У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

29 січня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В.,
Кафідової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя
особа: служба у справах дітей
Прилуцької райдержадміністрації, про
визнання права власності на 1/2 частину
нежитлової будівлі, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Чернігівської області від 20
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4
звернулась до суду з указаним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що з 20
березня 1981 року по 22 квітня 2003 року вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі із
ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Під час шлюбу ними
було придбано нежитлову будівлю
АДРЕСА_1. Вказуючи, що нежитлова будівля
була придбана за спільні кошти, просила
визнати за нею право власності на 1/2
частину зазначеної нежитлової будівлі.

Рішенням Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 04
жовтня 2013 року, позов ОСОБА_4 було
задоволено. Визнано за ОСОБА_4
право власності на 1/2 частину
нежитлової будівлі, пилорами з
підвалом по АДРЕСА_1. Вирішено питання
щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 20 листопада
2013 року, рішення суду першої
інстанції було скасовано та у справі
ухвалено нове рішення, яким в
задоволенні позову було відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження апеляційного суду і при їх
дослідженні та встановленні судом
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 20 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В. Кафідова