Р І Ш Е Н Н Я

іменем
України

"14" січня 2014 р.
Справа № 126/4864/13-ц

Провадження № 2/126/187/14

Бершадський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

при секретарі Гук Ю. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бершадь цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про усунення від права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2 в якому просить усунути
відповідача від права на спадкування.
Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_3.

За життя ОСОБА_3 заповіла належний
їй житловий будинок розташований в
АДРЕСА_1, позивачу. Після смерті ОСОБА_3
відкрилась спадщина. В установлений
законом шестимісячний строк позивач
звернувся до нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини із заявою
про прийняття спадщини, однак із такою
ж заявою звернувся й відповідач, який
являється рідним сином ОСОБА_3

За життя ОСОБА_3 відповідач протягом
майже 30 років не надавав їй ніякої
допомоги, хоча ОСОБА_3 потребувала
такої допомоги. У свою чергу позивач
піклувався про ОСОБА_3, забезпечував
всім необхідним для нормального життя,
надавав допомогу в лікуванні, та
здійснював її поховання. У зв'язку з цим
просить суд усунути відповідача від
права на спадкування після смерті
ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач та
його представник позов підтримали
повністю, послались на обставини
викладені у позові, просять
задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача пояснив
суду, що відповідач дійсно на протязі 30
років не навідував свою матір ОСОБА_3
Однак, це не пов'язано з ухиленням від
виконання своїх обов'язків по
утриманню непрацездатних батьків, а
пояснюється тим, що відповідач
проживає у м. Якутськ Російської
Федерації, він тривалий час хворів,
йому ампутовано ногу і на даний час він
являється інвалідом 1 групи та сам
потребує сторонньої допомоги. Оскільки
він являється непрацездатним, тому він
має право на обов'язкову частку у
спадщині незалежно від змісту
заповіту, як то передбачено ст. 1241
Цивільного кодексу України. Просить
суд відмовити в задоволені позову
ОСОБА_1

При розгляді справи судом
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на житловий будинок
розташований в АДРЕСА_1.

26 червня 2012 року громадянка ОСОБА_3
склала заповіт, яким заповіла належний
їй житловий будинок, що розташований в
АДРЕСА_1, громадянину ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК
України із заявами про прийняття
спадщини, в установлений ст. 1270 ЦК
України строк, звернулися ОСОБА_1,
ОСОБА_4, та ОСОБА_5, який являється сином
померлої ОСОБА_3

Відповідно до довідки серії МСЄ-2011
№4113222 від 13.03.2013 року громадянину
ОСОБА_2 01 березня 2013 року встановлена
перша група інвалідності.

Постановою приватного нотаріуса від
18.12.2013 року відмовлено громадянину
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину оскільки він заперечує проти
видачі свідоцтва про право на спадщину
на обов'язкову частку ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України
особа може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо судом буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми
закону, суд при вирішенні такої справи
згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України
повинен установити як факт ухилення
особи від надання спадкодавцеві
допомоги, так і факт перебування
спадкодавця в безпорадному стані через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
та потребу спадкодавця в допомозі цієї
особи.

Під безпорадним станом слід розуміти
безпомічність особи, неспроможність її
своїми силами через похилий вік, тяжку
хворобу або каліцтво фізично та
матеріально самостійно забезпечити
умови свого життя, у зв'язку з чим ця
особа потребує стороннього догляду,
допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребував
допомоги, полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Таким чином, ухилення
характеризується умисною формою вини.

Допитані в якості свідків громадяни
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
повідомили суду, що з 2012 року за
покійною ОСОБА_3 здійснювали догляд
сімя ОСОБА_1. Також вони і здійснювали
її поховання та всі необхідні обряди.
Син ОСОБА_3 - ОСОБА_2 не доглядав за своєю
матір'ю, оскільки близько 30 років
постійно проживає в Російській
Федерації. Він не цікавився взагалі
життям матері та не надавав її ні
моральної ні матеріальної допомоги.
Чому він не приїздив до матері їм не
відомо.

Допитані в якості свідків громадяни
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили суду, що
ОСОБА_2 проживає в м. Якутськ РФ.
Приїхати та доглянути матір у нього не
було матеріальної можливості, а також і
через те, що він є інвалідом 1 групи,
йому ампутували ногу та двічі ним
перенесено інсульт.

Суд вислухавши пояснення позивача та
його представника, представника
відповідача, допитавши свідків,
дослідивши представлені докази,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню, оскільки в ході судового
розгляду позивачем не доведено факту
умисного уникнення відповідача від
обов'язку забезпечити підтримку та
допомогу покійній ОСОБА_3, не доведено
той факт, що ухилення відповідача від
надання допомоги покійній пов'язане з
його винною поведінкою.

Також, позивачем не доведено факт
безпорадного стану спадкодавця, його
потреби в отриманні допомоги від сина
(який проживає у іншій країні) за умови
надання їй допомоги самим відповідачем
та ухилення відповідача від надання
допомоги матері, ураховуючи, що за
змістом ч. 5 ст. 1224 ЦК України лише при
одночасному настанні цих обставин і
доведеності зазначених фактів у їх
сукупності спадкоємець може бути
усунений від права на спадщину.

Вимоги відповідача щодо стягнення з
позивача моральної шкоди також не
підлягають задоволенню, оскільки
відповідно до ч. 1 ст. 123 ЦК України
відповідач має право пред'явити
зустрічний позов до початку розгляду
справи по суті.

Вказана норма закону не дотримана
відповідачем, так як свої вимоги про
стягнення моральної шкоди він заявив
вже в ході розгляду справи по суті, а
тому в задоволені вимог про стягнення з
позивача моральної шкоди слід
відмовити.

Крім цього, відповідач надав суду
заяву в якій просить стягнути з
відповідача витрати пов'язані з явкою
до суду. Такі вимоги відповідача не
підлягають задоволенню, оскільки
відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 85 ЦПК України
витрати, пов'язані з переїздом до
іншого населеного пункту сторін та їх
представників, а також найманням житла,
несуть сторони. Граничний розмір
компенсації за судовим рішенням витрат
сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Такий порядок закріплений Постановою
КМУ №590 від 27.04.2006 року «Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави».

Відповідачем не надано
документального підтвердження
понесених витрат, а лише зазначено, що
стягненню підлягає сума вказана в
чекові від 09.01.14 року. Однак
відповідачем не зазначено з чого
складаються витрати пов'язані з явкою
до суду, чим обґрунтовується сума яка
підлягає стягненню, з яких розрахунків
виходив відповідач визначаючи суму
стягнення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1241, 1244
ЦК України,-

ВИРІШИВ :

В задоволені позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення від права на
спадкування - відмовити.

Відмовити представнику
відповідача ОСОБА_11 в задоволені вимог
щодо стягнення з ОСОБА_1 моральної
шкоди.

Відмовити представнику
відповідача ОСОБА_11 в задоволені вимог
щодо стягнення витрат пов'язаних з
прибуттям до суду.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом 10 днів з
моменту його оголошення..

Суддя: