Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/958/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Кореняк В. К.
Доповідач Франко В. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

10.04.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого : судді Франко В.А.,

суддів : Потапенко В.І., Кіселик С.А.

за участю секретаря Задираки Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 3 лютого 2014року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів за договором
підряду.

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась
в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів за договором підряду.
Просила стягнути з відповідача
заборгованість за невиконаним
договором підряду від 28.10.2012 року
грошові кошти і сумі 6000 грн.

В ході розгляду справи зменшила розмір
позовних вимог і просила стягнути з
відповідача 5400 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим що
28.10.2012 р. між нею та відповідачем був
укладений договір підряду згідно з
яким відповідач зобов'язався виконати
ремонт належного їй будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до умов договору вона
передала відповідачу 6000 грн. в рахунок
попередньої оплати вартості ремонтних
робіт, а 01.11.2012 р. ще 20000 грн. для
придбання необхідних для проведення
ремонту матеріалів.

Відповідачем було виконано робіт на
суму 11200 грн., при цьому при проведенні
ремонту ним було використано придбані
за передані нею кошти будівельні
матеріали на суму 3400 грн.

В зв'язку з порушенням відповідачем
строків проведення ремонту та низькою
якістю робіт вона вимагала припинення
проведення робіт та повернення залишку
сплачених коштів, відповідач погодився
на її пропозицію, повернув 6000 грн.,
обіцяв повернути залишок 5400 грн., проте
до цього часу гроші не повернув.

З посиланням на викладені обставини
просить стягнути з відповідача 5400 грн.,
при цьому зазначає, що розписки про
отримання відповідачем від неї саме 26000
грн. були викрадені у неї 20.03.2013 р. при
скоєні невідомою особою викрадення її
майна.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 3 лютого 2014 року позов
ОСОБА_3 було задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5400
грн. грошових коштів, сплачених за
договором підряду. Вирішено питання з
судовими витратами.

Не погоджуючись з рішенням суду, в
апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування рішення суду
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Зазначає, зокрема, що по справі не
надано жодного доказу того, що йому
були дані кошти в розмірі 26 000 грн.
Позивач дала йому на руки 6000 грн. аванс,
та 16000 на матеріали . Через деякий час
він повернув кошти в сумі 6000 грн. на
прохання замовника. Він витратив на
матеріали 3800 грн. Вартість виконаних
робіт склала 14725 грн. Різниця склала в 2
525 грн.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи
апеляційної скарги. Не погоджується з
тією обставиною, що йому було передано
20 000 грн. на придбання матеріалів.
Зазначає, що отримав від ОСОБА_3 16 000
грн. за які написав розписку. Вартість
виконаних робіт склала 14725 грн.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст..303 ЦПК України,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, з підстав
передбачених ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ст..213 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин , на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст..215 ЦПК України в
рішенні суду повинно бути вказано на
підставі яких доказів та з яких мотивів
суд вважає встановленою наявність або
відсутність фактів якими
обґрунтовувались вимоги чи
заперечення .

Встановлено та не заперечується
сторонами, що 28.10.2012 р. між ними був
укладений договір підряду, відповідно
до умов якого відповідач
зобов"язувався виконати ремонт будинку
№ АДРЕСА_1, а позивачка оплатити
вартість ремонтних робіт. 28.10.2012 р.
позивачка передала відповідачу 6000 грн.
в рахунок попередньої оплати вартості
ремонтних робіт (а.с.24-25).

Позивач наполягає, що в процесі
ремонту, вона передала відповідачу 20 000
грн. для закупівлі будівельних
матеріалів.

Відповідач заперечує той факт, що ним
було отримано від позивача вказана
сума. Зазначає, що отримав від позивача
суму в 16 000 грн. за яку надав позивачу
розписку.

В подальшому сторони дійшли між собою
згоди про припинення ремонтних робіт
згідно договору підряду, в зв"язку з чим
відповідач повернув позивачці 6000 грн.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 61 ЦПК
України, обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Позивач підтверджує також ту
обставину, що відповідачем було
повернуто 6000 грн.

Задовольняючи позов в повному обсязі,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що відповідачем не повернуто позивачці
5400 грн., отриманих від неї для придбання
будівельних матеріалів, які мали
використовуватись при проведенні
ремонту будинку позивачки, в зв'язку з
чим вказана сума підлягає стягненню з
відповідача.

Також суд дійшов висновку, що
відповідачу передавалась саме сума 20000
грн., що підтверджується також
поясненнями свідка ОСОБА_4

Суд також зазначив, що відповідачем
було виконано робіт згідно договору на
суму 11200 грн., при цьому при проведенні
ремонту ним було використано придбані
за надані позивачкою кошти будівельні
матеріали на суму 3400 грн. В подальшому
сторони дійшли між собою згоди про
припинення ремонтних робіт згідно
договору підряду, в зв"язку з чим
відповідач повернув позивачці 6000 грн.,
а залишок переданих йому для придбання
будівельних матеріалів грошових
коштів в сумі 5400 грн. не повернув до
цього часу.

Оцінюючи надані сторонами докази, в
порушення вимог ст. 212 ЦПК України суд
першої інстанції не звернув увагу, що
позивачем не надано доказів стосовно
того, що нею відповідачу передавалась
сума 20 000 грн. та борг відповідача
складає 5400 грн.

В рішенні суд першої інстанції
посилався на матеріали кримінального
провадження № 0000229 та зазначив, що
твердження позивачки про викрадення в
неї розписок відповідача про отримання
від неї грошових коштів в сумі 20000 грн.
підтверджено в судовому засіданні
постановою про початок досудового
розслідування.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна.

Матеріали справи (а.с.33) містять копію
постанови про початок досудового
розслідування від 20.03.2013 року, на яку
посилається суд, де встановлено що
20.03.2013 року близько 2 години невідома
особа проникла до домоволодіння
АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3, де з
застосуванням фізичного насильства до
останньої , що не є небезпечним для
життя та здоров'я, відкрито викрала
гроші в сумі 300 грн, мобільний телефон
Nokia 1800, вартістю 300 грн, золоті сережки
вартістю 1500 грн., мельхіоровий столовий
набір вартістю 2000 грн.

Доказів стосовно того, що було
викрадено також якісь документи та
інші речі постанова не містить.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції позивач пояснила, що в неї в
той час ще викрали і сумку, де була
розписка відповідача про отримання
ним 20000 грн. та інші документи, які
стосувались договірних відносин між
сторонами.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Як вище зазначалось, матеріали справи
не містять доказів стосовно того, що
відповідачу надавалось 20 000 грн. в
рахунок виконання послуг за договором
підряду.

Колегією суддів оглянуті також
матеріали кримінального провадження
за № 0001197, які долучені до
цивільної справи.

З повідомлення про початок досудового
розслідування від 1.04.2013 року слідує, що
на підставі заяви ОСОБА_4 про те, що в
кінці лютого 2013 року невстановлена
особа, знаходячись в приміщенні
будинку АДРЕСА_1, шляхом обману та
зловживання довірою заволоділа
грошовими коштами в сумі 5400 грн., які
належать гр.. ОСОБА_3, чим спричинила
останній майновий збиток на вказану
суму (а.с.3 матеріалів).

Таке повідомлення логічно не
відповідає обставинам цивільної
справи.

Суд першої інстанції послався на
вищезазначені матеріали кримінального
провадження № 0001197 по факту
шахрайських дій відносно ОСОБА_3, а саме
на пояснення ОСОБА_2 щодо обставин
проведення ним ремонтних робіт в
будинку позивачки.

Згідно даних пояснень відповідач
вказує про фактичне виконання ним
робіт на суму 11200 грн., і визнає
неповернення отриманих від ОСОБА_3 ще
5400 грн., які він витратив на власні
потреби, і які зобов'язався повернути.

Проте в суді апеляційної інстанції
відповідач пояснив, що ним не вірно
було пораховано суму виконаних робіт,
також на нього чинився певний тиск з
боку працівників міліції, оскільки
розмова з ним відбувалась в приміщенні
райвідділу міліції і тому він дав такі
пояснення.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених вимог та на
підставі наданих доказів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

На думку колегії суддів, матеріали
кримінального провадження за №
0001197 не можуть вважатися
належними доказами, які підтверджують
виконання відповідачем робіт за
договором підряду на суму 11200 грн.,,
отримання ним 20000 грн. на придбання
ремонтних матеріалів, а також
заборгованість його перед позивачем
на суму 5400 грн.

Окрім того з постанови про закриття
кримінального провадження від 15.06.2013
року слідує, що Балог взяв у ОСОБА_3
гроші в сумі 20400 грн. на придбання
ремонтних матеріалів. При цьому ніяких
розписок про отримання та зобов'язання
повернення грошей не писав.(а.с.31).

За таких умов не відповідає обставинам
справи висновок суду першої інстанції
про те, що відповідачем було отримано
20000 грн. а також що заборгованість його
перед позивачем складає 5400 грн.
скільки ці обставини не були
підтверджені належними доказами.

Колегія судів приймаючи до уваги
встановлені обставини, дійшла
висновку, що позивачем не надано
належних доказів на підтвердження
позовних вимог.

Встановлені обставини є підставою,
відповідно до ст.309 ЦПК України, для
скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення,
яким у задоволені позовних вимог
відмовити у зв'язку з недоведеністю
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303,307, 309,313,314,316 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 3 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення грошових коштів за
договором підряду - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: