У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А.,
Лесько А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - служба у справах
дітей Коломийської міської ради, про
позбавлення батьківських прав, за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
третя особа - служба у справах дітей
Коломийської міської ради, про
усунення перешкод у вихованні та
спілкуванні з дитиною, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Івано-Франківської області від
16 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, в якому
просила позбавити ОСОБА_5 батьківських
прав відносно неповнолітнього сина -
ОСОБА_6, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що
24 січня 2009 року вона зареєструвала шлюб
з ОСОБА_5, який між ними було розірвано 25
листопада 2011 року. Під час шлюбу
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син -
ОСОБА_6, який проживає із нею та
перебуває на її утриманні. Зазначала,
що ОСОБА_5 ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків, не бере
участі у вихованні сина, не піклується
про стан його здоров'я та духовний
розвиток, не проявляє до нього
щонайменшої батьківської турботи. Крім
того, ОСОБА_5 не виконує рішення
Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області, яким з
нього стягнуто аліменти на утримання
сина у розмірі ј частини від всіх видів
його доходів.

ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним
позовом в якому просив зобов'язати
ОСОБА_4 усунути перешкоди у вихованні
та спілкуванні із сином ОСОБА_6,
визначити наступний спосіб його участі
у вихованні та спілкуванні із сином,
надати дозвіл на періодичні побачення
без присутності матері за місцем його
реєстрації: АДРЕСА_1, від 10:00 годин до 20:00
години по суботах кожного тижня місяця.

Свої вимоги мотивував тим, що він
постійно намагається налагодити
нормальний зв'язок із сином, приймати
участь у його вихованні та утриманні,
однак ОСОБА_4 створює йому у цьому
перешкоди. Зазначав, що він любить
свого сина, не має жодного умислу
ухилятися від виконання своїх
батьківських обов'язків. Твердження
колишньої дружини про йото
антисуспільний спосіб життя вважає
надуманими, а затримку у виплаті
аліментів на утримання дитини пояснює
звільненням із попереднього місця
роботи та влаштуванням на нове.

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 3
вересня 2013 року первісний позов
задоволено повністю.

Позбавлено ОСОБА_5, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, батьківських прав
відносно неповнолітнього сина: ОСОБА_6,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м.
Коломиї Івано-Франківської області.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 16
жовтня 2013 року рішення суду першої
інстанції у частині первісного позову
ОСОБА_4 скасовано та ухвалено у цій
частині нове рішення.

У задоволенні первісного позову ОСОБА_4
відмовлено.

У іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить рішення
апеляційного суду скасувати, рішення
суду першої інстанції залишити в силі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість рішення
апеляційного суду в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення первісного позову та
ухвалюючи в цій частині нове рішення
про відмову у задоволенні позову,
правильно встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не дають підстав для висновку про
те, що судом при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 16
жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

А.О. Лесько

М.Є. Червинська