Справа №
№2/313/153/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2014 р.

смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької
області у складі: головуючого - судді
Нагорного А.О., при секретарі судового
засідання Сафоновій І.О., розглянувши у
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення грошової позики, 3% річних,
індексу інфляції та процентів за
користування позикою,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення 160000,00 грн.
позики, яка складається з 3% річних -
14057,35 грн., індексу інфляції - 1681,60 грн. та
проценти за користування позикою -
35526,07 грн. Всього 211265,02 грн.

Також позивач просить суд
стягнути з відповідача судові витрати
у справі, які складаються зі сплати
судового збору у розмірі 2112,65 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що у лютому 2011 року ОСОБА_2
звернувся до нього з проханням надати у
борг грошові кошти, які були необхідні
відповідачеві для власних потреб. У
зв'язку з гарними приятельськими та
діловими стосунками він погодився
допомогти та надати грошові кошти в
сумі 160000,00 грн. гривень у борг ОСОБА_2 на
строк на один місяць до 30.03.2011 р.

28.02.2011 р. відповідач отримав від
нього грошові кошти в сумі 160000,00 грн. із
зазначенням строку повернення до 30.03.2011
р., про що видав відповідну власноручно
написану письмову розписку.

ОСОБА_2 за вказаною письмовою
розпискою у визначений строк борг не
повернув. Я неодноразово звертався до
нього з вимогою про повернення мені
вищевказаних грошових коштів, що в
кінцевому випадку виявилось
безрезультатним, в зв'язку з чим, він
вимушений звернутися до суду за
захистом своїх прав.

Представник позивача ОСОБА_3, який
діє на підставі довіреності, звернувся
до суду із заявою про зменшення суми до
120000,00 грн., а також відповідно до ст.217
ЦПК України допустити розстрочення
виконання рішення наступним чином: до
01.07.2014 р. - 10000,00 грн.; 01.08.2014 р. - 20000,00 грн.;
01.09.2014 р. - 20000,00 грн.; 01.10.2014 р. - 20000,00 грн.;
01.11.2014 р. - 20000,00 грн.; 01.12.2014 р. - 20000,00 грн.;
31.12.2014 р. - 10000,00 грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, але в наданій
заяві позовні вимоги щодо зменшення
позову до 120000,00 грн., розстрочки
виконання судового рішення підтримав
повністю, а також стягнення судових
витрат підтримав повністю. Просить суд
розглянути справу без його участі,
позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, на адресу суду надіслав заяву,
у якій зазначив, що позовні вимоги про
стягнення 120000,00 грн. визнає повністю,
просить суд розглянути справу без його
участі та допустити розстрочення
виконання судового рішення.

Суд вважає, що в справі є
достатньо матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, тому можливо
розглянути справу по суті у
відсутності сторін по наявним у справі
доказам, відповідно до вимог ст.ст.158, 169
ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, повно і
всебічно з'ясувавши обставини, на які
посилається позивач як на підставу
своїх вимог, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд приходить до
висновку про задоволення позову
частково з наступних підстав.

Частиною 1 ст.16 ЦК України зазначено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

28.02.2011 р. відповідач ОСОБА_2 отримав від
позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі
160000,00 грн., про що видав позивачеві
власноручно написану письмову
розписку.

Судом встановлено, що відповідач взяв
на себе зобов'язання повернути грошову
позику до 30.03.2011 р., проте, до настання
кінцевого терміну як на час звернення
ОСОБА_1 до суду, а також під час
провадження справи у суді взяті на себе
зобов'язання не виконав.

З огляду на викладене між сторонами
виникли правовідносини позики з усіма
наслідками, відповідно до цивільного
законодавства.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України,
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Відповідно до ст.525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що ставляться.

Відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

ОСОБА_2 позовні вимоги про стягнення
120000,00 грн. визнав повністю. Визнання
відповідачем позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Із сумою позовних вимог, яку надав
позивач, суд погоджується і приходить
до висновку, що розмір обчислений
вірно не тільки у відповідності до
діючого законодавства, але й у
відповідності до рекомендацій щодо
порядку застосування індексів
інфляції при розгляді судових справ,
що містяться в листі Верховного Суду
України №62-97 від 03.04.1997 р.

Таким чином, судом встановлені
порушення відповідачем обов'язків, що
витікають з договірних відносин за
позикою і тому заборгованість за
договором позики підлягає стягненню із
ОСОБА_2 у примусовому порядку.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного та ст.ст.11, 16, 525,
526, 553, 554, 625, 1046-1050 ЦК України, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213-215,224- 226,218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення 160000,00 грн. позики; 3% річних -
14057,35 грн.; індекс інфляції - 1681,60 грн. та
проценти за користування позикою -
35526,07 грн. - задовольни частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 кошти в сумі 120000,00 грн. позики; 3%
річних - 14057,35 грн.; індекс інфляції - 1681,60
грн. та проценти за користування
позикою - 35526,07 грн.

Відповідно до ст.217 ЦПК України,
допустити розстрочення виконання
рішення наступним чином: до 01.07.2014 р. - 10
000,00 грн.; 01.08.2014 р. - 20 000,00 грн.; 01.09.2014 р. - 20
000,00 грн.; 01.10.2014 р. - 20 000,00 грн.; 01.11.2014 р. - 20
000,00 грн.; 01.12.2014 р. - 20 000,00 грн.; 31.12.2014 р. - 10
000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 понесені позивачем судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
2112,65 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
через Веселівський районний суд в
установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області

А.О. Нагорний

09.04.2014