Провадження № 2/202/293/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 квітня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючої судді
Слюсар Л.П.

при секретарі
Фісун К.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у травні 2013 року звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
просив стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на свою користь заборгованість
за кредитним договором № 8/2004/980-К/261-Н
від 04.03.2004 року у розмірі 1264306,19 грн. та
судовий збір по справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що між Відкритим акціонерним
товариством комерційний банк «Надра»
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Надра» у зв'язку зі зміною
найменування юридичної особи) та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№ 8/2004/980-К/261-П від 04.03.2004 року, згідно до
якого відповідач отримав кредит у
розмірі 150 000,00 грн., з виплатою
процентної ставки 23% на рік строком до
27.02.2009 року. Проте, в порушення умов
договору відповідач ОСОБА_2 свої
зобов'язання належним чином не виконав,
що стало підставою для звернення до
суду.

Вимоги до відповідача ОСОБА_2, що
випливають зі згаданого договору, були
забезпечені шляхом укладання з
відповідачем ОСОБА_3 договору поруки №
261/1, та з відповідачем ОСОБА_4 договору
поруки № 261/2, у зв'язку з чим вони є
солідарними відповідачами за
пред'явленим до стягнення боргом.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та наполягав на їх
задоволенні.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 у судовому засідання просила
застосувати до спірних правовідносин
позовну давність та відмовити з цих
підстав позивачу у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_1 від 30.01.2013 року.

Суд вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, встановив наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що Відкритим
акціонерним товариством комерційний
банк «Надра» (правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Надра» у зв'язку зі
зміною найменування юридичної особи)
та ОСОБА_2 був укладений кредитний
договір № 8/2004/980-К/261-П від 04.03.2004 року,
згідно до якого відповідач отримала
кредит у розмірі 150 000,00 грн., з виплатою
процентної ставки 23% на рік строком до
27.02.2009 року.

Згідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ КБ
« Надра Банк» посилається на те, що
відповідач ОСОБА_2 належним чином не
виконував умов договору № 8/2004/980-К/261-П
від 04.03.2004 року, а тому заборгованість
за ним станом на 10.01.2013 року склала
1264306,19 грн., в тому числі: заборгованість
за сумою кредиту - 119563,21 грн.,
заборгованість за процентами - 151885,79
грн., пеня - 942478,64 грн., штрафи - 15000,00 грн.,
індекс інфляції - 35378,55 грн.

Вимоги до відповідача ОСОБА_2, що
випливають зі згаданого договору, були
забезпечені шляхом укладання з
відповідачем ОСОБА_3 договору поруки №
261/1, та з відповідачем ОСОБА_4 договору
поруки № 261/2, у зв'язку з чим вони є
солідарними відповідачами за
пред'явленим до стягнення боргом.

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що відповідач ОСОБА_3, який є
поручителем за виконання
позичальником своїх зобов'язань, помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від
30.01.2013 року.

Згідно до ч. 1 ст. 608 ЦК зобов'язання
припиняється смертю боржника, якщо
воно є нерозривно пов'язаним з його
особою і у зв'язку з цим не може бути
виконане іншою особою.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитними договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Як вбачається із матеріалів справи
Кредитний Договір № 8/2004/980-К/261-П був
укладений 04 березня 2004 року строк дії
договору по 27 лютого 2009 року, а з
вимогами про стягнення заборгованості
позивач звернувся тільки 24 травня 2013
року, про що свідчить відмітка
почтового штампу на конверті, отже з
пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч.2,3,4 ст.267 ЦК України
заява про захист цивільного права або
інтересу має бути прийнята судом до
розгляду незалежно від спливу позовної
давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

З урахуванням положень ст.257 ЦК України
у зв'язку зі спливом позовної давності
до вимог слід застосувати позовну
давність.

Відповідно до п.31 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ « Про застосування судами
законодавства при вирішені спорів, що
виникають з кредитних відносин» від 30
березня 2012 року №5, враховуючи
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України « Про захист
прав споживачів», суди мають виходити
з того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Оскільки зі спливом позовної давності
до основної вимоги вважається, що
позовна давність сплила і до
додаткової вимоги ( стягнення
неустойки, накладання стягнення на
заставне майно тощо), положення пункту 7
частини тринадцятої статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
застосовуються і до додаткових вимог
банку ( іншої фінансової установи).

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України
визначено, що докази це будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Виходячи із вищевикладеного, та
оцінюючи докази в їх сукупності,
оскільки позивачем не надано жодного
доказу щодо зміни тривалості позовної
давності, зупинення перебігу позовної
давності чи переривання перебігу
позовної давності, тому суд не вбачає
законних підстав для задоволення
позовних вимог позивача в повному
обсязі, та вимушений в позові відмовити
зв'язку зі сплавом строку позовної
давності.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,
оскільки позивачу відмовлено в позові
то судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст.256,257,258,261,267, 525, 526, 530,
554,559,608,610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 7,
11, 15, 27, 30, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог
Публічному акціонерному товариству
Комерційний Банк «Надра» - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі протягом
десяти днів з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Л.П.Слюсар