АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2852/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Демидова С. О. Доповідач - Каратаєва
Л.О. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Козлова С.П.,
Прозорової М.Л.

при секретарі - Кочержинській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 18 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна», приватного акціонерного
товариства «Страхова група «ТАС» про
відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а:

18 грудня 2013 року Жовтневим
районним судом м. Дніпропетровська
ухвалено рішення про часткове
задоволення позову. Стягнуто солідарно
з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4
матеріальну шкоду в розмірі 28 776 грн. 09
коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 витрати за
послуги експертів в розмірі 2072 грн.,
вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду в частині солідарного
стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_7
матеріальної шкоди в розмірі 28776 грн.09
коп. та ухвалити нове рішення, яким
стягнути з ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» та ПрАТ «Страхова компанія
«ТАС» на його користь матеріальну
шкоду в розмірі 28776 грн.09 коп., солідарно
стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на його
користь 600 грн. за послуги судового
експерта ОСОБА_8 та 1472 грн. за послуги
судового експерта ОСОБА_9, а також
стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7308
грн. 49 коп. судового збору

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу

Як вбачається з матеріалів
справи, 01 жовтня 2012 року о 13 год. 45 хв. на
вул. Лабораторній № 93 в м.
Дніпропетровську сталася дорожньо -
транспортна пригода за участю
автомобіля «Опель - Омега», д/н НОМЕР_1,
під керуванням водія ОСОБА_7,
автомобіля «ВАЗ 21214» д/н НОМЕР_9, під
керуванням водія ОСОБА_6, автомобіля
«Субару Імпреза» д/н НОМЕР_5, під
керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля
«Лексус», д/н НОМЕР_10, під керуванням
водія ОСОБА_10

В результаті ДТП пошкоджено
автомобіль «Субару Імпреза» д/н НОМЕР_5,
який належить ОСОБА_11

Згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 008-13
від 26 березня 2013 року вартість
матеріального збитку завданого
власнику автомобіля «Субару Імпреза»,
державний номер НОМЕР_5 становить 28 776
грн. 09 коп.

23 січня 2013 року постановою
Солонянського районного суду
Дніпропетровської області винесено
постанову про закриття провадження про
притягнення ОСОБА_7 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в
його діях події та складу
адміністративного правопорушення.

Постановою Солонянського
районного суду Дніпропетровської
області встановлено факти
невідповідності матеріалів
адміністративної справи фактичним
обставинам ДТП, а саме: протокол огляду
місця ДТП та схема ДТП, наявна в
матеріалах справи, не відповідають
фактичним обставинам ДТП, оскільки на
схемі зафіксовано знаходження
автомобілів після ДТП, але не
зафіксовано, що на місці ДТП мають два
позначенні дорожньою розміткою
пішохідні переходи, між якими і
відбулося ДТП та наявність яких
забороняла водієві автомобіля «ВАЗ
21214», державний номер НОМЕР_6 ОСОБА_6
здійснювати обгін. З матеріалів
адміністративної справи вбачається, що
водій автомобіля «ВАЗ 21214», д/н НОМЕР_6,
ОСОБА_6, при здійсненні обгону
автомобіля «Опель Омега», державний
номер НОМЕР_8 виїхав на зустрічну смугу,
що суперечить вимогам п. 12.1 та п.п. «в» п.
14.6 ПДР України, після чого продовжив
некерований рух та скоїв наїзд на
автомобіль «Субару Імпреза» державний
номер НОМЕР_5, що належить ОСОБА_4

Відповідно ст. 61 ч. 3 ЦПК України
обставини встановленні судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оскільки судом не встановлено
винуватця ДТП, яка сталася 01 жовтня 2012
року, а пояснення учасників ДТП
знаходяться в протиріччі між собою та
матеріалами адміністративної справи,
для вирішення питання щодо
встановлення особи, відповідальної за
заподіяння шкоди автомобілю «Субару
Імпреза», д/н НОМЕР_5, позивач 03 червня
2013 року звернувся до судового експерта
ОСОБА_9 (свідоцтво НОМЕР_11 від 15.12.2004
року) для проведення автотехнічного
експертного дослідження.

Відповідно до Висновку
експертного автотехнічного
дослідження ОСОБА_9 № 005-13 від 07 червня
2013 року, в діях водія ОСОБА_7 вбачаються
порушення технічних вимог п.10.1 ПДР
України, які знаходяться в
причинно-слідчому зв'язку з ДТП, яка
сталася 01 жовтня 2012 року, в діях водія
ОСОБА_6 вбачаються порушення технічних
вимог п.п. 12.1 та 14.6 ПДР України, які
знаходяться в причинно-слідчому
зв'язку з ДТП, яка сталася 01 жовтня 2012
року.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, що створює
підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі.

Відповідно до п.8 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», особи, які
спільно завдали шкоди, тобто завдали
неподільної шкоди взаємопов'язаними,
сукупними діями, або діями з єдністю
наміру, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілими
(статті 543, 1190 ЦК). У такому самому
порядку відповідають особи, які
здійснюють діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки іншим особам. У
цьому випадку, якщо внаслідок
взаємодії джерел підвищеної небезпеки
було завдано шкоди іншими особам,
особи, які спільно завдали шкоди,
зобов'язанні її відшкодувати незалежно
від їхньої вини.

Пункт 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ № 6 від
27.03.1992 (зі змінами) «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»
передбачено, що особи, які спільно
заподіяли шкоду, тобто заподіяли
неподільну шкоду взаємопов'язаними,
сукупними діями, або діями з єдністю
наміру, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілими. У
такому ж порядку; відповідають
володільці джерел підвищеної
небезпеки за шкоду, заподіяну
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки іншим особам.

Таким чином, неправомірними діями
саме ОСОБА_6 та ОСОБА_12, пов'язаними з
використанням джерела підвищеної
небезпеки (транспортного засобу)
позивачу було завдано майнової шкоди
та прямих збитків, які знаходяться в
безпосередньому причинно-слідчому
зв'язку та підлягають відшкодуванню за
рахунок винної особи.

Полісом ОСЦПВВНТЗ № АВ824036,
цивільно - правову відповідальність
водія ОСОБА_6 було застраховано в
приватному акціонерному товаристві
«Страхова Компанія «ПРОВІДНА» .

Полісом ОСЦВВНТЗ № АА7926005,
цивільно - правову відповідальність
водія ОСОБА_12 було застраховано в
Приватному акціонерному товаристві
«Страхова група «ТАС».

Згідно Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів» ст. 22 п.
22.1 у разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок ДТП життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно ст. 29 Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів» у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Згідно ст. 35 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів» для
отримання страхового відшкодування
потерпілий чи інша особа, яка має право
на отримання відшкодування протягом
30 днів з дня повідомлення про ДТП подає
страховику заяву про страхове
відшкодування

Так, в матеріалах справи відсутні
докази звернення позивача до ПАТ
«Страхова Компанія «ПРОВІДНА» та ПАТ
«Страхова група «ТАС», про виплату
страхового відшкодування, отже
заявлені позовні вимоги позивача
стосовно стягнення страхового
відшкодування на його користь є
передчасними, а тому не підлягає
задоволенню.

Вказані висновки відповідають
обставинам справи та наданим доказам.

Доводи апелянта про те, що він в
телефонному режимі повідомляв
страхові компанії про страховий
випадок та запрошував для проведення
огляду автомобіля та експертизи не є
підставою для стягнення з них
відшкодування, оскільки не можуть
визнаватися як звернення за виплатою
страхового відшкодування.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, яке відповідає
вимогам ст.. 213, 214 ЦПК, а відтак
апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 18 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді