Справа №333/531/14-ц
Пр. №2/333/915/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014

м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя
у складі:

головуючого судді
Наумової І.Й.

при секретарі

Кунець В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м.Запоріжжя, цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, посилаючись
на те, що 07.10.2008 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1
було укладено кредитний договір №б/н,
згідно вимог якого відповідач отримав
кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач підтвердив
свою згоду на те, що підписана заява
разом з Умовами надання банківських
послуг, Правилами користування
платіжною карткою складає між ним та
банком договір, підтверджується
підписом у заяві. Однак в зв'язку з
порушенням відповідачем зобов'язань по
кредитному договору, у нього
утворилася заборгованість перед
позивачем станом на 31.12.2013 року у
розмірі 42164,87 грн., яка складається з:
15250,00 грн. - заборгованість за кредитом;
21703,73 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 5111,14 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом. Від цієї суми
заборгованості віднімається сума у
розмірі 20864,08 грн., яка була задоволення
судовим наказом Жовтневого районного
суду м.Запоріжжя від 23.06.2010 року з
відповідача ОСОБА_1 на користь
позивача, різниця становить 21300,79 грн., а
також відповідно до п.8.6. Умов та правил
надання банківських послуг штрафи: 500
грн. - штраф(фіксована частина); 1065,04 грн.
- штраф (процентна складова). Тому
позивач змушений звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав та
просить стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 22865,83 грн. та
судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги у
повному обсязі, наполягала на їх
задоволенні.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнала та пояснила, що
у зв'язку з тяжким матеріальним
становищем не може у повному обсязі
відразу сплачувати проценти та кредит,
але зобов'язується їх сплачувати
кожного місяця зі своєї пенсії.

Суд, вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, приходить
до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

07.10.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №б/н, згідно вимог
якого відповідач отримав кредит у
розмірі 15000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом, в порядку, на умовах та в
строки, визначені договором (а.с.8-11).
Вказаний договір складається з заяви
позичальника (а.с.7) та умов і правил
надання банківських послуг (8-11).

Згідно п.3.1 Умов і правил надання
банківських послуг для надання послуг
банк відкриває клієнту картрахунки,
видає клієнтові карти, їх вид та строк
дії визначений у заяві та в пам'ятці
клієнта, підписанням якого клієнт і
банк укладають договір про надання
банківських послуг. Датою укладення
договору є дата відкриття рахунку,
зазначена в розділі заяви «Відмітки
банку».

На підставі п.3.4 Умов і правил надання
банківських послуг клієнт або його
довірена особа використовують
платіжні карти в розмірі платіжного
ліміту відповідного картрахунку як
засіб для безготівкових розрахунків за
товари та (послуги), для перерахування
коштів з картрахунків на рахунки інших
осіб, а також як засіб для отримання
готівки в касах банку, фінансових
установах, через банкомати і
здійснення інших операцій,
передбачених угодою сторін та діючим
законодавством України.

Пунктом 3.5 Умов і правил надання
банківських послуг порядок здійснення
платіжних операцій с використанням
платіжних карт, а також порядок
отримання кредиту, регулюється діючим
законодавством України, нормами
Міжнародних платіжних систем, цим
договором, умов і правил надання
банківських послуг та тарифами банку.

Відповідно до п.6.5 Умов і правил надання
банківських послуг клієнт зобов'язаний
погашати заборгованість по кредиту,
процентам за його використання, за
перевитрачання платіжного ліміту, а
також сплачувати комісії на умовах,
передбачених договором.

На підставі п.6.6 Умов і правил надання
банківських послуг клієнт зобов'язаний
у випадках невиконання зобов'язань по
договору, на вимогу банку виконувати
зобов'язання по поверненню кредиту (в
тому числі простроченого кредиту та
овердрафту), сплаті винагороди банку.

Згідно п.8.6 Умов і правил надання
банківських послуг при порушенні
клієнтом строків платежів за будь-яким
з грошових зобов'язань, передбачених
договором, більш ніж на 120 днів, клієнт
зобов'язаний заплатити банку штраф у
розмірі 500 гривень + 5% від суми позову.

Однак ОСОБА_1 вимоги кредитного
договору №б/н від 07.10.2008 року не
виконує, в обумовлені строки кредит та
відсотки по ньому не сплачує. Станом на
31.12.2013 року у ОСОБА_1 виникла
заборгованість за кредитним договором
в сумі 42164,87 грн., яка складається з: 15250,00
грн. - заборгованість за кредитом; 21703,73
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 5111,14 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом. Від цієї суми
заборгованості віднімається сума у
розмірі 20864,08 грн., яка була задоволення
судовим наказом Жовтневого районного
суду м.Запоріжжя від 23.06.2010 року з
відповідача ОСОБА_1 на користь
позивача, різниця становить 21300,79 грн.
(а.с.3), а також відповідно до п.8.6. Умов та
правил надання банківських послуг
штрафи: 500 грн. - штраф(фіксована
частина); 1065,04 грн. - штраф (процентна
складова). (а.с.4-6).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного
кодексу України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу
України передбачено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71
Цивільного кодексу України, тобто
норми про договір позики.

На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного
кодексу України передбачено, що розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозиції, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом. Боржник, який прострочив
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливості виконання, що
випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного
кодексу України якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України, на підставі ч.2 якої боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі ст.617 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання, звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, відсутність у
боржника відповідних коштів.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Пунктом 31 абз.2 постанови № 7 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 07.02.2014 року «Про внесення
змін та доповнень до постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів,що виникають з
кредитних правовідносин»» судам
роз'яснено, що ЦК не передбачає
заборони пред'явлення окремих вимог у
зв'язку з пропущенням строку позовної
давності, при вирішенні таких спорів,
суди повинні враховувати положення ЦК
про позовну давність.

Згідно ч.2 ст.267 ЦК України заява про
захист цивільного права або інтересу
має бути прийнята судом до розгляду
незалежно від спливу позовної
давності.

Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України, так як
судове рішення ухвалюється у повному
обсязі на користь позивача, понесені
ним і документально підтверджені
судові витрати підлягають стягненню з
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.610, 611, 612, 617, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1
ЦК України, ст.ст.47, 49 Закону України
«Про банки і банківську діяльність», ч.4
ст.169, ст.ст.209, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1(ідентифікаційний номер
НОМЕР_1), на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» (на розрахунковий
рахунок №3111 в ПАТ КБ
«ПриватБанк», МФО 305299, )
заборгованість у розмірі 22865,83
грн.(двадцять дві тисячі вісімсот
шістдесят п'ять гривень 83 коп.) за
кредитним договором №б/н від 07.10.2008
року, яка складається з: 21300,79 грн. -
заборгованість за кредитом; 500 грн. -
штраф(фіксована частина); 1065,04 грн. -
штраф (процентна складова)..

Стягнути з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1(ідентифікаційний номер
НОМЕР_1), на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» (на розрахунковий
рахунок №0001 в ПАТ КБ
«ПриватБанк», МФО 305299, )
243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60
копійок) витрати по сплаті позивачем
судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м.Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя

І.Й.
Наумова