Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2014 року Пролетарський районний суд
м. Донецька у складі: головуючого -
судді Пивоваровій Ю.О., при секретарі
Гусевій Ю.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із
позовом до відповідача, зазначивши, що
з 1987 року вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2. За час
шлюбу вони придбали автомобіль АЗЛК
214121 на причеп СКИФ. 15.10.2010 року вони
розлучилися, однак до теперішнього
вирішити питання щодо поділу спільно
набутого майна не змогли. Оскільки у
ОСОБА_2 відсутній будь-який дохід, тому
сплатити їй компенсацію вартості
автомобіля він не зможе, просила суд
визнати за нею право власності на
вказані транспортні засоби, а ОСОБА_2
присудити грошову компенсацію 1/2
частки автомобіля та причепу.

У судовому засіданні ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала та просила
їх задовольнити.

Відповідача ОСОБА_2 у судове
засідання не з»явився, при цьому
надіслав заяву, згідно якої позовні
вимоги не визнав та просив відкласти
розгляді справи, однак його причини
неявки були визнані судом неповажними.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що 21.08.1987 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали
шлюб, що підтверджується копією
свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 9).
15.10.2010 року шлюб між подружжям було
розірвано, що підтверджується копією
свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8).

За час шлюбу подружжя придбало
автомобіль АЗЛК -214121, державний номер
НОМЕР_1, 1991 року випуску, сірого кольору
та причеп СКИФ2 державний номер НОМЕР_2,
1992 року випуску, що підтверджується
свідоцтвами про реєстрацію
транспортного засобу (а.с.4-5).

Згідно висновку авто
товарознавчої експертизи № 6272/28 від
23.01.2014 року вартість автомобіля АЗЛК
214112 складає 9362,28 грн., вартість причепу
СКИФ2 складає 6018,69 грн.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 наполягала на визнанні саме за
нею права власності на транспортні
засоби, при цьому внести відповідну
суму на депозит суду вімовалась.

Відповідно до ст.60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України,
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 71 СК України, майно, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Згідно ч. ч.4, 5 ст. 71 СК України,
присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України. Присудження одному з
подружжя грошової компенсації можливе
за умови попереднього внесення другим
із подружжя відповідної грошової суми
на депозитний рахунок суду.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 25 постанови від 21.12.2007 року
№ 11 "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", вирішуючи
питання про поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, зокрема неподільної речі,
суди мають застосовувати положення
частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової
згоди одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. За
відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови
звернення подружжя (одного з них) до
суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми. У разі коли жоден із подружжя не
вчинив таких дій, а неподільні речі не
можуть бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що
автомобіль та причеп є річчю
неподільною і не може бути реально
поділений відповідно до часток сторін,
відповідач ОСОБА_2 не згоден на
отримання грошової компенсації за них,
а позивач ОСОБА_1 попереднього не
внесла на депозитний рахунок суду
відповідної грошової суми, суд вважає
необхідним визнати ідеальні частки
подружжя в цьому майні без його
реального поділу і залишити майно у
спільній частковій власності сторін.

Крім того, відповідно до ст.. 88 ЦПК
України пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 76,9 грн.

На підставі викладеного, Цивільного
Кодексу України, Сімейного Кодексу
України, керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215
ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності
на 1/2 частини автомобіля АЗЛК -214121,
державний номер НОМЕР_1, 1991 року
випуску, сірого кольору, дв. НОМЕР_5,
к.НОМЕР_4, ш. НОМЕР_3 та причепу СКИФ2
державний номер НОМЕР_2, 1992 року
випуску, сірого кольору, дв. 0, к. НОМЕР_6,
ш. 0. за кожним, припинивши право
спільної сумісної власності на
транспортні засоби.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 76,9 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Ю.О.Пивоварова