У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 22 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 19 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про
визнання договору недійсним та
стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним
позовом, у якому просила: визнати
недійсною угоду від 11 березня 2011 року №
344761, укладену між нею і ТОВ «АВТО
ПРОСТО»; стягнути на свою користь
грошові кошти у сумі 55 754 грн 71 коп., 5
тис. грн на відшкодування моральної
шкоди та судові витрати у справі. Свої
вимоги обґрунтовував тим, що за
указаною угодою зобов'язання
відповідача зводяться до організації
та створення умов для придбання
автомобілів учасниками системи,
здійснення адміністративних процедур
і така діяльність, на думку позивача,
має ознаки пірамідальної схеми, що
заборонено згідно зі ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Рішенням Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 22
жовтня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 19 грудня 2013 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити у
повному обсязі, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі й давши їм належну оцінку в силу
вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також,
врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з недоведеності
та безпідставності указаного позову,
відсутності передбачених ст. ст. 203,
215 ЦК України підстав для визнання
недійсною оспорюваної угоди, а відтак,
і повернення сплачених за цією угодою
грошових коштів. Крім того, суд виходив
з відсутності передбачених ст. ст. 23, 1167
ЦК України підстав для відшкодування
відповідачем моральної шкоди.

Відповідно до положень, закріплених у
ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів», забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7
ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України «Про
захист прав споживачів» закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі
нормативне визначення поняття
«пірамідальної схеми» не надано, однак
визначені ознаки, які відносять
діяльність суб'єкта підприємництва до
«пірамідальної схеми».

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» дає підстави
для висновку, що поняття «пірамідальна
схема» у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення
сплати за можливість одержання
учасником компенсації; б) компенсація
надається за рахунок залучення
учасником інших споживачів схеми; в)
відсутність продажу або споживання
товару.

Таким чином, для кваліфікації
«пірамідальної схеми» необхідна
наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак
виключає можливість визнання схеми як
«пірамідальної», тобто такої, що
порушує норми чинного законодавства
України. Так, пірамідальній схемі
властива сплата за можливість
одержання окремим учасником
компенсації, яка повинна надаватися за
рахунок залучення цим учасником схеми
інших споживачів.

Предметом угоди сторін, укладеної в
рамках функціонування системи
придбання автомобілів у групах
«АвтоТак», є надання учаснику програми
адміністративних послуг, у тому числі
фінансового характеру, з метою
придбання ним автомобіля.

За таких обставин висновок суду про те,
що діяльність ТОВ «АВТО ПРОСТО» за
угодою сторін не має ознак
«пірамідальної схеми» відповідає
вимогам п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів».

Крім того, для віднесення схеми до
пірамідальної необхідно врахувати й
інші норми чинного законодавства
України, що регулюють спірні
правовідносини, оскільки діяльність
ТОВ «АВТО ПРОСТО» з адміністрування
фінансових коштів підпадає під поняття
«фінансова послуга».

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг» під поняттям
«фінансова послуга» розуміється
операція з фінансовими активами, що
здійснюється в інтересах третіх осіб
за власний рахунок чи за рахунок цих
осіб, а у випадках, передбачених
законодавством, - і за рахунок
залучених від інших осіб фінансових
активів, з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
фінансових активів.

Законом України від 2 червня 2011 року №
3462-ІV «Про внесення змін до деяких
законів України щодо регулювання
ринків фінансових послуг» (введено в
дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч.
1 ст. 4 Закону України «Про фінансові
послуги та регулювання ринків
фінансових послуг» та доповнено п. 111 ,
відповідно до якого до фінансових
послуг віднесено послуги з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

Як убачається з наведеного,
законодавець розрізняє ознаки, що
застосовуються до поняття
«пірамідальна схема» та «придбання
товарів у групах». Якщо перше є
порушенням законодавства, то друге, за
умови отримання відповідного дозволу
та дотримання всіх встановлених вимог,
є легітимною підприємницькою
діяльністю.

Такий висновок ґрунтується на головній
ознаці відсутності «пірамідальної
схеми» згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів» -
це товарність схеми, тобто
передбачення надання споживачу товару
в обмін на внесені ним кошти.

Таким чином, суд правильно встановив,
що спірна угода відповідає вимогам
чинного законодавства, а саме: Закону
України «Про захист прав споживачів»,
Закону України «Про фінансові послуги
та регулювання ринків фінансових
послуг».

Такий висновок узгоджується з правовою
позицією, висловленою Верховним Судом
України у постанові від 11 вересня 2013
року № 6-40цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК
України є обов'язковою для всіх
суб'єктів владних

повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормою матеріального
права, яка підлягає застосуванню, повно
та всебічно дослідив обставини справи
та наявні у справі докази, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «АВТО
ПРОСТО» про визнання договору
недійсним та стягнення грошових
коштів, за касаційною скаргою на
рішення Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 22 жовтня
2013 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 19 грудня
2013 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак