Справа № 297/121/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Фейіра О. О., при
секретарі Когутич О.Ю., з участю
позивача ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Берегово цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та відділу ДВС
Берегівського РУЮ в Закарпатській
області, про визнання розписок та
довіреностей удаваним правочином та
застосування до нього правил щодо
правочину купівлі-продажу
транспортного засобу, визнання права
власності на транспортний засіб,
виключення його з під опису та зняття
заборони на його відчуження,-

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
звернувся в Берегівський районний суд
Закарпатської області із позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та відділу ДВС
Берегівського РУЮ в Закарпатській
області, про визнання розписки ОСОБА_3
від 25 чевня 2010 року, довіреності серії
BMX №294012, посвідченої приватним
нотаріусом Берегівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованої в реєстрі за №3010 та
розписки ОСОБА_4 від 26 червня 2010 року,
довіреності серії BMX №254719, посвідченої
приватним нотаріусом Хустського
районного нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованої в реєстрі за №4180,
удаваним правочином та застосування до
них правил щодо правочину
купівлі-продажу транспортного засобу -
автомобіля марки "Daewoo Lanos TF69Y СПГ", 2007
року випуску, д/н/з НОМЕР_1, укладеним
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, визнання за ОСОБА_2 права
власності на транспортний засіб "Daewoo
Lanos TF69Y СПГ", 2007 року випуску, д/н/з
НОМЕР_1, виключення його з під опису та
зняття заборони на його відчуження.

Позовні вимоги позивачем
мотивовано тим, що 25 червня 2010 року,
ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_3 автомобіль
марки "Daewoo Lanos TF69Y СПГ", 2007 року випуску,
за 45 000 грн., про що ОСОБА_3
відповідну розписку та доручення
ОСОБА_4, на право користування та
розпорядження вищевказаним
транспортним засобом. Крім того, 26
червня 2010 року ОСОБА_4, у зв"язку
відсутністю коштів, передав
вищевказаний автомобіль ОСОБА_2, за 43
000 грн., про що ОСОБА_4, в свою чергу,
надав ОСОБА_2 відповідну розписку.
Таким чином ОСОБА_4 відчужив належний
йому вищевказаний транспортний засіб
ОСОБА_2, однак у зв"язку із браком часу
та відсутністю коштів, сторони
оформили доручення. Вважає, що ОСОБА_2
придбав автомобіль, виконавши всі
істотні умови договору
купівлі-продажу, оскільки отримав у
володіння, користування та
розпорядження транспортний засіб, а
продавець отримав плату за відчуження
транспортного засобу. Вищевказним
транспортним засобом ОСОБА_2
користується з часу його придбання,
тобто з 26 червня 2010 року до моменту його
вилучення виконавчою службою.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, з
підстав, зазначених в позовній заяві,
просив позов задовольнити.

Особа, в інтресах якої заявлено
позов ОСОБА_2, який про день, час та
місце судового розгляду справи
повідомлявся, в судове засідання не
з"явився, про причини своєї неявки суд
не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3, будучи
належним чином повідомленим про день,
час та місце судового розгляду справи в
судове засідання не з"явився, однак
подав до суду заяву, згідно якої,
просить справу розглянути без його
участі, позовні вимоги позивача
задоволити (а.с. 38)

Відповідача ОСОБА_4, який про день,
час та місце судового розгляду справи
був належним чином повідомлений, в
судове засіданя не з"явився, однак
подав до суду заяву, згідно якої, у
зв"язку з неможливістю з"явитися в
судове засідання Берегівського
районного суду, просить справу
розглянути без його участі, позовні
вимоги визнає та просить позов
задоволити, заперечень щодо позову не
має (а.с. 35).

Представник відповідача - відділу
ДВС Берегівського РУЮ в судове
засідання не з"явився, однак подав до
суду заяву, згідно якої просить справу
розглянути без його участі. (а.с. 41-42).

Заслухавши пояснення позивача,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які сторона посилалася, як на
підставу своїх вимог, оцінивши докази
сторони на ствердження цих обставин в
їх сукупності, суд вважає в задоволенні
позову відмовити, виходячи із
наступного.

Так, згідно копії свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_2 від 17 серпня 2007 року, власником
траспортного засобу "Daewoo Lanos TF69Y СПГ", 2007
року випуску, д/н/з НОМЕР_1 є ОСОБА_3 (а.с.
12).

25 червня 2010 року приватним
нотаріусом Берегівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 була
посвідчена довіреність серії ВМХ №294012,
зареєстрована в реєстрі за №3010, згідно
якої ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 користуватися (керувати) та
(продати, обміняти, здати в оренду)
розпоряджатись вищевказаним
транспортним засобом належного йому на
підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ
НОМЕР_2 виданого РЕВ Виноградівського
МРВ УДАІ УМВС України в Закарпатській
області 17 серпня 2007 року (а.с. 10).

Крім того, 26 червня 2010 року
приватним нотаріусом Хустського
районного нотаріального округу ОСОБА_7
була посвідчена довіреність серії ВМХ
№254719, зареєстрована в реєстрі за №4180,
згідно якої ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_2
та ОСОБА_10 користуватися (керувати) та
розпоряджатися (продати, обміняти,
здати в оренду (найм)) вищевказаним
транспортним засобом. (а.с. 11).

Таким чином, в судовому
засіданні встановлено, що між
сторонами існувала домовленість щодо
укладання договору доручення на
користування та розпорядження
автомобілем марки "Daewoo Lanos TF69Y СПГ", 2007
року випуску, д/н/з НОМЕР_1. Ніяких умов,
які б перешкоджали сторонам оформити
договір купівлі - продажу не існувало.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України,-
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Отже, договір є правовою
формою узгодження волі сторін,
спрямованої на досягнення певного
правового результату.

Згідно ст. 627 ЦК України,- сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Із змісту вказаної норми слідує,
що сторони мають можливість вільно
визначити характер договору який вони
укладають та його зміст.

Відповідно до частини 1 статті
1000 Цивільного кодексу України, - за
договором доручення одна сторона
(повірений) зобов'язується вчинити від
імені та за рахунок другої сторони
(довірителя) певні юридичні дії.
Правочин, вчинений повіреним, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки довірителя.

Вказане свідчить про те, що
сторони правочинів, договору доручення
від 25 червня 2010 року, посвідченого
приватним нотаріусом Берегівського
районного нотаріального округу ОСОБА_6
серії ВМХ №294012, зареєстрованого в
реєстрі за №3010 року, та договору
доручення від 26 червня 2010 року, серії
ВМХ №254719, зареєстрованого в реєстрі за
№4180, посвідченого приватним
нотаріусом Хустського районного
нотаріального округу ОСОБА_7, бажали
укласти саме таку угоду, а не договір
купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 235 ЦК
України, - удаваним є правочин, який
вчинено сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили. Якщо буде встановлено, що
правочин був вчинений сторонами для
приховання іншого правочину, який вони
насправді вчинили, відносини сторін
регулюються правилами щодо правочину
який сторони нсправді вчинили.

Посилання позивача на
приховання вищезазначеними
дорученнями договорів купівлі-продажу
автомобіля є безпідставними, оскільки
ОСОБА_3, надавши ОСОБА_4 25 червня 2010 року
та останній надавши 26 червня 2010 року
ОСОБА_2 довіреність, висловили свої
наміри щодо права ОСОБА_4 користуватися
(керувати) та (продати, обміняти, здати в
оренду) розпоряджатись) та щодо права
ОСОБА_2 користуватися (керувати) та
розпоряджатися (продати, обміняти,
здати в оренду (найм) спірним
автомобілем.

Так, відповідно до статті 655 ЦК
України, - за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК
України,- правочини, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державної реєстрації, а також
правочини, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсності мають вчинятися у
письмовій формі.

Договір купівлі продажу
автомобіля повинен укладатися в
письмовій формі, оскільки тягне за
собою перереєстрацію власника
автомобіля.

Крім того, відповідно до пункту 3
статті 208 ЦК України, - у письмовій
формі належить вчиняти правочини
фізичних осіб між собою на суму, що
перевищує у двадцять і більше разів
розмір неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян, крім правочинів,
передбачених частиною першою статті 206
цього Кодексу.

Статтею 34 Закону України від
30.06.1993, № 3353-XII "Про дорожній рух"
передбачено, що власники транспортних
засобів та особи, які використовують їх
на законних підставах, зобов'язані
зареєструвати (перереєструвати)
належні їм транспортні засоби протягом
десяти діб після придбання, митного
оформлення, одержання транспортних
засобів або виникнення обставин, що
потребують внесення змін до
реєстраційних документів.

Єдина на території України
процедура державної реєстрації
автомобілів визначена постановою КМ
України від 07 вересня 1998 року № 1388 "Про
затвердження Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів".

У відповідності до вимог статті
210 ЦК України,- правочин підлягає
державній реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Згідно статті 334 ЦК України,- якщо
договір про відчуження майна підлягає
державній реєстрації, право власності
у набувача виникає з моменту такої
реєстрації.

Оскільки державна реєстрація
правочину купівлі-продажу автомобіля
не була здійснена сторонами у
встановленому порядку, такий правочин
не можна вважати вчиненим.

Крім того, позивачем не надано
суду жодних належних доказів, які б
свідчили про те, що ОСОБА_4 передав
ОСОБА_3, а останній в свою чергу отримав
у нього кошти від продажу автомобіля та
ОСОБА_2 передав ОСОБА_4, грошові суми за
придбання вищевказаного транспортного
засобу, а останній в свою чергу отримав
у нього кошти від продажу автомобіля

Розписку ОСОБА_3 від 25 червня 2010
року, що ніби то підтверджує продаж
автомобіля марки "Daewoo Lanos TF69Y СПГ", 2007
року випуску, д/н/з НОМЕР_1 громадянину
ОСОБА_4 , суд до уваги не приймає,
оскільки така викликає у суду сумнів
щодо дати її написання, оскільки така
нічим не стверджена. (а.с. 8).

Також з цих же підстав суд не
приймає до уваги розписку ОСОБА_4 від 26
червня 2010 року, що ніби то підтверджує
продаж вищевказного автомобіля
громадянину ОСОБА_2 (а.с . 9).

Таким чином, у судовому засіданні
встановлено, що воля сторін при
укладанні договорів доручення від 25
червня 2010 року та 26 червня 2010 року, не
була спрямована на встановлення інших
цивільно-правових відносин, ніж тих,
які передбачені самими ж правочинами,
а саме довіреностей від 25 червня 2010
року та 26 червня 2010 року, тому такі не
можуть бути визнані удаваним
правочином.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України,- кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків встановлених цим Кодексом.

Крім того, суд враховує, що згідно
копії свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2 від
17 серпня 2007 року, заборонено відчуження
траспортного засобу -автомобіля марки
"Daewoo Lanos TF69Y СПГ", 2007 року випуску, д/н/з
НОМЕР_1 , що також свідчить про
неможливість укладення ОСОБА_3
будь-якого правочину щодо відчуження
автомобіля. (а.с. 12).

Крім в ході судового розгляду
справи встановлено, що вимоги щодо
визнання правочину удаваним - ст. 235 ЦК
України - застосовуються лише при
прихованні іншого правочину, який
сторони могли вчинити. В даному ж
випадку договір купівлі-продажу
автомобіля не міг бути вчинений по
вказаній вище причині і тому видача
доручення не є удаваним правочином.

За таких обставин суд приходить
до висновку, що визнання розписки
ОСОБА_3 від 25 чевня 2010 року,
довіреності серії BMX №294012, посвідченої
приватним нотаріусом Берегівського
районного нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованої в реєстрі за №3010 та
розписки ОСОБА_4 від 26 червня 2010 року,
довіреності серії BMX №254719, посвідченої
приватним нотаріусом Хустського
районного нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованої в реєстрі за №4180,
удаваним правочином та застосувати до
них правил щодо правочину
купівлі-продажу транспортного засобу -
автомобіля марки "Daewoo Lanos TF69Y СПГ", 2007
року випуску, д/н/з НОМЕР_1, укладеним
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та між
ОСОБА_4 та ОСОБА_2, є безпідставним, а
тому і жодних підстав для визнання за
ОСОБА_2 права власності на
вищевказний автомобіль не має, у
зв"язку з чим суд вважає відмовити в
задоволенні позову в цій частині.

Крім того, позивач просить суд
виключити автомобіль марки "Daewoo Lanos TF69Y
СПГ", 2007 року випуску, д/н/з НОМЕР_1, з під
опису та звільнити з під арешту, та
зняти всі заборони на його відчуження.

Так, постановою старшого
державного виконавця відділу ДВС
Берегівського РУЮ Кіндрата В.М. від 18
квітня 2013 року, оголошено розшук майна
боржника ОСОБА_3 в тому числі і
транспортний засіб "Daewoo Lanos TF69Y СПГ", 2007
року випуску, д/н/з НОМЕР_1. та згідно
акту опису й арешту майна від 16 грудня
2013 року, описано та накладено арешт на
майно боржника, в тому числі і на
вищевказний автомобіль (а.с. 13, 15-16).

Віповідно до ч. 1 ст. 60 Закону
України "Про виконавче провадження",-
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Враховуючи, що згідно свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_2 від 17 серпня 2007 року,
власником траспортного засобу "Daewoo Lanos
TF69Y СПГ", 2007 року випуску, д/н/з НОМЕР_1 є
ОСОБА_3 (12), жодних підстав для визнання
за ОСОБА_2 права власності на
вищевказаний автомобіль в ході
судового розгляду справи не
встановлено, суд вважає і вимоги
позивача про виключення вищевказаного
автомобіля з під опису та звільнення з
під арешту, та зняття всіх заборон на
його відчуження безпідставними та
такими, що суперечать нормам закону, а
тому вважає в їх задоволенні відмовити.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 203, 206, 208, 235, 328, 334, 626, 627,
655, 1000, ЦК України, ст. 34 Закону України
"Про дорожній рух", ч. 1 ст. 60 Закону
України "Про виконавче провадження",
ст.ст. 15, 57-60, 208, 209, 218, 292, 294 ЦПК України,-

рішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
відділу ДВС Берегівського РУЮ в
Закарпатській області, про визнання
розписки ОСОБА_3 від 25 чевня 2010 року,
довіреності серії BMX №294012, посвідченої
приватним нотаріусом Берегівського
районного нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованої в реєстрі за №3010 та
розписки ОСОБА_4 від 26 червня 2010 року,
довіреності серії BMX №254719, посвідченої
приватним нотаріусом Хустського
районного нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованої в реєстрі за №4180,
удаваним правочином та застосування до
них правил щодо правочину
купівлі-продажу транспортного засобу -
автомобіля марки "Daewoo Lanos TF69Y СПГ", 2007
року випуску, д/н/з НОМЕР_1, укладеним
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, визнання права власності на
транспортний засіб "Daewoo Lanos TF69Y СПГ", 2007
року випуску, д/н/з НОМЕР_1 за ОСОБА_2,
виключення автомобіля з під опису та
зняття заборони на його відчуження -
відмовити.

З повним текстом рішення
сторони можуть ознайомитись 05 березня
2014 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано протягом десяти днів з
дня його проголошення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення-
протягом десяти днів з дня отримання
його копії, до апеляційного суду
Закарпатської області через цей
районний суд.

Суддя: Фейір О.
О.