АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6511/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1332/14
Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І.
Доповідач Панченко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 04 березня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про вселення, усунення перешкод в
користуванні квартирою, стягнення
орендної плати за користування
частиною квартири та виділення
земельної ділянки та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
припинення права на частку в квартирі,
визнання права власності на частину
квартири, виплату вартості частки
квартири, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 04 березня 2014 року
позов ОСОБА_2 -
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
збитки у розмірі вартості орендної
плати за користування 1/3 частиною
квартири АДРЕСА_2 за період з травня 2013
року по лютий 2014 року у сумі 11 777 грн. 70
коп.

Виділено зі складу спільної часткової
власності на земельну ділянку для
товарного сільськогосподарського
виробництва (державний акт ЯГ № 675787)
загальною площею 4,99 га, яка знаходиться
на території Кіровської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області:

- ОСОБА_2 земельну ділянку для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 4, 156 га, що
описується наступними межами: від т.а
до т.Б межує із земельною ділянкою
Кіровської сільської ради, довжина
межової лінії складає: 124, 77 кв.м., від т.Б
до т.В межує із землями ОСОБА_3, довжина
межової лінії складає: 333, 11 м., від т.В до
т.Г межує із земельною ділянкою ОСОБА_4,
довжина межової лінії складає: 5, 41 м.,
від т.Г до т.г межує із земельною
ділянкою ОСОБА_5, довжина межової лінії
складає : 119, 35 м., від т.г до т.а з боку
межує із земельною ділянкою ОСОБА_1,
довжина межової лінії складає: 333, 10 м.

- ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 0, 8312 га, що
описується наступними межами: від т.А
до т.а межує із земельною ділянкою
Кіровської сільської ради, довжина
межової лінії складає 24, 95 м., від т.а з
боку межує із земельною ділянкою
ОСОБА_2, довжина межової лінії складає :
333, 10 м., від т.г до т.Д межує із земельною
ділянкою ОСОБА_5, довжина межової лінії
складає 24, 95 м., від т.Д до т.А межує із
земельною ділянкою ОСОБА_6, довжина
межової лінії складає 333, 10 м.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Припинено за ОСОБА_2 право власності на
1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
вартість належної йому 1/3 частини
квартири АДРЕСА_2 у сумі 95 700 грн.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_2, яка належала
ОСОБА_2.

Вирішено питання щодо стягнення
судових витрат.

З даним рішенням не погодилася ОСОБА_1
та подала на нього апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить його скасувати в частині
стягнення з неї на користь ОСОБА_2
збитків у розмірі вартості орендної
плати за користування 1/3 частиною
квартири АДРЕСА_2 за період з травня 2013
року по лютий 2014 року у сумі 11 777 грн. 70
коп. та ухвалити в цій частині нове
рішення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апелянта, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення за наступних
підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Судом першої інстанції вірно
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що рішенням
Октябрського районного суду м. Полтави
від 21 березня 2013 року за ОСОБА_2 визнано
право власності в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_2 на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1, за ОСОБА_1 визнано
право власності на 1/6 частину вказаної
квартири (т.1 а.с.4-5).

Інша 1/2 частина квартири квартири
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 19 жовтня 2006 року виданого
Управлінням житлово-комунального
господарства, зареєстрованого в
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно за № 16909470 (т.1 а.с.225-226).

З технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1 вбачається, що остання
складається з 2 кімнат та має житлову
площу 27 кв.м. (т.1 а.с.39-40).

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 143
від 05 листопада 2013 року проведеної
судовим експертом Авдєєвою Н.М.,
враховуючи норми ДБН визначити порядок
користування квартирою АДРЕСА_2,
загальною площею 51, 5 кв.м., відповідно
до часток у праві власності на
квартиру, які складають для ОСОБА_2 - 1/3
частину квартири, для ОСОБА_1 - 2/3
частини квартири не представляється
можливим (т.1 а.с.96-99).

З висновку № 21 судової
будівельно-технічної експертизи
судового експерта Авдєєвої Н.М. від 18
лютого 2014 року вбачається, що ринкова
вартість квартири АДРЕСА_1 складає 287 100
грн. (т.1 а.с.241-247).

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду оскаржується
лише ОСОБА_1 та лише в частині стягнення
з неї на користь ОСОБА_2 збитків у
розмірі вартості орендної плати за
користування 1/3 частиною спірної
квартири, згідно вищезазначеної норми
закону, апеляційний суд переглядає
рішення суду першої інстанції тільки в
цій частині.

Вирішуючи питання про задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 про
відшкодування збитків відповідачем
ОСОБА_1 у розмірі вартості орендної
плати за користування 1/3 частиною
спірної квартири за період з травня 2013
року по лютий 2014 року у сумі 11 777 грн. 70
коп. суд виходив з їх обґрунтованості
та доведеності, вказуючи про те, що
внаслідок недопуску його до квартири
відповідачем ОСОБА_1, що не
заперечувала вона у судовому
засіданні, ОСОБА_2 не міг
розпоряджатися своїм правом власності,
а тому йому спричинені збитки, які в
силу ст. 22 ЦК України, підлягають
відшкодуванню у повному розмірі. При
цьому суд в основу такого рішення
поклав звіт з незалежної оцінки майна
від 24 лютого 2014 року проведеного ФОП
ОСОБА_9, згідно якого орендна плата
АДРЕСА_2 становить 3 500 грн. (т.2 а.с.5-36).

Однак, колегія суддів не може
погодитися з таким висновком місцевого
суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України, за
договором найму (оренди) житла одна
сторона - власник житла (наймодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (наймачеві) житло для
проживання у ньому на певний строк за
плату.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

У порушення вказаних норм закону,
позивачем ОСОБА_2 не надано суду жодних
належних та допустимих доказів щодо
визначення порядку користування
спірною квартирою, з відкриттям
окремих особових рахунків на її частки,
що мало забезпечити реальність намірів
і можливість оренди її певної частини,
власником якої він був з часу ухвалення
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 21 березня 2013 року, а тому
його позовні вимоги про обов'язок
відшкодування відповідачем ОСОБА_1
упущеної вигоди у вигляді неотриманої
орендної плати базуються лише на
припущеннях і не можуть тягнути за
собою реальних наслідків.

За таких обставин наявність
теоретичної можливості отримання
прибутку ще не є підставою для його
стягнення в розумінні ст. 22 ЦК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
ухвалене рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до положень п.4 ч.1. ст. 309
ЦПК України є підставою для його
скасування в частині стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 збитків та
ухвалення в цій частині нового рішення
про відмову з задоволення позову в цій
частині.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4
ч.1 ст. 309, 314, 317 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 04 березня 2014 року -
скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 збитків у розмірі
вартості орендної плати за
користування 1/3 частиною спірної
квартири.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 про
стягнення з ОСОБА_1 на його користь
збитків у розмірі вартості орендної
плати за користування 1/3 частиною
квартири АДРЕСА_2 за період з травня 2013
року по лютий 2014 року у сумі 11 777 грн. 70
коп. - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

Головуючий суддя : /підпис/
Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Бутенко С.Б.
/підпис/ Прядкіна О.В.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області
_______________ Панченко О.О.