АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/455/2014
інстанції: Майдан С.І.
Доповідач: Бездрабко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року січня місяця 30 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Бездрабко
В.О.Суддів:Приходько Л.А. Борка А.Л.при
секретарі:Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
ухвалу Комсомольського районного суду
м.Херсона від 17 грудня 2013 року у справі
за скаргою ОСОБА_5 на рішення, дії та
бездіяльність державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м.Херсоні, заінтересована
особа - ОСОБА_6,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з зазначеною скаргою, посилаючись
на те, що на виконанні ВДВС
Суворовського РУЮ м.Херсона
перебувають виконавчі листи про
стягнення з ОСОБА_6 на її користь
аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх
видів доходу на утримання їх
неповнолітньої доньки та аліментів по
догляду за дитиною у розмірі 1/6 частини
від усіх видів доходу боржника.

Вважає, що державний виконавець не
вживає усіх передбачених Законом «Про
виконавче провадження» заходів щодо
встановлення дійсного доходу боржника,
з якого повинен обраховуватися розмір
стягнутих аліментів, а саме
довідка-розрахунок заборгованості
складена без урахування часу, протягом
якого ОСОБА_6 працював на судах
іноземних держав; не встановлена
наявність у банківських установах
України рахунків відкритих на ім'я
божника та його рідних; не направлений
запит до Республіки Кіпр з метою
з'ясування доходів боржника.

З урахуванням уточнених вимог, заявник
просила визнати неправомірними дії
державного виконавця по нарахуванню
аліментів згідно довідки
заборгованості №17296 від 27.08.2013 року по
аліментам по виконавчим листам № 2-282,
виданих 17.07.2006 року Комсомольським
районним судом м. Херсона; скасувати
довідку розрахунок №17296 від 27.08.2013
року, встановити бездіяльність
державного виконавця щодо виявлення
дійсного доходу боржника; зобов'язати
державного виконавця з'ясувати
дійсний дохід боржника шляхом
направлення запитів у всі банки
України згідно її списків про
наявність у боржника розрахунків;
звернутися з поданням про відкриття
банківської таємниці рахунків родичів
боржника - ОСОБА_7, ОСОБА_8 за період з
12.12.2005 року по теперішній час, з'ясувати
джерела походження коштів на їх
рахунках; направити запит до
Республіки Кіпр щодо з'ясування
доходу боржника, покласти судові
витрати, пов'язані з розглядом скарги,
на відділ ДВС Суворовського РУЮ м.
Херсона.

Ухвалою Комсомольського районного
суду м.Херсона від 17 грудня 2013 року у
задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
ухвалу суду скасувати, посилаючись на
допущені судом порушення норм
матеріального і процесуального права,
постановити нову ухвалу, якою
задовольнити заявлені нею вимоги.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні ВДВС
Суворовського РУЮ у м.Херсоні
перебувають виконавчі листи №2-281/2006р.,
видані 17.07.2006 року Комсомольським
районним судом м.Херсона, про стягнення
з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліментів на
утримання доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку, починаючи з 12.12.2005р. та до
досягнення дитиною повноліття, та
стягнення на утримання дружини в
розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку
(а.с.9, 10).

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд
першої інстанції виходив з того, що дії
та рішення державного виконавця по
встановленню дійсного доходу боржника,
визначенню розміру стягнутих за
рішенням суду аліментів ґрунтуються на
вимогах закону, а тому відсутні
підстави для задоволення скарги.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, оскільки він
відповідає встановленим у справі
обставинам, зібраним доказам та нормам
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Відповідно до ст.74 ч.1, 3 Закону України
«Про виконавче провадження» порядок
стягнення аліментів визначається
законом.

Розмір заборгованості із сплати
аліментів визначається державним
виконавцем за місцем виконання рішення
у порядку, встановленому Сімейним
кодексом України. У разі визначення
суми заборгованості у частці від
заробітку (доходу) розмір аліментів не
може бути менше встановленого Сімейним
кодексом України.

Матеріали справи свідчать, що
визначаючи розмір належних до сплати
на користь стягувача аліментів,
державний виконавець правомірно
обрахував їх розмір на підставі ч.3 ст.195
СК України, згідно якої якщо платник
аліментів не працював на час
виникнення заборгованості і не працює
на час визначення її розміру, вона
обчислюється виходячи із середньої
заробітної плати працівника для даної
місцевості.

Колегія суддів визнає неприйнятними
доводи апеляційної скарги про те, що
державний виконавець при визначені
розміру аліментів не врахував доходи
ОСОБА_6 під час його працевлаштування
на судах іноземних держав згідно даних,
що містяться у довідках ТОВ «Кристал
Маріна, лтд» та ТОВ «Марлоу Навігейшн
Україна», оскільки за період
працевлаштування боржника з березня по
липень 2009 року; з листопада 2009р. по
березень 2010р.; з серпня по грудень 2010
року була обрахована заборгованість на
підставі зазначених довідок. Проте,
ухвалою Комсомольського районного
суду м.Херсона від 04 квітня 2012 року, що
набрала законної сили, таке
нарахування заборгованості було
визнано незаконним, а дії державного
виконавця по складанню
довідки-розрахунку за вказані періоди
неправомірними (а.с.61-64). У
відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України ці
обставини не підлягають доказуванню.

Згідно листів Міністерства юстиції
України від 25.06.2013р. №6-9632/6.1; ВДВС
Суворовського РУЮ у м.Херсоні від
14.06.2012р. №15163 адресованих ОСОБА_5,
останній був роз'яснений порядок щодо
вирішення питання про направлення
запитів до Республіки Кіпр на підставі
Угоди між Україною та Республікою Кіпр
про правову допомогу в цивільних
справах від 2004 року (а.с.30, 34).

З довідки-розрахунку заборгованості по
аліментах по виконавчим листам №2-281
встановлено, що станом на 01 вересня 2013
року у ОСОБА_6 відсутня заборгованість
по сплаті аліментів, а тому посилання
апелянта про те, що державний
виконавець не направив до
правоохоронних органів подання про
притягнення боржника до
відповідальності; не наклав стягнення
на особу, у якої перебуває майно
боржника на підставі ч.5 ст.55 Закону та
інше позбавленні правового
обґрунтування.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що висновки суду підтверджені
належними, дослідженими в судовому
засіданні доказами, доводи апеляційної
скарги висновки суду не спростовують і
не містять посилання на нові факти чи
засоби доказування, які б вказували на
незаконність постановленої у справі
ухвали, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Комсомольського районного суду
м.Херсона від 17 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :