Справа № 2/267/18/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року

м.Макіївка

Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області у складі:

головуючого судді
Колієва С.А.

при секретарі
Забавської Т.О.

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Макіївки
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

До Гірницького районного суду м.
Макіївки звернулися ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 з вказаним позовом в якому
просили стягнути з ОСОБА_5 в якості
відшкодування завданої матеріальної
шкоди - 11 600 гривень, в рахунок
відшкодування моральної шкоди - 5000
гривень та витрати з проведення
експертизи - 600 гривень. Під час
судового розгляду позивачі збільшили
розмір позовних вимог та просили суд
стягнути з відповідача матеріальну
шкоду у розмірі 13 734 гривень, витрати
понесені з проведенням експертного
дослідження - 600 гривень, витрати
пов'язані з оплатою проїзду на таксі
для участі у судових засіданнях
позивача ОСОБА_3 - 400 гривень, моральну
шкоду у розмірі 8000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог
позивачі зазначили, що вони є
співвласниками квартири АДРЕСА_1.
Власником квартири АДРЕСА_2, яка
розташована над ними поверхом вище є
відповідач ОСОБА_5 09 січня 2012 року з
вини відповідачки, внаслідок недбалого
користування системою водопостачання,
була залита водою їх квартира. 17
березня 2012 року з вини відповідачки
внаслідок недбалого користування
системою водопостачання (на кухні не
був закритий кран) було знову залита їх
квартира. Внаслідок залиття їхньої
квартири було пошкоджено їхнє майно: на
кухні на стелі та стінах маються сліди
потьоків, пошкоджений клейовий
покрасочний слой, короблення щпалер,
пошкоджена електропроводка у стіні; у
ванній кімнаті на стелі та стінах
маються сліди потьоків, пошкодження
клейового та покрасочного слоїв,
відслоювання керамічної плитки на
стінах; в туалеті на стелі та стінах
сліди потьоків, пошкодження шпалер на
стінах та на стелі; на стелі та стінах у
коридорі маються сліди потьоків,
пошкодження шпалер на стінах та стелі,
а також у жилій кімнаті на стелі та
стінах маються сліди потьоків,
пошкодження клейового та покрасочного
слоїв на стелі та короблення шпалер на
стінах.

Вина відповідача в залитті квартири
встановлена: актами обстеження які
були складені КП «Житловик-3».

Внаслідок затоплення квартира
потребує відновлювального ремонту
вартість якого відповідно до висновків
судової будівельно-технічної
експертизи №5034/24 від 09 грудня 2013 року
становить 13 734 гривень. Крім того, для
визначення розміру завданих збитків та
вартості відновлювального ремонту
вони зверталися до ПП «Експерт-Оцінка»
спеціалістами якого було проведено
відповідне дослідження та складене за
його результатами висновок. Вартість
вказаних робіт склав 600 гривень.

Крім того, позивач ОСОБА_3, за станом
здоров'я не має можливості добиратися
до суду іншим транспортом ані ж таксі (в
неї зламана нога та вона може
пересуватися лише на милицях, що
позбавляє її можливості добиратися до
суду на громадському транспорті) у
зв'язку з чим вона понесла витрати на
оплату послуг таксі 400 гривень.

Також зазначили, що у зв'язку з залиттям
належної їм квартири вони понесли
моральні страждання, які виразилися у
негативних емоціях та переживаннях з
приводу пошкодження майна та
неможливості нормально користуватися
ним, порушення звичного способу життя,
необхідності докладання додаткових
зусиль для його нормалізації.
Зазначили, що з часу залиття їхнього
помешкання відповідач не принесла їм
вибачень, відмовлялася добровільно
відшкодувати завдані збитки. Крім того,
на час розгляду справи вони знову були
затоплені з вини відповідача. Вказані
обставини, а саме те, що протиправні дії
відповідача носять тривалий характер,
того що їх помешкання неодноразово
було залито з вини відповідача,
спричинили їм моральну шкоду яку вони
оцінюють у розмірі 8000 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов підтримали,
просили його задовольнити. Зазначили,
що їм на праві власності належить
квартира АДРЕСА_1. Поверхом вище
розташована квартира АДРЕСА_2, яка
належить відповідачу. З часу заселення
у цю квартиру відповідач неодноразово
заливав їхню квартиру про що
складалися відповідні акти. 09 січня 2012
року сталося залиття їх квартири.
Причиною залиття стало те, що мешканці,
які проживають у кв.АДРЕСА_2 забули
закрити водопровідний кран та коли
пішла вода сталося затоплення. З цього
приводу вони зверталися до чоловіка
відповідачки аби той поговорив з
мешканцями, яким він дає цю квартиру
для проживання, аби вони уважніше
ставилися та не залишали відкритими
крани з водою, проте останній не
належним чином на це не реагував. 17
березня 2012 року знову сталося залиття
їх квартири. Причиною цього стало те, що
у квартирі АДРЕСА_2 на кухні знову не
був закритий водопровідний кран.
Внаслідок вказаних затоплень було
пошкоджено їх майно на кухні, ванній та
туалетній кімнаті, спальні. Були
пошкоджені шпалери, керамічна плитка,
електрична проводка. За цими фактами
були складені відповідні акти за
участю представників ЖЕКу.

Представник відповідача позов визнав
частково, просив суд постановити
рішення, яким стягнути на користь
відповідачів матеріальну шкоду у
розмірі 3433 гривень - відповідно до
реально завданої матеріальної шкоди,
яка підтверджена складеними актами
обстеження та результатами проведеної
судової будівельно-технічної
експертизи з урахуванням фізичного
зносу пошкодження майна, в іншій
частині відмовити у зв'язку з
недоведеністю.

Відповідач ОСОБА_5 підтримала позицію
представника, позов визнала частково
та пояснила, що дійсно їй на праві
власності належить квартира АДРЕСА_2.
Вона разом з дитиною та чоловіком
проживає у м. Донецьку, а вказану
квартиру вони здають для проживання
іншим особам. У вечері у березні 2012 року
її чоловіку зателефонували та
повідомили, що сталося затоплення
сусідів у вказаному будинку знизу. ЇЇ
чоловік поїхав у м. Макіївки. Коли він
прибув то у належній їй квартирі вже
було сухо та слідів затоплення не було.
Зайти до квартири позивачів йому не
вдалося, оскільки останні відмовили
йому у цьому, у зв'язку з чим він не міг
оцінити розмір пошкодженого майна.

Суд, вислухавши пояснення позивачів,
відповідача, представника відповідача,
свідків, вивчивши матеріали справи та
оцінивши зібрані по справі докази у їх
сукупності, вважає що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності позивачам,
ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які
зареєстровані у вказаному помешканні,
що підтверджується свідоцтвом про
право власності на житло, копіями
паспортів (а.с.8, 4, 5, 7).

Квартира АДРЕСА_2 належить на праві
спільної часткової власності належить
ОСОБА_5 та ОСОБА_9, який є неповнолітнім
сином відповідачки, що підтверджується
копіями свідоцтва про народження,
свідоцтвом про право власності (а.с. 79, 81
відповідно).

З представленого Акту складеного 10.01.2012
року комісією працівників КП
«Житловик-3» ОСОБА_11 та ОСОБА_12
встановлено, що при обстеженні
технічного стану квартири АДРЕСА_1
встановлено, що на кухні над мийкою на
стіні маються сліди потьоків на
шпалерах та на стелі.

Згідно Акту обстеження складеного 19
березня 2012 року комісією працівників
КП «Житловик-3» ОСОБА_11, ОСОБА_13 та
сантехніка ОСОБА_14 встановлено, що при
обстеженні квартири АДРЕСА_1
встановлено, що у квартири маються
мокрі сліди залиття у коридорі, у
ванній на стелі, у туалеті на стелі та
суміжній з кухнею стіні, на кухні є
сліди потьоків по стіні в куті справа
від двері, над дверним отвором у кухні.
Причиною залиття квартири є незакритий
кран на кухні.

Допитана в якості свідка ОСОБА_15 суду
пояснила, що вона є сусідкою позивачів
та проживає з ними в одному тамбурі
будинку АДРЕСА_1. У березні 2012 року
сталося затоплення квартири позивачів
з вини мешканців квартири АДРЕСА_2. При
цьому затоплення булу дуже сильним,
оскільки вода текла не тільки у
квартирі позивачів, а і у під'їзді
будинку біля електричного щитка, й була
загроза короткого замикання. Також
зазначила, що наскільки їй відомо,
мешканці кв.АДРЕСА_2 будинку нікому не
відчиняли двері та не давали
перевірити стан цієї квартири.

Факт залиття квартири позивачів та
складання вказаних актів також
підтвердили допитані в судовому
засіданні в якості свідків ОСОБА_12 та
ОСОБА_11 При цьому у своїх поясненнях
свідки зазначили, з огляду на наявні
сліди залиття: були сліди залиття стелі
на кухні, ванній туалеті, а також те, що
залиття траплялося періодично, була і
встановлена причини - незакритий кран
на кухні у квартирі АДРЕСА_2, яка
розташована на квартирою позивачів
поверхом вище.

Відповідно до частини 1 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 382 ЦК України
квартирою є ізольоване помешкання в
житловому будинку, призначене та
придатне для постійного у ньому
проживання. Власникам квартири у дво-
або багатоквартирному житловому
будинку належать на праві спільної
сумісної власності приміщення
загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку.

Відповідно до частини 4 ст. 319 ЦК України
власність зобов'язує.

Відповідно до п. 7, п. 12 «Правил
користування приміщеннями житлових
будинків», затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 24 січня
2006 року № 45, власник та наймач (орендар)
квартири зобов'язаний: дотримуватися
вимог нормативно-правових актів у
сфері житлово-комунальних послуг;
проводити за власні кошти ремонт
квартири (наймач (орендар) - згідно з
договором найму (оренди); забезпечувати
збереження житлових і підсобних
приміщень та технічного обладнання.

Тобто, відповідальність за належний
стан санітарно-технічного обладнання в
квартирі АДРЕСА_2 несе її власник
ОСОБА_5

Відповідач, як власник квартири,
зобов'язаний був контролювати стан
санітарно-технічного обладнання в
квартирі, та докладати зусиль для того,
щоб не порушити права інших осіб, не
завдати їм шкоди, що витікає з вимог ст.
13 ЦК України.

За таких обставин слід визнати, що
залиття квартири позивачів сталося
саме з вини відповідача ОСОБА_5, як
власника квартири АДРЕСА_2.

При цьому суд не приймає до уваги
посилання відповідача та його
представника на те, що фактично у цій
квартирі проживали інші особи, які і
мають нести відповідальність, оскільки
будь-яких належних доказів на
підтвердження вказаного факту
(належним чином оформленого договору
оренди житла, його реєстрацію у
житлово-експлуатаційній організації,
яка обслуговує вказаний будинок,
тимчасову реєстрацію вказаних осіб у
вищевказаному помешканні) суду не
представлено. Крім того, згідно наданої
домової книги у вказаному помешканні
окрім відповідачки та її сина жодних
інших осіб не зареєстровано.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є, в
тому числі, втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки). Збитки відшкодовуються у
повному обсязі, якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у
меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
березня 1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» (із змінами і
доповненнями) при визначенні розміру
відшкодування шкоди, заподіяної майну,
незалежно від форм власності, судам
слід враховувати, що відшкодування
шкоди шляхом покладення на
відповідальну за неї особу обов'язку
надати річ того ж роду і якості,
виправити пошкоджену річ, іншим шляхом
відновити попереднє становище в
натурі, застосовується, якщо за
обставинами справи цей спосіб
відшкодування шкоди можливий. Коли
відшкодування шкоди в натурі
неможливе, потерпілому
відшкодовуються в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
на час розгляду справи втраченого
майна, робіт, які необхідно провести,
щоб виправити пошкоджену річ, усунути
інші негативні наслідки неправомірних
дій заподіювача шкоди.

Відповідно висновків експертного
дослідження спеціаліста №17/23/10/12 від
18.10.2012 року вартість
ремонтно-відновлювальних робіт,
пов'язаних з залиттям квартири АДРЕСА_1
з урахуванням вартості матеріалів, на
момент проведення дослідження склав 11
600 гривень. Вартість проведеного
дослідження, склала 540 гривень, що
підтверджується копією квитанції до
прибуткового ордеру (а.с.29).

В судовому засіданні відповідач та
його представник не погодилися з
висновками проведеного дослідження, у
зв'язку з чим судом була призначена
судова будівельно-технічна експертиза.

Згідно висновків будівельно-технічної
експертизи № 5034/24 від 09.12.2013 року
вартість ремонтно-відновлювальних
робіт, пов'язаних з залиттям квартири
АДРЕСА_1 з урахуванням вартості
матеріалів на момент проведення
експертизи складає 13374 гривень.

При цьому суд звертає свою увагу на те,
що згідно мотивувальної частини
висновку експертизи, експертом
зазначено, про дослідженні природний
знос покриття (шпалер) у квартирі
визначений візуально та складає 60%, у
зв'язку з чим за правилами визначення
фізичного зносу потребується оклейка
стін шпалерами у повному обсязі; крім
того, у зв'язку з тим що на час
обстеження керамічна плитка, якої
облицьована поверхня на кухні, туалеті
та ванній кімнаті такої ж якості
відсутня у продажу, у зв'язку з чим при
розрахунку вартості
ремонтно-відновлювальних робіт
застосована шпалери та плитка
звичайної якості.

Допитана в судовому засіданні експерт
ОСОБА_17 зазначила, що при обстеженні
квартири позивачів був встановлений 60%
природній знос матеріалів (шпалер та
керамічної плитки) та у зв'язку з тим, що
на даний час такої ж якості шпалери та
плитка відсутні під
ремонт-відновлювальних робіт
необхідна заміна всієї площі шпалер та
керамічної плитки. При цьому під час
огляду квартири нею були виявлені та
пошкодження шпалер, плитки у ванній,
туалеті, кухні та спальні, які
характерні для залиття водою. З огляду
на це, реальної можливості визначити у
грошовому чи процентному відношенні
конкретний розмір матеріальної шкоди
від залиття з урахуванням природного
зносу не має.

З урахуванням викладеного, виходячі з
положень ст.1192 ЦК України, з
відповідача на користь позивачів
підлягає стягненню вартість
ремонтно-відновлювальних робіт, які
необхідно провести для відновлення
пошкодженого майна, яка визначена за
результатами судової будівельної
експертизи, а саме 13 374 гривень.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає, в тому
числі, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до частини 1 ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.5
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову
практику по справах про відшкодування
моральної немайнової шкоди»
обов'язковому з'ясуванню при вирішені
справ про відшкодування моральної
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою та протиправними
діяннями її заподіювача та вини
останнього в її заподіянні. Зокрема,
суд повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або витрат не майнового
характеру, за яких обставин та якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі позивач оцінює
заподіяну шкоду та з чого він виходив
при цьому.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати зокрема в
порушенні нормальних життєвих зв'язків
і не можливості продовження активного
громадського життя, фізичного болю,
перенесеного в результаті заподіяних
страждань і при настанні інших
негативних наслідків.

Як встановлено з матеріалів справи та
пояснень позивачів даних ними у
судовому засіданні, в результаті
неправомірних дій відповідача їм було
завдано моральну шкоду, яка виразилась
у негативних емоціях та переживаннях з
приводу неодноразового залиття їх
квартири та пошкодження майна,
неможливості нормально користуватися
ним, порушення звичного способу життя,
необхідності докладання додаткових
зусиль для його нормалізації.

При вирішені питання про розмір
компенсації за нанесену моральну
шкоду, суд виходить з характеру і
тривалості страждань позивачів, стану
їх здоров'я, характеру заподіяних
страждань, їх наслідку й істотних змін
способу життя.

Виходячи з наведеного, з урахуванням
того, що позивач ОСОБА_3 постійно
проживає у вказаному помешканні, а інші
позивачі, як вони пояснили у судовому
засіданні час від часу навідуються до
нього, суд вважає, що позивачу ОСОБА_3
спричинена моральна шкода та її слід
оцінити у розмірі 2000 грн., іншим
позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також
спричинена моральна шкода, однак з
урахуванням встановлених обставин її
слід оцінити у меншому розмірі - по 1000
гривень кожному і вона підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивачів.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення
з відповідача затрат на оплату послуг
таксі у розмірі 400 гривень, суд
зазначає, що позивачами жодних доказів
на підтвердження понесення ними таких
витрат суду не представлено, у зв'язку
чим вказані вимоги задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 7, 14, 60, 88, 208-210, 215 294 ЦПК України,
ст.ст. 1166,1167 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 в якості відшкодування
матеріальної шкоди у розмірі 13 734
гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 2000
гривень в якості відшкодування
завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 1000
гривень в якості відшкодування
завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 1000
гривень в якості відшкодування
завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 540
гривень в рахунок відшкодування витрат
на проведення експертного дослідження.

В решті у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду Донецької
області через Гірницький районний суд
м. Макіївки Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: