АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Доповідач: Шебуєва В.А.
№ 22-ц/796/27/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді
Шебуєвої В.А.,

суддів
Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі
Ошедшій А.Д.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, який діє на
підставі договору про надання правової
допомоги від імені та в інтересах
ОСОБА_2, про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Апеляційного суду міста Києва від 05
квітня 2011 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, Печерська
районна у м. Києві державна
адміністрація, про перерозподіл часток
у праві спільної часткової власності,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Апеляційного суду міста Києва
від 05 квітня 2011 року за результатами
розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3
скасовано рішення Печерського
районного суду м.Києва від 08 листопада
2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті
особи: ОСОБА_7, Печерська районна у
м.Києві державна адміністрація, про
перерозподіл часток у праві спільної
часткової власності та ухвалено нове
рішення. Відмовлено в задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, Печерська
районна у м. Києві державна
адміністрація, про перерозподіл часток
у праві спільної часткової власності.

17 березня 2014 року представник ОСОБА_2
подав заяву про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Апеляційного суду міста Києва від 05
квітня 2011 року. Просив вказане рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити, а рішення Печерського
районного суду м. Києва від 08 листопада
2010 року залишити без змін. Як на
нововиявлені обставини посилається на
отримані ним з інформаційної довідки
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
від 21 лютого 2014 року ПБ-2014 № 3264
відомості про те, що право власності на
1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1
було зареєстровано за ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого нотаріусом Першої
Київської державної нотаріальної
контори 16 грудня 1974 року № 5ДН/7028,
дублікат якого виданий цією ж
нотаріальною конторою 17 квітня 1998 року
№ 6-1988. Разом з тим, при ухваленні
рішення апеляційний суд виходив з
того, що право власності на 1/5 частку
житлового будинку було зареєстровано
за ОСОБА_2 на підставі ухвали
Печерського районного народного суду
м. Києва від 21 серпня 1980 року та дійшов
помилкового висновку про припинення
права спільної часткової власності у
зв'язку з виділом в натурі частки у
спільному майні на підставі мирової
угоди між ОСОБА_2 та ОСОБА_7,
затвердженої ухвалою Печерського
районного народного суду м. Києва від 21
серпня 1980 року.

В судове засідання ОСОБА_2 та його
представник, відповідачі
ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6 та представник
третьої особи Печерської районної у
м.Києві державної адміністрації не
з'явилися, повідомлені про місце і час
розгляду справи, а тому судова колегія
дійшла висновку про можливість
слухання справи у їх відсутність.

Представники відповідача ОСОБА_3 та
третьої особи ОСОБА_7 вважають, що заява
ОСОБА_2 не підлягає задоволенню,
оскільки визначені ним обставини не є
ново виявленими.

Вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що заява не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16
грудня 1974 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2
було укладено договір купівлі продажу,
посвідчений старшим державним
нотаріусом Першої київської державної
нотаріальної контори Глущенко П.Ю. та
зареєстрований в реєстрі за №5-ДН-7028,
дублікат якого виданий 17 квітня 1998
року, відповідно до якого ОСОБА_8
продала, а ОСОБА_2 купив 25 частини
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 14,
т. 1).

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 03 жовтня 1978 року було
розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 В
порядку поділу спільно сумісного майна
подружжя визнано за ОСОБА_7 право
власності на 1/5 частини домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а за
ОСОБА_2 - право власності на 1/5 частини
цього домоволодіння. Зареєстровано в
БТІ 25 серпня 1998 року № 11234.

25 лютого 1993 року ОСОБА_7 подарувала
належну їй частину домоволодіння
ОСОБА_3

Як було встановлено судом, за ОСОБА_2
зареєстровано на праві власності 15
частина будинку АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
16 грудня 1974 року, дублікат якого
виданий 17 квітня 1998 року; 35 частини - за
ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в рівних долях на
підставі свідоцтва про спадщину,
виданого 15 квітня 1988 року; 15 частина - за
ОСОБА_3 на підставі договору дарування,
посвідченого 25 лютого 1993 року.

Ухвалою Печерського районного
народного суду м. Києва від 21 серпня 1980
року було визнано мирову угоду між
ОСОБА_7 та ОСОБА_2, відповідно до якої
ОСОБА_7 виділено: кімнату 2-4, площею 12,5
кв. м., частину кімнати 2-2, площею 5,9 кв. м.
тамбур 2-1, площею 2,8 кв. м. (кв. № 4); ОСОБА_2
виділено кімнату 2-5, площею 8 кв. м.,
кухню 2-3, площею 4,8 кв. м., частину
кімнати 2-2, площею 5,9 кв. м.; ОСОБА_7
прийняла на себе зобов'язання за
власний рахунок влаштувати кухню,
провести газопостачання,
електропостачання до своєї частини
домоволодіння, а ОСОБА_2 прийняв на себе
зобов'язання побудувати перегородку в
кімнаті 2-2, площею 5,9 кв. м. та влаштувати
окремий вхід (а. с. 20, т. 1).

Рішенням Печерського районного
народного суду м. Києва від 16 квітня 1984
року було встановлено порядок
землекористування між ОСОБА_7 та ОСОБА_2
ОСОБА_7 виділено ділянку площею 161 кв. м.,
що більше її ідеальної долі на 40,5 кв. м.
з виходом на АДРЕСА_1; ОСОБА_2 виділено
земельну ділянку площею 80 кв. м., що
менше його ідеальної долі на 40,5 кв. м. з
виходом на АДРЕСА_1 (а. с. 15-17, т .1).

Рішенням виконавчого комітету
Печерської районної Ради народних
депутатів від 08 вересня 1986 року № 5241
ОСОБА_7 було дозволено прибудувати
приміщення площею 14,8 кв. м. до своєї
частини АДРЕСА_1 для обладнання кухні
та збільшити тамбур площею 2,8 кв. м. до 6,4
кв. м.

Відповідно до технічних паспортів на
вказаний житловий будинок за 1986 рік, 1990
рік, 2004 рік вказаний будинок фактично є
п'ятиквартирним, квартира, що належить
ОСОБА_7, ізольована, має окремий вхід, та
має самостійний, обладнаний металевими
воротами вихід на АДРЕСА_1.

В липні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7,
Печерська районна у м. Києві державна
адміністрація, про перерозподіл часток
у праві спільної часткової власності.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 08 листопада 2010 року позов
задоволено частково. Припинено право
власності ОСОБА_3 на 1/5 частину
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_2
виплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію
1/5 частини домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в
сумі 39 443 грн. Виділено в натурі частку
ОСОБА_2 у розмірі 2/5 частин
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, що складається із кв.
НОМЕР_1 та кв. НОМЕР_2, а саме: з кв.
НОМЕР_1: коридор 2-1, площею 6,8 кв. м.
санвузол 2-2, площею 2,7 кв. м. кухню 2-3,
площею 10,7 кв. м., передпокій 2-4, площею 10,8
кв. м. - на першому поверсі, житлову
кімнату 2-6, площею 12,2 кв. м., житлову
кімнату 2-7, площею 18,3 кв. м. - на другому
поверсі, гараж 2-11, площею 11,8 кв. м.,
переобладнану та зменшену
кімнату-коридор 2-5, площею 6,4 кв. м. - на
першому поверсі, коридор 2-8, площею 1,5
кв. м., житлову кімнату 2-9, площею 8,6 кв.
м., санвузол 2-10, площею 2,3 кв. м. - на
другому поверсі, а всього загальною
площею 94,3 кв. м., житловою площею 39,1 кв.
м., допоміжні приміщення площею 55,2 кв.
м.; з кв. НОМЕР_2: приміщення 4-1, площею 4,1
кв. м. приміщення 4-2, площею 3,5 кв. м.,
приміщення 4-3, площею 12,9 кв. м.,
приміщення 4-4, площею 2,4 кв. м.,
приміщення 4-5, площею 14,4 кв. м., а всього
загальною площею 37,3 кв. м., житловою
площею 12,9 кв. м., допоміжні приміщення
площею 24,4 кв. м. Визнано за ОСОБА_2 право
приватної власності на окремий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, що складається із кв. НОМЕР_1 та
кв. НОМЕР_2 (а. с. 128-134, т. 3).

Рішенням Апеляційного суду міста
Києва від 05 квітня 2011 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задоволено; скасовано
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 08 листопада 2010 року та
ухвалено нове рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_2

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2, апеляційний суд виходив з того,
що у зв'язку з виділом в натурі частки у
спільному майні на підставі мирової
угоди між ОСОБА_2 та ОСОБА_7,
затвердженої ухвалою Печерського
районного народного суду м. Києва від 21
серпня 1980 року, право спільної
часткової власності є припиненим. З
моменту припинення права спільної
власності у ОСОБА_2 та відповідачки
ОСОБА_3 виникло право на частину майна,
що раніше було об'єктом права спільної
часткової власності, як на окремий
об'єкт права власності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України
підставою для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами,
зокрема, є: істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до роз'яснень, викладених в
п. 7 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»,
обставини, які відповідно до пункту 1
частини другої статті 361 ЦПК є
підставою для перегляду судового
рішення, це юридичні факти, які
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику,
повинні бути істотними, тобто такими,
що могли вплинути на висновки суду при
ухваленні судового рішення і були
встановлені після набрання ним
законної сили.

Питання про те, які обставини можна
вважати істотними, є оціночним, і
вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
того, чи ці обставини могли спростувати
факти, покладені в основу судового
рішення, та вплинути на висновки суду
під час його ухвалення таким чином, що
якби вказана обставина була відома
особам, які беруть участь у справі, то
зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі та щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виник
спір, а тому підставою для скасування
судового рішення є не всі невідомі на
час розгляду справи обставини, а лише
ті, які входять до предмета доказування
у справі (стаття 179 ЦПК).

При цьому, судове рішення не може
переглядатись у зв'язку з
нововиявленими обставинами у разі якщо
обставини, визначені частиною другою
статті 361 ЦПК України, були або могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи.

Порушуючи питання про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Апеляціного суду м.Києва від 05 квітня
2011 року, представник ОСОБА_2
посилається на те, що право власності
на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1
було зареєстровано за ОСОБА_2 саме на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого Першою Київською
державною нотаріальною конторою 16
грудня 1974 року № 5ДН/7028, дублікат якого
виданий цією ж державною нотаріальною
конторою 17 квітня 1998 року № 6-1988, а не на
підставі ухвали Печерського районного
народного суду м.Києва від 21 серпня 1980
року.

Проте з матеріалів справи вбачається,
що на час розгляду справи ОСОБА_2було
відомо, що його право власності на 1/5
частку житлового будинку АДРЕСА_1 було
зареєстровано на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого Першою
Київською державною нотаріальною
конторою 16 грудня 1974 року № 5ДН/7028,
дублікат якого виданий цією ж
державною нотаріальною конторою 17
квітня 1998 року № 6-1988. Зокрема, це
підтверджується копією дублікату
вказаного договору з відміткою про
реєстрацію його права власності,
копією технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1, виготовленого
Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна 12
грудня 2004 року, листом Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
від 22 вересня 2009 року № 40830, заявою
ОСОБА_2 про уточнення позовних вимог
від 28 жовтня 2009 року, копією технічного
паспорту на житловий будинок,
виготовленого 12 грудня 2004 року (а. с. 14,
67, 109, 123 т. 1; 42 т. 2).

Крім того, вказані обставини були
відомі суду апеляційної інстанції на
час розгляду та враховані ним при
ухваленні рішення, про що було
зазначено в тексті самого рішення.

Таким чином, обставини, вказані в заяві
представником ОСОБА_2, не є
нововиявленими в розумінні п. 1 ч. 2 ст.
361 ЦПК України, а тому, у суду відсутні
підстави для перегляду рішення
Апеляційного суду міста Києва від 05
квітня 2011 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами за заявою
представника ОСОБА_2

Керуючись ст. 365 ЦПК України, судова
колегія, -

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_1, який діє на підставі
договору про надання правової допомоги
від імені та в інтересах ОСОБА_2, про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Апеляційного суду
міста Києва від 05 квітня 2011 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи:
ОСОБА_7, Печерська районна у м. Києві
державна адміністрація, про
перерозподіл часток у праві спільної
часткової власності залишити без
задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді