________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа
№ 1512/9900/2012
Провадження № 2/520/536/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Малярчук О.М.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3, третя особа
без самостійних вимог - Київська рай
адміністрація як орган опіки та
піклування про припинення права
власності на частку у загальному
сумісному майні та визнання права
власності,

Встановив:

ОСОБА_1, яка діє від свого імені та
від імені і в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до суду
з вимогами ухвалити рішення, яким
вселити її разом з дочкою до квартири
АДРЕСА_1, визначити порядок
користування зазначеної квартири між
співвласниками ОСОБА_1 і ОСОБА_4 з
однієї сторони і ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з
другої. Надалі позивачка неодноразово
уточнювала свої вимоги і в судовому
засіданні просила суд постановити
рішення, яким припинити право спільної
часткової власності ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на
квартиру АДРЕСА_2 і визнати право
власності на цю квартиру за ОСОБА_3;
припинити право спільної часткової
власності ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на квартиру
АДРЕСА_1 і визнати право власності на цю
квартиру за ОСОБА_1.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у сьогоднішньому
судовому засіданні визнали позов
ОСОБА_1 і погодились передати у
власність ОСОБА_1 і ОСОБА_4 715 частин у
квартирі АДРЕСА_1, а від ОСОБА_1 прийняти
у власність 23 частини квартири АДРЕСА_2.

Представник Київської рай
адміністрації до суду не з»явився,
надав заяву про вирішення спору за його
відсутності.

Суд вислухав учасників процесу, вивчив
матеріали справи і встановив наступне:

Трикімнатна квартира АДРЕСА_1 належить
на праві спільної часткової власності
сторонам по справі у такому
співвідношенні: ОСОБА_1-15 частина на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 12.01.2000 року і 215 частин на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 16.08.2012 року;
ОСОБА_4 - 15 частина на підставі
свідоцтва про право власності на житло;
ОСОБА_2 - 15 частина на підставі
свідоцтва про право власності на житло
і 115 частини на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 16.08.2012
року, ОСОБА_3 - 15 частина на підставі
свідоцтва про право власності на житло.
В квартирі проживають і мають
реєстрацію ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5
(бабуся ОСОБА_1 і ОСОБА_2) .

Однокімнатна квартира АДРЕСА_2
належить на праві спільної часткової
власності ОСОБА_1 - 23 частини на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 16.08.2012 року і
ОСОБА_2 - 13 частина на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 16.08.2012 року. В квартирі має
реєстрацію ОСОБА_2, проживає без
реєстрації ОСОБА_3

Між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 виник спір
щодо порядку користування обома
квартирами.

У судовому засіданні ОСОБА_1 наполягала
на припиненні права власності ОСОБА_2
на 415 частини і ОСОБА_3 на 15 частину
квартири АДРЕСА_1; на припиненні права
власності ОСОБА_1 на 23 частини квартири
АДРЕСА_2, шляхом передачі ОСОБА_3 23
частин квартири АДРЕСА_2 в рахунок
належних їм 715 частин квартири АДРЕСА_1,
стверджуючи, що спільне користування
квартирами є неможливим, технічна
можливість виділити співвласникам
належні їм частки в натурі відсутня, а
припинення права спільної часткової
власності надасть кожній стороні мати
у володінні і користуванні окремі
самостійні квартири: ОСОБА_1 і ОСОБА_4 -
квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 і ОСОБА_3 -
квартиру АДРЕСА_2.

На обґрунтування своїх доводів
ОСОБА_1 посилалась на такі докази:
свідоцтво про право власності на житло
від 12.01.2000 року щодо квартири АДРЕСА_1,
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 16.08.2012 року щодо 15 частини
квартири АДРЕСА_1 і щодо квартири
АДРЕСА_2, технічні паспорти на квартири,
звіти про визначення ринкової вартості
квартири АДРЕСА_2 і вартості квартири
АДРЕСА_1, виконані у 2012 році оцінювачем
ПП «Експерта оцінка майна», відмовний
матеріал №5060 Київського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області від 8.06.2012
року за заявою ОСОБА_2, довідки з місця
проживання і реєстрації.

Відповідачева сторона, визнаючи позов
ОСОБА_1, підтвердила, що відсутня
технічна можливість поділити спірні
квартири між співвласниками
відповідно до ідеальних частин, що
спільне користування квартирами для
сторін не є можливим. Відповідачки
погодились припинити право спільної
часткової власності сторін на квартири
шляхом обміну: ОСОБА_2 передають у
власність ОСОБА_1 і ОСОБА_4 715 частин
квартири АДРЕСА_1; а ОСОБА_1 передає у
власність ОСОБА_2 і ОСОБА_3 23 частини
квартири АДРЕСА_2. Сторони не мають
претензій одна до одної щодо грошової
компенсації часток квартири.

При вищевикладених обставинах суд
вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ст.365 ЦК України, яка
регулює можливість припинення права на
частку у спільному майні, за вимогою
інших співвласників, право особи на
частку у спільному майні може бути
припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників: якщо
частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім»ї. У
даному випадку сторонам по справі
належать на праві спільної часткової
власності трикімнатна квартира і
однокімнатна квартира, що розташовані
на різних поверхах багатоповерхового
житлового будинку АДРЕСА_1 загальною
площею 56 кв.м., в тому числі житловою - 37
кв.м., частку матері і дочки ОСОБА_1
складають 815 частин, а частку матері і
дочки ОСОБА_2 - 715 частин. В
однокімнатній квартирі АДРЕСА_2
загальною площею 29,6 кв.м., в тому числі
житловою 16,3 кв.м., ОСОБА_1 належать 23
частини, ОСОБА_2- 13 частина. Сторони
визнали в судовому засіданні, що
технічно виділити в натурі належні їм
частки є неможливим. Сторони також
визнали, що спільно користуватися
квартирами вони не можуть, внаслідок
вкрай неприязливих відносин, що склали
між ними останні два роки. Припинення
права спільної часткової власності
сторін на квартири не завдасть
істотної шкоди інтересам
співвласників та членам їх сімей, а
навпаки- поліпшить їхні житлові умови,
т.я. кожна сторона у власність отримає
самостійну квартиру. Будь-яких
правових підстав для припинення права
спільної часткової власності сторін на
майно, шляхом передачі одна одній
стороні належної їй частини, суд не
отримав.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, регулюються нормами ст.ст.
365,367 ЦК України.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України,
суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_4 у рівних
частках право власності на 715 частин
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 56
кв.м., в тому числі житловою - 37 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право
власності у рівних частках на 23 частини
квартири АДРЕСА_2, загальною площею 29,6
кв.м., в тому числі житловою - 16,3 кв.м.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 23
частини квартири АДРЕСА_2.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 415
частини квартири АДРЕСА_1.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 15
частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в Одеський
апеляційний суд через Київський
районний суд м.Одеси протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Суддя
Калашнікова О. І.