Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука
О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Дербенцевої Т.П.,

Колодійчука В.М.,
Умнової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом
ОСОБА_3 до Дніпропетровської районної
державної адміністрації,
ОСОБА_4 про визнання розпоряджень
незаконними та недійсним державного
акта на право власності на земельну
ділянку

за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 27
вересня 2012 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 21
грудня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із указаним позовом, мотивуючи
тим, що 6 грудня 2000 року між нею і ОСОБА_6
було укладено договір купівлі-продажу
садового будинку загальною площею 61,9
кв.м із господарськими спорудами, та
договір купівлі-продажу земельної
ділянки загальною площею 0,0901 га, що
розташовані у с/т «Південне» Волоської
сільської ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області.

Посилаючись на те, що на підставі
розпоряджень голови Дніпропетровської
районної державної адміністрації
№1803-р від 13 квітня 2009 року та № 2651-р від
11 червня 2009 року ОСОБА_4 отримав
державний акт на право власності на
вищезазначену земельну ділянку, чим її
позбавлено права власності на землю,
ОСОБА_3 просила визнати незаконними
указані розпорядження та визнати
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку, виданий
на ім'я ОСОБА_4

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 27
вересня 2012 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21 грудня
2012 року, позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково. Визнано
недійсними розпорядження голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації №1803-р від 13
квітня 2009 року та №2651-р від 11 червня 2009
року. Визнано недійсним державний акт
на право власності на земельну ділянку
№ НОМЕР_1 площею 0,0901 га, яка
розташована на території с/т
«Південне» виробничого об'єднання
«Південний машинобудівельний завод»
Волоської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, серії ЯЖ №
823648, виданий 26 серпня 2009 року на ім'я
ОСОБА_4 У задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено. Вирішено
питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 порушує
питання про скасування судових рішень,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, і просить справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції, із висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, виходив із приписів
ст. 131, ч. 3 ст. 152 і ч.1 ст. 155 Земельного
кодексу України та обґрунтовував
правові висновки тим, що спірну
земельну ділянку не було вилучено у
ОСОБА_3 у встановленому законом
порядку.

Проте із такими висновками суду у
повній мірі погодитися не можна.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_5 до участі у справі не
залучався, але у касаційній скарзі він
зазначає про те, що судами
вирішено питання про його майно та
права на нього, оскільки він є
власником земельної ділянки № НОМЕР_1
загальною площею 0,0901 га, яка
розташована на території с/т
«Південне» виробничого об'єднання
«Південний машинобудівельний завод»
Волоської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області,
кадастровий номер -01 300-0315, згідно
договору купівлі-продажу № 737 від 29
квітня 2011 року.

Зазначений договір купівлі-продажу
наявний у матеріалах справи, на цю
обставину позивачка посилалася і в
позовній заяві.

Статтею 55 Конституції України та ч. 1 ст.
3 ЦПК України гарантовано право кожної
особи на звернення до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
передбачено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, а також
особи, які не брали участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їх права,
свободи чи обов'язки, мають право
оскаржити у касаційному порядку: 1)
рішення суду першої інстанції після їх
перегляду в апеляційному порядку,
рішення і ухвали апеляційного суду,
ухвалені за результатами апеляційного
розгляду; 2) ухвали суду першої
інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14,
15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 частини
першої статті 293 цього Кодексу, після їх
перегляду в апеляційному порядку і
ухвали апеляційного суду, якщо вони
перешкоджають подальшому провадженню
у справі.

Таким чином, суди першої та апеляційної
інстанцій належним чином не виконали
покладених на них процесуальних
обов'язків, передбачених ст.
ст. 212, 213 ЦПК України.

Оскільки суди розглянули справу із
порушенням норм процесуального права,
ухвалені ними судові рішення
підлягають скасуванню з підстав,
передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України, із
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 27
вересня 2012 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 21
грудня 2012 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька

Т.П. Дербенцева

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова