Справа № 447/2497/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

24.01.2014 року Миколаївський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Березюк
Г. М.

при секретарі Федчук І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Миколаївської районної
державної адміністрації Львівської
області, Красівської сільської ради
Миколаївського району Львівської
області про визнання права власності
в порядку спадкування на
будинковолодіння ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у
якому з врахуванням уточнених позовних
вимог просили визнати, що після смерті
ОСОБА_7 відкрилася спадщина, що
складається з 1/2 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1. Одночасно
просили визнати за ними право
власності по 1/6 частині вказаного
домоволодіння в порядку спадкування
за законом після смерті матері ОСОБА_7,
зобов'язати відповідачів не чинити їм
перешкод у володінні та користуванні
спірним нерухомим майном та вселити їх
до спірного домоволодіння. Уточнивши
позовні вимоги, залучили до участі в
справі в якості відповідачів
Миколаївську районну державну
адміністрацію Львівської області,
Красівську сільську раду
Миколаївського району Львівської
області та додатково просили визнати
за ними право власності по 1/6 частині
земельної ділянки в АДРЕСА_1, визнати
недійсними свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданих на ім'я
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, розпорядження
Миколаївської районної державної
адміністрації від 21.08.1996 року за №406
щодо оформлення особистої власності
на жилий будинок, який розташований в
АДРЕСА_1, свідоцтво про право особистої
власності на вказаний жилий будинок та
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що
після смерті їх батьків ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 залишилось спадкове майно, а
саме: будинковолодіння АДРЕСА_1.
Вказане будинковолодіння відносилось
до суспільної групи - колгоспний двір і
станом на 15.04.1991 року членами цього
двору були їхні батьки, у спільній
власності яких перебувало по 1/2 частині
майна колгоспного двору. Після смерті
їхньої матері - ОСОБА_7 відкрилася
спадщина на 1/2 частину спірного
будинковолодіння, яку фактично
прийняли позивачі та їхній батько
ОСОБА_8, а тому просять визнати за ними
право власності по 1/6 частині
вказаного домоволодіння в порядку
спадкування за законом після смерті
матері ОСОБА_7

ОСОБА_8 заповів усе належне йому майно
брату позивачів - ОСОБА_4, спадщину
після смерті якого оформили в порядку
спадкової трансмісії відповідачі -
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, успадкувавши
по 1/3 частині спірного житлового
будинку та приналежної земельної
ділянки. Відповідачі успадкувавши
спірне будинковолодіння в цілому,
порушили кожної з них право власності
на 1/6 частину житлового будинку та
земельної ділянки, а тому видані
свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять визнати
недійсними.

Враховуючи те, що розпорядження
Миколаївської районної державної
адміністрації від 21.08.1996 року за №406
щодо оформлення особистої власності
на жилий будинок, який розташований в
АДРЕСА_1 та свідоцтво про право
особистої власності на вказаний жилий
будинок від 29.08.1996 року, видані на ім'я
ОСОБА_8, померлого у березні 1996 р.
фактично видані у серпні 1996 р. після
його смерті, тому просять вказані
правовстановлюючі документи визнати
недійсними.

Крім цього, просять визнати недійсним
державний акт на право приватної
власності на землю серія ЛВ 1424 виданого
20.05.1996 року Красівською сільською радою
народних депутатів Миколаївського
району Львівської області на ім'я
ОСОБА_8.

Одночасно просять зобов'язати ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити перешкод у
користуванні та володінні належними їм
по 1/6 частинами спірного
будинковолодіння та вселити їх,
оскільки відповідачі не визнають права
власності та чинять перешкоди у
користуванні спадковим майном та в
добровільному порядку відмовляються
усунути вказані порушення.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
та її представник ОСОБА_9 позовні
вимоги підтримали в повному обсязі та
дали аналогічні пояснення уточненої
позовної заяви, просили позов
задоволити.

Представник ОСОБА_1- ОСОБА_10 в судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі, давши аналогічні змісту
уточненої позовної заяви пояснення,
просив позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
повторно не з'явилася, хоч належним
чином повідомлялася про час і місце
розгляду справи, про що є відомості в
матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, хоч належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи. В судовому засіданні 25.12.2013 року
ОСОБА_4 проти позову заперечував,
просив в позові відмовити,
застосувавши строк позовної давності.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_5
не з'явилася, хоч належним чином
повідомлялася про час і місце розгляду
справи. В судовому засіданні 25.12.2013 року
ОСОБА_5 проти позову заперечувала,
оскільки сплив строк позовної
давності. Одночасно зазначила, що
позивачам ніхто не чинить перешкод у
користуванні, вони мають доступ до
всього. Просила в позові відмовити.

Представник відповідача -
Миколаївської райдержадміністрації
Львівської області Соколова С.Ю. в
судове засідання повторно не з'явилася,
однак надіслала суду листа в якому
просила розгляд справ проводити у її
відсутності .

В судове засідання представник
відповідача - Красівської сільської
ради Миколаївського району Львівської
області повторно не з'явився і не
повідомив про причини своєї неявки, хоч
належним чином був повідомлений про
час і місце розгляду справи.

Представник третьої особи - П'ятої
Львівської державної нотаріальної
контори в судове засідання повторно не
з'явився, однак надіслав листа про
розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, дослідивши докази,
які мають значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, суд
встановив наступні обставини та надав
їм правову оцінку.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10.07.2013 року
господарство, розташоване в АДРЕСА_1
відносилося до суспільної групи
колгоспний двір та станом на 15.04.1991 року
збереглося, а члени його двору не
втратили права на частку в його майні.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України
положення зазначеного Кодексу
застосовуються до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли
до набрання чинності Цивільним
кодексом України 2003 року, положення
цього Кодексу застосовуються до тих
прав і обов'язків, що виникли або
продовжують існувати після набрання
ним чинності.

Так, як правовідносини виникли до
набрання чинності ЦК України 2004 року,
тому суд при розгляді та вирішенні
даного спору керується положеннями
Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР 1963 року майно
колгоспного двору належить його членам
на праві сумісної власності. Розмір
частки члена двору встановлюється
виходячи з рівності часток усіх членів
двору, включаючи неповнолітніх і
непрацездатних.

З моменту набрання чинності Закону
України «Про власність» ( 15.04.1991 року)
визначається право власності осіб, які
на той час були членами колгоспного
двору. Враховуючи те, що станом на 15.04.1991
року членами колгоспного двору
АДРЕСА_1 були батьки позивачів ОСОБА_7
та ОСОБА_8, то їм належало по 1/2 частині
майна цього двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7, після
смерті якої відкрилась спадщина на
належне їй майно, яке складалось з 1/2
частини спірного будинковолодіння.

Спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_7 були її чоловік ОСОБА_8 та діти -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_12

За рішенням Миколаївського районного
суду Львівської області від 16.01.1997 року
встановлено факт прийняття ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в с.Красів Миколаївського
району Львівської області спадщини
після смерті їх матері ОСОБА_7

ОСОБА_8, після смерті дружини ОСОБА_7,
фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном відповідно
до ст.. 549 ЦК УРСР 1963 року так як на
момент її смерті проживав разом із
спадкодавцем.

ОСОБА_12, брат позивачів, після смерті
матері відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963
року спадщину не прийняв.

Враховуючи наведене суд приходить до
переконання, що позивачам ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 належить по 1/6 частині
будинковолодіння по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
матері ОСОБА_7

Як вбачається із матеріалів спадкової
справи № 522/96 після смерті ОСОБА_12
батько позивачів ОСОБА_8, померлий
ІНФОРМАЦІЯ_3, за життя заповів усе
належне йому майно ОСОБА_12, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. А тому відповідачі -
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в порядку
спадкової трансмісії оформили
спадщину після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_12

Згідно виданих свідоцтв про право на
спадщину за законом від 26.11.2008 р.
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 успадкували
будинковолодіння по АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,5512 га, яка
розташована на території Красівської
сільської ради Миколаївського району
Львівської області, кожний по 1/3
частині.

Як встановлено судом ОСОБА_8 належала 1/2
частина майна колгоспного двору по
АДРЕСА_1 та 1/6 частина цього двору, яка
була успадкована ним після смерті
дружини ОСОБА_7, а тому відповідачі
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 могли
успадкувати в порядку спадкової
трансмісії лише 2/3 частини спірного
будинковолодіння та належної
земельної ділянки.

За таких обставин суд вважає, що
свідоцтва про право на спадщину за
законом, видані П'ятою Львівською
державною нотаріальною конторою 26.11.2008
року на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та
згідно яких останнім повністю належить
на праві приватної часткової власності
будинковолодіння по АДРЕСА_1 та
земельна ділянка площею 0,5512 га, яка
розташована на території Красівської
сільської ради Миколаївського району
Львівської області слід визнати
недійсними.

Як вбачається із матеріалів справи на
ім'я ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, в
серпні 1996 року було видано
розпорядження Миколаївської районної
державної адміністрації за №406 щодо
оформлення особистої власності на
жилий будинок, який розташований в
АДРЕСА_1 та свідоцтво про право
особистої власності на вказаний жилий
будинок.

Згідно ч.2 ст. 9 ЦК УРСР 1963 року
визначено, що правоздатність
громадянина виникає в момент його
народження і припиняється із смертю.

А тому враховуючи вищенаведене з
приводу належності майна колгоспного
двору, а також те, що вказані
правовстановлюючі документи фактично
були видані після смерті ОСОБА_8, тому
вказане розпорядження Миколаївської
РДА та свідоцтво про право особистої
власності на жилий будинок слід
визнати недійсними.

Що стосується позовної вимоги щодо
визнання недійсним державного акту на
право приватної власності на землю
серія ЛВ 1424 виданого 20.05.1996 року
Красівською сільською радою народних
депутатів Миколаївського району
Львівської області, то така підлягає
також до задоволення, оскільки
вказана земельна ділянка належала до
спірного будинковолодіння та належала
членам колгоспного двору .

Покликання відповідачів на те, що
позивачі пропустили строк звернення до
суду з позовом, оскільки перебіг
позовної давності почався з моменту,
коли вони дізнались, що за прийняттям
спадщини на спірне будинковолодіння
звернулись ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
тобто з 1996 року, в судовому засіданні не
знайшли свого підтвердження.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у 1996-1997 р.р.
звертались до суду за захистом своїх
майнових прав та згідно рішення суду
від 16.01.1997 р. було встановлено факт
прийняття ними спадщини після смерті
матері .

Як вбачається із змісту позовної заяви
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в позові зазначають,
що про порушення своїх прав вони
дізнались «на сьогоднішній день»,
тобто станом на січень 2012 року, інших
доказів, які б спростовували їх
твердження суду не надано.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Зважаючи на те, що відповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 чинять перешкоди в
користуванні позивачам їхніми
частками у спадковому майні, не
визнають їхнього права власності на
частку спірного будинковолодіння, тому
до задоволення підлягають і позовні
вимоги про усунення перешкод та
вселення.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2
підлягає до задоволення в повному
обсязі.

На підставі наведеного та ст. ст.
120, 123, 124, 126, 549 ЦК Української РСР 1963
року, Закону України «Про власність» ,
керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 209, 212, 215, 218 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати, що після смерті ОСОБА_7
відкрилася спадщина, що складалася з 1/2
частини будинковолодіння АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6
частину будинковолодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6
частину будинковолодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_7.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не
чинити перешкод у користуванні та
володінні належними ОСОБА_1 та ОСОБА_2
по 1/6 частинами будинковолодіння
АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 у
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом, виданого П'ятою
Львівською державною нотаріальною
конторою 26.11.2008 року на ім'я ОСОБА_3 у
спадковій справі №522/96,зареєстровано в
реєстрі за №1-1764.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом, виданого П'ятою
Львівською державною нотаріальною
конторою 26.11.2008 року на ім'я ОСОБА_3 у
спадковій справі №522/96,зареєстровано в
реєстрі за №1-1761.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом, виданого П'ятою
Львівською державною нотаріальною
конторою 26.11.2008 року на ім'я ОСОБА_4 у
спадковій справі №522/96, зареєстровано в
реєстрі за №1-1772.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом, виданого П'ятою
Львівською державною нотаріальною
конторою 26.11.2008 року на ім'я ОСОБА_4 у
спадковій справі №522/96,зареєстровано в
реєстрі за №1-1769.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом, виданого П'ятою
Львівською державною нотаріальною
конторою 26.11.2008 року на ім'я ОСОБА_5 у
спадковій справі №522/96,зареєстровано в
реєстрі за №1-1777.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом, виданого П'ятою
Львівською державною нотаріальною
конторою 26.11.2008 року на ім'я ОСОБА_5 у
спадковій справі №522/96, зареєстровано в
реєстрі за №1-1780.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6
частину земельної ділянки площею 0,5512
га в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6
частину земельної ділянки площею 0,5512
га в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_7.

Визнати недійсним розпорядження
Миколаївської районної державної
адміністрації від 21.08.1996 року за №406
щодо оформлення особистої власності
на жилий будинок, який розташований в
АДРЕСА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право
особистої власності на жилий будинок
АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_8
Миколаївською районною державною
адміністрацією від 29.08.1996 року.

Визнати недійсним державний акт на
право приватної власності на землю
серія ЛВ 1424 виданого 20.05.1996 року
Красівською сільською радою народних
депутатів Миколаївського району
Львівської області.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Львівської області.

Суддя :
Березюк Г. М.