АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/750/К/14
Головуючий в суді
Справа № 210/4572/13-ц
інстанції - Сільченко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року
м.
Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю - позивача ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3, представника
відповідача Бершадської Людмили
Станіславовни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 10 лютого 2014
року за позовом ОСОБА_2 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про
стягнення заборгованості по невірно
прорахованій одноразовій допомозі,
щомісячних (страхових) виплат по
відшкодуванню втраченого заробітку в
зв'язку з ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області (далі -Фонд)
про стягнення заборгованості по
невірно прорахованій одноразовій
допомозі, щомісячних (страхових) виплат
по відшкодуванню втраченого заробітку
в зв'язку з ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що відповідачем при розрахунку
одноразової компенсації та щомісячних
виплат невірно застосовано норми
Закону, а саме - занижений розмір
середньої заробітної плати у розмірі
974,38 грн., у той час, як розмір середньої
заробітної плати по м.Кривому Розі
складав на той момент 2787,10 грн (згідно
отриманої ним довідки Управління
статистики). У зв'язку з цим порушенням
суттєво занижені розміри належних йому
до виплат сум. Навівши у позові власні
розрахунки та уточнивши позовні
вимоги, просив стягнути з відповідача
на його користь: недоплату по
одноразовій допомозі у сумі 42549,75грн.;
недоплату по щомісячним страховим
виплатам відшкодування шкоди за період
з 05 травня 2010 року по 01 червня 2013 року у
сумі 23918,14 грн.; щомісячно по 1138,69грн.
починаючи з 01 січня 2014 року до зміни
обставин згідно діючого законодавства.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 10 лютого 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового про задоволення його
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, на його
думку, суд проігнорував норми
Законодавства України, які регулюють
правовідносини, які виникли між
позивачем та відповідачем та
безпідставно не задовольнив його
позов. Не зважаючи на вимоги Закону,
відповідач з 01 березня 2002 року, хоча і
проводив перерахунки страхових виплат
кожного року, але виходив із
встановлених Правлінням Фонду України
коефіцієнтів зростання
середньомісячної «реальної»
заробітної плати, а не з коефіцієнтів
зростання середньомісячної
«номінальної» заробітної плати, чим
порушив права позивача. Суд не взяв до
уваги, що позивачу невірно нарахована
одноразова допомога, оскільки згідно
довідки Управління Статистики у
м.Кривому Розі від 22 квітня 2013 року
середня заробітна плата по м. Кривому
Розі за 2010 рік складає 2787,10грн, тобто
одноразова допомога повинна складати
41806,50 грн., а загальна недоплата по
одноразовій допомозі по двом страховим
випадкам складає 42549,75грн. згідно
наведеним ним особисто розрахункам.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював в
ЗАТ «Аглострой» монтажником стальних і
залізобетонних конструкцій п'ятого
розряду з листопада 2002 року по грудень
2004 року. 25 березня 2010 року складено акт
№ 1 розслідування хронічного
професійного захворювання, згідно
якого причиною професійного
захворювання позивача є робота
протягом 17 років 8 місяців в умовах
запиленості повітря робочої зони, яка
перевищувала ГДК. 13 березня 2012 року
складено другий акт розслідування
хронічного професійного захворювання,
згідно якого позивач, працюючи
бригадиром монтажників по монтажу
стальних та залізобетонних
конструкцій ЗАТ «Аглострой», виконував
роботи в умовах підвищеного
виробничого шуму, параметри якого
перевищували ГДР через недосконалість
робочих місць, а також працюючи на
шахті «Родіна» РУ ім..К.Лібкнехта ВО
«Кривбасруда», в КСУ-1 треста
«Дніпродомнаремонт», в СУ-106 треста
«Криворіжстальконструкція», в ВАТ
«ПівдГЗК», в ЗАТ «КБК» також підпадав
під вплив виробничого шуму, показники
якого перевищували ГДР. На підставі цих
актів висновком МСЕК від 11 травня 2010
року ОСОБА_2 первинно встановлено 30 %
втрати професійної працездатності
безстроково, з них: 15% по ХОЗЛ та 15% по
туговухості.

Постановами Фонду від 08 червня 2011 року
позивачу призначено одноразову
допомогу в сумі 14615,70 грн. та щомісячні
страхові виплати в розмірі 146,16 грн. за
висновком МСЕК від 11 травня 2010 року,
яким позивачу встановлена стійка
втрата професійної працездатності 15%
безстроково, виходячи із
середньомісячної заробітної плати
(доходу) перед настанням страхового
випадку становила 974,38 грн. Також
постановами Фонду від 25 липня 2012 року
позивачу призначено одноразову
допомогу в сумі 26477,55грн. та щомісячні
страхові виплати в розмірі 230,61грн. за
висновком МСЕК від 11 травня 2010 року,
яким позивачу встановлена стійка
втрата професійної працездатності 15%
безстроково, виходячи із середньої
тарифної ставки за аналогічною
професією бригадира монтажників
стальних і залізобетонних конструкцій
п'ятого розряду, яка перед настанням
страхового випадку становила 1765,17 грн.,
оскільки ЗАТ «Аглострой» на підставі
ухвали Господарського суду
Дніпропетровської області від 31 січня
2008 року ліквідоване.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку про відсутність підстав для
застосування довідки № 20-23/22ПІ від
22.04.2013 року, виданої Управлінням
статистики м. Кривого Рогу, щодо
розміру середньомісячної заробітної
плати найманих працівників по
м.Кривому Рогу за 2010-2012 роки, на яку
позивач посилається як на підставу для
перерахунку сум страхових виплат.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
відповідає обставинам справи та
вимогам діючого законодавства.

Згідно ст.34 п.1,2, 10 Закону України « Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 року,
сума щомісячної страхової виплати
встановлюється відповідно до
ступеня втрати професійної
працездатності та

середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження
здоров'я. Сума щомісячної страхової
виплати не повинна перевищувати
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження
здоров'я. У разі коли потерпілому
одночасно із щомісячною страховою
виплатою призначено пенсію по
інвалідності у зв'язку з одним і тим
самим нещасним випадком, їх сума не
повинна перевищувати
середньомісячний заробіток, який
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.
Визначені раніше сума щомісячної
страхової виплати та пенсія по
інвалідності зменшенню не підлягають.
У разі стійкої втрати професійної
працездатності, встановленої МСЕК,
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків проводить
одноразову страхову виплату
потерпілому, сума якої визначається
із розрахунку середньомісячного
заробітку потерпілого за кожний
відсоток втрати потерпілим
професійної працездатності, але не
вище чотирикратного розміру граничної
суми заробітної плати (доходу), з якої
справляються внески до Фонду.
Середньомісячний заробіток для
обчислення суми страхових виплат
потерпілому у зв'язку із втраченим
ним заробітком (або відповідної його
частини) визначається згідно з
порядком ( 1266-2001-п ) обчислення
середньої заробітної плати для виплат
за загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Згідно пп.7 п.12 Порядку обчислення
заробітної плати для виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням № 1266 від 26
вересня 2001 року у разі відсутності у
потерпілого на час звернення за
страховою виплатою довідки про його
заробітну плату у зв'язку з ліквідацією
підприємства, установи чи організації
середня заробітна плата обчислюється
виходячи з діючої місячної тарифної
ставки (посадового окладу) за
відповідною або аналогічною професією
(посадою) в галузі, але не менше розміру
мінімальної заробітної плати,
визначеного законом на дату
встановлення потерпілому МСЕК, ступеня
втрати працездатності.

Правильно встановивши фактичні
обставини справи, надавши їм вірну
юридичну оцінку, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого і законного
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не містять
підстав для її задоволення.

Так, посилання ОСОБА_2 на невірне
нарахування йому відповідачем
страхових виплат та одноразової
допомоги є безпідставними, оскільки в
довідці № 20-23/22ПІ від 22.04.2013 року, на яку
посилається позивач, зазначено не
середню заробітну плату за відповідною
або аналогічною професією (посадою) в
галузі, а розмір середньомісячної
зарплати найманих працівників по
м.Кривому Рогу, застосування якого при
проведенні розрахунку страхових
виплат законом не передбачено.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального законодавства, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 10 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :
І.Є.Ляховська

Судді:
А.П.Барильська

Л.В.Михайлів