.07.2008 року між
сторонами було укладено договір №
005-Р/005749 про відкриття карткового
рахунку (а.с. 5-10), 05.08.2008 року між
сторонами було укладено договір №
17/КЛДТ-42/08 про відкриття
відновлювальної кредитної лінії (а.с.
12-16). Позивачка має заборгованість за
зазначеними договорами, що визнається
сторонами по справі.

Чоловік позивачки ОСОБА_2 з 22.11.2012 року
знаходився на лікуванні у
легенево-хірургічному відділенні
СОКПТД (а.с. 17), зазначена довідка не
містить дати її видачі, тому відомості
до якого часу ОСОБА_2 знаходився на
лікуванні, у справі відсутні.

Відповідно до статті 652 ЦК України у
разі істотної зміни обставин, якими
сторони керувалися при укладенні
договору, договір може бути змінений
або розірваний за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання. Зміна
обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

Зазначеною нормою також передбачено,
що договір може бути розірваний за
наявності одночасно таких умов:

1. в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2. зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3. виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4. із суті договору або звичаїв
ділового обороту не випливає, що ризик
зміни обставин несе заінтересована
сторона.

Отже, для розірвання договору у разі
істотної зміни обставин необхідно
наявність усіх перелічених умов
одночасно.

Посилання позивачки на наявність у неї
двох дітей (а.с. 18) суд не може прийняти
до уваги, оскільки ці обставини
існували ще на час укладання спірних
договорів з відповідачем.

Обставини щодо сплати коштів за
кредитною лінією та наявності
заборгованості у позивачки також не є
зміною обставин, оскільки ці обставини,
зокрема умови та порядок сплати
кредиту, були передбачені умовами
спірних договорів ще на час їх
укладання, також суд враховує, що
зайвої переплати можливо позивачці
було уникнути шляхом погашення кредиту
відповідно графіку.

Відносно наявності хвороби у чоловіка
позивачки то необхідно зазначити, що
по-перше позивачкою не надано ніяких
доказів того, що позивачка понесла
витрати на лікування чоловіка, а
по-друге суд вважає, що захворювання
чоловіка позивачки не є істотною
зміною обставин в розумінні ч.2 ст. 652 ЦК
України.

Враховуючи викладене, керуючись
ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 197, 212-215 ЦПК України,
суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити за необгрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана особою, яка була
присутня при оголошенні рішення суду
протягом 10 днів з дня його оголошення а
особою, яка не брала участі в розгляді
справи, протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення до судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано.

Повний текст рішення суду
виготовлено 31 січня 2014 року.

Суддя
Янголь Є.В.