АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Нежури В.А.,
Головачова Я.В.,

при секретарі Охневській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1,
яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітньої ОСОБА_2, на
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 07.11.2013 у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа: Служба у
справах дітей Дарницької районної в м.
Києві державної адміністрації про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення з житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А

У травні 2013 року ПАТ «Альфа-Банк»
звернулося до суду з позовом в якому, з
урахуванням уточнень, просив виселити
відповідачів з житлового приміщення,а
саме квартири АДРЕСА_1 без звернення
стягнення на предмет іпотеки. В
обґрунтування заявлених вимог
зазначає про те, що 19.03.2008 між ПАТ
«Альфа-Банк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір, згідно якого
останній було надано кредитні кошти у
розмірі 120000 доларів США із кінцевою
датою повернення 19.03.2028. В забезпечення
виконання зобов'язань між позивачем та
ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки,
предметом якого стала квартира АДРЕСА_1
Позивач виконав свої зобов'язання щодо
надання коштів, а позичальник ОСОБА_1 в
повному обсязі свої зобов'язання не
виконує, в зв'язку з чим виникла
заборгованість, яку позичальник не
сплатила, внаслідок чого позивач
просить виселити відповідачів із
займаного ними житлового приміщення.
Зазначив, що 13.10.2011 Дарницьким районним
судом м. Києва було видано виконавчий
лист, яким звернуто стягнення на
предмет іпотеки, однак після відкриття
провадження позивачу стало відомо про
реєстрацію в квартирі неповнолітньої
дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Справа № 753/8375/13 № апеляційного
провадження:22-ц-796/1517/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Сухомлінов
С.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В.Рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
07.11.2013 позов Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя
особа: Служба у справах дітей
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення з житлового приміщення -
задоволено.

Виселено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 і малолітню ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_6 з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житла.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» 114 (сто чотирнадцять) грн.
70 коп. судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, відповідачем ОСОБА_1, яка діє
в своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_2, подано апеляційну
скаргу з підстав невірного з'ясування
судом обставин справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.
А саме апелянтом зазначається, що суд
неправомірно ухвалив рішення про
виселення малолітньої дитини,
проігнорувавши норми закону, які
захищають права дітей. На підставі
викладеного, просить скасувати рішення
суду першої інстанції.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1
підтримала подану нею апеляційну
скаргу з підстав викладених у ній,
просила скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача заперечував
проти доводів апеляційної скарги,
вважає рішення суду законним і
обґрунтованим, просив залишити його
без змін.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явилися, про день та час
слухання справи повідомлені у
встановленому законом порядку, причини
неявки суду не повідомили. Тому,
керуючись положеннями ст. ст.303-1, 305 ч. 2
ЦПК України, колегія суддів вважає, що
неявка цих осіб не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які брали участь у
судовому засіданні, перевіривши доводи
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
апеляційного оскарження, колегія
суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 10.03.2011 в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме квартиру АДРЕСА_1, що належить
відповідачу ОСОБА_1 Виходячи з того, що
на даний час відповідачі разом із
малолітньою дитиною продовжують
проживати в квартирі, тим самим,
перешкоджають іпотекодержателю
користуватися своєю власністю, з
вищевказаної квартири не виселилися та
не звільнили її, суд виселив
відповідачів з спірного житлового
приміщення.

Колегія суддів вважає за можливе
погодитись з такими висновками суду
першої інстанції.

Судом встановлено, що 19.03.2008 між ПАТ
«Альфа-Банк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір, згідно якого
останній були надані кредитні кошти у
розмірі 120000 доларів США із кінцевою
датою повернення 19.03.2028 (а.с.9-15). В
забезпечення виконання зобов'язань між
позивачем та ОСОБА_1 був укладений
договір іпотеки, предметом якого стала
квартира АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
19.03.2008. Заставна вартість предмету
іпотеки складає 632482 грн. (а.с.21-27).

В порушення умов договору відповідач
ОСОБА_1 свої зобов'язання належним
чином не виконує, внаслідок чого станом
на 05.04.2013 утворилась заборгованість за
кредитом в розмірі 2988593,16 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 10.03.2011, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
звернуто стягнення на предмет іпотеки:
квартиру АДРЕСА_1, що належить
відповідачу ОСОБА_1 (а.с.96-99).

Згідно з довідкою про реєстрацію та
склад сім'ї, в спірній квартирі
зареєстровані відповідачі ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та малолітня
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була
зареєстрована в даній квартирі у 2010
році, тобто після передачі спірного
майна в іпотеку (а.с. 94).

11.04.2013 позивачем було направлено
письмові вимоги відповідачам про
добровільне звільнення житлового
приміщення разом з усіма членами сім'ї
та іншими мешканцями протягом одного
місяця з дня отримання вказаної вимоги,
проте дані вимоги останніми виконані
не були (а.с.41-54).

Відповідно ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» та
п.2.3.2 Іпотечного договору, звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється за рішенням суду, а ст. 39
цього Закону передбачає спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
спосіб проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону.

Згідно Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
забороняється передавати на прилюдні
торги об'єкти нерухомості з
зареєстрованими неповнолітніми
особами. Таким чином, подальша
реєстрація неповнолітньої ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі, що є предметом
іпотеки, унеможливлює її реалізацію, що
порушує законні права позивача. Крім
того, за умовами п. 4.4.6 Іпотечного
договору іпотекодавець зобов'язався
без попередньої згоди іпотеко
держателя жодним чином не передавати
предмет іпотеки у користування третім
особам.

Згідно ч. 4 ст. 109 ЖК виселення громадян
при зверненні стягнення на жилі
приміщення, що були придбані ними за
рахунок кредиту (позики) банку чи іншої
особи, повернення якого забезпечене
іпотекою відповідного жилого
приміщення, є підставою надання цим
громадянам жилих приміщень з фондів
житла для тимчасового проживання
відповідно до ст. 132-2 цього Кодексу.
Відсутність жилих приміщень з фондів
житла для тимчасового проживання або
відмова у їх наданні з підстав,
встановлених статтею 132-2 цього Кодексу,
не тягне припинення виселення
громадянина з жилого приміщення, яке є
предметом іпотеки, у порядку,
встановленому частиною третьою цієї
статті.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення прав дитини при виселенні, не
можуть бути прийняті в якості підстав
для скасування рішення та відмови у
задоволенні позову. Так, відповідно до
ст. 11 ч. 1,2 Закон України «Про охорону
дитинства» сім'я є природним
середовищем для фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків. А отже обов'язок і
відповідальність за створення
належних умов для проживання дитини
покладається на її сім'ю, тобто в даному
випадку на батьків.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, судом першої інстанції
вірно застосовані норми матеріального
права. З мотивувальної частини рішення
також вбачається, що судом першої
інстанції дана належна оцінка зібраним
доказам та обставинам справи, з
дотриманням норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає вимогам закону і підстав
для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі, не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 07.11.2013 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти.

Головуючий:

Судді: