Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
№ 22-ц/778/522/14 Головуючий у 1
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 29» січня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2013 року
по справі

за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2013 року ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4, звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди.

Зазначила, що 31 березня 2011 року
приблизно в 13 годин 30 хвилин ОСОБА_5, яка
працює вчителем, маючи намір на
спричинення легких тілесних ушкоджень,
знаходячись на території
учбово-виховного оздоровчого
комплексу №110 міста Запоріжжя, нанесла
учню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, легкі тілесні
ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я, а також
легкі тілесні пошкодження, які не
спричинили короткочасний розлад
здоров'я.

Постановою Комунарського районного
суду міста Запоріжжя від 10 квітня 2013
року ОСОБА_5 звільнена від кримінальної
відповідальності за скоєний злочин,
передбачений ч.2 ст.125 КК України на
підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про
амністію» від 08 липня 2011 року.
Провадження по кримінальній справі
закрито. Цивільний позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди залишено без розгляду,
було роз'яснено право звернутися до
суду з позовом в порядку цивільного
судочинства.

Неправомірними діями ОСОБА_5
спричинила потерпілому ОСОБА_4 тілесні
ушкодження, в результаті чого він
тривалий час знаходився на лікуванні.
На лікування було витрачено кошти у
розмірі 176 грн. 39 коп., проходження СМЕ -
117 грн. 41 коп.

Крім спричинених тілесних ушкоджень
ОСОБА_4 було також нанесено моральну
шкоду, яка виражалась в тому, що після
отриманого стресу він почав сильно
заїкатися, його мучило безсоння, він
майже не розмовляв, йому було
встановлено діагноз -
«посттравматичний стресовий розлад».
Він був направлений психіатром на
амбулаторне, а потім на стаціонарне
лікування, перебував в лікарні з 06
квітня 2011 року по 03 червня 2011 рік. Після
лікування був відсторонений від уроків
фізкультури та атестації.

ОСОБА_5 не цікавилася здоров'ям
потерпілого, ніякої допомоги не
надавала.

Просила стягнути з ОСОБА_5 матеріальну
шкоду у розмірі 293 грн. 80 коп. та
спричинену моральну шкоду у розмірі 20
000 грн.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 09 грудня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_3, яка дії в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4, матеріальну
шкоду в розмірі 293 грн. 80 коп. та
моральну шкоду в розмірі 8000 грн.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі зазначила, що суд
першої інстанції, ухвалюючи рішення
про часткове задоволення позовних
вимог про стягнення моральної шкоди, в
порушення вимог ст. 23 ЦК України
визначив моральну шкоду, яка не
компенсує моральні страждання ОСОБА_4,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

ОСОБА_3, яка є законним представником
ОСОБА_4, оскаржує рішення, мотивуючи
скаргу тим, що суд порушив вимоги ст.23
ЦК України та визначив розмір
моральної шкоди без врахування глибини
моральних страждань.

Проте доводи скарги є неприйнятними з
огляду на наступне.

Висновки суду про правові підстави
відповідальності ОСОБА_5, наявність і
розмір матеріальної та моральної
шкоди, заподіяних неповнолітньому
ОСОБА_4 ґрунтуються на досліджених у
судовому засіданні доказах,
відповідають фактичним обставинам
справи і узгоджуються з нормами
матеріального права.

Фактична сторона справи встановлена з
додержанням норм процесуального права.

За загальним правилом ст.ст.22, 23 ЦК
України особа має право на
відшкодування збитків, майнової та
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.п. 5, 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" № 4 від
31.03.1995р. (з наступними змінами),
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

Визначаючи розмір моральної шкоди, що
підлягає відшкодуванню, суд дотримався
вимог цієї норми.

Визначаючи компенсацію моральної
шкоди в розмірі 8 000грн., суд в
обґрунтування навів у рішенні мотиви
відповідно до вимог ст.ст.213,214 ЦПК
України, врахував характер
правопорушення, глибину фізичних та
душевних страждань, вину ОСОБА_5, яка
завдала моральної шкоди. При
визначенні розміру відшкодування
судом враховані вимоги розумності та
справедливості.

Апеляційна скарга ґрунтується на
незгоді з розміром моральної шкоди.
Однак, зважаючи на сутність моральної
шкоди, будь-який її розмір має суто
умовний вираз. Оцінку дослідженим у
судому засіданні доказам суд першої
інстанції дав за правилами ст.212 ЦПК
України і у відповідності до вимог
ст.ст.212,303 ЦПК України не має підстав
для переоцінки доказів та відповідно
змінювати розмір моральної шкоди.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 09 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: