У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року
м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.

Суддів: Висоцької В.С.,
Дербенцевої Т.П., Колодійчука
В.М., Умнової О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення
коштів за утримання майна, що є у
спільній сумісній власності, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Рівненської області
від 9 липня 2013 року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом, вимоги якого уточнив в
ході розгляду справи та просив
стягнути солідарно з відповідачів на
його користь 7 613,48 грн. в рахунок
відшкодування коштів за утримання і
збереження спільного майна -
домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1.

Позов мотивований тим, що квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності позивачу та
відповідачам. Останні з 2003 року в
квартирі не проживають. Позивачем, у
вказаній квартирі були здійснені
ремонтні роботи, зокрема: заміна вікон;
облаштування димоходу твердопаливної
печі; облицювання твердопаливної печі;
ремонт відмостки біля будинку; заміна
змішувача у кухні; ремонт квартирної
каналізації; підрізка облицювальної
плитки; заміна фільтру для очистки води
перед лічильником; обмурування комину
твердопаливної печі; придбання
інструменту будівельного для накладки
клею; придбання приладів на
опалювальний котел для збільшення
коефіціенту корисної дії Бойпас Д-50 в
зборі з кранами; обладнання
твердопаливної печі; придбання плитки
для облицювання твердопаливної печі
«Сафона» бежева темна; ремонт і
облаштування підлоги; придбання клею
для облицювання камінів, цементу та
клею до плитки. Загальна сума понесених
позивачем витрат складає 10 151,48 грн.
Оскільки відповідачі, не відшкодували
ОСОБА_5 понесені ним витрати на ремонт
спільного майна, просив стягнути
солідарно з відповідачів на його
користь 7 613,48 грн.

Рішенням Рівненського міського суду
від 23 квітня 2013 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
солідарно на користь ОСОБА_5 7 613,48 грн. в
рахунок відшкодування коштів за
утримання майна, що є у спільній
власності.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 9 липня 2013 року
апеляційну скаргу позивачів
задоволено. Рішення місцевого суду
скасовано з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Позивач, не погоджуючись з даним
рішенням суду апеляційної інстанцій
подав касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, просить його
скасувати із залишенням в силі рішення
місцевого суду.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов виходив з того, що відповідачі, як
співвласники вказаної квартири,
всупереч положенням статей 322 ЦК
України, взятих на себе зобов'язань не
виконують, не користуються цим майном
та не утримають його. Позивач,
відповідно до вимог статті 1160 ЦК
України, правомірно вимагав
відшкодування коштів за утримання і
збереження спільного майна з
відповідачів в солідарному порядку.
Доводи сторони відповідача про
невідповідність платіжних документів,
наданих позивачем в обґрунтування
понесених витрат вимогам Положення про
форму та зміст розрахункових
документів судом не прийнято до уваги.

Скасовуючи рішення місцевого суду з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову суд апеляційної
інстанції виходив з того, що позивачем
не було надано належних та допустимих
доказів, які б підтверджували
наявність реальної загрози настання
невигідних для нього чи відповідачів
наслідків у разі не придбання вказаних
вище будівельних матеріалів та не
проведення ремонтних робіт у квартирі.
Із наданих позивачем доказів не
вбачається, що усі матеріали придбавав
саме він та що придбані матеріали були
використані саме на ремонт спірної
квартири.

Вказані висновки суду апеляційної
інстанції відповідають фактичним
обставинам, встановленим на підставі
об'єктивної оцінки зібраних у справі
доказів, як кожного окремо, так і у їх
сукупності, та узгоджуються з нормами
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Згідно ч.1 ст.1158 ЦК України якщо
майновим інтересам іншої особи
загрожує небезпека настання
невигідних для неї майнових наслідків,
особа має право без доручення вчинити
дії, спрямовані на їх попередження,
усунення або зменшення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1158 ЦК України
особа, яка вчинила дії в майнових
інтересах іншої особи без її доручення,
зобов'язана при першій нагоді
повідомити її про свої дії. Якщо ці дії
будуть схвалені іншою особою, надалі до
відносин сторін застосовуються
положення про відповідний договір.

Суб'єктами вказаного зобов'язання є
особа, майновим інтересам якої
загрожує небезпека (господар, домінус)
та особа, яка вчинила дії в інтересах
господаря без його доручення (гестор).

Згідно ст. 1160 ЦК України особа, яка
вчинила дії в майнових інтересах іншої
особи без її доручення, має право
вимагати від цієї особи відшкодування
фактично зроблених витрат, якщо вони
були виправдані обставинами, за яких
були вчинені. Якщо особа, яка вчинила
дії в майнових інтересах іншої особи
без її доручення, при першій нагоді не
повідомила цю особу про свої дії, вона
не має права вимагати відшкодування
зроблених витрат.

Колегія суддів, враховуючи дані норми
законодавства, дійшла висновку, щодо
обґрунтованості висновків
апеляційного суду про відсутність
правових підстав для задоволення
позову.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення,
вірно встановив фактичні обставини
справи, та дійшов правильного висновку
про те, що позивачем не доведено
реальної загрози настання невигідних
для нього чи відповідачів наслідків у
разі не придбання будівельних
матеріалів та не проведення ремонтних
робіт.

Обставини щодо необхідності
проведення ремонтних робіт,
встановлення додаткового опалення,
заміни вікон, на які посилається
позивач не підтверджуються
матеріалами справи.

Крім того, позивачем не доведено
факту отримання відповідачами звіту
повідомлення про вчинення дій у їх
майнових інтересах без їх доручення
про здійснені ним витрати.

Подані позивачем копії платіжних
документів про понесення ним витрат не
відповідають вимогам щодо належності і
допустимості доказів.

При встановлені зазначених вище фактів
судом апеляційної інстанції не було
порушено норми процесуального права, а
при ухваленні рішення правильно
застосовано норми матеріального права.

Оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції відповідає вимогам ст.ст.213,
214, 316 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для встановлення
неправильного застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, не спростовують
висновків суду, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення. При вирішенні
даної справи апеляційним судом
правильно визначений характер
правовідносин між сторонами, вірно
застосовано закон, що їх регулює, повно
і всебічно досліджено матеріали справи
та надано належну правову оцінку
доводам сторін і зібраним у справі
доказам.

За таких обставин, відповідно до ст.337
ЦПК України касаційну скаргу слід
відхилити і залишити оскаржуване
рішення суду апеляційної інстанції без
змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської
області від 9 липня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Ткачук О.С. судді
Висоцька В.С. Дербенцева Т.П.
Колодійчук В.М. Умнова О.В.