Справа № 452/203/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"18" лютого 2014 р.
м.Самбір

Самбірський
міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді
Казана І.С.

при секретарі Кафтан О.Ю.,

із участю:
позивача ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

прокурора
Гошовського М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Самборі
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу для оформлення проїзних
документів дитини для виїзду за кордон
і про надання дозволу на тимчасовий
виїзд дитини за кордон, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в
якому просить надати їй дозвіл на виїзд
неповнолітнього сина ОСОБА_3 за межі
території України та оформлення у
зв'язку з тим документів для
тимчасового виїзду сина без згоди його
батька ОСОБА_2. В обґрунтування своїх
вимог покликається на те, що до 2010 року
перебувала з відповідачем у шлюбі, від
якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після розірвання шлюбу син залишився
проживати із ОСОБА_1 та перебуває на її
утриманні та вихованні. ОСОБА_2
відмовляється надати у передбаченому
законодавством України порядку дозвіл
на виїзд малолітнього сина ОСОБА_3 за
кордон для відпочинку та оздоровлення
останнього, у зв'язку з чим ОСОБА_1
змушена звернутись до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала вимоги позову та посилалася
на обставини, викладені у зверненні до
суду. Уточнила, що просить надати
дозвіл оформити проїзні документи для
тимчасового виїзду за кордон в
Королівство Іспанію сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька ОСОБА_2, - у
період з 01.06.2014 року до 31.08.2014 року, куди
хоче поїхати із сином за ініціативи її
батьків, тобто баби і діда малолітнього
ОСОБА_3

Аналогічне підтримав прокурор
Гошовський М.В., що можливий виїзд
дитини без згоди батька лише в
конкретну державу і в певний період
часу, визначений рішенням суду; звернув
увагу суду, що відповідач зловживає
своїми батьківськими правами та
обов'язками, неналежно їх виконує.

Відповідач ОСОБА_2 у суді позов не
визнав та пояснив, що добровільно не
дає згоди на виїзд неповнолітнього
сина ОСОБА_3 за кордон, оскільки вважає,
що син може з ініціативи матері не
повернутися звідти, - просив відмовити
у задоволенні позову; разом з тим
зобов'язався належними чином
виконувати аліментні зобов'язання та
брати участь у вихованні сина.

Представник третьої особи органу опіки
та піклування Самбірської міської ради
на виклик в суд не з'явився, хоча
належним чином був повідомленим про
час і місце розгляду справи; подав
клопотання про розгляд справи у його
відсутності, поклався на законність
прийнятого судом рішення.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до переконання, що позов слід
задовольнити з наступних підстав:

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1

Відповідно до рішення Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 03.09.2010 року шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2
ОСОБА_1 змінила своє прізвище «ОСОБА_1»
на «ОСОБА_1», оскільки одружилася 13.07.2012
року із ОСОБА_5, з яким проживає і має на
утриманні дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із довідки №5871 від 30.12.2013 року, виданої
ЖЕКом №2 м. Самбора відомо, що ОСОБА_1, 1988
року народження проживає разом із
своїм сином ОСОБА_3, 2007 року народження
в АДРЕСА_1

Як вбачається із довідки №09-35/8205 від
31.12.2013 року, виданої відділом державної
виконавчої служби Старосамбірського
районного управління юстиції, ОСОБА_1,
яка проживає в АДРЕСА_1 у період з 22.08.2013
року по 31.12.2013 року не отримувала від
ОСОБА_2 аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно виконавчого
листа №452/2784/13-ц, виданого Самбірським
міськрайонним судом Львівської
області 23.09.2013 року.

Зазначене підтвердив у судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2, котрий
зазначив, що в лютому місяці 2014 року
оплатив 200грн., а заборгованість по
аліментному зобов'язанні поступово
погасить; що цікавиться вихованням
сина по мірі можливості; стосовно
відпочинку за кордоном, то таке
заперечив і пропонував позивачу
відпочивати разом із сином у Криму.

Відповідно до ст. 2, ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
документами, що дають право на виїзд з
України і в'їзд в Україну та
посвідчують особу громадянина України
під час перебування за її межами є
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, проїзний документ дитини;
проїзний документ дитини і оформлення
його проводиться на підставі
нотаріально засвідченого клопотання
батьків або законних представників. За
відсутності згоди одного з батьків,
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволений
на підставі рішення суду.

Аналогічне положення міститься у
пункті 4 Правил перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №57 від 27.01.1995 року
про те, що виїзд громадян України, які
не досягли 16-річного віку здійснюється
без нотаріально посвідченої згоди
другого з батьків у разі пред'явлення
рішення суду про надання дозволу на
виїзд з України громадянину, який не
досяг 16-річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків.

Відповідно до ч. 2 ст.150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
стан здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і
обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Згідно абз. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Діючим законодавством не встановлено
обмежень щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.

Враховуючи вищенаведене, судом
установлено, що виїзд ОСОБА_3 за кордон
з метою відпочинку та оздоровлення
відповідає інтересам дитини;
твердження відповідача про те, що
позивач хоче вивезти їх сина за кордон
назавжди - не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.
Главою 5 Цивільного-процесуального
Закону регламентовано поняття доказів,
їх належність та допустимість;
обов'язок доказування і подання
доказів. У свою чергу відповідачем
жодним чином цього не аргументовано та
не вмотивовано негативні наслідки, які
б могли настати для нього; не зазначено
доказів, які б підтверджували кожну
обставину, наведену в запереченні. Тому
позов слід задовольнити, а відповідно
до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем
документально підтверджені судові
витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 141, 150, 155 Сімейного
кодексу України, ч. 3 ст. 313 Цивільного
кодексу України, ст. 12 Закону України
«Про охорону дитинства», ст. 2, 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзд в Україну громадян України», суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 оформити проїзні
документи для тимчасового виїзду за
межі України неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка
зареєстрована і проживає у АДРЕСА_1, -
дозвіл на виїзд сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон в Королівство
Іспанію у період з 01.06.2014 року до 31.08.2014
року без згоди батька ОСОБА_2, 1985 року
народження, котрий проживає у с. Лаврів
Старосамбірського району Львівської
області.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
із дня його проголошення; виконавчим
комітетом Самбірської міської ради
протягом цього ж строку із дня
отримання копії рішення суду.

Суддя
підпис І.С.
Казан

Згідно з оригіналом

Суддя Самбірського

міськрайонного суду
І.С. Казан.