Справа № 189/73/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.01.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області

в складі головуючого судді
Лукінової К.С.

при секретарі
Приходько Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Покровське цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Мостобуд»,
третьої особи: Мостобудівельного
загону № 12 - ПАТ «Мостобуд» про
стягнення нарахованої, але
невиплаченої заробітної плати та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
із позовом до Публічного акціонерного
товариства «Мостобуд», третьої особи:
Мостобудівельного загону № 12 - ПАТ
«Мостобуд» про стягнення нарахованої,
але невиплаченої заробітної плати та
моральної шкоди, посилаючись на те, що з
03.01.2012 року його було прийнято на
роботу слюсарем - ремонтником 5 розряду
у містобудівельний загін № 12
Публічного акціонерного товариства
«Мостобуд». 17.12.2012 року його було
звільнено за згодою сторін. На день
звільнення відповідачем йому
нарахована, але не виплачена заробітна
плата за період з 01.10.2012 року по 01.12.2012
року, а також оплата відряджень в
загальній сумі 17333 грн. 29 коп. Станом на
день звернення до суду заборгованість
не погашена, а тому позивач вважає, що
на його користь підлягає стягненню
середній заробіток за час затримки
розрахунку в сумі 38060 грн. 88 коп. Також
позивач просив стягнути на його
користь в рахунок відшкодування
моральної шкоди 3000 грн., оскільки він з
вини відповідача не має змоги
забезпечити собі навіть мінімальні
потреби як для свого існування, так і
для існування своєї родини, що призвело
до вимушених змін у його життєвих та
професійних стосунках.

В судове засідання представник
позивача та позивач не з`явились,
представник позивача направив заяву
про розгляд справи в його відсутності,
на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача в судове
засідання не з`явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, направив до суду заяву про
часткове визнання позовних вимог, а
саме не заперечує проти задоволення
позовних вимог в частині:

- стягнення заборгованості по
заробітній платі та іншим обов`язковим
платежам на суму 17333 грн. 29 коп., про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку на суму 38060 грн. 88
коп. В решті позову просить відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено
наступне:

Згідно копії наказу від 10.01.2012
року, позивача ОСОБА_1 було прийнято на
роботу на посаду слюсарем-ремонтником 5
розряду (а.с. 2).

Згідно копії наказу про
припинення трудового договору від
17.12.2012 року, ОСОБА_1 було звільнено із
займаної посади за ст. 36 п.1. КЗпП
України (а.с. 3).

Згідно довідки від 09.01.2014 року,
заборгованість по заробітній платі та
відрядженням перед ОСОБА_1 за період з
жовтня 2012 року грудень 2012 року
становить 17333 грн. 29 коп. (а.с. 4).

Таким чином, матеріалами справи
встановлено, що дійсно заборгованість
по заробітній платі та відрядженням
перед ОСОБА_1 становить 17333 грн. 29 коп.,
яка підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України,
виплата всіх сум, що належать
працівнику від підприємства, установи,
організації, провадиться в день
звільнення. При цьому, у разі невиплати
з вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому
працівникові сум у зазначені строки,
підприємство, установа, організація
згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України повинні
виплатити працівнику його середній
заробіток за весь час затримки
розрахунку по день фактичного
розрахунку.

Таким чином, з відповідача слід
стягнути на користь позивача середній
заробіток за час затримки розрахунку в
сумі 38060 грн. 88 коп. за період з 17.12.2012
року по 18.01.2014 року.

Також підлягають частковому
задоволенню вимоги позивача про
стягнення з відповідача на його
користь моральної шкоди, оскільки суд
вважає, що позивачу така шкода завдана
протиправними діями відповідача, але
стягненню підлягає 500 грн., будучи
співмірними обсягу спричиненої
моральної шкоди позивачу.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих і
професійних зв`язків і вимагають від
нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

В решті позову слід відмовити за
необґрунтованістю.

Також з відповідача слід стягнути
в прибуток держави судовий збір в сумі
558,94 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 116, 117, 233, 237-1 КЗпП
України, ст.ст. 88, 209-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Мостобуд», третьої особи:
Мостобудівельного загону № 12 - ПАТ
«Мостобуд» про стягнення нарахованої,
але невиплаченої заробітної плати та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з публічного
акціонерного товариства «Мостобуд» на
користь ОСОБА_1 заборгованість по
заробітній платі та відрядженням за
період з 01.10.2012 року по 01.12.2012 року в сумі
17333 грн. 29 коп., середній заробіток за
час затримки розрахунку за період з
17.12.2012 року по 18.01.2014 року в сумі 38060 грн.
88 коп., в рахунок відшкодування
моральної шкоди 500 грн., а всього суму -
55894 грн. 17 коп.

Стягнути з публічного
акціонерного товариства «Мостобуд» на
користь держави судовий збір в сумі 558
грн. 94 коп.

Рішення суду в частині стягнення
заборгованості по заробітній платі та
відрядженням в сумі 17333 грн. 29 коп.
допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене
протягом 10 днів до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд
першої інстанції.

Суддя:
К.С. Лукінова