Справа №560/50/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року Дубровицький
районний суд Рівненської області у
складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дубровиця справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання права власності на
житловий будинок в порядку спадкування
за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та просить визнати за нею право
власності на одноповерховий житловий
будинок з надвірними господарськими
будівлями та спорудами, який
розташований в АДРЕСА_1, після смерті її
чоловіка ОСОБА_6.

Свої вимоги мотивує тим, що після
смерті її чоловіка ОСОБА_6 залишилось
спадкове майно, а саме: одноповерховий
житловий будинок з надвірними
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований в АДРЕСА_1. Заповіту
на вищевказане нерухоме майно немає.
Позивач є спадкоємцем по закону першої
черги. Крім неї, спадкоємцями першої
черги є також відповідачі її діти:
ОСОБА_3; ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які не
реалізували своє право на спадкове
майно в установленому законом порядку.
Однак отримати свідоцтво про право на
спадщину позивач не змогла, так як
відсутні правовстановлюючі документи,
які підтверджують належність будинку
померлому чоловіку.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача позов підтримали
у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
судове засідання не з'явилися, проте до
початку судового розгляду від них до
суду надійшли заяви про розгляд справи
без їхньої участі, позовні вимоги
визнають повністю.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності відповідачів,
оскільки у справі достатньо матеріалів
про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши позивача, представника
позивача, дослідивши докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть
(а.с.5) ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що
складено відповідний актовий запис за
№10.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України,
цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України
однією із підстав припинення права
власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюються або не визнається
іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 заповіту
не склав, а тому право на спадкування
після його смерті згідно ст. 1223 ЦК
України здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття.

За положеннями ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є дружиною спадкодавця,
що підтверджується копією свідоцтва
про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 15
червня 1981 року (а.с.7).

Спадкоємцями майна за законом першої
черги після смерті ОСОБА_6, окрім
позивача є також його діти: ОСОБА_3;
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які на спадщину не
претендують.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_2 від 24 травня 2005 року, дошлюбне
прізвище відповідача - ОСОБА_3 було -
"ОСОБА_3" (а.с.20), а її батьком згідно
копії свідоцтва про народження є
ОСОБА_6 (а.с.19).

Згідно заяви відповідача - ОСОБА_3
засвідченої 09 січня 2014 року секретарем
виконкому Квітневської сільської ради
Білогірського району Хмельницької
області, вона відмовилась від спадщини
після смерті батька ОСОБА_6 (а.с.22).

Також згідно заяв відповідачів ОСОБА_4
та ОСОБА_5 посвідчених 04 грудня 2013 року
секретарем виконавчого комітету
Колківської сільської ради
Дубровицького району Рівненської
області, вони як спадкоємці першої
черги відмовляються від обов'язкової
частки спадщини та від видачі їм
свідоцтва про право на спадщину за
законом на користь їхньої матері
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, вони
відмовляються від видачі їм свідоцтва
про право власності на частку спільної
спадщини після померлого (а.с.23,24)

Згідно виписки з погосподарської книги
від 06.12.2013 року №3761, виданої
Колківською сільською радою (а.с.9), в
погосподарській книзі №6, особовий
рахунок НОМЕР_3, будинок АДРЕСА_1,
рахується за покійним ОСОБА_6 (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 на день смерті її
чоловіка ОСОБА_6, а також на даний час
проживає в будинку АДРЕСА_1. Це
підтверджується оглянутими в судовому
засіданні довідками, виданими
Колківською сільською радою
Дубровицького району від 06 грудня 2013
року № 3759 (а.с.10) та № 3760 (а.с.11).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного
Кодексу України спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї. За цією
підставою ОСОБА_1 і прийняла спадщину.

Однак, відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернулася до нотаріуса, однак
довідкою від 30 грудня 2013 року № 01-16/408
(а.с.18), виданою приватним нотаріусом
Дубровицького районного нотаріального
округу ОСОБА_8 було роз'яснено, що
відносно майна померлого ОСОБА_6
спадкова справа не заводилась,
свідоцтво про право на спадщину не
видавалось, в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
житловий будинок з надвірними
будівлями, який належав померлому.

Відповідно до інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру № 36262735 від 30.12.2013
року (а.с.17), виданої приватним
нотаріусом Дубровицького районного
нотаріального округу ОСОБА_8, у
Спадковому реєстрі інформація щодо
відкриття спадкової справи ОСОБА_6
відсутня.

Для вироблення технічної документації
на спадковий житловий будинок, позивач
звернулася в КП "Рівненське обласне
бюро технічної інвентаризації"
Рівненської обласної ради, яким станом
на 02 липня 2013 року було видано
технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6 (а.с.12-14).

Згідно довідки №264 від 02.07.2013 року,
виданої КП "Рівненське обласне бюро
технічної інвентаризації"
інвентаризаційна вартість житлового
будинку з надвірними будівлями в
АДРЕСА_1 станом на 02.07.2013 року становить
79932 грн. Загальна площа житлового
будинку - 86,5 кв.м., житлова - 41,8 кв.м.
Згідно реєстрових книг бюро, право
власності на вищевказаний житловий
будинок станом на 31.12.2012 року в КП
"РОБТІ" не зареєстровано (а.с.15).

Відповідно до п.23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року № 7 «Про судову практику
у справах про спадкування», у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину, особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право
власності на нерухоме майно виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації цього майна.

Процедуру державної реєстрації
права власності на нерухоме майно
визначено Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою КМ
України від 22.06.2011 року №703, відповідно
до п.2 якого, державну реєстрацію прав
шляхом внесення записів до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
проводять орган державної реєстрації
прав та нотаріус, як спеціальний
суб'єкт, на якого покладаються функції
державного реєстратора прав на
нерухоме майно.

Згідно рішення Реєстраційної служби
Дубровицького районного управління
юстиції Рівненської області за № 9293581
від 25 грудня 2013 року ОСОБА_1 було
відмовлено в державній реєстрації
права приватної власності на житловий
будинок, який розташований по АДРЕСА_1 (
а.с.16).

Відповідно до ст.19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" рішення
суду, що набрало законної сили є однією
з підстав для реєстрації права
власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_6
при житті набув або володів житловим
будинком по АДРЕСА_1 неправомірно, або,
що на нього окрім позивача, в порядку
спадкування чи з інших підстав
претендують інші особи, в суді не
встановлено.

Отже, суд приходить до переконання, що
ОСОБА_6 належав на праві власності
житловий будинок по АДРЕСА_1, інших
спадкоємців, які б претендували на
спадкове майно немає, а тому є підстави
до визнання за ОСОБА_1 права власності
на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом.

За таких підстав, суд переконується в
тому, що позивач, згідно норм
спадкового права, стала власником
спадкового майна померлого і набула
права власності на нього.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст 346, 328,
392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування», ст.ст.10, 60, 88, 159, 212, 213-215,
292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на одноповерховий житловий
будинок з надвірними господарськими
будівлями та спорудами, який
розташований в АДРЕСА_1, згідно
Технічного паспорта на садибний
(індивідуальний) житловий будинок,
виготовленого Рівненським обласним
бюро технічної інвентаризації станом
на 02 липня 2013 року, як за спадкоємцем
першої черги за законом після смерті її
чоловіка ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Дубровицький районний суд з
поданням апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду
Оборонова І.В.