Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 лютого 2014 року Новоазовський
районний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді
Китаєва А.В.,

при секретарі
П'ятигорській О.В.,

за участю:

позивача
ОСОБА_1,

представників третьої особи
ОСОБА_19, ОСОБА_20

прокурора
Осипова Д.О., Воробйова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Новоазовськ цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя
особа - орган опіки та піклування
Новоазовської райдержадміністрації,
про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

15.08.2013 року позивач звернулася до суду
із зазначеним позовом.

У позовній заяві позивач зазначила, що
згідно свідоцтва про народження
неповнолітньої ОСОБА_4 її батьками є
ОСОБА_6 і ОСОБА_5 Батьки дитини
розлучені з 01.08.2007 року. Неповнолітня
ОСОБА_4 після розлучення батьків
залишилася проживати з батьком та з
бабусею (позивачем). ІНФОРМАЦІЯ_4 помер
її батько. Жити з матір'ю дитина не
бажає. Мати дитини - ОСОБА_5, також
проживає, як і її дитина у с. Безіменне
Новоазовського району Донецької
області, офіційно не працює, схильна до
вживання спиртних напоїв, отримує
пенсію за втратою годувальника на
другу дитину ОСОБА_17 від іншого шлюбу,
від своєї доньки ОСОБА_4 фактично
відмовилася, нічим дитині не допомагає,
своїх батьківських обов'язків не
виконує. Позивач просить позбавити
батьківських прав відповідача ОСОБА_5
відносно її неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги та пояснила,
що у 1997 році між її сином ОСОБА_6 та
відповідачкою ОСОБА_5 було
зареєстровано шлюб. Під час шлюбу
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_4. У
зв'язку із сварками та зловживання
відповідачкою спиртними напоями шлюб
судом розірвано. Онука залишилася
проживати з батьком та бабусею. Онука
не спілкується та не ходить до матері
вже два роки, оскільки у відповідачки в
будинку постійні п'янки. Відповідачка
взагалі не цікавиться життям дитини, не
поздоровляє її на свята, не відвідує
батьківські збори у школі,
матеріальної допомоги не надає. На
прохання про допомогу повідомила, що
оскільки дитина проживає з бабусею,
тому вона може робили з нею що хоче.
Просила позовні вимоги задовольнити.

Належним чином повідомлена про дату,
час і місце розгляду справи
відповідачка ОСОБА_5 у судове засідання
не з'явилася, причину неявки суду не
повідомила, з заявою про розгляд справи
у її відсутність або про відкладення
розгляду справи з певних причин до суду
не зверталася. За таких обставин суд
вважає за можливе розглянути справу у
відсутності відповідача на підставі
наявних у справі доказів з винесенням
заочного рішення у порядку ст.224 ЦПК
України, проти чого не заперечувала
позивач у судовому засіданні.

Прокурор прокуратури Новоазовського
району Донецької області Осипов Д.О. в
судовому засіданні не заперечував
проти задоволення позовних вимог
позивача.

Представник третьої особи Калкутін Б.О.
позов підтримав та пояснив, що дитина
проживає з позивачем. Відповідачка
неодноразово відвідувалася службою,
але ухиляється від контакту зі службою,
до будинку відповідачки служба
потрапила лише один раз, умови
проживання задовільні, тому орган
опіки та піклування прийшов до
висновку про можливість позбавлення
ОСОБА_5 батьківських прав.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 в
судовому засіданні показала, що вона є
сусідкою позивачки. ОСОБА_4 з початку
свого народження проживала з матір'ю і
батьком у позивачки. В подальшому
відповідачка почала пиячити та
відмовилася від дитини. Вихованням
дитини займається бабуся ОСОБА_1
Відповідачка не навідується до дитини
вже два роки.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_12, які є
також сусідами позивачки, в судовому
засіданні надали аналогічні показання
та додали, що у ОСОБА_4 є своя окрема
кімната, комп'ютер, вона завжди чиста і
доглянута.

Свідки ОСОБА_11, яка є донькою, і ОСОБА_13,
який онуком позивачки, в судовому
засіданні показали, що з моменту
розлучення з ОСОБА_6 відповідачка не
займається вихованням дитини, веде
розгульний спосіб життя, пиячить,
допомоги дитині не надає. Додатково
зазначили, що вони постійно збираються
на свята у позивачки своєю родиною,
однак відповідачка ніколи не приходила
і не телефонувала.

Допитана в якості свідка ОСОБА_14 в
судовому засіданні показала, що вона є
класним керівником (вчителем біології)
в школі, де вчиться ОСОБА_4 Зазначила, що
вихованням дитини займається бабуся
ОСОБА_1, ОСОБА_4 добре відзивається про
бабусю і добре вчиться в школі.
Відповідачку вона ніколи не бачила у
школі, оскільки вона не цікавиться
успішністю ОСОБА_4 ОСОБА_4 їй говорила,
що мати їй ніяк не допомагає. ОСОБА_4
правильно вихована. На батьківські
збори ходить бабуся, оскільки
починаючи з 5-го класу, коли вона
прийняла клас мати не йшла на контакт.
ОСОБА_4 вважає бабусю своєю матір'ю.

Допитана в якості свідка неповнолітня
ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила,
що позивачка є її бабусею, а
відповідачка - матір'ю. Вона бажає жити
з бабусею, оскільки матір не бере
участі в її вихованні. Також
повідомила, що коли батьки розлучилися,
вона вирішила жити з батьком, матір до
неї не приходила. До школи матір не
приходила ніколи, з матір'ю вона
взагалі не спілкується вже 1,5 року. У 2013
році матір приходила на 1 вересня в
школу та подарувала їй квіти, з нею не
розмовляла і далі пішла. Не знає
прийшла б матір до неї на 1 вересня, якби
її племінник не пішов в 1 клас. Також у
2013 році матір привітала її з днем
народження за телефоном, але нічого не
дарувала і не приходила. Вважає, що
матір просто не хоче з нею
спілкуватися. Їй відомо, що матір
зловживає спиртними напоями, вона
пиячила і при ній раніше. Після смерті
батька в морі, матір навіть не
подзвонила. Жити з матір'ю вона не
бажає.

Суд, вислухавши учасників
судового процесу, допитавши свідків,
дослідивши письмові матеріали
цивільної справи, вважає, що позовні
вимоги позивачки підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що згідно
свідоцтва про народження
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 її
батьками є ОСОБА_6 і ОСОБА_5 (а.с.10).

Згідно рішення Новоазовського
районного суду Донецької області від 20
липня 2007 року (а.с.100) шлюб між батьками
було розірвано, що також
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу (а.с.11).

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від 22 липня 2013 року батько
ОСОБА_4 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12).

Згідно довідки про склад сім'ї
Безіменської сільської ради
Новоазовського району Донецької
області неповнолітня ОСОБА_4 мешкає
разом з позивачем,

своєю бабусею ОСОБА_1 (а.с.13).

Відповідно до акту обслідування
житлових умов від 31.07.2013 року (а.с.14)
ОСОБА_1 мешкає зі своєю онукою ОСОБА_4 у
будинку, який належить їй на праві
особистої власності. Онука проживає у
будинку з початку свого народження.
Після розлучення батьків залишилася з
бабусею. На бабусі лежать усі турботи
про виховання та утримання дитини. У
будинку наявні усі мови для проживання:
газ і вода. У ОСОБА_4 мається окрема
кімната, в який вона проживає та
готується до занять у школі. Між
бабусею та онукою повне
взаєморозуміння.

Згідно характеристики директора і
класного керівника Безіменської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
(а.с.15) вбачається, що вихованням
дівчини займається її бабуся ОСОБА_1.
Матір з родиною не мешкає та не бере
участі у вихованні доньки, з донькою не
спілкується, у материнському
забезпеченні участі не бере. Після
загибелі батька усі обов'язки за
вихованням дитини покладені на плечі
бабусі ОСОБА_1 Дитина має дуже
позитивні якості; навчається на
відмінно, має авторитет серед
однокласників, поважно ставиться до
дорослих, сумлінно виконує доручення
вчителів.

Згідно довідки Безіменської сільської
ради Новоазовського району Донецької
області

ОСОБА_5 зареєстрована та проживає за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно характеристики Безіменської
сільської ради Новоазовського району
Донецької області (а.с.9) ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає у с.Безіменне.
Двічі знаходилася в шлюбі: перший раз
офіційно з ОСОБА_6, має дочку від
першого шлюбу ОСОБА_4, яка перейшла в 10
клас; ругий раз була в цивільному шлюбі
з ОСОБА_16, має дочку ОСОБА_17
п'ятирічного віку. Обидва чоловіки
загинули. Після розлучення з першим
чоловіком ОСОБА_5 фактично відмовилася
від своєї старшої дочки. ОСОБА_4
проживала з батьком, а тепер з бабусею
ОСОБА_1, і ніколи не виявляла бажання
жити з матір'ю. ОСОБА_5 ніде не працює,
отримує допомогу з втрати годувальника
після загибелі ОСОБА_16 на дочку ОСОБА_17.
Проживає з молодшою дочкою ОСОБА_17 у
своєї матері ОСОБА_18, пенсіонерки. Мати
і дочка схильні до вживання спиртних
напоїв.

Згідно довідки Новоазовської
центральної районної лікарні від 25.11.2013
року № 01-16/1063 ОСОБА_5 на диспансерному
обліку у лікарів психіатра та
нарколога не перебуває (а.с.105).

Згідно висновку органу опіки та
піклування Новоазовської районної
державної адміністрації та доданих
матеріалів (а.с.46-49) орган опіки та
піклування вважає доцільним в даному
випадку ставити питання про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно її
неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК
України.

У даному випадку особа, яка подала
позов про позбавлення батьківських
прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст.
164 СК України, повинна довести, що
батьки (один з батьків) ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини. В свою чергу батьки
(один з батьків) повинні довести, що
вони належним чином виконують свої
батьківські обов'язки.

Відповідно до статті 51 Конституції
України, статті 5 Сімейного кодексу
України держава охороняє сім'ю,
дитинство, материнство, батьківство,
забезпечує охорону прав матері та
батька, створює умови для зміцнення
сім'ї. Держава створює людині умови для
материнства та батьківства, забезпечує
охорону прав матері та батька,
матеріально і морально заохочує і
підтримує материнство та батьківство.
Держава забезпечує пріоритет
сімейного виховання дитини. Ніхто не
може зазнавати втручання в його
сімейне життя, крім випадків,
встановлених Конституцією України.

Кожна дитина має право на проживання в
сім'ї разом з батьками або в сім'ї
одного з них та на піклування батьків.
Сім'я є природним середовищем для
фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН про
права дитини держава має забезпечити,
щоб дитина не розлучалася з батьками
всупереч їх бажанню, за винятком
випадків, коли за рішенням суду буде
встановлено, що таке розлучення
необхідне в якнайкращих інтересах
дитини.

Згідно до ст.150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини. Батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину. Передача
дитини на виховання іншим особам не
звільняє батьків від обов'язку
батьківського піклування щодо неї.

Статтею 153 СК України передбачено, що
мати, батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Порядок вирішення батьками питань щодо
виховання дитини регулюється статтею
157 СК України, де зазначено, що питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п.15,
16 постанови від 30 березня 2007 року №3
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно її
утримують, та ін.), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей. Особи
можуть бути позбавленні батьківських
прав лише щодо дитини, яка не досягла
вісімнадцяти років, і тільки з підстав,
передбачених ст.164 СК України. Ухилення
батьків від виконання своїх обов'язків
має місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є
виключною мірою, яка тягне за собою
серйозні правові наслідки як для
батька (матері), так і для дитини (ст.166
СК України). Це означає, що позбавлення
батьківських прав допускається лише,
коли змінити поведінку батьків в кращу
сторону неможливо, і лише при наявності
вини в діях батьків.

Пленум Верховного Суду України в п.18
постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що не можна позбавити
батьківських прав особу, яка не
виконує своїх батьківських
обов'язків унаслідок душевної
хвороби, недоумства чи іншого тяжкого
захворювання (крім хронічного

алкоголізму чи наркоманії) або з інших
не залежних від неї причин.

Відповідно до ч.2 ст.171 СК України
дитина, яка може висловити свою думку,
має бути вислухана при вирішенні між
батьками, іншими особами спору щодо її
виховання, місця проживання, у тому
числі при вирішенні спору про
позбавлення батьківських прав,
поновлення батьківських прав, а також
спору щодо управління її майном.

Зазначена стаття відповідає світовим
стандартам. Так, статтею 12 Конвенції
ООН про права дитини, згідно якої
Держави-учасниці забезпечують дитині,
здатній сформулювати власні погляди,
право вільно висловлювати ці погляди з
усіх питань, що торкаються дитини,
причому поглядам дитини приділяється
належна увага згідно з її віком і
зрілістю.

Крім того, згідно ст.6 Європейської
конвенції про здійснення прав дітей
від 25 січня 1996 р. під час розгляду
справи, що стосується дитини, перед
прийняттям рішення судовий орган надає
можливість дитині висловлювати її
думки і приділяє їм належну увагу.

Виходячи з інтересів дитини, обставин,
що були встановлені в судовому
засіданні, враховуючи думку
відповідачки, викладену у письмових
поясненнях до служби у справах дітей
Новоазовської райдержадміністрації
(а.с.49) щодо не позбавлення її
батьківських прав та фактичну
поведінку відповідачки щодо
ігнорування судових засідань та
байдужості до долі її старшої доньки,
приймаючи до уваги, що дитина не
проживає в сім'ї матері і вона після
смерті батька не опікується її долею,
тобто ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, враховуючи, що
дитина фактично позбавлена можливості
правового захисту своїх прав та
інтересів, оскільки не має
представника за законом, враховуючи
думку самої дитини, яка висловила
бажання і в подальшому проживати разом
з бабусею, приймаючи до уваги висновок
органу опіки та піклування
Новоазовської райдержадміністрації,
суд вважає, за можливе позбавити
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав
відносно її неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За правилами ст.88 ЦПК України суд
стягує з відповідача на користь
позивача 114,70 грн. судового збору
згідно квитанції, що міститься в
матеріалах справи.

Керуючись ст.ст.10, 57-66, 88, 209, 212-215, 224-227 ЦПК
України, ст.ст. 150-155, 164, 165, 171 СК України,
статтями 12-13 Конвенції про права дитини
від 20 листопада 1989 року, п.п. 15, 16
постанови Пленуму Верховного суду
України № 3 від 30.03.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав», суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя
особа - орган опіки та піклування
Новоазовської райдержадміністрації,
про позбавлення батьківських прав -
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно її
неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судові
витрати зі сплати судового збору в сумі
114 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду Донецької
області через Новоазовський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
А.В. Китаєв