печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

20 січня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва в складі:

головуючого: судді
Соколова О.М.,

при секретарі: Лейко
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «ОМЕГА» до ОСОБА_1
про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року приватне
акціонерне товариство «Акціонерна
страхова компанія «ОМЕГА» звернулося
до Печерського районного суду м. Києва
із вищевказаним позовом до ОСОБА_1, в
якому просило стягнути з останнього 4002
грн. 00 коп. в якості відшкодування
матеріальної шкоди та 229 грн. 40 коп.
витрат з оплати судового збору.
Обґрунтовуючи позовні вимоги
зазначило, що згідно умов договору про
добровільного страхування наземного
транспорту № 017-07-1884-10 укладеного 06
вересня 2010 року між ОСОБА_2 та приватним
акціонерним товариством «Акціонерна
страхова компанія «ОМЕГА», взяло під
свій страховий захист автомобіль марки
«Skoda Oktavia» д.н.з. НОМЕР_1. В результаті
ДТП, яке відбулось 21 березня 2011 року
вказаний автомобіль було пошкоджено.
Приватне акціонерне товариство
«Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА»
визнало вищевказане ДТП страховим
випадком та сплатило ОСОБА_2 страхове
відшкодування. Оскільки у скоєнні ДТП,
що відбулася 21 березня 2011 року, винним
визнано ОСОБА_1, і останній не виплатив
на вимогу позивача суму відшкодування,
приватне акціонерне товариство
«Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА»
просить задовольнити позов, в
заявлений ним спосіб.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилася, про місце, день
і час розгляду справи повідомлений
належним чином (а.с. 36), проте, подав до
суду письмову заяву про розгляд справи
за його відсутністю, в якій позов з
викладених у ньому підстав підтримав,
просив задовольнити та не заперечував
проти заочного розгляду справи (а.с. 39).

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про місце день і час розгляду
справи повідомлялася належним чином,
проте на адресу суду надійшов поштовий
конверт із відміткою поштового
відділення «за закінченням
встановленого строку зберігання» (а.с.
38).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання (перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності
заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

За викладених підстав, а також
враховуючи згоду представника
позивача на заочний розгляд справи, суд
визнав можливим провести заочний
розгляд справи у відсутності сторін на
підставі наявних в справі доказів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши письмові докази
по справі у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 06
вересня 2010 року між приватним
акціонерним товариством «Акціонерна
страхова компанія «ОМЕГА» та ОСОБА_2
було укладено договір про
добровільного страхування наземного
транспорту № 017-07-1884-10 (а.с. 4,5). На
виконання умов вказаного договору,
приватне акціонерне товариство
«Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА»
взяв під свій страховий захист
автомобіль марки «Skoda Oktavia» д.н.з.
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2.

Також, в судовому засіданні
встановлено, що 21 березня 2011 року в м.
Києві на пр.-ті. Московському відбулося
ДТП, в результаті якої вищевказаний
автомобіль було пошкоджено. Винною у
вказаній ДТП згідно постанови
Оболонського районного суду м. Києва
від 29 квітня 2011 року визнано ОСОБА_1 (а.с.
6).

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 встановлена та
не підлягає доказуванню.

Приватне акціонерне товариство
«Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА»
визнало вищевказане ДТП страховим
випадком та виплатило ОСОБА_2 страхове
відшкодування в розмірі 4002 грн. 00 коп.
(зворотна сторона а.с. 6).

Вимога приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ОМЕГА» про відшкодування
шкоди залишена ОСОБА_1 без реагування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки. Така ж позиція викладена у ст. 27
Закону України «Про страхування».

Отже законодавцем передбачено, що до
страховика в разі виплати страхового
відшкодування за договором майнового
страхування переходить право вимоги до
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Перехід права вимоги від
страхувальника до страховика за
договором добровільного страхування є
суброгацією.

Суброгація істотно відрізняється від
регресу. Основна відмінність
суброгації від регресу полягає в тому,
що при суброгації переходить існуюче
право з усіма його забезпеченнями, а
регрес породжує нове право. Суброгація
- це перехід прав до третьої особи на
основі закону. Регрес - це право, що
виникає у особи внаслідок платежу. При
суброгації до страховика переходить
право, що вже виникло (з моменту
заподіяння шкоди) у страхувальника.
Право регресу - це право зворотної
вимоги, що виникає у страховика
(регредієнта) до винної особи
(регресату) на тій основі, що страховик
попередньо провів виконання за
страховим зобов'язанням, виплативши
страхове відшкодування
страхувальникові, тобто право регресу
виникає з моменту сплати за третю
особу.

Роз'яснення про застосування
вищезазначених понять також наведені у
п. 27 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» №4 від 01.03.2013 року.
Відповідно до якого, при вирішенні
спорів про право зворотної вимоги
страховика суди повинні розрізняти
поняття «регрес» та «суброгація».
Наприклад, у випадку суброгації
відбувається лише заміна осіб у вже
наявному зобов'язанні (заміна
активного суб'єкта) зі збереженням
самого зобов'язання. У такому разі
страхувальник передає свої права
страховикові на підставі договору і
сприяє реалізації останнім прийнятих
суброгаційних прав. У випадку регресу
одне зобов'язання замінює собою інше,
але переходу прав від одного кредитора
до іншого не відбувається.

З огляду на наведене, суд прийшов до
висновку в даному випадку слід
застосовувати суброгацію.

При цьому виходячи з роз'яснень
викладених у Постанові Пленуму
Верховного суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» № 6
від 27 березня 1999 року, суд вважає, що
відшкодуванню на користь позивача
підлягає сума в розмірі 4002 грн. 00 коп.,
тобто сума здійсненого страхового
відшкодування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на
підтвердження сплати позивачу збитків
понесених ним в зв'язку із виплатою
страхового відшкодування відповідачем
суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позов приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «ОМЕГА» до ОСОБА_1
про відшкодування матеріальної шкоди є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню, то
відповідно до ст. 88 ЦПК України,
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 229 грн. 40 коп. витрат
з оплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 169, 212, 213, 214, 215, 223, 224 - 233
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ОМЕГА» до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, що
мешкає за адресою: 01042, АДРЕСА_1 ) на
користь приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ОМЕГА» (, МФО
300131) 4002 (чотири тисячі дві) грн. 00 коп.
матеріальної шкоди пов'язаної з
виплатою страхового відшкодування в
порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, що
мешкає за адресою: 01042, АДРЕСА_1 ) на
користь приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ОМЕГА» (, МФО
300131) 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40
коп. витрат з оплати судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою яка була
відсутня при проголошенні рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
О.М. Соколов