Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Назарова м.В.
Справа № 434/9778/13-ц
Провадження № 22ц/782/857/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Луганської
області у складі:

головуючого судді
Назарової М.В.

суддів Галан
Н.М., Украінцевої Л.Д.

при секретарі
Булгаковій М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань
апеляційного суду Луганської області

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк»

на рішення Артемівського районного
суду м. Луганська від 22 січня 2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И
Л А :

У листопаді 2013 року позивач
звернувся до суду із вказаним позовом,
в якому просив стягнути з відповідача
на його користь заборгованість у
розмірі 32609,71 грн. за кредитним
договором № LGXRRX17210164 від 25.08.2007 року;
судові витрати у розмірі 326,10 грн.
Підставами позову зазначав те, що
відповідач не виконує взяті на себе за
кредитним договором зобов'язання,
внаслідок чого утворилася
заборгованість.

Оскаржуваним рішенням суду
першої інстанції у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовлено
внаслідок пропуску строку позовної
давності без поважних причин.

В апеляційній скарзі апелянт
просить задовольнити апеляційну
скаргу; скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове по суті
позовних вимог, оскільки судом
порушені норми матеріального та
процесуального права.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які брали участь у розгляді
справи, розглянувши справу у межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу такою,
що підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
законним і обґрунтованим є рішення,
коли суд виконав всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом на основі повного і всебічного
з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Судом встановлено, і не
заперечується сторонами, що згідно
заяви позивальника ОСОБА_2 від 25.08.2007
року між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» /у
зв'язку із змінами до статуту далі - ПАТ
КБ «ПриватБанк»/ було укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого відповідачці було видано кредит
в сумі 2731,19 грн. на строк 18 місяців /з
25.08.2007 року по 25.02.2009 року включно/, з
умовами сплати за користування
кредитом відсотків в розмірі 1,0% на
місяць за користування кредитом на
суму залишку заборгованості по
кредиту, з виплатою щомісячної
комісійної винагороди, а також інших
виплат згідно Умов договору, а також зі
сплатою пені у разі порушення
позичальником своїх зобов'язань та
штрафу у сумі 500 грн.+5% від суми
заборгованості у разі порушення
позичальником строків платежів; сплата
заборгованості здійснюється
щомісячними платежами.

Відповідно до умов укладеного
договору, договір складається з заяви
позичальника та умов надання
споживчого кредиту фізичним особам.
Згідно умов договору, погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку - щомісяця в період
сплати позичальник повинен надавати
банку грошові кошти /щомісячний платіж/
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією а також інші
витрати, згідно умов /а.с. 5-9/.

В порушення взятих на себе
зобов'язань, станом на 19.09.2013 року за
ОСОБА_2 утворилась заборгованість у
сумі 32609,71 грн., яка складається із
наступного: 2589,38 грн. - заборгованість
за кредитом; 12105,94 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
1694,73 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 14190,63 грн. - пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором, а також штрафи відповідно
до пункту 5.3 Умов та правил надання
банківських послуг; 500 грн. - штраф
/фіксована частина/; 1529,03 грн. - штраф
/процентна складова/, про що свідчить
розрахунок заборгованості за
вищевказаним кредитним договором
/а.с.3/.

Відмовляючи у задоволенні позову
внаслідок пропуску строку позовної
давності без поважних причин, суд
першої інстанції з посиланням на
застосування до спірних правовідносин
вимог п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» вважав, що
позивач не має права вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, а також того, що
зі спливом позовної давності до
основної вимоги слід вважати, що
позовна давність спливла і до
додаткової вимоги /штрафу, пені, тощо/, а
початок перебігу строку позовної
давності вважав з 25.02.2009 року.

Проте, такі висновки суду не
ґрунтуються на вимогах закону та
матеріалах справи.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа /кредитодавець/
зобов'язується надати грошові кошти
/кредит/ позичальникові у poзмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строку.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

За таких умов судом першої інстанції
зроблений вищезазначений висновок про
відмову у задоволенні позову у зв'язку
зі спливом строку позовної давності, з
посиланням на те, що строк дії
кредитного договору з 25 серпня 2007 року
до 25 серпня 2009 року, позивач звернувся
до суду після спливу трирічного строку
- 27 листопада 2013 року, не звертався до
суду із заявою про поновлення строку та
не надав жодних доказів поважності
пропуску цього строку, а відповідач,
навпроти, просив про застосування
строку позовної давності.

Однак, згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Як вбачається з п. 5.5 Умов надання
споживчого кредиту, які разом із Заявою
ОСОБА_2 як позичальника складають
кредитно-заставний договір, термін
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором, встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

Згідно кредитного договору
погашення заборгованості повинно було
здійснюватися відповідачем в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати. За який приймається період з 20
по 25 числа кожного місяця, Позичальник
повинен надавати Банку грошові кошти
/щомісячний платіж/ у сумі 266,46 грн.

Згідно з правовими позиціями
Верховного Суду України, висловлених в
Постанов від 06.11.2013 року у справі № 6-116
цс 13 порушення боржником умов договору
/графіка погашення кредиту/ про
погашення боргу частинами /щомісячними
платежами/ починається стосовно кожної
окремої частини, від дня, коли
відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

Враховуючи, що згідно розрахунку
заборгованості /а.с. 3-4/ останній платіж
здійснений відповідачем 28 вересня 2007
року, а до суду із теперішнім позовом
позивач звернувся 27 листопада 2013 року
/а.с. 2/, тобто в межах строку позовної
давності, що враховується для кожного
платежу окремо, порушене право
позивача підлягає захисту за період з
листопада 2008 року.

Розрахунок заборгованості,
наданий позивачем, свідчить про те, що
за період з 26 листопада 2008 року по 19
вересня 2013 року у ОСОБА_2 існує
заборгованість у сумі 27300,99 грн., що
складається з заборгованості: за тілом
кредиту - 2589,38 грн., відсотками - 9819,40
грн., комісії - 299,07 грн., пені - 13457,75 грн.,
штрафу /фіксована частина/ - 500 грн.,
штрафувід суми заборгованості - 635,75
грн.

Розрахунок заборгованості за
кредитним договором ніким не
оспорюється.

Зважаючи на вищевикладене,
розглядаючи справу в межах доводів
апеляційної скарги, враховуючи, що суд
повно встановив обставини справи і
характер правовідносин сторін, але
неправильно застосував норми
матеріального права, відповідно до ст.
309 ЦПК України вказані обставини є
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення про задоволення позову
частково та стягненню з ОСОБА_2 на
користь позивача заборгованість за
кредитним договором у сумі 27300,99 грн.

Виходячи із вимог ст. 88 ЦПК
України підлягають стягненню з ОСОБА_2
на користь ПАТ КБ «Приват Банк» і
судові витрати пропорційно до суми
задоволених вимог - за подання позовної
заяви у сумі 273,01 грн. та за подання
апеляційної скарги - 163,05 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 22 січня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ LGXRRX17210164 від 25.08.2007 року в сумі 27300,99
грн. та судові витрати 436,06 грн.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: