Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 лютого 2014 року
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів - Дроботі В. В., Власова С. О.

при секретарі - Чучка Н. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Іршавського районного суду від
29 жовтня 2013 року по справі за позовом
Закарпатської ощадної кредитної
спілки до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
боргу згідно кредитного договору, -

в с т а н о в и л а :

В вересні 2013 року Закарпатська ощадна
кредитна спілка пред'явила позов до
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу
згідно кредитного договору.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 8
жовтня 2008 року кредитна спілка надала,
а відповідачка ОСОБА_2 отримала кредит
в розмірі 11 000 грн. з кінцевим терміном
погашення до 8 жовтня 2009 року.

Для забезпечення виконання цього
зобов'язання між кредитної спілкою та
відповідачкою ОСОБА_1 було укладено
договір поруки. За цим договором
остання зобов'язалася в повному обсязі
відповідати перед кредитором за
своєчасне та повне виконання
кредитного зобов'язання.

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 взятих на
себе зобов'язань не виконала, позивач
просив стягнути з неї та поручителя
ОСОБА_1 59 778, 72 грн. боргу. З них:

- 10 179, 73 грн. основний борг;

- 21 486, 20 грн. плата за кредит;

- 28 112, 79 грн. відсотки за
користування кредитом.

Рішенням Іршавського районного суду
від 29 жовтня 2013 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1
на користь Закарпатської ощадної
кредитної спілки 59 778, 72 грн., а також 597,
79 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі відповідачка
ОСОБА_1 просить це рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову до неї відмовити. Як
на підставу своїх вимог посилається на
те, що вона брала на себе зобов'язання
поручителя тільки в строк до 8 жовтня 2009
року. Кредитор протягом шести місяців
від дня настання строку виконання
основного зобов'язання вимоги до неї як
поручителя не пред'являв, а отже, у
відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України,
це є підставою для припинення договору
поруки.

Дослідивши зібрані у справі матеріали,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення (ч. 3 ст. 303 ЦПК України).

Межі оскарження: перевірка законності
та обґрунтованості рішення суду першої
інстанції в частині стягнення боргу за
кредитним договором з поручителя
ОСОБА_1 Порушень норм процесуального
права або неправильного застосування
норм матеріального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення, не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554
ЦК України).

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554
ЦК України).

У відповідності до статті 559 ЦК України
встановлено підстави припинення
поруки. Так, ч. 4 цієї статті передбачає,
що порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року N 5
відповідно до частини четвертої статті
559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
18 липня 2012 року (справа № 6-78цс12).

З матеріалів справи вбачається, що між
Закарпатською ощадною кредитною
спілкою та відповідачкою ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № ІРНП-0000213
від 8 жовтня 2008 року. (а.с.5-6). За цим
договором кредитна спілка надала, а
ОСОБА_2 отримала в кредит кошти в сумі 11
000 грн. з кінцевим терміном їх
повернення в строк до 8 жовтня 2009 року.

Для забезпечення виконання кредитного
зобов'язання між Закарпатською ощадною
кредитною спілкою та відповідачкою
ОСОБА_1 було укладено договір поруки №
77 від 8 жовтня 2008 року. За цим
договором ОСОБА_1 зобов'язалася в
повному обсязі відповідати перед
кредитною спілкою за своєчасне та
повне виконання позичальником
кредитного зобов'язання (а.с.12).

Станом на день пред'явлення позову
позичальник ОСОБА_2 своїх зобов'язань
щодо повернення кредиту, сплати
відсотків за користування кредитом та
здійснення інших платежів,
передбачених кредитним договором,
належним чином не виконав. Зокрема,
останній заборгував кредитній спілці 59
778, 72 грн. боргу. З них:

- 10 179, 73 грн. основний борг;

- 21 486, 20 грн. плата за кредит;

- 28 112, 79 грн. відсотки за
користування кредитом.

Ухвалюючи рішення про стягнення
вказаної суми боргу з поручителя
ОСОБА_1 солідарно з позичальником
ОСОБА_2 суд першої інстанції не
врахував, що відповідно до частини
четвертої статті 559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Кінцевим терміном погашення кредиту є 8
жовтня 2009 року, а отже саме з цього
моменту слід обчислювати строк
виконання основного зобов'язання.
Вимога до поручителя ОСОБА_1
пред'явлена 6 червня 2012 року (а.с.21),
тобто по спливу встановленого законом
шестимісячного терміну.

При цьому, строк дії договору поруки
встановлено не було, оскільки сама по
собі умова до повного погашення
зобов'язань по кредитному договору не
може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами.

Враховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції в частині стягнення з
ОСОБА_1 солідарно на користь
Закарпатської ощадної кредитної
спілки боргу в розмірі 59 778, 72 грн. та 597,
79 грн. судового збору слід скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким в задоволенні позову
Закарпатської ощадної кредитної
спілки до ОСОБА_1 - відмовити.

Керуючись статтею 553, 554, 559 ЦК України, п.
24 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року N 5,
статтею 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Іршавського районного суду від
29 жовтня 2013 року в частині стягнення з
ОСОБА_1 солідарно на користь
Закарпатської ощадної кредитної
спілки боргу в розмірі 59 778, 72 грн. та 597,
79 грн. судового збору - скасувати.

В задоволенні позову Закарпатської
ощадної кредитної спілки до ОСОБА_1 про
стягнення боргу згідно кредитного
договору - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржено протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили безпосередньо до суду касаційної
інстанції

Головуючий:
_____________

Судді:
_____________

_____________