У х в а л а

іменем україни

9 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кей-Колект» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 1 квітня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 10 липня
2013 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року товариство з
обмеженою відповідальністю
«Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект»)
звернулося до суду із позовом, в
обґрунтування якого зазначало, що 27
березня 2007 року між акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» (далі - банк), та
ОСОБА_3 був укладений договір про
надання споживчого кредиту №0,
відповідно до якого банк надав
останній кредит в іноземній валюті на
споживчі потреби у розмірі 100 тис. дол.
США. з процентною ставкою 14% річних та з
кінцевим терміном повернення
до 26 березня 2012 року, а
ОСОБА_3 зобов'язалася використати
кредит на зазначені у цьому договорі
цілі, повернути одержаний кредит та
сплатити нараховані банком проценти,
комісії та інші платежі.

У забезпечення виконання ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором 27
березня 2007 року між банком та ОСОБА_4
був укладений договір поруки,
відповідно до якого він зобов'язався
солідарно відповідати перед банком у
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором.

12 грудня 2011 року між банком та ТОВ
«Кей-Колект» було укладено договір
факторингу №1 та договір відступлення
права вимоги №б/н, за якими право
вимоги кредитної заборгованості банку
до ОСОБА_3 за кредитним договором та до
ОСОБА_4 за договором поруки відступлені
ТОВ «Кей-Колект».

Враховуючи, що ОСОБА_3 не виконала
належним чином своїх зобов'язань за
кредитним договором, у зв'язку з чим у
неї виникла заборгованість, позивач
просив стягнути солідарно з
відповідачів на його користь
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 110 471, 94
доларів США, що еквівалентно 883 002 грн. 22
коп.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 1
квітня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 10 липня
2013 року, позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на користь ТОВ «Кей-Колект»
заборгованість за кредитним договором
№0 від 27 березня 2007 року у розмірі
110 471, 94 доларів США, що за курсом
Національного Банку України станом
на 27 липня 2012 року складає 883 002
грн. 22 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 1
квітня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 10
липня 2013 року, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин

Зазначеним вимогам ухвалені у справі
судові рішення не відповідають.

Судові рішення в частині стягнення
заборгованості за кредитним договором
з поручителя ОСОБА_4 на користь ТОВ
«Кей-Колект» не переглядаються,
оскільки рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 28
жовтня 2013 року рішення суду першої
інстанції від 1
квітня 2013 року в частині стягнення з
останнього на користь ТОВ «Кей-Колект»
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 110 471, 94
доларів США, що за курсом Національного
Банку України станом на 27 липня 2012 року
складає 883 002 грн. 22 коп. та суму судового
збору у розмірі 3 219 грн. скасовано і
ухвалено в цій частині нове рішення про
відмову у задоволенні позову

Судами установлено, що 27 березня 2007
року між банком та ОСОБА_3
укладено кредитний договір №0, за
умовами якого остання отримала кредит
у розмірі 100 тис. доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 14% річних.

Відповідно до п.1.2.2. кредитного
договору позичальник у будь-якому
випадку зобов'язаний повернути банку
кредит у повному обсязі в терміни,
встановлені графіком погашення
кредиту (додаток №1 до договору), але в
будь-якому випадку не пізніше 26 березня
2012 року, якщо тільки не застосовується
інший термін повернення кредиту,
встановлений на підставі додаткової
угоди сторін або до вказаного банком
терміну (достроково) відповідно до умов
розділу 11 цього договору на підставі
будь-якого з пп. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10.,
7.4., 9.2., 9.14. договору.

На забезпечення виконання ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором 27
березня 2007 року між банком та ОСОБА_4
був укладений договір поруки,
відповідно до якого він зобов'язався
перед кредитором відповідати за
невиконання позичальником усіх
зобов'язань, що виникли з договору про
надання споживчого кредиту №0
від 27 березня 2007 року, у повному
обсязі як існуючих в теперішній час,
так і тих, що можуть виникнути у
майбутньому.

Листом від 2 червня 2009 року за №137-440/1572
банк звернувся до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з
вимогою про дострокове повернення
кредиту та процентів в строк протягом
30 днів з моменту отримання даної вимоги
у зв»язку з неналежним виконанням
кредитного договору.

12 грудня 2011 року між банком та ТОВ
«Кей-Колект» було укладено договір
факторингу №1 та договір відступлення
права вимоги №б/н, за якими право
вимоги кредитної заборгованості банку
до ОСОБА_3 за кредитним договором та до
ОСОБА_4 за договором поруки відступлені
ТОВ «Кей-Колект».

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за кредитним договором
станом на 27 липня 2012 року у неї перед
позивачем утворилася заборгованість у
розмірі 110 471, 94 доларів США, що
еквівалентно 883 002, 22 грн.

В суді першої інстанції ОСОБА_3 просила
застосувати строки позовної давності.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції в частині позовних вимог про
стягнення заборгованості з ОСОБА_3,
апеляційний суд виходив з того, що
строк дії кредитного договору
встановлено до 26 березня 2012 року, а
відтак з цієї дати починається перебіг
позовної давності за вимогами банку.

Проте погодитися з такими висновками
суду не можна.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України ), що
підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

Відповідно до п.1.2.2. кредитного
договору позичальник у будь-якому
випадку зобов'язаний повернути банку
кредит у повному обсязі в терміни,
встановлені графіком погашення
кредиту (додаток №1 до договору), але в
будь-якому випадку не пізніше 26 березня
2012 року.

Таким чином, графіком платежів, який є
складовою частиною договору, погашення
кредитної заборгованості та строки
сплати чергових платежів визначено
місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії
договору сторони встановили і строки
виконання боржником окремих
зобов'язань (внесення щомісячних
платежів), що входять до змісту
зобов'язання, яке виникло на основі
договору.

Апеляційний суд, залишаючи без змін
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення заборгованості за
кредитним договором з ОСОБА_3 , на
зазначене уваги не звернув та не
перевірив належним чином розрахунок
позивача з огляду на те, що позовна
давність за позовами, пов»язаними з
простроченням почасових платежів,
обчислюється окремо за кожним
простроченим платежем, помилково
вважав, що перебіг позовної давності
починається з 26 березня 2012 року.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вважає, що ухвалу апеляційного суду не
можна вважати законною та
обґрунтованою, вона підлягає
скасуванню в частині вирішення позову
про стягнення заборгованості за
кредитним договором з ОСОБА_3 з
направленням справи в цій частині на
новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області
від 10 липня 2013 року в
частині вирішення позовних вимог
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кей-Колект» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
скасувати, справу в цій частині
передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді:
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

Ю.Г. Іваненко