АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа №210/8061/13-ц
Головуючий в 1 інстанції -
Провадження №22-ц/774/883/К/14
Доповідач - Братіщева Л.А.
Категорія 32 ( 1 )
У Х В А Л А

Іменем
України

"10" квітня 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: -
Братіщевої Л.А.

суддів: -
Грищенко Н.М., Турік В.П.

при секретарі: -
Кузьміній Н.В.

за участю: позивача
ОСОБА_5,

представників
відповідача Гарькавого Артура
Геннадійовича, Худика Ігоря
Олександровича

розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Кривому
Розі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 12 лютого 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_5 до
Публічного акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинної
організації профспілки трудящих
металургійної і гірничодобувної
промисловості України ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» про
відшкодування фізичної, моральної і
матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_5
звернулася із позовом у якому просила
стягнути з відповідачів на її користь
матеріальну та фізичну шкоду у сумі
121084,48 грн., моральну шкоду у сумі 499999
грн; усього - 621169 грн,75 коп.

В обґрунтування позову
зазначила, що у 2002 році вона
перебуваючи у дитячому таборі ДОТ
«Парус» КДГМК «Криворіжсталь»
отримала тілесні ушкодження і вигляді
травматичної ампутації горбистої
нігтьової фаланги другого пальця лівої
кисті. Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 85 від 11.01.2013 року вона
втратила 32 % працездатності.

Рішенням Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 12
лютого 2014 року

в позові до Публічного акціонерного
товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»,
Первинної організації профспілки
трудящих металургійної та
гірничобудівної промисловості України
Публічного акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» про
відшкодування фізичної, моральної і
матеріальної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати рішення та
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог.

Зокрема зазначає,що в
кримінальному провадженні містяться
всі докази на підтвердження отримання
нею ушкодження під час відпочинку в ДОТ
«Лазурне».

Судом не взято до уваги те, що
працівниками ДОТ «Парус» ОСОБА_8,
ОСОБА_9,ОСОБА_10,ОСОБА_11,ОСОБА_12 були
порушені посадові
інструкції,внаслідок чого вона була
травмована.

Крім того представником
відповідача було надано довідку про те,
що працівники з вини яких вона отримала
травму, не працювали в ПАТ
АрселорМіттал Кривий Ріг», але судом не
враховано, що вони працювали в КДМК
«Криворіжсталь», правонаступником
якого є відповідач.

Судом не надано належної оцінки
доказам які вона долучила до
матеріалів справи - чекам по придбанню
ліків.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам закону
рішення суду відповідає.

Частинами 1,3 ст..10 ЦПК України
передбачено,що цивільне
судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін та кожна
сторона повинна довести ті
обставини , на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків
встановлених законом.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України
передбачений обов'язок кожної
сторони довести ті обставини , на
які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61
цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Як встановлено судом та вбачається
з матеріалів справи, що звертаючись з
позовними вимогами позивачка
посилається на отримання нею 22.06.2002
року в дитячому оздоровчому таборі
«Парус» травми фаланги пальця, яка
сталася з вини на її думку працівників
відповідачів.

Предметом доказування у даній
справі є факт спричинення
відповідачами (або їх працівниками)
позивачу тілесних ушкоджень з їх вини
чи необережності, факт спричинення цим
фізичних та моральних збитків, їх
розмір, тощо

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог суд першої
інстанції виходив з недоведеності
позивачем позовних вимог та не
наданням доказів на їх
підтвердження.

Колегія суддів погоджується
із висновками суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

З тексту рішення вбачається, що
судом першої інстанції виконано вимоги
ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо сприяння
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи і позивачу було
докладно роз'яснено обов'язок
доказування, строки та порядок надання
доказів, строки та порядок надання до
суду заяв про забезпечення доказів, але
позивач вказаним правом не
скористалась.

А постанови слідчих органів та
прокуратури ,що надані позивачем, не
свідчать про наявність вини
працівників відповідачів в отриманні
22.06.2002 року ушкодження позивачем.

Так постановою від 07.08.2002 року в
порушенні кримінальної справи щодо
малолітнього ОСОБА_13 за фактом
необережного заподіяння ОСОБА_5
середньої тяжкості тілесних
ушкоджень,що сталося 22.06.2002 року в
дитячому оздоровчому таборі «Парус»,-
Саксаганським РВ КМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області було
відмовлено на підставі п.5 ст.6 КПК
України (а.с.5).

Також постановою прокурора
Дзержинського району м. Кривого Рогу
від 16.07.2003 року відмовлено у порушенні
кримінальної справи відносно
посадових осіб оздоровчого табору
«Парус» за п.2 ст.6 КПК України за
відсутності складу злочину.

Вищезазначені постанови не
скасовані.

Інших доказів на підтвердження
вимог щодо стягнення з відповідача
матеріальної та моральної шкоди з
підстав ч.1 ст..1172,ч.1 ст.1205 ЦК України,
позивач не подала.

Посилання в апеляційній скарзі на
наявність доказів, що підтверджують
позовні вимоги в кримінальній справі
від 08.01.2013 року безпідставні, як
вбачається з відповіді Дзержинського
РВ КМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області на запит
суду (а.с.21)кримінальне провадження №
0000090 від 08.01.2013 року до слідчого
відділу Дзержинського РВ
Криворізького МУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області не
надходило(а.с.22).

А долучені за клопотанням
позивача матеріали на 44 аркушах
свідчать лише про переписку позивача з
органами прокуратури.

Інші доводи позивача, викладені в
апеляційній скарзі, не можуть бути
взяти до уваги, оскільки вони фактично
зводяться до переоцінки доказів та
незгодою з висновками суду до їх
оцінці.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін, що
брали участь у справі, з'ясував
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін, дав їм належну
правову оцінку, ухвалив рішення, яке
відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і
підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим відповідно ст. 308 ЦПК
України апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду - залишенню
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
відхилити.

Рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 12
лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: