Справа № 661/4949/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року

Новокаховський міський суд
Херсонської області в складі:

головуючої судді - Ведяшкіної Ю.В.

при секретарі - Коваль О.Ю.

розглянувши у відкритому в судовому
засіданні в залі суду в м. Нова Каховка
Херсонської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «АІСЕ
Україна» про захист прав споживача,
встановлення нікчемності правочину та
стягнення коштів,

в с т а н о в и
л а:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що 18 січня 2008 року між нам та ПАТ «АІСЕ
Україна» була укладена угода № 178836 з
додатками № № 1, 2, 3 відповідно до яких
відповідач зобов'язався надати йому
послуги з придбання транспортного
засобу «ГАЗ 2705» вартістю 106245, 30 грн. за
системою придбання товарів у групі. У
процесі виконання угоди позивачу стало
відомо, що вона містить несправедливі
умови, якими відповідачу наданні
можливості збільшувати суму угоди без
надання споживачу прав розірвати
договір у разі збільшення вартості
автомобілю порівняно з тією, що була
погоджена на момент укладання договору
та за якою автомобіль був отриманий.
Крім того він став учасником системи,
заснованої на пірамідальній схемі, з
несправедливими умовами Угоди, тобто
був введений в оману нечесною
підприємницькою діяльністю, а також
відповідач, надаючи послуги, які
відносяться до фінансових послуг, не
має ліцензії на здійснення такого виду
діяльності, тому укладена угода є
нікчемною відповідно до вимог чинного
законодавства.

На підставі викладеного просив суд
встановити нікчемність угоди № 178836 від
198 січня 2008 року та додатків № 1,2,3 до
цієї угоди, укладений між ним та ЗАТ
«АІСЕ Україна», правонаступником якого
є ПАТ «АІСЕ Україна»; застосувати
наслідки нікчемності правочину та
стягнути з ПАТ «АІСЕ Україна» грошові
кошти в розмірі 21737, 13 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився
у адресованій суду заяві просив справу
розглянути в його відсутність, позов
підтримав та просив його задовольнити
з зазначених підстав.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився у адресованій
суду заяві просив справу розглянути в
його відсутність, позов не визнав
посилаючись на його безпідставність,
та просив відмовити в його задоволенні.

Суд вважає за можливе провести розгляд
справи у відсутність сторін на
підставі доказів наявних в матеріалах
справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 18 січня 2008
року між сторонами укладена угода №
178836 з додатками № № 1, 2, 3 відповідно до
яких відповідач зобов'язався надати
позивачу послуги з придбання
транспортного засобу «ГАЗ 2705» вартістю
106 245, 30 грн. за системою придбання
товарів у групі.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1
зобов'язувався вчасно та в повному
обсязі виконувати обов'язки із
внесення вступного платежу та
періодичних платежів щодо сплати
вартості транспортного засобу,
адміністративних витрат тощо, а ПАТ
«АІСЕ Україна» - сформувати групу
клієнтів за рахунок чистих внесків, з
яких здійснюється придбання
транспортних засобів. Клієнт одержує
транспортний засіб відповідно до
методів визнання права на отримання
ним товару, передбачених умовами
діяльності програми «Автоплан» і таке
право здійснює ПАТ «АІСЕ Україна» на
власний розсуд, право на купівлю мають
не всі учасники системи, а тільки ті,
які зробили найбільшу кількість
внесків. Договір та умови не містять
строків та термінів отримання клієнтом
товару, не передбачають будь-якої
відповідальності ПАТ «АІСЕ Україна» за
невиконання умов договору та будь-яких
гарантій отримання клієнтом товару
навіть у разі повної оплати його
вартості. Натомість договором
передбачена відповідальність клієнта
у випадку несвоєчасного виконання його
умов або відмову від його виконання.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншими актами цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасників правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до положень, закріплених у
ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів», забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7
ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України «Про
захист прав споживачів» закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі
нормативне визначення поняття
«пірамідальної схеми» не надано, однак
визначені ознаки, які відносять
діяльність суб'єкта підприємництва до
«пірамідальної схеми».

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» дає підстави
для висновку, що поняття «пірамідальна
схема» у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення
сплати за можливість одержання
учасником компенсації; б) компенсація
надається за рахунок залучення
учасником інших споживачів схеми; в)
відсутність продажу або споживання
товару.

Таким чином, для кваліфікації
«пірамідальної схеми» необхідна
наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак
виключає можливість визнання схеми як
«пірамідальної», тобто такої, що
порушує норми чинного законодавства
України.

Так, пірамідальній схемі властива
сплата за можливість одержання окремим
учасником компенсації, яка повинна
надаватися за рахунок залучення цим
учасником схеми інших споживачів.

У той самий час предметом угоди сторін,
укладеної в рамках функціонування
системи придбання автомобілів у
системі «Автоплан», є надання учаснику
програми адміністративних послуг, у
тому числі фінансового характеру, з
метою придбання ним автомобіля.

Відповідно до ст. 2 Угоди ПАТ «АІСЕ
Україна» гарантує надання кожному
учаснику права на отримання автомобіля
за умови виконання ним усіх
зобов'язань, передбачених Угодою.

Статтею 3 Угоди передбачено, що ПАТ
«АІСЕ Україна» зобов'язується надати
учаснику системи послуги, які
викладено в правилах функціонування
системи «Автоплан» та неухильно
виконувати свої зобов'язання для
забезпечення функціонування системи.

Відповідно до Угоди між ПАТ «АІСЕ
Україна» та виробником (дистриб'ютором
чи імпортером) останній протягом 30
календарних днів з дня отримання
замовлення зобов'язаний передати
автомобіль учаснику, який одержав
право на отримання автомобіля (п. 12.1
додатку № 2).

Передбачені Угодою умови дозволяють
учаснику сплачувати ціну автомобіля
невеликими щомісячними внесками, які
названі в Угоді «чисті внески»,
«половинні чисті внески».

Відповідно до розд. 1 «Визначення
термінів» додатку № 2 до Угоди «Цілий
Чистий внесок» - це частина щомісячного
повного внеску, який використовується
для оплати автомобіля, «Половинний
Чистий внесок» - це половина Цілого
чистого внеску.

Згідно зі ст. 5 додатку № 2 до Угоди
Чисті внески, сплачені учасником у
встановлені строки та відповідно до
поточної ціни автомобіля, дійсної на
момент сплати, зараховуються як
відсоток від вартості автомобіля, що у
свою чергу є оплатою за товар -
автомобіль.

Таким чином, в Угоді чітко передбачено,
що споживач оплачує кожного місяця
частину ціни автомобіля. Крім того,
сплачені Чисті внески перерахунку (у
зв'язку зі зміною ціни автомобіля) не
підлягають. Після одержання автомобіля
та реєстрації його на своє ім'я
споживач зобов'язаний і надалі
сплачувати кошти за автомобіль до
повної його оплати - 100 % від ціни
автомобіля.

Отже, Угодою передбачена щомісячна
сплата внесків за товар - автомобіль,
який передається споживачеві в рамках
укладеної Угоди, а не за можливість
одержання права на купівлю товару.

При цьому ПАТ «АІСЕ Україна» свої
зобов'язання за зазначеною угодою та
додатками до неї виконав в повному
обсязі, шляхом передачі позивачу
ОСОБА_1 07 серпня 2008 року у власність
транспортного засобу «ГАЗ 2705» (згідно
свідоцтва про державну реєстрацію
транспортного засобу виданого 07.08.2008
року МВ РЕР ДАІ м. Нова Каховка при УДАІ
УМВС України в Херсонській області.

Отже, за системою придбання
автомобілів у системі «Автоплан»
кожний з учасників, який належним чином
виконує зобов'язання за Угодою, отримує
автомобіль через механізм,
передбачений в Угоді, оскільки система
функціонує таким чином, що кількість
учасників групи, яким надається право
на отримання автомобіля, відповідає
кількості автомобілів, яку можна
придбати за рахунок Чистого Фонду
групи, створеного за рахунок
щомісячних внесків учасників групи.

Для віднесення схеми до пірамідальної
необхідно врахувати й інші норми
чинного законодавства України, що
регулюють спірні правовідносини,
оскільки діяльність ПАТ «АІСЕ Україна»
з адміністрування фінансових коштів
підпадає під поняття «фінансова
послуга».

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг» під поняттям
«фінансова послуга» розуміється
операція з фінансовими активами, що
здійснюється в інтересах третіх осіб
за власний рахунок чи за рахунок цих
осіб, а у випадках, передбачених
законодавством, - і за рахунок
залучених від інших осіб фінансових
активів, з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
фінансових активів.

Законом України від 02 червня 2011 року №
3462-ІV «Про внесення змін до деяких
законів України щодо регулювання
ринків фінансових послуг» (введено в
дію з 09 січня 2012 року) внесено зміни до
ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові
послуги та регулювання ринків
фінансових послуг» та доповнено п. 111 ,
відповідно до якого до фінансових
послуг віднесено послуги з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг (як уповноважений державний
орган) (далі - Нацкомфінпослуг),
затвердила Ліцензійні умови
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах
(розпорядження від 09 жовтня 2012 року №
1676 «Про затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у группах») (далі
- Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення,
сутність, правовий статус учасників (і
вимоги до них) такого виду фінансових
правовідносин, як придбання товарів у
групах.

З аналізу Ліцензійних умов слід
зробити висновок про те, що діяльність
таких груп направлена на легітимне
використання фінансової схеми із
залученням грошових коштів споживачів
для придбання певного виду товарів
та/або послуг.

Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групі - це
фінансова послуга, що надається
ліцензіатом і передбачає залучення
грошових коштів учасників групи,
об'єднання цих коштів з метою придбання
та розподілу товарів між учасниками
групи.

Відповідно до додатку № 2 Угоди система
«Автоплан» - це торговельна марка, що
була зареєстрована у відповідності з
законодавством України діючого на
момент укладання угоди та
використовувалось для позначення
послуг відповідача з адміністрування
системи придбання автомобілів в
групах, яка полягає в створенні груп
покупців (учасників системи), метою
яких є придбання автомобілів у порядку
та на умовах, передбачених даною Угодою
та Правилами.

Отже, отримання кожним споживачем
автомобіля здійснюється виключно
відповідно до платежів, здійснених ним
самим, і незалежно від платежів інших
клієнтів відповідача.

Як убачається з наведеного,
законодавець розрізняє ознаки, що
застосовуються до поняття
«пірамідальна схема» та «придбання
товарів у группах». Якщо перше є
порушенням законодавства, то друге, за
умови отримання відповідного дозволу
та дотримання всіх встановлених вимог,
є легітимною підприємницькою
діяльністю.

Такий висновок ґрунтується на головній
ознаці відсутності «пірамідальної
схеми» згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів» -
це товарність схеми, тобто
передбачення надання споживачу товару
в обмін на внесені ним кошти.

Так, за схемою придбання товарів у
групах придбання товарів для кожного
споживача (крім останнього)
відбувається, у тому числі й за рахунок
внесків інших учасників. Різниця між
споживачами-учасниками є тільки в часі
одержання товару кожним із них,
оскільки в кінцевому підсумку товар
одержать усі учасники, навіть ті, які
фінансово були найменш «активними», за
умови виконання ними умов договору.

Ураховуючи те, що ПАТ «АІСЕ Україна» на
момент підписання угоди з позивачем
було зареєстровано відповідно до норм
чинного на той час законодавство, суд
вважає що на момент підписання угоди та
додатків до неї ПАТ «АІСЕ Україна»
здійснювало свою діяльність легітимно.

Отже, якщо укладений сторонами
правочин передбачає одержання
споживачем необхідного йому товару,
визначає умови (схему фінансування
тощо), за яких такий товар може бути
одержаний (у тому числі закріплює
відповідні права та обов'язки сторін),
крім того за даною угодою позивач вже
отримав товар, то до такого правочину
не може бути застосовано визначення
«пірамідальної схеми».

Що стосується посилання позивача, на те
що угода містить несправедливі умови,
якими відповідачу наданні можливості
збільшувати суму угоди без надання
споживачу прав розірвати договір у
разі збільшення вартості автомобілю
порівняно з тією, що була погоджена на
момент укладання договору та за якою
автомобіль був отриманий, чим вводить в
оману споживача, суд не приймає до
уваги з наступних підстав.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України
обман має місце, якщо сторона
заперечує наявність обставин, які
можуть перешкодити вчиненню правочину,
або якщо вона замовчує їх існування.

З матеріалів справи вбачається, що під
час укладення Угоди позивач отримав
примірник Угоди та додатки до неї, які
містять опис послуг ПАТ «АІСЕ Україна».

Відповідно до ст. 11 Угоди підписання
цієї Угоди та додатків до неї є
підтвердженням факту ознайомлення,
розуміння сторонами її умов та згоди
сторін з усіма визначеннями, умовами та
змістом Угоди й додатків до неї.

Згідно зі ст. 16 додатку № 2 до Угоди
учасник, до отримання автомобіля, може
розірвати угоду за власним бажанням.
Для цього необхідно письмово
повідомити ПАТ «АІСЕ Україна» про
розірвання Угоди. Однак позивач із
заявою про розірвання Угоди до ПАТ
«АІСЕ Україна» не звертався, що
свідчить про його розуміння та згоду з
усіма умовами Угоди.

Аналізуючи норму ст. 18 Закону України
«Про захист прав споживачів», можна
дійти висновку, що для кваліфікації
умов договору несправедливими
необхідна наявність одночасно таких
ознак: по-перше, умови договору
порушують принцип добросовісності (п. 6
ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге,
умови договору призводять до істотного
дисбалансу договірних прав та
обов'язків сторін; по-третє, умови
договору завдають шкоди споживачеві.

За таких підстав, оскільки відсутні всі
ознаки для кваліфікації умов договору
несправедливим, вони не можуть бути
визнанні судом як не справедливі.

Отже твердження позивача про
невідповідність спірної угоди ст. 203 ЦК
України, ст.ст. 18, 19 Закону України «Про
захист прав споживачів», а саме: не
справедливі умови спірної угоди,
здійснення правочину з використанням
нечесної підприємницької діяльності
(«пірамідальна схема» що вводить в
оману споживачів); невідповідність
спірної угоди ст. 1 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, а тому суд вважає,
що підстави, визначені законодавством
України, для визнання оспорюваного
правочину не дійсним відсутні, у
зв'язку з чим такий правочин не може
вважатись нікчемним.

З зазначених підстав позов задоволенню
не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись 10, 11,
60, 61, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«АІСЕ Україна» про захист прав
споживача, встановлення нікчемності
правочину та стягнення коштів -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Новокаховський міський суд. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення.Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього
рішення.Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на
апеляційне оскарження.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна