Справа № 434/7333/13-ц
Провадження № 2/434/1138/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/Мотивована частина/

27 січня 2014 року Артемівський
районний суд м. Луганська

у складі головуючого судді
Морозової С.М.

при секретарі
Іванової І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Артемівський
відділ ДВС Луганського МУЮ про
стягнення заборгованості по аліментам
та пені,

В С Т А Н О В И В

Позивачка просила суд стягнути з
відповідача пеню по аліментам у
розмірі 232237,00 грн., заборгованість по
аліментам у розмірі 33850,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивачки збільшив позовні вимоги та
просить суд стягнути заборгованість по
аліментам у розмірі 31523,91 грн. та пеню по
аліментам у розмірі 257919,73 грн.,
посилаючись на наступні обставини.

Позивачка має з відповідачем спільну
дитину дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, за
рішенням Ленінського районного суду м.
Луганська від 19.07.2006 року з відповідача
на користь позивачки на утримання
неповнолітньої дочки стягнуті
аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів
заробітку.

Позивачка посилаючись на те, що
відповідач сплачував аліменти не в
повному обсязі, станом на 01.11.2013 року
утворилася заборгованість по
аліментам у розмірі 31523,91 грн., просить
суд стягнути вищезазначену
заборгованість та неустойку у розмірі
257919,73 грн., згідно розрахунку наданому
нею до позовної заяви.

Відповідач позов визнав частково, суду
пояснив, що він не згоден з розрахунком
позивачки і не заперечує виплатити
неустойку у розмірі 2166,86 грн. згідно
розрахунку наданому ним до заперечень
проти позовної заяви в межах строку
позовної давності один рік.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивачки та її
представника, представника
відповідача, розглянувши справу в
межах заявлених позовних вимог і
наданих сторонами доказів, оцінивши
докази відповідно до вимог ЦПК України,
суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони
знаходилися в зареєстрованому шлюбі,
від якого мають неповнолітню дочку
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

З свідоцтва про народження ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що її батьком є
ОСОБА_2.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Луганська від 19.07.2006 року з ОСОБА_2 були
стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/4 частки з усіх видів
заробітку.

Згідно довідки начальника
Артемівського ВДВС Луганського МУЮ
заборгованість по аліментам з ОСОБА_2
згідно виконавчого листа № А-54 від
19.07.2006 року станом на 01.11.2013 року складає
31523,91 грн. З вищезазначеної довідки
вбачається, що аліменти виплачувалися
не регулярно.

Відповідно довідки головного лікаря
Луганської міської багатопрофільної
дитячої лікарні № 1 № 632 від 20.11.2013 року
дитина ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства з
1997 року. З 12.08.2013 року дитині була
встановлена підгрупа «А». Дівчинка
потребує постійного догляду матері,
постійного отримання препарату
депакінхроно 300 - 1 упаковка в місяць.
Один раз на рік дитина знаходиться на
стаціонарному лікуванні в
неврологічному відділенні Луганської
міської багатопрофільної дитячої
лікарні № 4.

Згідно довідки департаменту з питань
праці та соціального захисту населення
Луганської міської ради від 15.11.2013 року
вбачається, що ОСОБА_1 отримує
соціальну допомогу дітям - інвалідам у
розмірі 1835,80 грн.

З письмового розрахунку позивачки пені
по аліментам вбачається, що сума пені
становить 257919,73 грн.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно із ст.181 СК України способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За домовленістю
між батьками дитини той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утриманні в грошовій і /або/
натуральній формі.

Відповідно до ст.196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки /пені/ у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Ст.20 СК України передбачає, що до вимог,
що випливають із сімейних відносин,
позовна давність не застосовується,
крім випадків, передбачених частиною
другою ст.72, частиною другою статті 129,
частиною третьою ст.138, частиною
третьою статті 139 цього Кодексу.

Згідно ст.11-1 Закону України «Про
виконавче провадження» боржник
зобов'язаний надати достовірні
відомості про свої доходи.

З Постанови Верховного Суду України
від 11 вересня 2013 року по конкретній
справі вбачається, що судами
касаційної інстанції допущено
неоднакове застосування ч.1 ст.196 СК
України у справах з подібних відносин,
тому усуваючи розбіжності в
застосуванні зазначеної норми
матеріального права Верховний Суд
України виходить з такого.

Оскільки зобов'язання зі сплати
аліментів носить періодичний характер
і повинно виконуватися щомісяця, суд
повинен з'ясувати розмір несплачених
аліментів по кожному з цих періодичних
платежів, встановити строк, до якого
кожне із цих зобов'язань мало бути
виконано, та з урахуванням
встановленого обчислити розмір пені,
виходячи із суми несплачених
аліментів за кожен місяць окремо від
дня порушення платником аліментів
свого обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення, підсумувавши
розміри нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши їх
загальну суму.

Визнаючи обсяг та межі
відповідальності боржника при
утворенні заборгованості, суд
враховує, що відповідно п.22 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 року № 3 «Про застосування
судом окремих норм сімейного Кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» передбачена ст. 196 СК
України відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
вигляді неустойки /пені/ настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
аліментів.

Відповідачем не було надано ніяких
відомостей про те, що заборгованість по
аліментам виникла не з його вини, а з
об'єктивних незалежних від нього
причин.

Разом з тим, при винесенні рішення суд
враховує, що відповідач частково
сплачував аліменти, постійного місця
роботи на цей час немає, для пошуків
роботи виїжджає до Росії, приймає
заходи для погашення заборгованості,
розмір нарахованої пені є
непропорційно великим порівняно із
сумою боргу, при наявності суми боргу в
розмірі 31523,91 грн. нарахована сума пені -
257919,73 грн. Також суд враховує ступень
виконання відповідачем зобов'язання.

Суд вважає, що заборгованість по
аліментам виникла з вини відповідача, а
тому відповідно до ст.196 СК України
підлягає стягненню неустойка /пеня/ в
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожний день
прострочення.

Посилання представника відповідача
про застосування річного строку
давності суд не приймає до уваги,
оскільки згідно до вимог ч.1 ст.20 СК
України до вимог, що випливають із
сімейних відносин, позовна давність не
застосовується.

Аналізуючи встановлені судом
обставини та наявні у справі докази,
суд приходить до висновку, що
заборгованість по аліментам сталася
саме з вини відповідача, який сплачував
аліменти на користь позивачки
нерегулярно та не в повному обсязі,
внаслідок його неправомірних дій
сталося порушення законних прав
позивачки та інтересів неповнолітньої
дитини, розмір неустойки у розмірі
257919,73 грн. відповідає вимогам діючого
законодавства, тому суд вважає позов в
цій частині обґрунтованим, виходячи із
засад розумності та справедливості, у
розмірі 50000,00 грн.

Виходячи з того, що згідно довідки
начальника Артемівського ВДВС
Луганського МУЮ від 19.12.2013 року станом
на 01.11.2013 року загальна сума
заборгованості по аліментам з ОСОБА_2
31523,91 грн., виконавчий лист щодо
стягнення з відповідача на користь
позивачки аліментів перебуває на
виконанні у виконавчій службі і
виконавче провадження не закрито,
стягнення за виконавчим листом
проводиться, за відповідачем
нараховується заборгованість,
обґрунтованих доводів та доказів, що на
цій стадії заборгованість не може бути
стягнута позивачкою не надано, тому
підстав за правилами ст.194 СК України
для її повторного /подвійного/
стягнення новим судовим рішенням не
вбачається, вказана сума вже є
предметом судового виконання, тому
позов в цій частині не підлягає
задоволенню.

На підставі ст.ст. 20, 180, 181, 196 СК України,
керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по аліментам та пені за
прострочення сплати аліментів
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
неустойку /пеню/ за несплату аліментів
за період з жовтня 2006 року по жовтень 2013
року у розмірі 50000,00 грн. та судові
витрати на користь держави в розмірі
500,00 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Луганської області шляхом подачі
скарги через Артемівський районний суд
м. Луганська.

Суддя: