Номер провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

« 18» лютого 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

Головуючого - судді Суворової О.В.

при секретарі - Бондаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом державного
підприємства «Одеський морський
торговельний порт» до ОСОБА_1 про
визнання таким, що втратив право
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1, в якому просить визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням у
портовому гуртожитку АДРЕСА_1,
посилаючись в обґрунтування своїх
вимог на такі обставини.

У портовому гуртожитку АДРЕСА_1 з липня
2013 року фактично не проживає та не
сплачує за користування наданим житлом
ОСОБА_1

В позові позивач вказує, що згідно
довідки (виписки з домової книги про
склад сім'ї та реєстрацію) у
вищезазначеній кімнаті зареєстрований
відповідач - ОСОБА_1

Оскільки відповідач досі залишається
зареєстрованим в даній кімнаті,
останній створює перешкоди позивачу у
здійсненні ним права розпорядження
кімнатою.

В зв'язку з цим позивач звернувся до
суду та просить визнати особу такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням за вказаною адресою.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав заяву про
розгляд справи за його відсутністю,
підтримуючи позовні вимоги, крім того
зазначивши, що заперечень проти
заочного розгляду справи не має.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце судового
засідання повідомлявся належним чином.

Суд у зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомленням про поважні причини
такої неявки в судове засідання в
порядку статті 169 ЦПК України,
враховуючи відсутність відповідних
заперечень від представника позивача,
ухвалив слухати справу за відсутності
сторін, що не з'явились, у порядку
заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав .

Судом встановлено, що гуртожиток
АДРЕСА_1 знаходиться на балансі ДП
«Одеський морський торговельний порт»,
що підтверджується інвентарною
карткою 101958, яка міститься в матеріалах
справи.

У гуртожитку АДРЕСА_1 з липня 2013 року
фактично не проживає та не сплачує за
користування наданим житлом ОСОБА_1

Факт не проживання ОСОБА_1
підтверджується відповідним актом про
не проживання, складеним комісією
адміністрації гуртожитку №3 від 11.04.2013
року, який міститься в матеріалах
справи.

Згідно довідки (виписки з домової книги
про склад сім'ї та реєстрацію)
вбачається, що у вищезазначеній
кімнаті зареєстрований відповідач -
ОСОБА_1

Беручи до уваги представлені стороною
документи, Акт про не проживання від
11.04.2013 року, складений комісією
адміністрації гуртожитку АДРЕСА_1, суд
вважає доведеним той факт, що
відповідач з липня 2013 року по цей час у
гуртожитку АДРЕСА_1 не проживає.

Оскільки розрахунок експлуатаційних
платежів і платежів за надання
комунальних послуг здійснюється,
виходячи з кількості зареєстрованих за
адресою цієї квартири, це створює
перешкоди для позивача в здійсненні
права користування щодо неї.

Враховуючи те, що відповідач на спірній
житловій площі не проживає більш як
шість місяців, а також той факт, що
судом не встановлено поважних причин
відсутності відповідача у спірному
житловому приміщенні, суд дійшов
висновку про втрату відповідачем права
користування ним, тому питання про
збереження цього права користування
відповідачем ставитись перед судом не
може.

Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи
понад встановлені строки, проводиться
в судовому порядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового
кодексу УРСР при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.
Зазначена норма має бути застосована
судом до спірних правовідносин,
оскільки початок встановленого
законом строку не проживання у спірній
квартирі, з яким пов'язується втрата
права на житло, а також його закінчення
протікали в період дії саме цієї норми
закону.

Також суд враховує, що відповідно до ст.
3 Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" реєстрація - це
внесення відомостей до паспортного
документа про місце проживання або
місце перебування із зазначенням
адреси житла особи та внесення цих
даних до реєстраційного обліку
відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.
Оскільки відповідач за вказаною
адресою не проживає, ця житлова
квартира не є його місцем проживання
або місцем перебування, він має бути
знятий з реєстрації за цією адресою.

Відповідно до ст.7 Закону України
„Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні"
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, …. остаточного
рішення суду (про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, визнання особи безвісно
відсутньою або померлою), свідоцтва про
смерть.

Враховуючи обставини справи, суд
вважає за необхідне визнати позов
обґрунтованим та визнати відповідача
таким, що втратив право користування
приміщенням.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів. Згідно ст. 16 ЦК
України кожна особа має право
звернутися в суд за захистом свого
цивільного права у випадку його
порушення з вимогою про примусове
виконання зобов'язання в натурі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
16 ЦК України, ст. ст. 71, 72 Житлового
кодексу УРСР, ст.ст. 3, 7 Закону України
„Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні ", ст.
ст. 10. 11. 61, 74, 76, 169, 209, 212, 214-215, 217, 224-226
Цивільного процесуального кодексу
України, СУД -

В И Р
І Ш И В :

Позов державного підприємства
«Одеський морський торговельний порт»
до ОСОБА_1 про визнання таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням у
портовому гуртожитку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом,
що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача шляхом звернення з заявою
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.В. Суворова

18.02.2014