АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Котули Л.Г., Волошиної В.М.

при секретарі: Круглик В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 18 листопада 2010 року

в справі за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2009р. акціонерний комерційний
інноваційний банк «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «Укрсиббанк»
(надалі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося у
суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що відповідачка належним чином не
виконує зобов'язання за кредитним
договором, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість, що підлягає
солідарному стягненню з відповідачів,
як боржника та поручителя за договором,
на користь банку.

Заочним рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від
18 листопада 2010р. позовні вимоги
задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно
повернути позивачу суму
заборгованості, в розмірі 21 780, 21 дол.
США, що за курсом НБУ станом на
11 серпня 2009р. становить 167 925 грн. 48 коп.,
з яких: 14 390, 26 дол.США, що за курсом НБУ
становить110 948 грн. 90 коп. -
заборгованість по кредиту, 2 281, 76
дол.США, що за курсом НБУ становить 17 592
грн. 37 коп. - заборгованість по
процентам, 965, 47 дол.США, що за курсом НБУ
становить 7 443 грн. 82 коп. - пені за
прострочення сплати процентів та 4 142,72
дол.США, що за курсом НБУ становить 31 940
грн. 39 коп. - пені за прострочення
повернення кредиту; а у разі
неможливості повернення - стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 суму боргу в
розмірі 167 925 грн. 48 коп. Вирішено
питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідачка,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, незастосування
норм матеріального права, які
підлягали застосуванню, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову в позові.

Колегія суддів, заслухавши
представника позивача, яка
заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що підлягає задоволенню частково, з
огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 05 травня 2006р. між
АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №0, за
умовами якого банк надав позичальнику
кредит в іноземній валюті в сумі 15 961
дол.США, що еквівалентно 80 603 грн. 05 коп.,
зі сплатою 12,5% річних, поверненням у
відповідності до графіку та кінцевим
строком повернення кредитних коштів до
05 травня 2012р. /а.с.5-10 т.1/

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
того ж дня, між банком та ОСОБА_2 було
укладено договір поруки №0.
/а.с.11-12 т.2/

Згідно пп.1.1 договору поруки поручитель
зобов'язується перед кредитором
відповідати за виконання
позичальником усіх його зобов'язань
перед кредитором в повному обсязі, що
виникли з кредитного договору, як
існуючих в теперішній час, так і тих, що
можуть виникнути в майбутньому.

У зв'язку з неналежним виконанням умов
кредитного договору у відповідачки
перед банком виникла заборгованість.

Задовольняючи позовні вимоги, районний
суд, з урахуванням вимог ст.525, 526, 554, 610,
п.4 ч.1 ст.611, 1049, 1054 ЦК України, виходив з
того, що відповідачка взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором не
виконує, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість, що підлягає поверненню
на користь банку, а у випадку
неможливості - стягненню з
відповідачів, як боржника та
поручителя, у солідарному порядку.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі й належно оцінених у рішенні
доказів.

Твердження апеляційної скарги про те,
що відповідачка не мала можливості
здійснювати повернення кредитних
коштів внаслідок скрутного
матеріального становища, до якого
призвела втрата роботи, що з
урахуванням ст.614 ЦК України слід
вважати випадком, а тому керуючись ч.1
ст.617 ЦК України вона є невинуватою за
прострочення виконання зобов'язання за
договором та звільняється від
відповідальності, не заслуговують на
увагу, остільки позичальниця при
належній завбачливості могла,
передбачити в момент укладення
договору можливість зміни свого
матеріального становища.

Посилання апеляційної скарги про те, що
банком неправомірно було заявлено
вимогу про повернення коштів в
іноземній валюті спростовується
наступним.

Так, згідно пп. 11,12 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012р. «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитним правовідносин»
Національним банком України на
виконання положень статті 11 цього
Декрету, статті 44 Закону України "Про
Національний банк України" в межах
своїх повноважень прийнято Положення
про порядок видачі Національним банком
України індивідуальних ліцензій на
використання іноземної валюти на
території України як засобу платежу,
затверджене постановою Правління
Національного банку України від 14
жовтня 2004 року № 483 (зареєстровано у
Міністерстві юстиції України 9
листопада 2004 року № 1429/10028). Згідно з
пунктом 1.5 цього Положення
використання іноземної валюти як
засобу платежу без ліцензії
дозволяється, якщо ініціатором або
отримувачем за валютною операцією є
уповноважений банк (ця норма
стосується лише тих операцій
уповноваженого банку, на здійснення
яких Національний банк видав йому
банківську ліцензію та письмовий
дозвіл на здійснення операції з
валютними цінностями, який до
переоформлення Національним банком
України відповідних ліцензій на
виконання вимог пункту 1 розділу II
Закону України від 15 лютого 2011 року №
3024-VI "Про внесення змін до деяких
законів України щодо регулювання
діяльності банків" генеральною
ліцензією на здійснення валютних
операцій, або генеральну ліцензію на
здійснення валютних операцій). У
зв'язку з наведеним суди повинні
виходити з того, що надання та
одержання кредиту в іноземній валюті,
сплата процентів за таким кредитом не
потребують наявності індивідуальної
ліцензії на використання іноземної
валюти на території України як засобу
платежу у жодної зі сторін кредитного
договору. У разі якщо кредит правомірно
наданий в іноземній валюті та
кредитодавець (позивач) просить
стягнути кошти в іноземній валюті, суд
у резолютивній частині рішення
зазначає про стягнення таких коштів
саме в іноземній валюті, що відповідає
вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги
про порушення порядку обрахунку пені
за кредитним договором, заслуговують
на увагу.

Відповідно до п.7.1 кредитного договору,
за порушення позичальником термінів
повернення кредиту та/або процентів за
кредит та/або комісій, встановлених
договором, банк має право вимагати від
позичальника, а позичальник при цьому
зобов'язаний сплатити банку додатково
до плати за кредит пеню з розрахунку 0,2%
річних від суми зазначеної
простроченої заборгованості,
розрахованої за кожен день
прострочення платежу…, але в
будь-якому випадку такий розмір пені
не може перевищувати розмір,
встановлений чинним законодавством
України.

Районний суд визнав доведеним, що пеня
за несвоєчасне погашення боржниками
кредиту становить 4 142, 72 дол. США, що
еквівалентно 31 940 грн.39 коп.,
а розмір пені за несвоєчасне погашення
відсотків складає суму 965,47дол. США, що
еквівалентно 7 443грн.82коп.

Долучений до справи розрахунок
заборгованості, який судом було
покладено у основу рішення, свідчить
про те, що нарахування пені за
кредитними зобов'язаннями ОСОБА_1
проводилися з розрахунку 0,2% річних від
суми зазначеної простроченої
заборгованості, без обмежень та з
перевищеннями розміру, встановленого
національним законодавством /а.с.13-20/.

Разом з тим, відповідно до поданого
представником позивача у суд
апеляційної інстанції розрахунку
заборгованості станом на 11 серпня 2009 р.,
проведеного у відповідності до умов
кредитного договору, розмір пені за
несвоєчасне погашення кредиту
становить 1 361, 94 дол. США, що
еквівалентно 10 500грн.54коп. та 315, 41 дол.
США, що еквівалентно 2 431грн.79коп. - пені
за несвоєчасне погашення відсотків
/а.с.34-42 т.2/.

Враховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції, як постановлене з
неповним з'ясуванням обставин справи,
що призвело до порушення норм
матеріального права, слід змінити
шляхом зменшення суми заборгованості
відповідачів по пені за несвоєчасне
погашення кредиту з 4 142, 72 дол. США, що
еквівалентно 31 940 грн. 39 коп. до 1 361, 94
дол. США., що еквівалентно 10 500 грн. 54
коп. та пені за несвоєчасне погашення
відсотків з 965, 47 дол. США, що
еквівалентно 7 443 грн. 82 коп. до 315, 41 дол.
США, що еквівалентно 2 431 грн. 79 коп.

Окрім цього, підлягає зменшенню й сума
судового збору, що підлягає стягненню з
боржників на користь позивача, з 1679
грн. 25 коп. до 1 414 грн. 73 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Заочне рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 18 листопада
2010 року змінити шляхом зменшення суми
заборгованості, яка підлягає
солідарному поверненню ОСОБА_1, ОСОБА_2
публічному акціонерному товариству
«Укрсиббанк» з 21 780, 21 дол. США, що
еквівалентно 167 925 грн. 48 коп. до 18 349, 37
дол. США, що еквівалентно 141 473 грн. 60
коп., у зв'язку з зменшенням суми пені
за несвоєчасне погашення кредиту з 4 142,
72 дол. США, що еквівалентно 31 940 грн. 39
коп. до 1 361, 94 дол. США., що еквівалентно 10
500 грн. 54 коп. та пені за несвоєчасне
погашення відсотків з 965, 47 дол. США, що
еквівалентно 7 443 грн. 82 коп. до 315, 41 дол.
США, що еквівалентно 2 431 грн. 79 коп.

У разі неповернення суми боргу,
зменшити суму заборгованості, яка
підлягає солідарному стягненню з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь публічного
акціонерного товариства «Укрсиббанк»
з 21 780, 21 дол. США, що еквівалентно 167 925
грн. 48 коп. до 18 349, 37 дол. США, що
еквівалентно 141 473 грн. 60 коп..

Зменшити суму судових витрат,
пов'язаних з оплатою судового збору,
яка підлягає солідарному стягненню з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь публічного
акціонерного товариства «Укрсиббанк»
з 1 679 грн. 25 коп. до 1 414 грн. 73
коп.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно,
проте може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом 20 днів з
моменту проголошення шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 2/2118-1/10

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2089/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Мазур І.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.