У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року
м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.

Суддів: Висоцької В.С.,
Дербенцевої Т.П., Колодійчука
В.М., Умнової О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
до ОСОБА_5, треті особи: приватне
підприємство «Фірма «ГЕРАКЛ», ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
приватне підприємство «Г.Е.Р.А.К.Л.» про
перевід прав покупця за договором
купівлі-продажу та визнання права
власності, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» та касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» на рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 30
липня 2013 року, ухваленого за
заявою ОСОБА_5 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 12 жовтня 2011 року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ПАТ «Альфа-Банк»
звернулось до суду з позовом до Малого
приватного підприємства «Фірма
«ГЕРАКЛ» та ОСОБА_5 про переведення
прав та обов'язків покупця за договором
від 6 серпня 2009 року з визнанням за
ним права власності на його предмет -
частину нежитлових приміщень в
адміністративно-торгівельному будинку
АДРЕСА_1.

Позов мотивований тим, що 16 березня 2007
року між Закритим акціонерним
товариством «Альфа-банк» та Малим
приватним підприємством «Фірма
«ГЕРАКЛ» був укладений нотаріально
посвідчений договір оренди нежитлових
приміщень, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1: 1-ий поверх в літ. А, площею 21,8
кв.м, 2-ий поверх в літ А, площею 231 кв.м,
що зазначені на поетажному плані, зі
строком оренди 5 років, для
розташування в цих приміщеннях ПАТ
«Альфа-Банк». 29 грудня 2009 року від
Приватного підприємства «Фірма
«ГЕРАКЛ» надійшла пропозиція щодо
підписання нового договору оренди
приміщень. 12 січня 2010 року ПАТ
«Альфа-Банк» отримав копію нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
вказаних нежитлових приміщень,
укладених між малим приватним
товариством «ГЕРАКЛ» та ОСОБА_5,
договору строкового користування
майном від 16 жовтня 2009 року, укладеного
між ОСОБА_5 та ПП «Фірма «ГЕРАКЛ». З
тексту договору купівлі-продажу
вбачалось, що нежитлові приміщення
належали продавцю на підставі рішення
Господарського суду Дніпропетровської
області від 15 червня 2009 року у справі
№18/128-09. Оскільки мале приватне
підприємство «Фірма «ГЕРАКЛ» не
повідомив про намір продати нежитлові
приміщення, в тому числі і тих, які
орендує банк, позивач вважає, що його
переважне право перед іншими особами
на придбання орендованих приміщень
порушено. ОСОБА_5 не перевірив за
реєстром правочинів інформацію
стосовно оренди предмету договору
купівлі-продажу, а тому не є
добросовісним покупцем. Майно придбав
за ціною 422,88 грн. за 1 кв.м Відповідно до
технічного паспорту на орендовані
банком приміщення, загальна площа
складає 415,8 кв.м, що в грошовій оцінці за
ціною 422,88 грн. складає 175 833,50 грн. ОСОБА_5
продав спірний об'єкт нерухомості
ОСОБА_6. На даний час вказаний об'єкт
перебуває у власності ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 на підставі ухвали
Генічеського районного суду
Херсонської області про визнання
мирової угоди від 25 березня 2010 року. 13
вересня 2010 року на адресу ПАТ
«Альфа-Банк» надійшов лист від
Приватного підприємства «Г.Е.Р.А.К.Л.»
про те, що власником нерухомого майна,
яке знаходяться у АДРЕСА_1, є саме це
підприємство.

У червні 2011 року ОСОБА_5 подав
зустрічний позов до Малого приватного
підприємства фірма «ГЕРАКЛ» та ПАТ
«Альфа-Банк» про стягнення
заборгованості у розмірі 49 395,91 грн.

Зустрічний позов мотивований тим, що
16 березня 2007 року між ЗАТ
«Альфа-Банк» та Малим приватним
підприємством фірмою «ГЕРАКЛ»
укладено нотаріально посвідчений
договір оренди нежитлових приміщень.
6 серпня 2009 року між ОСОБА_5 та
вказаним підприємством укладено
договір купівлі-продажу щодо тих самих
нежитлових приміщень. Вказані
приміщення ОСОБА_5 21 грудня 2009 року
продав ОСОБА_6, при цьому реєстрація
правочину відбулась 30 грудня 2009 року. З
11 серпня 2009 року по 30 грудня 2009 року ПАТ
«Альфа-Банк» користувалось належним
ОСОБА_5 майном на підставі договору
оренди від 16 березня 2007 року,
відповідно якого розмір щомісячної
орендної плати становить 101 050,50 грн. При
цьому плату за користування йому не
вносило. ОСОБА_5 намагався вирішити
спір в досудовому порядку, надіславши
на адресу ПАТ «Альфа-Банк» вимогу щодо
сплати боргу за оренду, разом з тим, у
такий спосіб спір вирішеним не був.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровськ від
12 жовтня 2011 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 травня
2012 року, позов ПАТ «Альфа-Банк»
задоволено. Переведено права і
обов'язки покупця за укладеним 6 серпня
2009 року з Малим підприємством фірма
«ГЕРАКЛ» договором купівлі-продажу
нежитлових приміщень в
адміністративно-торгівельному будинку
АДРЕСА_1 на першому поверсі «А-4» - №1
поз.1-17 загальною площею 203,4 кв.м., на
другому поверсі «А-4» - №1 поз. 64,65,71-75
загальною площею 212,4 кв.м., з ОСОБА_5 на
ПАТ «Альфа-Банк» з визнанням за
останнім права власності на вказані
приміщення. Стягнуто з ПАТ «Альфа-Банк»
на користь ОСОБА_5 175 833,50 грн. Зустрічний
позов ОСОБА_5 залишено без задоволення.

У травні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з заявою про перегляд рішення
Бабушкінського райсуду м.
Дніпропетровськ від 12 жовтня 2011 року за
нововиявленими обставинами.

У якості підстави для перегляду за
нововиявленими обставинами рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 12 жовтня 2011
року ОСОБА_5 посилався на наявність
істотних обставин, які не були і не
могли бути йому відомі на час розгляду
справи, а саме: обставин про
перебування в іпотеці нерухомого майна
- адміністративно-торгівельного
будинку АДРЕСА_1 за договором
від 31 березня 2006 року, про право
власності на нього ПП «Г.Е.Р.А.К.Л.»
згідно свідоцтва від 2 вересня 2010 року
та про внесення до статутного фонду ПП
«Г.Е.Р.А.К.Л.» часток
адміністративно-торгівельного будинку
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10,
належних їм на підставі відповідних
судових рішень.

Рішенням Бабушкінського райсуду м.
Дніпропетровська від 22 червня 2012 року
заяву ОСОБА_5 про перегляд рішення суду
за нововиявленими обставинами
задоволено. Рішення Бабушкінського
райсуду м. Дніпропетровська від 12
жовтня 2011 року скасовано в частині
задоволення позову ПАТ «Альфа-Банк». У
задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк»
про перевід прав покупця за договором
купівлі-продажу від 6 серпня 2009 року,
про визнання права власності на
частину нежитлових приміщень
адміністративно-торгівельному будинку
АДРЕСА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 липня
2013 року апеляційну скаргу ПАТ
«Альфа-Банк» задоволено. Рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровськ від 22 червня
2012 року скасовано. У задоволенні
заяви ОСОБА_5 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровськ від 12 жовтня 2011 року
відмовлено.

ПАТ «Альфа-Банк», не погоджуючись з
даним рішенням суду апеляційної
інстанції подало касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, просить
змінити мотивувальну частину рішення
та доповнити його абзацом 2 на сторінці
2 рішення: «Крім того судом в порушення
ст.ст. 74, 100 ЦПК України не були
прийнятті заходи щодо участі
представника позивача у судовому
засіданні».

ПАТ «Укрсоцбанк», не погоджуючись з
даним рішенням суду апеляційної
інстанції подало касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального
права, просить його скасувати із
залишенням в силі рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровськ від 22 червня 2012 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційних
скарг, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу
ПАТ «Укрсоцбанк» слід
задовольнити, касаційну скаргу ПАТ
«Альфа-Банк» відхилити, виходячи з
наступного.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 та
скасовуючи рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
12 жовтня 2011 року за
нововиявленими обставинами з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк»,
суд першої інстанції виходив з того, що
наведені ОСОБА_5 обставини є
нововиявленими, оскільки існували на
час розгляду справи і не могли бути
йому відомі.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_5
про перегляд рішення за нововиявленими
обставинами суд апеляційної інстанції
виходив з того, що зазначені ОСОБА_5
документи з відомостями про
перебування в іпотеці нерухомого майна
- адміністративно-торгівельного
будинку АДРЕСА_1 за договором від 31
березня 2006 року, про право власності на
нього ПП «Г.Е.Р.А.К.Л.» згідно свідоцтва
від 2 вересня 2010 року та про
внесення до статутного фонду вказаного
підприємства часток
адміністративно-торгівельного будинку
ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10,
належних їм на підставі відповідних
судових рішень, фактично перебували у
матеріалах справи з моменту
пред'явлення позову банку - з листопада
2010 року. Крім того, з цього ж часу
вказані ОСОБА_5 у заяві фізичні особи
фактично були залучені до розгляду
справи у якості третіх осіб. Враховуючи
наведене суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що наведені у заяві
обставини не є нововиявленими та не
могли бути підставою для перегляду
ухваленого судом рішення.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду апеляційної
інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Вказаним вимогам процесуального
права рішення суду апеляційної
інстанції не відповідає.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 про
перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами місцевий
суд послався на те, що до заяви про
перегляд рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська
від 12 жовтня 2011 року за
нововиявленими обставинами
ОСОБА_5 було додано: копію постанови
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 2 квітня 2102 року;
копію ухвали апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26 квітня
2012 року; копію іпотечного Договору №226;
копію рішення виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради «Про
оформлення права власності на об'єкт
нерухомого майна» № 3110 від 26 серпня 2010
року, копію свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 2
вересня 2010 року серія САВ № 010391, а також
копії рішень та ухвал судів загальної
юрисдикції, відповідно до яких треті
особи у даній справі набули право
власності на нежитлові приміщення в
адміністративно-торговельному будинку
літ. А-2. А-4, A-1, що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно висновків місцевого суду
вказані докази мають істотне значення
для вирішення справи та стосуються
обставин, що існували на час розгляду
справи, але не могли і не були відомі
ОСОБА_5 на час розгляду справи у суді та
у встановленому порядку спростовують
факти, покладені в основу рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 12 жовтня
2011 року.

Переглядаючи рішення Бабушкінського
районного суду м.
Дніпропетровська від 22 червня 2012 року
апеляційний суд послався на те, що
обставини зазначені ОСОБА_5 не є
нововиявленими, оскільки документи на
які він посилається знаходились у
матеріалах справи з часу пред'явлення
позову ПАТ «Альфа-Банк».

Разом з тим, з такими висновками у
повній мірі погодитись не можна.

Крім документів, на які посилається
апеляційний суд і були наявні у
матеріалах справи ОСОБА_5 було залучено
до заяви: копію постанови
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 2 квітня 2102 року,
копію ухвали апеляційного суду
Дніпропетровської області від
26 квітня 2012 року та копію Іпотечного
договору №226, укладеного Банком та МППФ
«ГЕРАКЛ» 31 березня 2006 року, згідно
якого ПАТ «Укрсоцбанк»
отримав статус іпотекодержателя
стосовно нерухомого майна, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вказані документи є належними
доказами існування істотних для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі ОСОБА_5, як особі яка не була
учасником договірних відносин, які
існували між ПАТ
«Укрсоцбанк», ОСОБА_12 та МППФ «ГЕРАКЛ».

Копії вказаних документів не
досліджувались судами першої та
апеляційної інстанції під час розгляду
справи по суті. До матеріалів справи
були залучені лише разом із заявою
ОСОБА_5

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції в порушення вимог
ст.ст. 179, 212, 214, 361 ЦПК України дійшов
хибного висновку про відсутність
нововиявленої обставини, яка має
значення для розгляду справи, а саме
того факту, що нерухоме майно у вигляді
приміщень розташованих адресою:
АДРЕСА_1, частина яких є предметом
позову ПАТ «Альфа-Банк » з 31 березня 2006
року і по даний час перебуває в іпотеці
ПАТ «Укрсоцбанк» в забезпечення
зобов'язань ОСОБА_12 за кредитним
договором.

Даний факт має суттєве значення для
правової кваліфікації правовідносин,
які виникли між МППФ «ГЕРАКЛ» та ПАТ
«Альфа-Банк», що в свою чергу впливає на
вирішення позовних вимог ПАТ
«Альфа-Банк».

В основу позовних вимог ПАТ
«Альфа-Банк» до ОСОБА_5 покладено те, що
16 березня 2007 року між ПАТ «Альфа-Банк»
та МППФ «ГЕРАКЛ» було укладено
нотаріально посвідчений договір
оренди нежитлових приміщень, що
знаходяться у АДРЕСА_1 на 1 поверсі літ
А-4, приміщення №1 поз. 1-17 загальною
площею 203,4 кв.м., на 2-му поверсі літ. А-4,
приміщення № 1 поз. 64, 65, 71-75 загальною
площею 212, 4 кв.м. Дізнавшись про те, що 6
серпня 2009 року між МППФ «ГЕРАКЛ» та
ОСОБА_5 було укладено договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень,
згідно якого відповідач придбав у
МППФ «ГЕРАКЛ» нежитлові приміщення,
що знаходяться за адресою
АДРЕСА_1, частина яких була у
користуванні ПАТ «Альфа-Банк» на
підставі договору оренди, позивач
керуючись приписами ч. 2 ст. 777 ЦК
України звернувся до суду з вимогами
про переведення на нього прав і
обов'язків покупця - ОСОБА_5 та вимогою
про визнання права власності на
орендоване ним нерухоме майно.

Відповідно до п. 2.1.4 іпотечного
договору від 31 березня 2006 року,
укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та
МППФ «ГЕРАКЛ» на іпотекодавця
покладено обов'язок без письмової
згоди іпотекодержателя не здійснювати
дій, пов'язаних зі зміною права
власності на предмет іпотеки, його
обтяження будь-якими зобов'язаннями, а
також не передавати його в спільну
діяльність, лізинг, оренду,
користування.

Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що іпотекодавець
має право виключно на підставі згоди
іпотекодержателя передавати предмет
іпотеки в оренду.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку вказаним обставинам та
обставинам, на які ОСОБА_5 посилався, як
на підставу для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
та дійшов обґрунтованого висновку про
наявність правових підстав для
задоволення поданої ним заяви -
скасування судового рішення з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк».

Висновки місцевого суду ґрунтуються
на всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому досліджені наявних у
справі доказів, зібраних у
встановленому законом порядку. Суд
оцінив належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, обґрунтовані
висновки щодо яких виклав в
мотивувальній частині судового
рішення. При ухваленні судового
рішення правильно застосовані норми
матеріального права у спірних
правовідносинах.

Суд апеляційної інстанції дав
неправильну оцінку обставинам, на які
посилався ОСОБА_5 та дійшов хибного
висновку про відсутність правових
підстав для скасування рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 12 жовтня 2011 року
за нововиявленими обставинами, у
зв'язку із чим, помилково скасував
рішення суду першої інстанції,
належним чином не спростувавши
висновки, викладені у мотивувальній
частині його рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дав об'єктивну оцінку
наведеним у заяві ОСОБА_5 обставинам,
обґрунтовано скасував судове рішення
за нововиявленими обставинами та,
повно встановивши фактичні обставини
справи, перевіривши зібрані у справі
докази, вірно застосував норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, ухвалив законне
рішення про відмову ПАТ «Альфа-Банк» у
задоволенні позову.

За таких обставин, рішення
апеляційного суду слід скасувати з
підстав, передбачених ст.339 ЦПК України,
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції.

Доводи касаційної скарги ПАТ
«Альфа-Банк» щодо зміни мотивувальної
частини рішення апеляційного суду
необґрунтовані та безпідставні у
зв'язку із чим вказану касаційну скаргу
слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК
України, Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
відхилити.

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 липня
2013 року скасувати, рішенням
Бабушкінського райсуду м.
Дніпропетровська від 22 червня 2012 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Ткачук О.С. судді
Висоцька В.С. Дербенцева Т.П.
Колодійчук В.М. Умнова О.В.