Провадження № 2/127/536/14
Вінницький міський суд Вінницької
головуючого судді Вохмінової О.С.
при секретарі Солтисюк К.В.
з участю позивачки ОСОБА_1
її представника ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди в сумі 5 000 грн. та
визнання недійсним і скасування наказу
№ 5-к від 26.09.2013 року. В ході розгляду
справи позовні вимоги зменшила (а.с. 44).
Мотивувала вимоги тим, що вона є членом
Правління ГБК «Сад» з 2008 року і на
прохання голови ГБК ОСОБА_3 зайнялась
оформленням документації для передачі
у власність ГБК земельної ділянки.
Наприкінці серпня 2013 року всі
документи були готові, ОСОБА_3, як
голова ГБК, повинен був підписати акти
погодження меж із сусідніми
землекористувачами, але через свої
власні інтереси та амбіції цього не
зробив і спровокував конфлікт із
сусідами. 22.09.2013 року на зборах членів
кооперативу вона підняла питання щодо
бездіяльності ОСОБА_3 і збори вирішили
надати йому термін для виправлення
становища, проте останній, із мотивів
помсти, заявив, що виключить її із
членів кооперативу та не допустить на
територію. 26.09.2013 року вона дізналась,
що на дошці об`яв ГБК розміщено наказ №
5-к від 26.09.2013 року про виключення її,
ОСОБА_1, із членів правління ГБК «Сад» в
зв`язку з тим, що вона не має у власності
гаража, тому і не може бути членом
кооперативу. Даний наказ був
підписаний ОСОБА_3, на що він не мав
повноваження, і не завірений печаткою.
Крім того, в наказі містилась
інформація, що не відповідає дійсності,
оскільки вона не переоформляла гараж
на синів. Також ОСОБА_3 почав поширювати
серед членів кооперативу чутки про те,
що для позитивного вирішення питання з
оформленням документів на земельну
ділянку, вона збирає кошти з членів
кооперативу для передачі їх в якості
хабара працівникам архітектури. Такі
дії ОСОБА_3 є протиправними, вони
призвели до сильного душевного
хвилювання і погіршення її здоров`я.
Поширенням неправдивої інформації
ОСОБА_3 принизив її честь, гідність,
ділову репутацію, зіпсував відносини з
іншими членами кооперативу. Через
хвилювання у неї підвищився тиск, вона
не виходила на вулицю, відклала
вирішення запланованих справ.
Компенсацію моральної шкоди оцінила в 5
000 грн. і просила стягнути її з ОСОБА_3 на
підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України.
В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, суду
пояснила, що весь час ОСОБА_3 знущається
і принижує її, на зборах прилюдно
ображає, звинувачує в тому, що вона
винна в недооформленні документів і
збиранні грошей на хабар посадовим
особам. Натомість, вона приклала всі
зусилля, щоб допомогти в оформленні
документів, і лише з вини ОСОБА_3 не були
підписані акти погодження меж. Після
видачі неправомірного наказу № 5-к він
виганяв її з території. Через такі
неправомірні дії вона зазнала сильного
душевного хвилювання, проходила
лікування і придбавала медикаменти,
тому просила стягнути з відповідача
кошти в сумі 5 000 грн.
Представник позивачки ОСОБА_2
позов підтримав, додав, що моральна
шкода завдана позивачці внаслідок
приниження відповідачем честі,
гідності та ділової репутації шляхом:
видання незаконного наказу із
перевищенням своїх повноважень,
наклепу про збір ОСОБА_1 коштів на хабар
і привласнення коштів в сумі 28 000 грн.,
поширення відомостей, що ОСОБА_1 не є
Відповідач ОСОБА_3 та його
представник ОСОБА_4 позов не визнали,
надали письмові заперечення (а.с. 38-39).
Відповідач суду пояснив, що всі слова
позивачки є лише її вигадками. Він
ніколи її не ображав, тим більш на
зборах правління і загальних зборах
членів ГБК, не забороняв заходити на
територію. Також неправдою є те, що він
поширював чутки, що нібито ОСОБА_1
збирає кошти на хабар. Додав, що наказ №
5-к від 26.09.2013 року викладений в новій
редакції від 14.10.2013 року. Також
заперечив поширення чуток, що ОСОБА_1
привласнила 28 000 грн. Ця сума дійсно
була зібрана з членів ГБК, але він
особисто через касу перерахував на
розрахунковий рахунок, що був вказаний
у договорі при оформленні права
власності на земельну ділянку.
Зазначив, що він не забороняв позивачці
входити на територію ГБК і видати
розпорядження про заборону впускати її
на територію, оскільки територія ГБК не
охороняється, а сама ОСОБА_1 після
вересня 2013 року була присутня на всіх
ОСОБА_4 додав, що критика дій
ОСОБА_1 з боку ОСОБА_3 не є відомостями,
що порочать честь, гідність та ділову
репутацію особи, оскільки він лише
висловлював думку щодо неякісної
роботи позивачки. Такі оціночні
судження не підлягають спростуванню та
доведенню правдивості, а висловлювання
відповідача на загальних зборах не є
приниженням чи образою. Вважає, що
позивачем не доведені позовні вимоги
щодо вчинення відповідачем дій,
спрямованих на заподіяння моральної
шкоди, а розмір відшкодування в 5 000 грн.
взагалі є необґрунтованим.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він
є головою ревізійної комісії ГБК «Сад»
і знає про конфлікт, що виник між ОСОБА_3
і ОСОБА_1, внаслідок якого відповідач
неодноразово на зборах в грубій формі
ображав її, називав «злодійкою»,
погрожував виключенням із членів ГБК і
пропонував взагалі не приходити в
кооператив. Також на засіданні
правління 22.09.2013 року ОСОБА_3 всім
присутнім сказав, що ОСОБА_1
привласнила 28 000 грн., перерахувавши на
свою користь. Через деякий час він
особисто на дошці об`яв побачив наказ №
5-к, підписаний ОСОБА_3 і зателефонував
ОСОБА_1 Вона важко пережила цей момент,
в неї підвищився тиск, вона викликала
«швидку». Протягом 2 тижнів ОСОБА_3
поширював відомості, що ОСОБА_1
виключена із членів кооперативу, тому
її не слід допускати на територію.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що
ОСОБА_1 багато чим допомагає
кооперативу, зокрема готувала
документи для приватизації земельної
ділянки, проте ОСОБА_3 на кожних зборах
звинувачував її, ображав, зокрема,
говорив, що вона привласнила 28 000 грн.,
хоча всі знають, що є платіжне
доручення про перерахування цих коштів
через касу банка. ОСОБА_3 неодноразово
говорив, що вона не є членом
кооперативу, що він її вижене,
заборонив заходити на територію, а
потім розмістив наказ № 5-к. Через такі
конфлікти в неї похитнулось здоров`я.
Все, що говорив ОСОБА_3 про ОСОБА_1, є
неправдою. Також на зборах він особисто
повідомляв, що потрібні гроші для
хабара, ОСОБА_1 до цього не причетна.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він
є членом правління ГБК і був присутнім
на кожному засіданні та на загальних
зборах. Під час засідань жодного разу
ОСОБА_3 не ображав ОСОБА_1, нецензурну
лайку не застосовував і не забороняв їй
заходити на територію. Вхід вільний для
всіх і охорони немає. Сама ОСОБА_1 була
присутня на кожних зборах і ніхто її не
виганяв. Додав, що питання про хабар
взагалі ніколи не піднімалось, про
привласнення коштів на зборах також не
ішлось, він лише знає, що ОСОБА_3 сварив
ОСОБА_1 з приводу оформлення документів
на приватизацію. Вважає, що позов
ОСОБА_1 є дещо надуманим.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він
є членом правління кооперативу, був
присутній на кожних зборах. Також на
всіх зборах була присутня ОСОБА_1 Їй
доручили займатись документами на
приватизацію земельної ділянки ГБК,
він особисто збирав гроші для цього.
Проте ніколи не чув, щоб ОСОБА_3 ображав
ОСОБА_1, брутально висловлювався або
забороняв приходити до ГБК,
звинувачував в привласненні коштів або
поширював відомості про хабар, тим
більш на зборах або засіданнях
правління. Додав, що засідання завжди
проходили на підвищених тонах. Також
знає про наявність наказу 5-к, але може
стверджувати, що засідання правління з
приводу виключення ОСОБА_1 з членів, не
Вислухавши пояснення сторін, їх
представників, свідків, дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню.
Правовідносини виникли між
сторонами з приводу порушення
особистих немайнових прав фізичної
особи внаслідок поширення
недостовірної інформації, тому при
вирішенні спору суд застосовує норми
Книги другої, а також глави 3 Цивільного
кодексу України, Закону України «Про
інформацію» в редакції від 13.01.2011 року.
Згідно ст.ст. 270, 297 ЦК України і
відповідно до Конституції України
фізична особа має право на повагу до
своєї гідності та честі. Кожному
гарантується право на повагу до його
гідності, на судовий захист права
спростувати недостовірну інформацію
Відповідно до частин 1 і 3 ст. 277 ЦК
України фізична особа, особисті
немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї та (або)
членів її сім`ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.
Негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
Під поширенням інформації слід
розуміти: опублікування її у пресі,
передання по радіо, телебаченню чи з
використанням інших засобів масової
інформації; поширення в мережі
Інтернет чи з використанням інших
засобів телекомунікаційного зв`язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі.
Так, в судовому засіданні встановлено,
що 26.09.2013 року головою правління ГБК
«Сад» видано наказ № 5-к про виключення
ОСОБА_1 з членів правління ОК «ГБК «САД»
«… у зв`язку з тим, що ОСОБА_1
переоформила документи на гаражі на
власних синів і більше не має власності
у кооперативі та не має права бути
членом кооперативу (згідно Статуту ОК
«ГБК САД») і займатися оформленням
документів на узаконення збудованих
гаражів…» (а.с. 7). Даний наказ
підписаний ОСОБА_3 і був розміщений на
дошці оголошень на території ГБК «Сад»
Проте, відповідно до п. 4.3 Статуту ОК
«ГБК «Сад», виконавчим органом
кооперативу є правління, а члени
правління кооперативу обираються
загальними зборами на строк,
визначений статутом, але не більше 5
Одноособово голова правління ГБК «Сад»
не має повноважень на виключення особи
з членів правління ГБК.
Тому 14.10.2013 року голова правління ОК ГБК
«Сад» ОСОБА_3 до наказу № 5-к від 26.09.2013
року вніс зміни і виклав його в новій
редакції: «… у зв`язку з тим, що ОСОБА_1
переоформила документи на гаражі на
власних синів і більше не має власності
у кооперативі та не має права бути
членом кооперативу (згідно Статуту ОК
«ГБК «Сад») і займатися оформленням
документів на узаконення збудованих
гаражів, - наказую: звернутись до
загальних зборів ОК ГБК «Сад» з
пропозицією виключення з членів
правління ОСОБА_1» (а.с. 40).
Таким чином, інформація, яку
розповсюдив ОСОБА_3 шляхом видачі
наказу № 5-к від 26.09.2013 року про
виключення ОСОБА_1 з членів правління
із розміщенням на дошці оголошень, є
неправдивою. Доказів про вихід з членів
кооперативу відповідач також не надав.
Дана інформація була доведена до
відома певному колу осіб.
Тому, в розумінні ст. 277 ЦК України, така
інформація є негативною і порушує
особисті немайнові права позивачки
ОСОБА_1 на повагу до гідності, честі та
При цьому суд враховує, що ОСОБА_1
тривалий час працювала у Вінницькій
міській раді, набула позитивну
суспільну оцінку ділових і професійних
якостей, про що повідомили свідки в
судовому засіданні, тому діями ОСОБА_3
їй завдана моральна шкода.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, а
також п. 27 постанови Пленуму ВСУ № 1 від
27.02.2009 року «Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи»
(далі - постанова Пленуму № 1) моральна
шкода полягає у приниженні честі,
гідності, ділової репутації особи, тому
вимога про відшкодування моральної
шкоди може бути заявлена самостійно.
При визначенні суми у відшкодування
завданої моральної шкоди, суд приймає
до уваги роз`яснення, що містяться в
постанові Пленуму ВСУ України від
31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», і виходить із засад
справедливості, добросовісності та
розумності, враховує характер вчинених
дій ОСОБА_3 і спосіб поширення ним
неправдивої інформації, а також
глибину душевних страждань ОСОБА_1,
пов`язану саме з діями відповідача щодо
видання неправомірного наказу і
поширення інформації про виключення з
членів кооперативу, характер та
тривалість таких страждань, наслідки,
які мала вказана заява для позивачки,
тому суд вирішив за необхідне стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію
моральної шкоди в розмірі 500 грн.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
інформацію» ніхто не може бути
притягнутий до відповідальності за
висловлення оціночних суджень.
Якщо особа вважає, що оціночні судження
або думки принижують її гідність, честь
чи ділову репутацію, а також інші
особисті немайнові права, вона вправі
скористатися наданим їй
законодавством правом на відповідь, а
також на власне тлумачення справи у
тому самому засобі масової інформації
з метою обґрунтування безпідставності
поширених суджень, надавши їм іншу
Якщо суб'єктивну думку висловлено в
брутальній, принизливій чи
непристойній формі, що принижує
гідність, честь чи ділову репутацію, на
особу, яка таким чином та у такий спосіб
висловила думку або оцінку, може бути
покладено обов'язок відшкодувати
завдану моральну шкоду.
В судовому засіданні позивачка і її
представник повідомили, що моральна
шкода завдана ОСОБА_1 також діями
ОСОБА_3 внаслідок заборони проходити на
територію ГБК, наклепу про те, що ОСОБА_1
привласнила 28 000 грн. і збирає кошти для
хабара, словесному її приниженні і
образах на загальних зборах і
засіданнях правління ГБК.
На підтвердження позовних вимог були
допитані свідки з боку позивачки
Проте відповідач ОСОБА_3 заперечив
вказані обставини, дані факти також
заперечили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_8
Враховуючи те, що сторони у справі і
свідки дали протилежні показання
відносно одних і тих самих обставин,
також свідки повідомили, що
перебувають в неприязних стосунках з
відповідачем, інших належних і
допустимих доказів в підтвердження
висловлювань ОСОБА_3 в адресу ОСОБА_1 в
брутальній, принизливій чи
непристойній формі, що принижує її
гідність, честь чи ділову репутацію,
позивачем не надано, позов в цій
частині задоволенню не підлягає.
Судовий збір позивачкою був сплачений
в сумі 459,40 грн., що підтверджується
наданими документами (а.с. 1, 28). Оскільки
позов був задоволений частково, в
розмірі 10% від позовних вимог майнового
характеру, сума судових витрат, що
підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь
позивачки, має бути пропорційною до
розміру задоволених позовних вимог,
відповідно до ст. 88 ЦПК України, і
становить 45,94 грн.
На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 23, 270, 277, 297 ЦК України,
ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд, -
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 500
(п`ятсот) грн. у відшкодування завданої
моральної шкоди, а також 45 (сорок п`ять)
грн. 94 коп. судових витрат.
В решті позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Вінницький
міський суд Вінницької області до
Апеляційного суду Вінницької області.
Суддя: