У х в а л а

іменем україни

22 січня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик
С.П.Суддів:Дем'яносов М.В.,Кафідова О.В.,
Коротун В.М.,Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «АМК LTD»
до ОСОБА_6 про стягнення боргу, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Печерського районного суду м. Києва
від 05 лютого 2010 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 11
вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «АМК LTD»
(далі - ТОВ «ВКФ «АМК LTD») звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення
боргу.

В обґрунтування позовних вимог
посилалось на те, що 18 листопада 2003 року
між сторонами укладено контракт № 121-11,
відповідно до якого позивач
зобов'язався замовити, поставити і
передати ОСОБА_6 автомобіль марки
Mercedes-Benz E 240, а останній зобов'язався
оплатити та прийняти вказаний
автомобіль за ціною 398000,00 грн. На
виконання умов контракту позивач
передав відповідачу вказаний
автомобіль, а ОСОБА_6 був
зобов'язаний здійснити його повну
оплату до 18 листопада 2006
року. Посилаючись на те, що станом на 14
липня 2008 року відповідачем не
виконано умови контракту, оплачено
автомобіль частково на суму 16000,00 грн,
позивач просив суд, з урахуванням
уточнень, стягнути з ОСОБА_6 суму боргу
за спірний автомобіль у розмірі 382000,00
грн.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 05 лютого 2010 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 11
вересня 2013 року, позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_6 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «АМК LTD»
суму боргу в розмірі 382000,00 грн.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення
Печерського районного суду м. Києва від
05 лютого 2010 року та ухвали апеляційного
суду м. Києва від 11 вересня 2013 року і
ухвалення нового рішення про відмову у
позові, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню
на таких підставах.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що 18 листопада 2003
року між сторонами укладено контракт №
121-11, відповідно до якого позивач
зобов'язався замовити, поставити і
передати ОСОБА_6 автомобіль марки
Mercedes-Benz E 240, а останній зобов'язався
оплатити та прийняти вказаний
автомобіль за ціною 398000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно пункту 3.2.1. контракту № 121-11
від 18 листопада 2003 року (у редакції, яка
надана позивачем) до 18 листопада 2006
року має бути здійснена оплата у
розмірі 100 % вартості автомобіля.

Відповідно до пункту 3.2.1. контракту №
121-11 від 18 листопада 2003 року (у
редакції, яка надана відповідачем)
протягом шести місяців після
підписання контракту має бути
здійснена оплата у розмірі 100 % вартості
автомобіля.

З матеріалів справи також вбачається,
що відповідно до товарних чеків від 15
лютого 2006 року за № АМ-0001551 та за №
АМ-0001552 та товарного чека від 09 жовтня
2006 року за № АМ-00110414 ОСОБА_6 погашав
заборгованість перед позивачем на
загальну суму в розмірі 16000,00 грн.

Судами також встановлено, що в
обґрунтування заперечень на позов
відповідач надав квитанцію до
прибуткового касового ордеру № 3,
засвідчену печаткою ТОВ «ВКФ «АМК LTD»,
про сплату суми у розмірі 398000,00 грн за
спірний автомобіль 18 листопада 2003 року.

Відповідно до висновку № 2847
судово-технічної експертизи
документів від 10 квітня 2009 року,
проведеної в кримінальній справі
№ 56-2117, відтиск печатки від імені ТОВ
«ВКФ «АМК LTD» у квитанції до
прибуткового касового ордеру № 3 від 18
листопада 2003 року був нанесений не у 2003
році, а, ймовірно, наприкінці 2005 року.

Згідно з висновком № 3155
судово-технічної експертизи
документів від 13 квітня 2009 року,
проведеної в кримінальній справі №
56-2117, у квитанції до прибуткового
касового ордеру № 3 від 18 листопада 2003
року спочатку був нанесений відтиск
печатки від імені ТОВ «ВКФ «АМК LTD»,
поверх якого на лазерному принтері був
надрукований текст. Відтиск печатки
від імені ТОВ «ВКФ «АМК LTD», фрагмент
якого міститься у квитанції до
прибуткового касового ордеру № 3 від 18
листопада 2003 року нанесений за
допомогою рельєфного кліше печатки.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився і суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що відповідачем не
доведено виконання умов укладеного між
сторонами контракту № 121-11 від 18
листопада 2003 року, а тому з ОСОБА_6 на
користь позивача підлягає стягненню
сума боргу за спірний автомобіль.

При цьому, суд апеляційної інстанції
обґрунтовано послався на положення
частини 1 статті 692 ЦК України,
відповідно до якої покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

До вказаних висновків суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Доводи касаційної скарги відносно
неналежного повідомлення ОСОБА_6 про
час та місце апеляційного розгляду
даної справи, яке позбавило його
конституційного права на участь в
судовому засіданні не заслуговують на
увагу у зв'язку з наступним.

Так, справа в апеляційному порядку
розглядається за правилами,
встановленими для розгляду справи
судом першої інстанції, з винятками і
доповненнями, встановленими главою ЦПК
України про апеляційне провадження (ч. 1
ст. 304 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України
розгляд судом цивільної справи
відбувається в судовому засіданні з
обов'язковим повідомленням осіб, які
беруть участь у справі.

Повідомлення сторін про час і місце
розгляду справи проводиться
відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК
України.

Про належне повідомлення особи про час
і місце розгляду справи може свідчити
розписка.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 16 травня 2013 року відновлено
апеляційне провадження у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «АМК LTD»
до ОСОБА_6 про стягнення боргу. Справу
призначено до розгляду в приміщенні
апеляційного суду м. Києва на 11 липня 2013
року об 11 годині 10 хвилин.

17 травня 2013 року сторонам у справі,
зокрема, ОСОБА_6 за адресою, яка вказана
в його апеляційній скарзі, було
надіслано повідомлення про час і
місце апеляційного розгляду вказаної
справи.

11 червня 2013 року до суду апеляційної
інстанції зазначене повідомлення
повернулось у зв'язку із закінченням
терміну зберігання.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
11 липня 2013 року розгляд справи було
відкладено на 11 вересня 2013 року через
відсутність відомостей про належне
повідомлення відповідача про
апеляційний розгляд.

При цьому, сторонам у справі, зокрема,
ОСОБА_6 було надіслано судову
повістку-повідомлення та телеграму зі
зворотнім повідомленням про час і
місце апеляційного розгляду справи.
Також, судом апеляційної інстанції
начальнику ЖЕК за місцем проживання
відповідача було направлено лист з
проханням вручити судову повістку про
розгляд справи ОСОБА_6 під розписку.

Відповідно до частини 5 статті 74 ЦПК
України судова повістка разом із
розпискою, а у випадках, встановлених
цим Кодексом, разом з копіями
відповідних документів надсилається
поштою рекомендованим листом із
повідомленням або через кур'єрів за
адресою, зазначеною стороною чи іншою
особою, яка бере участь у справі. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

З акта комунального підприємства
«Хрещатик» від 10 вересня 2013 року,
який міститься в матеріалах справи,
вбачається, що судову повістку за
справою № 22ц-4 апеляційного суду м.
Києва на ім'я громадянина ОСОБА_6 не
було вручено з причин його відсутності.
Перевірка проводилась 06 вересня 2013
року о 8:30 та 18:00, 07 вересня 2013 року о 9:00
та 17:30, 09 вересня 2013 року о 9:00 та 18:00, 10
вересня 2013 року о 9:30 та 15:30.

Таким чином, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що суд апеляційної
інстанції використав достатньо
засобів повідомлення ОСОБА_6 про
судовий розгляд вказаної справи з
метою забезпечення його
конституційного права на участь в
судовому засіданні та доступу до
правосуддя, проголошеного ст. 55
Конституції України та ст. 6 Конвенції
про захист прав людини та
основоположних свобод.

Інші доводи касаційної скарги не дають
підстав для скасування або зміни
оскаржуваних судових рішень та
фактично зводяться до переоцінки
доказів і не згоди з висновками судів
першої та апеляційної інстанцій по їх
оцінці.

За таких обставин, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що судові рішення
відповідають вимогам закону й підстави
для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 337, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 05 лютого 2010 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 11
вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. ШтеликСудді:М.В.
Дем'яносов О.В. Кафідова В.М. Коротун
О.В. Ступак