Номер провадження: 22-ц/785/3861/14
Номер справи місцевого суду: 511/1305/13-ц
Головуючий у першій інстанції Іванова
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л.,
Кварталової А.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Роздільнянського
районного суду Одеської області від 31
жовтня 2013 року, в цивільній справі за
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, за участю третьої особи на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійний вимог щодо предмета спору -
Шостої Одеської державної
нотаріальної контори, про визнання
недійсним заповіту та визнання
недійсними документів про надання у
користування земельної ділянки,
визнання права власності на ? частину
земельної ділянки, -

встановила;

16.05.2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, в якому просила;
- визнати недійсним заповіт
ОСОБА_5, складений в 1995 році на користь
ОСОБА_3;

- визнати недійсними документи на
земельну ділянку, надану у власність
ОСОБА_4, яка розташована в с. Бурдовка та
документи, на підставі яких за ОСОБА_4
було визнане право власності на
нерухоме майно,

- визнати за нею право власності на ?
частину земельної ділянки НОМЕР_1 в с.
Бурдовка, як спадщину, яку вона
прийняла після смерті батька - ОСОБА_5
вказуючи, що на час смерті батька вона
проживала разом з ним, але не знала про
те, що батько заповідав вказане вище
майно своїй доньці - ОСОБА_3.

При цьому,
позивач посилалася на те, що вона
доглядала свого батька - ОСОБА_5 до
смерті, але про те, що у нього в
користуванні знаходилася земельна
ділянка у Садовому товаристві «Волна»
їй відомо не було, як не було відомо і
те, що батько за життя склав заповіт на
користь її сестри - ОСОБА_3, якій і
заповідав земельну ділянку у цьому
товаристві та майно, яке на цій ділянці
знаходилося. Позивач вважає, що ОСОБА_3
шляхом обману умовила батька скласти
на її ім'я цей заповіт.

Позивач вважає, що
оскільки вона є спадкоємцем після
смерті батька, і заповіт батьком
складений в порушення закону, вона має
право ? частину спірної земельної
ділянки, якою користувався її батько. У
зв'язку з цим вона вважає, що
правовстановлюючі документи на спірну
земельну ділянку та садовий будинок,
який знаходиться на цій земельній
ділянці необхідно визнати недійсними,
оскільки порушені її права як
спадкоємця на майно спадкодавця.
Відповідачі
позов не визнали, та надали письмові
заперечення в яких зазначили, що ОСОБА_3
в нотаріальній конторі не приймала
спадщину після смерті батька за
заповітом, оскільки майна у батька на
праві власності не було. В користуванні
батька була лише земельна ділянка
НОМЕР_1 в Садовому товаристві «Волна»,
садового масиву «Бурдовський»
Єреміївської сільської ради. Після
смерті батька ОСОБА_3 подала заяву про
вступ до СТ «Волна», де її заяву було
задоволено, та надано в користування
земельну ділянку НОМЕР_1 (яка була в
користуванні батька). В період 2000 - 2009
років ОСОБА_3 разом із сином ОСОБА_4 на
земельній ділянці побудували садовий
будинок. В період будівництва будинку
ОСОБА_3 була передана у власність
земельна ділянка НОМЕР_1, а 14.12.2012 року
йому було видане свідоцтво про право
власності на садовий будинок.

Рішенням
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 31.10.2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено у повному обсязі у зв'язку з
тим, що заявлені нею вимоги не доведені
у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати у зв'язку з
порушенням судом норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
рішення, що оскаржене, доводи
апеляційної скарги, межі, в який
повинні здійснюватися перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за наступних підстав;

За правилами
ст.308 ЦПК України, апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи ОСОБА_2 в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі суд першої інстанції виходив з
того, що вони не доведені позивачем у
встановленому законом порядку.
Колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, так як вони відповідають
нормам матеріального і процесуального
права.
Згідно ч.1ст.10, ч.1ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 цього Кодексу.

Як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5
є батьком ОСОБА_2 і ОСОБА_3. ОСОБА_5 був
членом Садового товариства «Волна»
садового масиву «Бурдовський»
Єреміївської сільської ради, і на
правах користування мав земельну
ділянку НОМЕР_1.

11.02.1993 року ОСОБА_5 склав заповіт,
яким заповідав все своє майно -
земельну ділянку в СТ «Волна»,
спорудження на ній та зелені
насадження своїй доньці - ОСОБА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.
Доказів того, що на земельній ділянці
НОМЕР_1 ОСОБА_5 були побудовані споруди,
в тому числі і садовий будинок,
позивачем не надано, і спростовано
відповідачами.

Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_3
звернулася до СТ «Волна» з заявою про
прийняття її в члени товариства, та
передачу в користування земельної
ділянки НОМЕР_1, яка знаходилася в
користуванні її батька. ОСОБА_3 була
прийнята в члени СТ «Волна», і їй була
передана у користування земельна
ділянка НОМЕР_1, якою вона почала
користуватися, а в період з 2000 року по
2009 рік на цій земельній ділянці разом
із сином ОСОБА_4 побудували садовий
будинок. Крім ОСОБА_3 в
члени СТ «Волна» був прийнятий її син -
ОСОБА_4, який 11.11.2009 року приватизував
земельну ділянку, та отримав державний
акт серії ЯИ №122846. На збудований
садовий будинок ОСОБА_4 було видане
свідоцтво про право власності №59-02 від
14.12.2012 року..

ОСОБА_2 з 21.10.2009 року визнана
інвалідом другої групи. Після смерті
батька вона не зверталася з заявою до
СТ «Волна» про прийняття її в члени
товариства, та передачу в користування
земельної ділянки НОМЕР_1.

Правовідносини, які
виникли між сторонами у справі, щодо
користування спірною земельною
ділянкою після смерті ОСОБА_5
врегульовані Розділом УІІ ЦК України в
редакції 1963 року та Статутом СТ
«Волна».

Оскільки до складу спадщини після
смерті ОСОБА_5 входили права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті,
право користування спірною земельною
ділянкою перейшло до спадкодавця за
заповітом - ОСОБА_3, відповідно до
Статуту СТ «Волна» та п.1ч.1ст.549 ЦК
України в редакції 1963 року.
Для визнання заповіту
недійсним в результаті обману (ст.57 ЦК
України в редакції 1963 року) доведенню
підлягають неправомірні дії іншої
сторони, яка ввела в оману сторону
договору щодо обставин, які мають
істотне значення для справи, а саме;
щодо природи правочину; прав та
обов'язків сторін; таких властивостей і
якостей речі, які значно знижують її
цінність, або можливість використання
за цільовим призначенням.

Відмовляючи позивачу в задоволенні
позовних вимог про визнання заповіту
недійсним в результаті обману суд
першої інстанції правомірно виходив з
того, що ці вимоги позивачем не
доведені у встановленому законом
порядку. В судовому засіданні ОСОБА_2 не
змогла пояснити обставин, за яких був
вчинений правочин, та в чому виразився
обман ОСОБА_5 з боку ОСОБА_3 під час
укладання заповідачем оспорюваного
заповіту. Позивачу не було відомо, чи
знала про цей заповіт ОСОБА_3, та чи
впливала вона на волевиявлення батька
під час складання цього заповіту.

Відсутнє
також у позивача і право на обов'язкову
частку у спадщині відповідно до вимог
ст.535 ЦК України в редакції 1963 року, так
як на час смерті батька ОСОБА_2 була
працездатною, а інвалідність їй
встановлена лише 21.10.2009 року.
Відсутні
правові підстави визнавати за
позивачем право власності на ? частину
спірної земельної ділянки, оскільки
таке право можна набути лише шляхом
членства в СТ «Волна» з отримання
земельної ділянки в користування, з
подальшою приватизацією цього майна.
Таке право не може бути набуте шляхом
спадкування після смерті користувача
цією земельною ділянкою ОСОБА_5),
оскільки право користування земельною
ділянкою не входить до складу спадщини,
яка підлягає спадкуванню.

Відсутні правові підстави
визнавати недійсними
правовстановлюючі документи, видані
ОСОБА_4 на спірну земельну ділянку та
садовий будинок, який розташований на
цій земельній ділянці.

З огляду на
встановлені судом першої інстанції
обставини, що мають значення для
справи, та застосовані норми
матеріального і процесуального права,
колегія суддів визнає, що суд першої
інстанції правомірно відмовив
позивачу в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі, оскільки вони не
ґрунтуються на законі та доведені
позивачем у встановленому законом
порядку.
Доводи апеляційної скарги не можуть
бути прийняті судом до уваги, оскільки
висновків суду першої інстанції не
спростовують, та не містять правових
підстав, передбачених ст.309 ЦПК України,
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
про задоволення позовних вимог ОСОБА_2
у повному обсязі. Апелянтом не надано
жодних доказів, які підтвердили
недійсність заповіту в результаті
обману заповідача під час його
укладення. Відсутні також і докази
того, що ОСОБА_4 неправомірно були
видані правовстановлюючі документи на
спірну земельну ділянку і садовий
будинок, який на ній розташований.
Інші
доводи висновків суду першої інстанції
також не спростовують.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307,
ст.308 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Роздільнянського районного
суду Одеської області від 31 жовтня 2013
року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П.Фальчук

Л.Л.
Троїцька

А.М.Кварталова