У х в а л а

20 січня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.

суддів: Журавель В.І.,
Лесько А.С.,

Завгородньої І.М.,
Черненко В.А.

розглянувши заяву Південної митниці
Міндоходів про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до Південної митниці
Державної митної служби України, третя
особа - Головне управління Державного
казначейства України, про
відшкодування майнової та моральної
шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, у якому просив стягнути
з відповідачів на його користь майнову
шкоду у розмірі 21 192 грн 12 коп. та
моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування вимог посилався на те,
що 12 серпня 2006 року він ввіз на митну
територію України належний йому на
праві власності автомобіль «ВАЗ-21140»,
транзитний номер НОМЕР_1

15 серпня 2006 року він звернувся до
Південної регіональної митниці із
заявою про надання йому пільг на
оподаткування при митному оформленні
вказаного автомобіля, в чому йому було
відмовлено.

Постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 08
серпня 2007 року, яка набрала законної
сили, відмову Південної регіональної
митниці у наданні ОСОБА_3 пільг визнано
неправомірною та зобов'язано Південну
регіональну митницю звільнити ОСОБА_3
від оподаткування при митному
оформленні автомобіля «ВАЗ 21140»,
транзитний номер НОМЕР_1

Вказував, що неправомірними діями
Південної регіональної митниці йому
завдана матеріальна шкода, оскільки у
зв'язку з відмовою в пільговому митному
оформленні транспортного засобу він
тривалий час не міг володіти та
користуватись автомобілем, товарна
вартість якого значно знизилась, а для
відновлення роботи автомобіля
необхідні додаткові витрати.

Враховуючи наведене, просив позов
задовольнити.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 18 лютого 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з Південної митниці на
користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі
2619 грн 44 коп. та моральну шкоду у
розмірі 2000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 31 травня 2013 року рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 18 лютого 2013 року в частині
стягнення майнової шкоди скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення про
відмову у позові.

В решті судове рішення залишено без
змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2013 року рішення
суду першої інстанції у незміненій
його частині та рішення апеляційного
суду залишено без змін.

У січні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від Південної митниці
Міндоходів, яка є правонаступником
Південної митниці Державної митної
служби України, надійшла заява про
перегляд ухвали суду касаційної
інстанції від 25 вересня
2013 року з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема, ст.1173 ЦК
України, ст.ст.25,43 Бюджетного кодексу
України, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

В обґрунтування заяви посилається на
постанову Вищого господарського суду
України від 28 березня 2012 року в справі
за позовом приватної фірми «Алекс-3» до
Харківської обласної митниці,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Харківській області про стягнення
матеріальної шкоди.

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її допуску до
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Крім того, у відповідності до п. 6
згаданої вище постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року, заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах із підстави, передбаченої
пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК
України, може бути подана за сукупністю
таких умов: судом касаційної інстанції
при розгляді двох або більше справ
неоднаково застосовано одні і ті самі
норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Аналіз наведеного судового рішення від
28 березня 2012 року не дає підстав для
висновку про наявність, передбачених
ст. 355 ЦПК України, обставин для
перегляду судових рішень у порядку,
встановленому главою 3 розділу V ЦПК
України, оскільки справи були
розглянуті за різних фактичних
обставин.

Заява Південної митниці Міндоходів про
перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2013 року свідчить
про те, що вона, фактично, не
погоджується з висновками, зробленими
в судових рішеннях суду апеляційної
інстанції, а також із застосованими
нормами права при вирішенні даного
спору, що стало результатом
дослідження доказів.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Південної митниці Державної митної
служби України, третя особа - Головне
управління Державного казначейства
України, про відшкодування майнової та
моральної шкоди, за заявою Південної
митниці Міндоходів про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2013 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді: В.І. Журавель

І.М. Завгородня

А.С.
Лесько

В.А. Черненко