Міжгірський районний суд
Закарпатської області
Справа № 302/89/14-ц
Номер рядка звіту 44
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

17.03.2014 р.
смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд
Закарпатської області в

особі головуючого судді Кривка В. П

при секретарі Гажук Н.В.,

з участю: позивач ОСОБА_1,

її представник - адвокат
ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

його представник - ОСОБА_4,

представник третьої особи з
Пилипецької с/ради - Кривка Ф.В.,

представник відділу
Держземагенства в Міжгірському районі
- Беля Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні райсуду в
смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, третя особа без самостійних
вимог - Пилипецька сільська рада про
усунення перешкод у користуванні
дорогою загального користування, -

В С Т А Н О В
И В:

20.01.2014 р. позивачка звернулась у
суд з указаним позовом, який
обґрунтовано так.

Позивачка в 2002 р. одержала в
спадщину житловий будинок у АДРЕСА_1
та земельну ділянку загальною площею
0,6019 га, оформивши правоустановчі
документи. Між земельною ділянкою, яка
обслуговує житловий будинок позивачки
і земельною ділянкою відповідача
проходить дорога загального
користування шириною понад 4 м. і
забезпечує проїзд до присадибної
ділянки позивачки та інших громадян
(сусідів). У 2011 р. відповідач переніс
огорожу своєї земельної ділянки за
рахунок дороги і здійснив добудову до
житлового будинку в бік дороги. Цими
діями відповідач позбавив позивачку
доступу до житлового будинку і
земельних ділянок, створивши не
можливим заїзд вантажним транспортом
для доставки дров, картоплі і т.п.
Позивачка з цього приводу звернулась
у Пилипецьку сільську раду, яка 11.11.2011 р.
склала акт про перешкоди в
користуванні дорогою і зобов'язано
відповідача перенести огорожу в
попередній стан з дотриманням ширини
дороги 4 м та не робити перешкод у
користуванні дорогою загального
користування. 04.01.2013 р. Пилипецька
сільська рада склала акт, яким виявила
порушення земельного законодавства і
запропонувала відповідачу
дотримуватись добросусідства та
очистити дорогу для проїзду до 15.01.2013
р. Сільською радою 04.06.2013 р.
зафіксовано, що відповідач вимоги не
виконав. У вересні 2013 р. відповідач
притягався до адміністративної
відповідальності за самовільне
будівництво. Позивачка просить
захистити її права як власника
земельної ділянки і житлового будинку
щодо належного користування цим
майном, шляхом усунення перешкод, а
саме:

- заборонити відповідачу самовільні
будівельні роботи на дорозі
загального користування;

- розібрати самовільну побудову на цій
дорозі;

- відновити попередній стан дороги
шляхом демонтування огорожі і
перенесення її на попереднє місце,
очищення дороги від будь яких
предметів;

- зобов'язати не чинити перешкоди у
користуванні дорогою в майбутньому.

Позивачка вимоги підтримала.

Відповідач позов заперечив
повністю, а позицію обґрунтував так.

На вказаній земельній ділянці, що
обслуговує житловий будинок він
здійснив добудову і гараж, будівельні
матеріали, що знаходились на дорозі
вже забрані. Вважає, що позивачка має
доступ до житлового будинку і
земельних ділянок для ведення
особистого селянського господарства.
Окрім цього, сільська рада не
визначала вулиць між земельними
ділянками сторін, на яких збудовано
будинки.

Третя особа в особі сільського
голови с.Пилипець позов заперечив і
пояснив, що с.Подобовець територіально
відноситься до Пилипецької сільської
ради. Позивачка зверталась в сільську
раду із скаргою на дії відповідача з
приводу самовільного будівництва і
перешкод на під'їздній дорозі.
Сільською радою не виносились рішення
щодо визначення параметрів дороги
між земельними ділянками сторін, на
яких знаходяться їх житлові будинки.
Однак за скаргою, сільська рада
складала акти і рекомендувала
відповідачу забезпечити проїзд
дорогою в межах 3,0 - 4 м за мінімальними
нормативами, передбаченими законом і
дотримуватись добросусідства.

Оцінивши позиції сторін, третьої
особи без самостійних вимог, доводи
їх представників, висновки державних
органів, подані в справу докази, суд
дійшов такого висновку.

Судом установлено такі
обставини. Житлові будинки АДРЕСА_1
знаходяться на земельних ділянках,
наданих для будівництва і
обслуговування житлових будинків,
зокрема:

- позивачці - згідно державного акта
серія ІІ-ЗК № 001147, виданого 30.04.2002 р. на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 19.04.2002 р.
загальною площею 0,6019 га, в тому числі в
ур.»Біля хати» площею 0,0840 га. У 2007 р.
позивачка одержала дозвіл на
добудову до житлового будинку і
виготовила будівельний паспорт
згідно рішення Пилипецької сільської
ради № 65 від 09.07.2006 р., дозволу інспекції
ДАБК № 42 від 21.03.2007 р. В проекті забудови
в будівельному паспорті на плані
ділянки визначено біля
будинковолодіння профіль вулиці з
напрямком у центр села без зазначення
параметрів дороги;

- відповідачу - згідно рішення
Міжгірського районного суду від 19.06.2005
р. в справі № 2-245/2006 р. про визнання
права власності на цей житловий
будинок по спадкуванню, в тому числі й
на площу земельної ділянки 0,0599 га в ур.
«Біля хати» для обслуговування цього
будинку. Згідно акту погодження меж
цієї земельної ділянки від 28.10.2013 р. ця
ділянка межує із дорогою загального
користування і землями сільської
ради.

Відповідач визнав, що дозволу на
добудову до житлового будинку,
будівництво гаража, передбаченого
законом не має.

Встановлені обставини не
оспорюються.

Отже, безспірними обставинами,
по суті, є те, що між житловими
будинками сторін і земельними
ділянками, що їх обслуговують,
проходить дорога загального
користування як під'їздна до
будинків, присадибних ділянок, інших
земельних ділянок, що
використовуються для ведення
особистого селянського господарства,
в тому числі й іншими громадянами.

Ст. 39 ЗК України передбачено, що
використання земель житлової та
громадської забудови здійснюється
відповідно до генерального плану
населеного пункту, іншої
містобудівної документації, плану
земельного господарського устрою з
дотриманням норм.

Згідно висновку відділу
містобудування та архітектури
Міжгірської РДА від 10.02.2014 р. № 02/06С (.а.с
20) спірна дорога є дорогою загального
користування з відміткою в опорному
плані с.Подобовець і згідно чинних
будівельних норм і правил ширина
проїзної частини з однією полосою
руху приймається шириною не менше 3,5 м.
Такий норматив як мінімальний по
ширині , передбачений п. 3.22 ДБН 360-92.

Ст. 152 ЗК України передбачено
захист прав на земельні ділянки,
зокрема:

- держава забезпечує громадянам рівні
умови захисту прав власності на
землю (ч. 1);

- власник земельної ділянки може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків(ч. 2);

- шляхом інших, передбачених законом
способів.

Поясненнями позивачки,
сільського голови с. Пилипець, актами
Пилипецької сільської ради
встановлено, що відповідач в 2011 р. ,
протягом 2013 року чинив перешкоди
позивачці в користуванні дорогою, а
саме: завіз будматеріали, пісок,
гравій, грунт, зняв огорожу земельної
всієї ділянки чим саме звузив проїзд
дорогою транспортом. Це вбачається і
з акту комісії спеціалістів,
складеного за ухвалою суду,
план-схеми земельних ділянок ,
оглянутих фотографій з яких
вбачається, що дорогу звужено в кількох
місцях до ширини: 2,8 м; 3,2 м, 3,10 м від
огорожі земельної ділянки позивачки.

Отже, відповідач порушив вимоги
земельного і містобудівного
законодавства і своїми діями створив
незручності і перешкоди позивачці в
належному користуванні земельною
ділянкою за цільовим призначенням.

Права та законні інтереси
позивачки підлягають захисту шляхом
забезпечення їй користування
під'їздою дорогою в межах мінімальних
норм, передбачених ДБН-360-92, тобто
шириною не менше 3,5 м, оскільки іншого
параметру в спірному місці дорога
(вулиця) в установленому порядку не
визначена.

Судові витрати у виді
сплаченого позивачкою судового збору
підлягають стягненню з відповідача.
Обгрунтованою суд визнає і вимогу
позивачки стягнути з відповідача
вартість адвокатських послуг в сумі 800
грн., що підтверджено документально.

Натомість витрати, пов'язані з
приїздом позивачки в судові
засідання з м.Ужгород суд відхиляє,
оскільки позивачка має можливість
прибути в суд з місця помешкання в
АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 212-215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути
перешкоди ОСОБА_1 в користування
під'їздною дорогою до земельних
ділянок, що обслуговує житловий
будинок АДРЕСА_1 і для ведення
особистого селянського господарства
і забезпечення проїзду з одною
полосою руху шириною 3,5 м від огорожі
земельної ділянки ОСОБА_1 шляхом:

- знесення будівель, споруд,
насаджень на дорозі вказаної ширини;

- знесення огорожі на дорозі
вказаної ширини;

- очищення дороги вказаної
ширини від будівельних матеріалів,
грунту тощо.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь
ОСОБА_1 судові витрати:

- у виді судового збору в сумі 243
грн. 60 коп.;

- у виді витрат на послуги
адвоката 800 грн., - всього стягнути 1043
грн. 60 коп. (одну тис. сорок три грн. 60
коп.).

В решті вимог про стягнення
витрат відмовити.

Заходи забезпечення позову,
встановлені ухвалою Міжгірського
районного суду Закарпатської області
від 27.02.2014 р. вважати скасованими після
набрання рішення законної сили.

Апеляційну скаргу на рішення
суду може бути подано в апеляційний суд
Закарпатської області через райсуд
протягом десяти днів з дня
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення набирає законної сили
згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка