Справа №442/730/14-ц
Провадження №2/442/488/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючої - судді Павлів З.С.

при секретарі - Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Дрогобич
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_1 про звернення стягнення на
заставне майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить звернути стягнення на
заставне, згідно Іпотечного Договору
від 22.06.2006 року, майно що належить
ОСОБА_1, а саме трьохкімнатну квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 53,7 кв.м.,
житловою площею 36,2 кв.м., шляхом продажу
на прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження з початковою
ціною встановленою на рівні не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності (незалежним
експертом) на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій, для
задоволення грошових вимог ПАТ
«Укрсоцбанк» в сумі 339479,95 грн. та
виселити відповідача із вказаної
квартири.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 22.06.2006 року між
ним та відповідачем було укладено
кредитний договір №630/03-52 на суму 289047,50
грн. зі сплатою процентної ставки за
кредитом 12,5% процентів річних на період
користування кредитом з 05.06.2012 по 04.06.2013
та подальшого встановлення згідно п.3.2
цього договору та кінцевим терміном
повернення до 21.09.2025 року. З метою
забезпечення виконання даного
кредитного договору, 22.06.2006 року між
сторонами було укладено іпотечний
договір №1872, згідно умов якого за
невиконання або неналежне виконання
відповідачем, позивач має право
звернути стягнення на предмет іпотеки.
Відповідач взятих на себе кредитних
зобов'язань не виконав, а тому станом на
19.12.2013 у нього виникла заборгованість у
вищевказаному розмірі.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав,
покликаючись на обставини викладені у
позовній заяві, просить позов
задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи. В попередньому судовому
засіданні просив суд надати йому час
для врегулювання спору в позасудовому
порядку. Відтак, суд визнав повторну
неявку відповідача неповажною та
вирішив проводити розгляд справи у
його відсутності.

Заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог,
дослідивши надані позивачем докази,
суд вважає, що позов слід задоволити,
виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що
22.06.2006 року між сторонами було укладено
договір кредиту №630/03-52 (з подальшими
змінами) на суму 35500 доларів США, що в
еквіваленті на дату укладення цього
договору складає 179275 гривень зі
сплатою 12,5 % річних та порядок
погашення суми основної
заборгованості згідно додатку №1 до
даного договору, з кінцевим терміном
повернення заборгованості 21.06.2025 року,
на умовах визначених цим договором.

Відповідно до п.п.3.3.9. вказаного
кредитного договору позичальник
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі погашати кредит із нарахованими
процентами за фактичний час його
використання та можливими штрафними
санкціями в порядку, визначеному п.1.1.
цього договору.

У п.4.5. кредитного договору встановлено,
що у разі невиконання (неналежного
виконання) позичальником обов'язків,
визначених п.п.3.3.8., 3.3.9. цього договору,
протягом більше ніж 60 календарних днів,
строк користування кредитом
вважається таким, що сплив, та,
відповідно позичальник зобов'язаний
протягом одного робочого дня погасити
кредит в повному обсязі, сплатити
проценти за фактичний час використання
кредиту та нараховані штрафні санкції
(штраф, пеню).

З метою забезпечення виконання
вищевказаного кредитного договору,
22.06.2006 року між сторонами було укладено
іпотечний договір (зі змінами),
предметом якого є: АДРЕСА_1, загальною
площею 53,7 кв.м., житловою площею 36,2 кв.м.

Відповідно до п.п.2.4.3., 2.4.4. вказаного
іпотечного договору іпотекодержатель
має право у разі невиконання або
неналежного виконання позичальником
основного зобов'язання чи хоча б одного
із своїх обов'язків, встановлених
згідно з п.п.2.1.1.-2.1.10. цього договору,
вимагати дострокового виконання
позичальником основного зобов'язання,
а у разі його невиконання -
задовольнити свої забезпечені
іпотекою вимоги шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п.4.1, 4.2 вказаного вище
іпотечного договору у разі невиконання
або неналежного виконання
іпотекодавцем основного зобов'язання,
іпотеко держатель має право
задовольнити свої забезпечені
іпотекою вимоги шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. У разі
порушення іпотекодавцем обов'язків,
встановлених цим договором чи умов
основного договору (в т.ч. непогашення
проміжних платежів по кредиту та/або
відсотків), іпотеко держатель має право
вимагати дострокового виконання
основного зобов'язання, а в разі його
невиконання - звернути стягнення на
предмет іпотеки.

ОСОБА_1 взятих на себе кредитних
зобов'язань не виконав, а тому згідно
розрахунку вимог банку у зв'язку з
неповерненням кредитної
заборгованості за кредитним договором
станом на 19.12.2013 року загальна сума
заборгованості становить 339479,95
гривень, з них: 292426,45 грн. - сума
заборгованості за кредитом, 43168,90 грн. -
сума заборгованості за відсотками, 827,61
грн. - розмір пені за несвоєчасне
повернення кредиту, 2642,92 грн. - розмір
пені за несвоєчасне повернення
відсотків, 112,66 грн. - розмір інфляційних
витрат за кредитом, 301,41 грн. - розмір
інфляційних витрат за відсотками.

Згідно п. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цивільного законодавства у
встановлений строк.

Статтею 589 ЦК України встановлено, що у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Як визначено ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобовязання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними
зобов'язаннями шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Порядок реалізації предмета іпотеки за
рішенням суду врегульоване у ст.39 цього
Закону.

Вибір способу реалізації предмета
іпотеки належить позивачу (кредитору)
(ч.1 ст.12, ст.ст.38, 39 Закону України «Про
іпотеку»), банк обрав спосіб
реалізації, наполягав на ньому,
пред'явивши відповідний позов до
боржника.

Таким чином, встановлено, що
позичальник порушив умови кредитного
договору, своєчасно не повернувши
кредит та відсотки за користування
таким, а тому з метою виконання
основного зобов'язання, суд вважає, що в
рахунок погашення заборгованості слід
звернути стягнення на спірне
заставлене майно. Реалізувати предмет
іпотеки шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження» з
дотриманням вимог Закону України «Про
іпотеку», за початковою ціною,
встановленою незалежним експертом на
стадії оцінки предмету іпотеки під час
проведення виконавчих дій.

Разом з тим, у відповідності до ч.2 ст.39
Закону України «Про іпотеку» одночасно
з рішенням суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд за
заявою іпотекодержателя виносить
рішення про виселення мешканців за
наявністю підстав, передбачених
законом, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення.

У п.43 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» №5 від 30.03.2012 року
передбачено, що згідно з ч.4 ст.9, ст.109 ЖК
України, ст.ст.39-40 Закону України «Про
іпотеку» виселення мешканців із
житлового будинку чи житлового
приміщення, яке є предметом іпотеки,
проводиться в порядку, встановленому
законом. При цьому суд за заявою
іпотекодержателя одночасно з рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення. При цьому примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує
питання як слід розподілити між
сторонами судові витрати, а тому згідно
з вимогами ст.88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути судовий збір
в користь позивача в розмірі 3394,80 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1 за кредитним договором №1872 від
22.06.2006 року, в розмірі 339479,95 гривень,
звернути стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором від 22.06.2006 року, -
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 53,7
кв.м., житловою площею 36,2 кв.м, яка
належить ОСОБА_1 на праві приватної
власності.

Реалізувати предмет іпотеки шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України «Про
виконавче провадження» з дотриманням
вимог Закону України «Про іпотеку», за
початковою ціною, встановленою на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності - незалежним експертом на
стадії оцінки предмету іпотеки під час
проведення виконавчих дій.

Виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути ОСОБА_1 в користь Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
3394,80 гривні судового збору.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Дрогобицький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час його
проголошення - з дня отримання такого.

Суддя
Павлів З.С.