Справа № 450/1609/13-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області у
складі:

головуючого - судді - Данилів Є.О.

при секретарі - Ориняк Н.М.

з участю: позивача ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Пустомити
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи: Пустомитівська РДА
Львівської області, Зимноводівська
сільська рада Пустомитівського району
Львівської області, про визнання
частково недійсним свідоцтва про право
власності та визнання права власності
на 1 / 2 частину житлового будинку і
господарських будівель, що належать до
нього,-

в с т а н о в и в :

14.05. 2013 року до Пустомитівського
районного суду Львівської області
надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи: Пустомитівська РДА
Львівської області, Зимноводівська
сільська рада Пустомитівського району
Львівської області, про визнання
частково недійсним свідоцтва про право
власності та визнання права власності
на 1 / 2 частину житлового будинку і
господарських будівель, що належать до
нього. Позивач у позовній заяві просить
суд визнати частково недійсним
свідоцтво про право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 від 18.11.1987р. №
336, видане ОСОБА_5 виконавчим комітетом
Пустомитівської райради народних
депутатів трудящих; визнати
спадковим майном 1 / 2 частини будинку
АДРЕСА_1, належного на праві власності
ОСОБА_6; визнати частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом ОСОБА_3 від 27.05.2011р.,
виданого державним нотаріусом
Парфенюк О.В. Пустомитівської
державної нотаріальної кантори;
встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини після смерті батька ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3; визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1 / 2 частину
житлового будинку та господарських
будівель до нього у АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_6;
зобов'язати ОСОБА_3 повернути легковий
автомобіль ЗАЗ-968 М05, 1981 року випуску
ОСОБА_1.

Позивач у позовній заяві, як на
підстави для задоволення заявлених
позовних вимог покликається на
наступні обставини:

батьками позивача були: ОСОБА_6 та
ОСОБА_8. ОСОБА_5 був рідним братом
позивача. ОСОБА_6 отримав у с. Зимна Вода
земельну ділянку під будівництво
житлового будинку, яку оформив на
ОСОБА_5. 06.07. 1972 року рішенням виконкому
Водянської сільської ради депутатів
трудящих № 336 виділено ОСОБА_5 земельну
ділянку площею 0,05 га на землях
присадибного фонду під будівництво
житлового будинку, який він по
домовленості з батьком мав побудувати
в рівних частинах для проживання всієї
сім'ї. Факт проживання батьків позивача
у с. Зимна Вода підтверджується
довідкою Зимноводівської сільської
ради від 18.04.2008 року № 3480. Спільне
будівництво спірного будинку всією
сім'єю підтверджується квитанціями на
ім'я батька позивача.

При житті ОСОБА_6 подарував позивачеві
легковий автомобіль ЗАЗ - 968 М05 1982р.
випуску. Цей автомобіль позивач надала
ОСОБА_5 у користування і який після його
смерті він залишився у ОСОБА_3. У 2010 р.
помер ОСОБА_6, позивач займалася його
похованням. Згодом відповідач ОСОБА_3
почала чинити позивачеві перешкоди у
користуванні спірним будинком.
Позивачем з'ясовано, що відповідач є
власником житлового будинку АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про прийняття
спадщини за законом від 27.05.2011р.
виданого державним нотаріусом
Парфенюк О.В. Пустомитівської
державної нотаріальної кантори. ОСОБА_5
належав будинок АДРЕСА_1 на праві
приватної власності, згідно - свідоцтва
про право власності на житловий
будинок від 18.11.1987р. № 336, виданого
виконавчим комітетом Пустомитівської
райради депутатів трудящих.

Позивач вважає, що ОСОБА_5 незаконно
набув право власності на весь будинок
та господарські будівлі. Позивач із
ОСОБА_5 являлися спадкоємцями першої
черги по закону після смерті батька
ОСОБА_6 Та їм як спадкоємцям повинно
було належати по 1 / 2 батькової частки
житлового будинку АДРЕСА_1. Але ОСОБА_5
відмовився від майна, що належало
батькові та повернув його позивачеві, а
зокрема швейну машину «Сінгер»,
велосипед, годинник та інше.

На підставі наведеного позивач у
позовній заяві позивач просить суд
задоволити заявлені позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені
позовні вимоги підтримали, пояснення
дали аналогічні викладеним у позовній
заяві. Позивач додатково пояснила, що
на сімейній раді, за життя батька, було
вирішено отримати земельну ділянку для
будівництва на ім'я покійного брата,
оскільки батько проживав у м. Львові в
квартирі, яку при отриманні ним
земельної ділянки потрібно було
повернути державі. Як зазначено у
позовній заяві, батько позивача ОСОБА_6
здійснював будівництво спірного
житлового будинку за власний рахунок
із застосуванням праці всієї сім'ї.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилася, проте з'явився її
представник ОСОБА_4, який у судовому
засіданні заявлені позивачем позовні
вимоги не визнав та пояснив, суду що
такі не обґрунтовані та не
підтверджуються доказами.

Треті особи: Пустомитівська РДА
Львівської області, Зимноводівська
сільська рада Пустомитівського району
Львівської області, явку уповноважених
представників у судове засідання не
забезпечили.

Учасники процесу присутні у судовому
засіданні проти розгляду справи без
участі представників треті осіб не
заперечили.

Заслухавши пояснення учасників
процесу присутніх у судовому
засіданні, проаналізувавши матеріали
цивільної справи, повно та всебічно
дослідивши докази у справі в їх
сукупності, судом встановлено наступні
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи:

06.07. 1972 року виконкомом
Пустомитівської районної ради
депутатів трудящих прийнято рішення №
336 /а.с. 11/, яким вирішено затвердити
рішення виконкому Водянської
сільської ради депутатів трудящих від
27.08. 1971 року про дозвіл будівництва
житлового будинку ОСОБА_5 в с. Водяне на
земельній ділянці присадибного фонду
площею 0, 05 га, підсобні будівлі сарай 3 Х
4.

Встановлено, що ОСОБА_5 було отримано
свідоцтво на забудову садиби в
сільських населених пунктах
Української РСР /а.с. 67/.

Згідно висновку ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від
17.08. 1987 року /а.с. 38/ житловий будинок
АДРЕСА_1 збудований на підставі рішення
Пустомитівського райвиконкому від 06.07.
1972 року № 336 «Про дозвіл на будівництво
будинку ОСОБА_5». Тому ОКП ЛОР «БТІ та
ЕО» вважало можливим реєстрацію права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
за ОСОБА_5.

Рішенням виконкому Пустомитівської
районної ради народних депутатів
Львівської області № 362 від 20.08. 1987 року
«Про оформлення права власності та
реєстрацію житлових будинків» /а.с. 9/
вирішено оформити право власності
ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1, на
підставі рішення виконкому Водянської
сільської ради народних депутатів № 33
від 13.08. 1987 року.

Зазначені вище рішення органів
місцевого самоврядування стали
передумовою та підставою для видачі
Свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
/а.с. 8/. Із довідки № 841 від 28.03. 2011 року,
що видана виконавчим комітетом
Зимноводівської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області /а.с. 35/ слідує, що адреса
спірного житлового будинку була
змінена з: «АДРЕСА_1» на «АДРЕСА_1».
Також із зазначеної довідки видно, що
зазначений житловий будинок числиться
за ОСОБА_5.

Сторонами не представлено та судом не
здобуто доказів того, що рішення
виконкому Пустомитівської районної
ради депутатів трудящих прийнято № 336
06.07. 1972 року /а.с. 11/, висновок ОКП ЛОР
«БТІ та ЕО» від 17.08. 1987 року /а.с. 38/,
Рішення виконкому Пустомитівської
районної ради народних депутатів
Львівської області № 362 від 20.08. 1987 року
«Про оформлення права власності та
реєстрацію житлових будинків» /а.с. 9/
були скасовані. Їх законність
сторонами під сумнів не ставиться.

Суд критично оцінює покликання
позивача на ордер № 1702 від 08.08. 1947 р. /а.с
12/ та чеки про купівлю товарів /а.с. 19-34/,
як на докази у підтвердження вимог про
визнання частково недійсним свідоцтво
про право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 від 18.11.1987р. № 336, видане
ОСОБА_5 виконавчим комітетом
Пустомитівської райради народних
депутатів трудящих. Такий висновок
слідує із наступного:

відповідно ч. 1 ст. 58 ЖК України ордер є
єдиною підставою для вселення в надане
жиле приміщення. Таким чином, із
представленого позивачем ордеру
слідує лише те, що ОСОБА_6 мав право на
вселення у квартиру АДРЕСА_2

Із представлених позивачем касових
чеків /а.с. 19-34/ видно, що ОСОБА_6 було
придбано значну кількість будівельних
товарів, іншої доказової інформації
такі в собі не несуть.

У зв'язку із наведеним суд вважає, що
позовна вимога заявлена позивачем про
визнання частково недійсним свідоцтва
про право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 від 18.11.1987р. № 336, видане
ОСОБА_5 виконавчим комітетом
Пустомитівської райради народних
депутатів трудящих є необґрунтованою у
зв'язку із законністю підстав його
видачі, які сторонами не оспорюються.
Також із зазначених підстав
необґрунтованою є вимога позивача про
визнання спадковим майном 1 / 2
частини будинку АДРЕСА_1, належного на
праві власності ОСОБА_6, оскільки
позивачем, крім іншого, не доведеного
того, що ОСОБА_6, який згідно свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_2 від 14.07. 1998 року
/а.с. 6/ помер ІНФОРМАЦІЯ_3, за час свого
життя набув право власності на спірний
житловий будинок в цілому чи в частині.

Судом встановлено, що держаним
нотаріусом Пустомитівської державної
нотаріальної контори Парфенюк О.В. 27.05.
2011 року було видано свідоцтво про право
на спадщину за законом, зареєстровано в
реєстрі за № 2-491 /а.с. 13/. Із зазначеного
свідоцтва слідує, що спадкоємцем
зазначеного у цьому свідоцтві майна гр.
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, є його дружина - гр. ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер за
даними Державного реєстру фізичних
осіб НОМЕР_1, яка проживає у АДРЕСА_1.
Спадщина, на яку видано це свідоцтво,
складається з житлового будинку
АДРЕСА_1, який належав спадкодавцю на
підставі свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок,
виданого Зимноводівською (колишня
Водянська сільська рада)сільською
радою Пустомитівського району
Львівської області 18 листопада 1987 року
на підставі рішення виконкому
Пустомитівської районної ради
Львівської області від 20 серпня 1987 року
за № 362 та зареєстрованого Львівським
міжміським бюро технічної
інвентаризації 18 серпня 1987 року, номер
запису 52, реєстраційний № 33415145.

Ст. 1301 ЦК України визначено підстави
для визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину, згідно якої
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Сторонами у судовому засіданні не
оспорюється факт того, що ОСОБА_3 мала
право на спадкування після смерті
ОСОБА_5. Та, як судом встановлено вище,
підстави щоб вважати, що ОСОБА_5
неправомірно набув право власності на
спірний житловий будинок немає. Також
немає підстав для сумнівів, що спірний
житловий будинок увійшов у склад
спадщини ОСОБА_5 у відповідності до ст.
1218 ЦК України.

Таким чином, суд вважає
необґрунтованою позовну вимогу про
визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину за законом ОСОБА_3
від 27.05.2011р., виданого державним
нотаріусом Парфенюк О.В.
Пустомитівської державної
нотаріальної кантори.

Позовна вимога заявлена позивачем про
встановлення факту прийняття ОСОБА_1
спадщини після смерті батька ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, задоволенню не
підлягає виходячи з наступного:

до відносин, що виникли з приводу
встановлення факту прийняття ОСОБА_1
спадщини після смерті ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3, підлягають
застосуванню норми ЦК України, що діяли
на час смерті ОСОБА_6, тобто на час
виникнення спірних правовідносин. В
силу вимог ст. 549 ЦК України 1963 року
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.
Відповідно до п. 124 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
державними нотаріальними конторами
затверджена наказом № 45/5 від 31.10.75 р. МЮ
Української РСР свідоцтво про право на
спадщину видається спадкоємцям, що
прийняли спадщину, тобто тим, які
фактично вступили в управління або
володіння спадковим майном чи подали
заяву в державну нотаріальну контору
про прийняття спадщини (ст.549
Цивільного кодексу УРСР). Доказом
вступу в управління чи володіння
майном можуть бути: довідка управління
будинками, правління
житлово-будівельного кооперативу,
виконавчого комітету місцевої Ради
депутатів трудящих про те, що
спадкоємець безпосередньо перед
смертю спадкодавця проживав разом з
ним, або про те, що спадкоємцем було
взяте майно спадкодавця; довідка
фінансового органу, органу держстраху
чи іншого органу про те, що
спадкоємцем після відкриття спадщини
сплачувались податки або страхові
платежі по обов'язковому окладному
страхуванню або збори; квитанція про
сплату податку, платежу, збору; копія
рішення суду, яке вступило в законну
силу, про встановлення факту
своєчасного прийняття спадщини; запис
в паспорті спадкоємця або в будинковій
книзі, який свідчить про те, що
спадкоємець був постійно прописаний в
спадковому будинку в період шести
місяців після дня смерті спадкодавця,
та інші документи, що підтверджують
факт вступу спадкоємця в управління чи
володіння спадковим майном. Доказом
вступу в управління чи володіння
спадковим майном може служити
наявність у спадкоємців ощадної
книжки, квитанції про здані в ломбард
речі, технічного паспорту на
автомобіль чи мотоцикл або свідоцтва
на моточовен та інших документів,
виданих відповідними органами на ім'я
спадкодавця на майно, користуватися
яким можливо лише після належного
оформлення прав на нього. Ці
документи приймаються державним
нотаріусом з урахуванням у кожному
випадку всіх конкретних обставин і при
відсутності заперечень з боку інших
спадкоємців.

Із паспорту громадянина України КВ347098
/а.с. 18/ слідує, що ОСОБА_1 з 13.05. 1970 року
зареєстрована за адресою: квартира
АДРЕСА_2. Ордер /а.с. 12/ з якого слідує
ОСОБА_6 мав право на вселення у квартиру
АДРЕСА_2 не дає суду підстав вважати, що
ОСОБА_6 на час його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3
проживав за зазначеною адресою.

Всупереч ч.ч. 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України позивачем за позовом не
доведеного перед судом існування
обставин визначених законом та
зазначених вище, що стали б підставою
для задоволення вимог про встановлення
факту прийняття спадщини позивачем
після смерті ОСОБА_6.

Із аналізу встановлених вище обстави в
їх сукупності слідує, що позивач не
набула права власності на спірний
житловий будинок в порядку
спадкування. Тому, позовна вимога
заявлена позивачем про визнання за
ОСОБА_1 права власності на 1 /2 частину
житлового будинку та господарських
будівель до нього у АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_6
задоволенню не підлягає.

Позовна вимога про зобов'язання ОСОБА_3
повернути легковий автомобіль ЗАЗ-968
М05, 1981 року випуску ОСОБА_1 задоволенню
не підлягає, у зв'язку із наступним:

встановлено, що 03.03. 1983 року між ОСОБА_6
/дарувальник/ та ОСОБА_1 /обдарований/
укладено договір дарування легкового
автомобіля /а.с. 17/. Згідно зазначеного
договору ОСОБА_6 подарував ОСОБА_1
легковий автомобіль ЗАЗ - 968 М05, рік
випуску заводом 1981, № шасі НОМЕР_3, №
двигуна НОМЕР_4, державний номерний
знак НОМЕР_5. Таким чином, позивач
правомірно набула право власності на
спірний автомобіль. Проте позивачем не
представлено суду доказів того, що
спірний т/з був фактично переданий
позивачеві, що позивач передавав
вказаний автомобіль відповідачеві у
користування.

Документально підтверджені судові
витрати понесені позивачем підлягають
розподілу у відповідності з вимогами ч.
1 ст. 88 ЦПК України.

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України заходи
забезпечення позову вжиті відповідно
до ухвали Пустомитівського районного
суду Львівської області від 21.05. 2013 року
у справі № 450/1609/13- ц за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, треті особи: Пустомитівська
РДА Львівської області, Зимноводівська
сільська рада Пустомитівського району
Львівської області, про визнання
частково недійсним свідоцтва про право
власності та визнання права власності
на 1 / 2 частину житлового будинку і
господарських будівель, що належать до
нього, шляхом заборони будь - яким
фізичним та юридичним особам, органам,
установам та організаціям проводити
будь - які реєстраційні дії, щодо
житлового будинку АДРЕСА_1 який
належить ОСОБА_3, підлягають
скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 57 - 61, 88, ч. 6 ст. 154, 209, 212- 215, 218
ЦПК України, ст.ст. 529, 549 ЦК України 1963
року, ст. 15, 16, 328, 1218, ч. 1 ст. 1301 ЦК
України, суд,-

в и р і ш и в :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про: визнання частково
недійсним свідоцтво про право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
від 18.11.1987р. № 336, видане ОСОБА_5
виконавчим комітетом Пустомитівської
райради народних депутатів трудящих;
визнання спадковим майном 1 / 2 частини
будинку АДРЕСА_1, належного на праві
власності ОСОБА_6; визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом ОСОБА_3 від 27.05.2011р.,
виданого державним нотаріусом
Парфенюк О.В. Пустомитівської
державної нотаріальної кантори;
встановлення факту прийняття ОСОБА_1
спадщини після смерті батька ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3; визнання за
ОСОБА_1 права власності на 1 /2 частину
житлового будинку та господарських
будівель до нього у АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_6;
зобов'язання ОСОБА_3 повернути легковий
автомобіль ЗАЗ-968 М05, 1981 року випуску
ОСОБА_1,- відмовити.

Заходи забезпечення позову вжиті
відповідно до ухвали Пустомитівського
районного суду Львівської області від
21.05. 2013 року у справі № 450/1609/13- ц за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи:
Пустомитівська РДА Львівської області,
Зимноводівська сільська рада
Пустомитівського району Львівської
області, про визнання частково
недійсним свідоцтва про право
власності та визнання права власності
на 1 / 2 частину житлового будинку і
господарських будівель, що належать до
нього, шляхом заборони будь - яким
фізичним та юридичним особам, органам,
установам та організаціям проводити
будь - які реєстраційні дії, щодо
житлового будинку АДРЕСА_1 який
належить ОСОБА_3, - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Львівської області через
Пустомитівський районний суд, шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні в
судовому засіданні в 10-денний строк з
дня отримання копії цього рішенням.

СуддяЄ. О. Данилів