Справа 2/760/789/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року Солом"янський районний
суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Загородній І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві

справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «РОДОВІД БАНК» 19.06.2013 р.
звернувся до суду з позовом про
стягнення солідарно з відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за
кредитним договором в розмірі 16532,55
доларів США та 410110,76 грн., посилаючись
на те, що 11.09.2006 р. між ПАТ «РОДОВІД
БАНК» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 28.4/АА-334.06.2.
Відповідно до п.1.1 договору позивач
відкриває позичальнику відновлювальну
кредитну лінію на загальну суму 60620
доларів США терміном по 11.09.2011 р.
Відповідно до п.3.1 Кредитного договору
позичальник зобов»язався кожного
календарного місяця частково погашати
заборгованість за кредитом у сумі 1011
доларів США. Відповідно до п.3.2
кредитного договору позичальник
зобов»язується, повернути кредит не
пізніше 11.09.2011 р.

В забезпечення виконання зобов»язань
за кредитним договором між ПАТ
«РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_2 було укладено
договір поруки 11.09.2006 р. Відповідно до
п.1.1, 1.3 договору поруки поручитель
зобов»язався солідарно відповідати
перед банком за своєчасне та повне
виконання зобов»язань ОСОБА_1 у тому ж
обсязі на тих же умовах та в ті ж строки,
що і позичальник.

Позичальником систематично
порушувались умови кредитного
договору, несвоєчасно виконувалися
зобов»язання щодо сплати щомісячних
платежів (повернення кредитних коштів,
сплати процентів за користування
кредитом) протягом строку дії
кредитного договору. Відповідно до
ст.625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов»язання, на вимогу кредитора
зобов»язаний сплатити суму боргу, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі визначені
родовими ознаками, він зобов»язаний
сплатити неустойку відповідно до
ст.549-552 ЦК України.

Станом на 08.01.2013 р. сума простроченої
заборгованості за кредитом -36696,37
доларів США, пеня - 232252,09 грн., сума 3%
річних від суми простроченого кредиту -
17654,59 грн.

В судовому засіданні представник
позивача збільшив позовні вимоги,
просив стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість за
кредитним договором № 28.4/АА-334.06.02 від
11.09.2006 р. станом на 08.01.2013 р. за кредитом в
сумі 32010,96 доларів США, суму
простроченої заборгованості за
процентами - 4685,41 доларів США, пеню в
розмірі 232252,09 грн. та 3% річних від суми
простроченого кредиту - 26798,32 грн.

Представник відповідачів в судовому
засіданні позов визнав частково,
визнав суму заборгованості станом на
08.01.2013 р. за кредитом в сумі 32010,96
доларів США, проценти - 4685,41 доларів США
та 3% річних - 26798,32 грн., зазначив, що
відповідно до ст.258 ЦК України позовна
давність для стягнення неустойки
(штрафу, пені) встановлюється в один
рік. Просив застосувати строки
позовної давності та зменшити розмір
неустойки. Просив відмовити в позові до
ОСОБА_2, оскільки позивач звернувся до
суду з позовом 19.06.2013 р., а кінцевий
строк повернення кредиту було
встановлено до 11.09.2011 р. Відповідно до
ч.4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється, якщо кредитор протягом 6
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов»язання не
пред»явить вимоги до поручителів.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, представника
відповідачів, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
11.09.2006 р. між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір №
28.4/АА-334.06.2.

Відповідно до п.1.1 договору позивач
відкрив позичальнику відновлювальну
кредитну лінію на загальну суму 60620
доларів США терміном до 11.09.2011 р.

Відповідно до п.1.5 договору
встановлена процентна ставка в розмірі
13 % річних.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.3 договору
позичальник зобов»язується, починаючи
з місяця наступного за звітним,
щомісяця до 10 числа (включно) кожного
календарного місяця, частково погашати
заборгованість за кредитом в розмірі
1011 доларів США та повернути одержаний
кредит не пізніше 11.09.2011 р., сплачувати
банку нараховані проценти за
користування кредитом до 10 числа
кожного календарного місяця.

В забезпечення виконання зобов»язань
за кредитним договором між ПАТ
«РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_2 було укладено
договір поруки 11.09.2006 р. Відповідно до
п.1.1, 1.3 договору поруки поручитель
зобов»язався солідарно відповідати
перед банком за своєчасне та повне
виконання зобов»язань ОСОБА_1 у тому ж
обсязі на тих же умовах та в ті ж строки,
що і позичальник.

В судовому засіданні встановлено, що
позичальником систематично
порушувались умови кредитного
договору, несвоєчасно виконувалися
зобов»язання щодо сплати щомісячних
платежів (повернення кредитних коштів,
сплати процентів за користування
кредитом) протягом строку дії
кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов»язання, на вимогу
кредитора зобов»язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно розрахунку наданого позивачем,
станом на 08.01.2013 р. заборгованість
становить: за кредитом в сумі 32010,96
доларів США, сума простроченої
заборгованості за процентами - 4685,41
доларів США, пеня - 232252,09 грн. та 3%
річних від суми простроченого кредиту -
26798,32 грн.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов"язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і боржник
, включаючи сплату основного боргу,
процентів, неустойки, відшкодування
збитків, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов»язання не пред»явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов»язання не встановлений або
встановлений моментом пред»явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред»явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч. 1 ст.251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов»язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Строк
визначається роками, тижнями, днями або
годинами.

З договору поруки вбачається, що в
ньому не встановлено строку, після
якого порука припиняється, а умова
договору поруки про його дію до повного
виконання боржником своїх зобов»язань
перед банком за кредитним договором не
є встановленим сторонами строком
припинення дії поруки, оскільки
суперечить ч. 1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК
України, тому в цьому разі підлягають
застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України
про те, що порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов»язання не пред»явить
вимоги до поручителя.

В судовому засіданні встановлено, що
кінцевий строк повернення кредиту було
встановлено до 11.09.2011 р., з позовом до
суду позивач звернувся 19.06.2013 р., тобто
вже після спливу встановленого ч.4 ст.559
ЦК України строку, тому порука
припиняється.

Суд приходить до висновку що позовні
вимоги про стягнення заборгованості з
поручителя необгрунтовані та не
підлягають задоволенню.

Суд приходить до висновку, що з
відповідача ОСОБА_1 на користь
позивача підлягає стягненню
заборгованість за кредитом в сумі 32010,96
доларів США, сума простроченої
заборгованості за процентами - 4685,41
доларів США, та 3% річних від суми
простроченого кредиту - 26798,32 грн.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов»язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Відповідно до ст.258 ЦК України позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Оскільки відповідачем заявлено вимогу
про застосування строку позовної
давності, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача про стягнення
неустойки (пені) підлягають частковому
задоволенню.

Оскільки позивачем заявлено вимогу про
стягнення пені за період з 11.10.2006 р., а до
суду з вимогою про стягнення пені
позивач звернувся 19.06.2013 р., то суд
приходить до висновку, що з відповідача
ОСОБА_1 на користь позивача підлягає
стягненню пеня в межах строку позовної
давності. Позивачем не надано доказів
поважності пропуску строку позовної
давності. З відповідача на користь
позивача підлягає стягненню пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом в межах строку позовної
давності в сумі 76358,71 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий
збір в сумі 3441 грн. підлягає стягненню з
відповідача ОСОБА_1 на користь
позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 223, 294
ЦПК України, на підставі ст.ст. 1046-1050, 1054,
526, 530, 536, 549-551, 553-555, 559, 611, 614, 615, 625, 256-258, 267
ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«РОДОВІД БАНК» заборгованість за
кредитним договором в сумі 36696
(тридцять шість тисяч шістсот
дев»яносто шість) доларів США 37 центів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«РОДОВІД БАНК» пеню в сумі 76358,71 грн. та
3% річних в сумі 26798,32 грн., а також
судові витрати в сумі 3441 грн., а всього
стягнути 106598 (сто шість тисяч п»ятсот
дев»яносто вісім) грн. 03 коп.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ: Кушнір С.І.