АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва у
складі:

головуючого - судді
Рейнарт І.М.

суддів
Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Підприємства з
іноземними інвестиціями - Автомобільне
товариство «Автоінвестстрой» на
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 12 серпня 2013р. по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Підприємства з іноземними
інвестиціями - Автомобільне товариство
«Автоінвестстрой», третя особа: ОСОБА_3

про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

встановила:

у лютому 2013р. позивачі звернулися до
суду з позовом про стягнення з
відповідача на користь ОСОБА_1
матеріальної шкоди у сумі 25 033грн. 98коп.
та моральної шкоди у сумі 100 000грн., на
користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у
сумі 72 593,64грн. та 100 000грн. моральної
шкоди.

Мотивуючи позовні вимоги,
позивачі зазначали, що 6 лютого 2008р. з
вини ОСОБА_3 трапилася
дорожньо-транспортна пригода, у
результаті якої загинула їх мати
ОСОБА_4 На час ДТП ОСОБА_3 виконував свої
трудові обов'язки, тому заподіяну ним
шкоду повинно відшкодувати
підприємство, на якому він працював.

Рішенням суду від 12 серпня 2013р. позов
задоволено частково. Стягнуто з ПІІ АТ
«Автоінвестстрой» на користь ОСОБА_1 у
відшкодування матеріальної шкоди 3
012грн. 64коп., у відшкодування моральної
шкоди 80 000грн., на користь ОСОБА_2 у
відшкодування матеріальної шкоди 48
947грн. 80коп., у відшкодування моральної
шкоди 80 000грн.

У поданій апеляційній скарзі
відповідач просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у позові відмовити.

Апелянт посилається на
безпідставність висновку суду про те,
що на момент ДТП ОСОБА_3 виконував свої
трудові обов'язки, оскільки автомобіль,
на якому скоєно ДТП, підприємству не
належав.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
8 жовтня 2013р. рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 12 серпня
2013р. скасовано, ухвалено нове рішення
про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 грудня 2013р.
рішення Апеляційного суду м. Києва від 8
жовтня 2013р. скасовано, справа
направлена на новий розгляд до
апеляційної інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення представника
апелянта, яка підтримала апеляційну
скаргу, позивача ОСОБА_1, який також
представляє інтереси

№ апеляційного провадження: №
22-ц/796/3178/2014
Головуючий у суді першої інстанції:
Шумейко О.І.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Рейнарт
І.М.ОСОБА_2 і який заперечував проти
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи та

- 2 -

обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає, що вона задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 6 лютого 2008р. на
перехресті вулиць Скляренка та
Куренівської у м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода, у
результаті якої були завдані тяжкі
тілесні ушкодження ОСОБА_4, від яких
вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вироком Оболонського районного суду м.
Києва від 25 січня 2012р. встановлено, що
зазначена дорожньо-транспортна
пригода, у результаті якої наступила
смерть ОСОБА_4, трапилася у зв'язку із
порушенням ОСОБА_3 п.10.1. та 12.3. Правил
дорожнього руху. ОСОБА_3 був визнаний
винним та засуджений за вчинення
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України.

Позивачі є дітьми померлої ОСОБА_4

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
на час вчинення ДТП ОСОБА_3 виконував
свої трудові обов'язки, тому
відповідач, де працював ОСОБА_3, повинен
відшкодувати завдану позивачам смертю
матері матеріальну та моральну шкоду.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України
визначено, що юридична або фізична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративні
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчиненні вони цією особою.

Відповідно до вироку Оболонського
районного суду м. Києва від 25 січня 2012р.
дорожньо-транспортна пригода сталася
під час та у зв'язку із виконанням
ОСОБА_3 трудових обов'язків на ПП АТ
«Автоінвестстрой».

При цьому, відмовляючи у задоволенні
цивільних позовів, суд у вироку
зазначив, що вони потерпілими не
заявлені до ПП АТ «Автоінвестстрой», з
яким ОСОБА_3 перебував у трудових
відносинах під час вчинення злочину, і
яке повинно нести цивільну
відповідальність за дії свого
працівника.

Скасовуючи вирок суду в цій частині,
апеляційний суд зазначив, що суд
повинен був залишити позов без
розгляду, а не відмовляти у його
задоволенні.

Тобто, апеляційна інстанція погодилася
з висновком суду першої інстанції про
те, що дорожньо-транспортна пригода
сталася під час та у зв'язку з
виконанням ОСОБА_3 трудових обов'язків
з підприємством з іноземними
інвестиціями «Автоінвестстрой».

Ні вирок Оболонського районного суду м.
Києва, ні ухвала колегії суддів судової
падати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м. Києва
відповідачем у зазначеній частині
оскаржені не були.

За таких обставин, суд першої інстанцій
прийшов до правомірного висновку, що
зазначене підприємство зобов'язано
відшкодувати завдану смертю
потерпілої шкоду її родичам.

Частиною 4 ст. 338 ЦПК України
встановлено, що висновки і мотиви, з
яких скасовані рішення, є обов'язковими
для суду першої чи апеляційної
інстанції при новому розгляді.

Скасовуючи попереднє рішення
апеляційного суду, суд касаційної
інстанції в ухвалі від 18 грудня 2013р.
зазначив, що судом не були враховані
вищезазначені обставини, а також, що
відповідальність юридичної особи
настає у випадках, коли особа, з вини
якої заподіяна шкода, знаходиться з
даною організацією в трудових
відносинах, і шкода, заподіяна нею у

- 3 -

зв'язку з виконанням трудових
(службових) обов'язків, незалежно від
того, постійним, сезонним, тимчасовим
за трудовим договором чи на інших
умовах вона була працівником цієї
організації.

При повторному апеляційному
розгляді мотиви, з яких було скасовано
рішення суду касаційним судом, є
обов'язковими.

Доводи апелянта про те, що на
момент ДТП ОСОБА_3 перебував у трудових
правовідносинах з ТОВ «Автосервіс-Т»,
не підтверджені належними документами.

Надання суду першої інстанції
довіреності ТОВ «Автосервіс-Т» від 10
січня 2008р. на ім'я ОСОБА_3 на право на
перегін по території України
автомобілів марки Ssang Yong, які належать
ТОВ «Автосервіс-Т», та акту
приймання-передачі транспортного
засобу від 29 грудня 2007р., на думку
колегії суддів, не спростовує пояснень
ОСОБА_3, які надані ним під час допиту,
як обвинуваченого, 22 липня 2008р., про те,
що він працював на посаді менеджера з
продажу автомобілів у корпорації
«Автоінвестстрой», 6 лютого 2008р.
перебував на своєму робочому місці у
автосалоні «Ssang Yong» і отримав від
старшого менеджера автосалону
МакедонІ.В. розпорядження про
необхідність доставки автомобіля «Ssang
Yong» на СТО. Саме при виконанні даного
доручення сталася
дорожньо-транспортна пригода, у
результаті якої загинула потерпіла.

У порушення вимог ст. 60 ЦПК
України відповідачем під час розгляду
справи судом першої інстанції не було
надано достатніх та належних доказів,
які б спростували вищезазначені
пояснення обвинуваченого ОСОБА_3

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що відповідач несе
цивільну відповідальність за завдані
діями ОСОБА_3 збитки.

Апелянтом розмір матеріальної та
моральної шкоди, а також право
позивачів на їх отримання, не
оскаржується, тому відповідно до ст. 303
ЦПК України рішення суду в цій частині
не є предметом апеляційної перевірки.

Судом повно встановлені
обставини справи, правильно
застосовані норми матеріального права,
не допущено порушень норм
процесуального права, тому колегія
суддів не вбчає підстав для скасування
рішення суду.

Керуючись ст.ст. 33, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу Підприємства з
іноземними інвестиціями - Автомобільне
товариство «Автоінвестстрой»
відхилити, рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 12 серпня
2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: