У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

22 січня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В.,
Кафідової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання правочину
недійсним, за касаційною скаргою
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення апеляційного
суду Харківської області від 14
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що квартира АДРЕСА_1 є
спільним сумісним майном подружжя. На
час розірвання шлюбних відносин він
надав ОСОБА_5 згоду на продаж цієї
квартири. В листопаді 2011 року йому
стало відомо, що квартира була продана
лише в 2012 році. Укладанню договору
купівлі-продажу передував попередній
договір купівлі-продажу від 24 лютого 2009
року, на укладання якого він згоди не
давав.

Враховуючи вказане, позивач просив
визнати договір купівлі - продажу
квартири АДРЕСА_1 від 24.10.2012 року
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6
недійсним. Скасувати державну
реєстрацію права власності на спірну
квартиру на ОСОБА_6 та зобов'язати
відповідачів здійснити реєстрацію
права власності на зазначену квартиру
на ОСОБА_5

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 03
липня 2013 року, у задоволенні позову
було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 14 листопада
2013 року, рішення суду першої
інстанції було скасовано та у справі
ухвалено нове рішення, яким позов
ОСОБА_4 було задоволено. Визнано
недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5
та ОСОБА_6 та посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 24 жовтня
2012 року за реєстровим номером 1031.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6
просять скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права й
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження апеляційного суду і при їх
дослідженні та встановленні судом
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6
відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 14 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В. Кафідова