АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/435/2014
інстанції Гордимов А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 18 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Кутурланової
О.В.Суддів:Орловської Н.В. Майданіка
В.В.При секретарі:Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Дніпровського
районного суду м.Херсона від 13 грудня
2013 року у справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, виконавчий комітет Дніпровської
районної у м.Херсоні ради, орган опіки
та піклування про звернення стягнення
на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2012 року товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП
Факторинг Україна») звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
виконавчий комітет Дніпровської
районної у м.Херсоні ради, орган опіки
та піклування про звернення стягнення
на предмет іпотеки.

В обгрунтування позовних вимог
зазначило, що 8 вересня 2005 року між
акціонерним комерційним банком
«Райффайзенбанк Україна»,
правонаступником якого є ТОВ «ОТП
Факторинг Україна», та ОСОБА_6 укладено
кредитний договір, згідно з яким
останньому надано кредитні кошти в
розмірі 12 тис. доларів США, а 23 серпня 2007
року між закритим акціонерним
товариством «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ТОВ «ОТП
Факторинг Україна», та ОСОБА_6 укладено
кредитний договір, за яким останньому
надано кредитні кошти в розмірі 13 тис.
доларів США. З метою забезпечення
виконання вказаних кредитних
зобов'язань 8 вересня 2005 року та 23
серпня 2007 року між банком і ОСОБА_7 були
укладені договори поруки, а з ОСОБА_5 -
договори іпотеки від 9 вересня 2005 року
та від 23 серпня 2007 року, згідно з якими
остання передала банку в іпотеку
квартиру АДРЕСА_1. Взяті на себе
зобов'язання ОСОБА_6 не виконав, у
зв'язку з чим, виникла заборгованість
за кредитним договором від 8 вересня 2005
року в розмірі 445 547 грн 09 коп. та за
кредитним договором від 23 серпня 2007
року в розмірі 62 065 грн 41 коп., яку
позивач просив стягнути солідарно з
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а в рахунок погашення
заборгованості звернути стягнення на
предмет іпотеки шляхом реалізації його
на прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, з виселенням
усіх осіб, зареєстрованих у спірній
квартирі.

Рішенням Дніпровського районного
суду м.Херсона від 13 грудня 2013 року
позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
задоволено, звернено стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним договором
№PCL-400/1039/2005KH від 09.09.2005 року та
іпотечним договором №PCL-0AD/352/2007 від
23.08.2007 року, а саме двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_5 в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_6 перед ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» за кредитним
договором № ML-400/344/2005KH від 08.09.2005 року в
сумі 62065,41 грн. та за кредитним
договором № ML-0AD/266/2007 від 23.08.2007 року в
сумі 445547,09 грн., - шляхом реалізації
предмета іпотека на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження за початковою ціною,
встановленою на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи, що мають
значення для правильного вирішення
спору, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до апеляційного суду не
надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом вірно встановлено та вбачається
з досліджених судом доказів, що 8
вересня 2005 року між акціонерним
комерційним банком «Райффайзенбанк
Україна» (правонаступником прав та
обов'язків якого є ТОВ «ОТП Факторинг
Україна») та ОСОБА_6 укладено кредитний
договір, за яким останньому надано
кредит у розмірі 12000 доларів США за
умови сплати 11,5 % річних за
користування грошовими коштами та
кінцевим строком повернення коштів до 7
вересня 2011 року.

В забезпечення виконання
позичальником взятих на себе
зобов'язань 08.09.2005 року між АКБ
«Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_7
укладено договір поруки та цього ж дня -
між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та
ОСОБА_5 іпотечний договір, предметом
якого є АДРЕСА_1.

23 серпня 2007 року між закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк»
(правонаступником прав та обов'язків
якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та
ОСОБА_6 укладено кредитний договір,
згідно якого відповідачу надано кредит
у розмірі 13000 доларів США за умови
сплати 5,99% річних за користування
грошовими коштами та кінцевим строком
повернення коштів до 23 серпня 2020 року.

В забезпечення виконання договору
23.08.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_7
укладено договір поруки та цього ж дня -
між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 іпотечний
договір.

У зв'язку із неналежним виконанням
позичальником умов кредитного
договору та виникненням станом на
20.08.2012 року простроченої
заборгованості у розмірі 62065,41 грн. за
кредитним договором № ML-400/344/2005KH від
08.09.2005 року та у розмірі 445547,09 грн. за
кредитним договором № ML-0AD/266/2007 від
23.08.2007 року, позивач надіслав на адресу
позичальника, поручителя та
іпотекодавця вимогу про дострокове
погашення кредитної заборгованості
протягом 30 днів, в разі незадоволення
якої повідомив про стягнення
заборгованості в примусовому порядку
та звернення стягнення на предмет
іпотеки (а.с.35,36,38,39).

Пунктом 2.1 договорів іпотеки, укладених
з ОСОБА_5, передбачено, що іпотека за
цими договорами забезпечує вимоги
позивача, який є іпотекодержателем,
щодо сплати боржником кожного і всіх
його платіжних зобов'язань за
кредитним договором у такому розмірі, у
такій валюті і в такому порядку, як
встановлено в кредитному договорі.

Згідно ст.12 Закону України «Про
іпотеку» та п.6.1 договорів іпотеки
право звернення на предмет іпотеки до
строку погашення кредиту у випадку
порушення зобов'язань за кредитним
договором виникає у іпотекодержателя в
момент настання терміну виконання
зобов'язання за кредитним договором.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
іпотеку» та п. 6.1 договорів іпотеки за
рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Частиною 1 ст. 33 та ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» передбачено право
іпотекодержателя задовольнити свої
вимоги за основними зобов'язаннями
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі: рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса.

Зважаючи на те, що відповідачі не
виконали вимог позивача та не сплатили
заборгованість за кредитними
договорами, з огляду на те, що рішенням
апеляційного суду Херсонської області
від 01.11.2011 року скасовано рішення
Дніпровського районного суду м.Херсона
від 11 липня 2011 року та відмовлено в
задоволення позову ОСОБА_10 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ТОВ «ОТП Факторинг Україна»,
треті особи орган опіки та піклування
виконкому Дніпровської районної у м.
Херсоні ради, приватний нотаріус
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_11, про визнання недійсними
договорів іпотеки, а тому вказані
іпотечні договори відповідно до ст.204
ЦК України є чинними та обов'язковими
до виконання, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність підстав для звернення
стягнення на предмет іпотеки
відповідно до положень ст.33 ЗУ "Про
іпотеку" та умов укладених сторонами
договорів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про
отримання досудової вимоги щодо сплати
заборгованості із зазначенням меншої
суми, аніж у позові не є підставою для
відмови у позові і до уваги колегією
суддів не можуть бути взяті, оскільки
фактично зазначена апелянтом сума
заборгованості також не була сплачена
на досудову вимогу позивача.

Безпідставними є також і посилання
апелянта на порушення оскарженим
рішенням прав малолітніх дітей, які
проживають у спірній квартирі,
оскільки на момент укладення договорів
іпотеки неповнолітні діти - онуки
апелянта ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були зняті з
реєстраційного обліку у спірній
квартирі, а апелянтом при укладанні
договорів іпотеки подана власноруч
підписана та нотаріально посвідчена
заява (а.с.161) щодо відсутності дітей,
які мають право на користування
спірною квартирою, чиї права та
охоронювані інтереси порушувалися
внаслідок укладання цього правочину.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції з достатньою повнотою
з'ясував дійсні обставини справи,
перевірив доводи і заперечення сторін
та дослідив надані сторонами докази,
яким дав правильну оцінку,
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги, ухвалив рішення з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування
немає.

Доводи апеляційної скарги, як не
обґрунтовані законом, доказами та такі,
що висновки суду не спростовують,
підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,314 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 13 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді