СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 6/759/103/14
ун. № 759/1124/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року Святошинський районний
суд м. Києва у складі головуючого судді
Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києва Танащук О.М. про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

24.01.2014 року головний державний
виконавець ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві Танащук О.М. звернувся до
Святошинського районного суду м. Києва
з поданням, яке погоджене з начальником
відділу державної виконавчої служби,
про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України. Державний
виконавець просить тимчасово обмежити
у праві виїзду за межі України ОСОБА_2
до виконання ним своїх майнових
зобов'язань за виконавчим листом № 2а-475
від 22.03.2010 року виданого окружним
адміністративним судом м. Києва. В
обґрунтування вимог посилається на те,
що згідно виконавчого листа № 2а-475 від
22.03.2010 року, виданого окружним
адміністративним судом м. Києва, з
боржника СПД ОСОБА_2 стягується
заборгованість з ПДВ на користь ДПІ у
Святошинському районі м. Києва в сумі 28
682,26 грн. Станом на 20.01.2014 боржник
рішення суду не виконав. Скаргу
передано судді 28.01.2014 року.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення подання.

Суд встановив наступні обставини
справи.

На виконанні ВДВС Святошинського РУЮ у
м. Києві перебуває виконавчий лист №
2а-475 від 22.03.2010 року, виданий окружним
адміністративним судом м. Києва,
відповідно до якого з боржника СПД
ОСОБА_2 стягується заборгованість з ПДВ
на користь ДПІ у Святошинському районі
м. Києва в сумі 28 682,26 грн.

З наданих документів вбачається, що
державним виконавцем ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві вживалися
наступні заходи по стягненню
заборгованості: 30.01.2012 року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, 09.04.2013 року винесено
постанову про арешт коштів боржника,
направлялися запити до ДПІ в
електронному вигляді з метою
з'ясування місця роботи боржника та
наявності відкритих рахунків у
банківських установах, направлялися
запити до УДАІ ГУ МВС України та КМ БТІ
щодо надання інформації про наявність
у боржника рухомого і нерухомого майна.

З наведеного вбачається, що 2 роки
державний виконавець не може виконати
виконавчий лист № 2а-475 від 22.03.2010 року,
виданий окружним адміністративним
судом м. Києва.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням;

Питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця (ст. 377-1 ЦПК
України).

Отже, питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується при виконанні судових
рішень у порядку, передбаченому ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» та ст. 377-1 ЦПК України.
Враховуючи наведені норми, тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України застосовується у разі
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання.

Факт невиконання судового рішення не є
підставою для постановлення ухвали про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, для застосування
вказаного заходу державному виконавцю
необхідно довести наявність умисних
дій боржника, спрямованих на ухилення
від виконання судового рішення.

Проте, у матеріалах справи відсутні
докази ухилення боржника від виконання
зобов'язання, а тому суд не має підстав
для постановлення ухвали про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України.

Суд враховує, що в доданих до подання
матеріалах відсутні докази
направлення боржнику постанови про
відкриття виконавчого провадження
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення (ч. 1 ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження») та
надання боржнику можливості
добровільно виконати рішення.

Враховуючи наведене, відсутні підстави
для задоволення подання про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України

Керуючись ст. ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києва Танащук О.М. про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ:
Т.О. ЗАЄЦЬ