ГАГАРІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
__________________________________________________________________
справа № 763/6569/13-ц
провадження 2/763/710/14
РІШЕННЯ

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

Від 29 січня 2014 р. Гагарінського
районного суду м. Севастополя

В складі: головуючого судді
Завгородньої Л.М

При секретарі
Грищук Ю.В.

Представника позивача
Кравченко Н.В.

Представника відповідача
ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні позовну заяву
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк (ПАТ КБ )„Приватбанк"
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
мотивуючи тим, що 25.07.2006 року між
позивачем та відповідачем було
укладено договір № б/н про надання
кредиту у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік.
Відповідно до зазначеного договору
відповідач отримав кредит з лімітною
сумою 3000 грн. Позивач посилається на те,
що відповідач виплати за платіжною
картою не проводить має заборгованість
а тому просить стягнути з відповідача
заборгованість за договором в сумі
32556.94 грн.

В судове засідання представник
позивача з'явився, позов підтримав.

Відповідач та представник
відповідача в судове засідання
з'явились, з позовом не згідні в повному
обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позовні
вимоги такими, що не підлягають
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
25.07.2006 року позивач видав відповідачу
кредитну картку з лімітною сумою 3000
грн.

Відповідно до заяви відповідача про
отримання кредитного ліміту, яка
підписана сторонами, строк дії
кредитного ліміту відповідає терміну
дії кредитної картки, тобто до 31.07.2008
року. З часу видачі кредитної картки,
тобто з 2006 року по день закінчення
строку дії картки, позивач ні яких
вимог до відповідача не пред'являв, а з
даним позовом з'явився до суду лише
12.09.2013 року, після п'яти років від
закінчення дії договору.

Згідно з п. 31 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», суди
мають виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Питання про
поновлення порушеного строку позовної
давності позивач не порушує.Таким
чином позивач пропусти строк позовної
давності.

Крім того, в доказ своїх вимог
позивачем надано до позову «умови та
правила пред'явлення банківських
послуг», але дані правила не підписані
відповідачем, тому дані документи не
можуть бути покладені в основу рішення.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином у суду не має ні яких
підстав для задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись
ст.10,60,179,212 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

У позові Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк (ПАТ КБ) „Приватбанк" до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Севастополя через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення .

Суддя
Завгородня Л.М.