Номер провадження № 22-ц/785/1111/14
Головуючий у першій інстанції Жуган
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі головуючого
Гончаренко В.М. .

суддів Короткова В.Д., Калараш А.А.,

з участю секретаря Грубіян Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» в особі Філії «Южне
головне регіональне управління»
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» про
визнання права власності, витребування
майна (легкового автомобілю) із чужого
незаконного володіння, скасування
заборони, відшкодування майнової шкоди
та стягнення грошової компенсації за
безпідставне користування коштами за
апеляційною скаргою ПАТ КБ
«ПриватБанк» з особі Філії «Южне
головне регіональне управління» ПАТ КБ
«ПриватБанк» на заочне рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 20.12.2012 року, -

встановив:

04.11.2011 року позивач ОСОБА_2 звернувся до
суду із вищезазначеним позовом до ПАТ
КБ «ПриватБанк» в особі Філії «Южне
головне регіональне управління» ПАТ КБ
про визнання права власності,
витребування майна (легкового
автомобілю) із чужого незаконного
володіння, скасування заборони,
відшкодування майнової шкоди та
стягнення грошової компенсації за
безпідставне користування коштами,
посилаючись на те, що 12.04.2011 року
Одеською філією №16 приватного
підприємства «НИВА-В.Ш.»
(акредитованого ПАТ КБ «ПриватБанк»)
проведено аукціон (прилюдні торги), на
якому він придбав у приватну власність
автомобіль «Toyota Camry», 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_1 сірого кольору,
об'єм двигун 2362 см.куб., номер кузова
НОМЕР_2.

Вказаний автомобіль був переданий на
аукціонний продаж ПП «НИВА-В.Ш.» Другим
Малиновським ВДВС Одеського МУЮ згідно
Закону України «Про виконавче
провадження», а також «Порядку
реалізації арештованого майна». Продаж
автомобіля здійснено за 95 363,30 грн.,
грошові кошти повністю внесені ним на
відповідні рахунки після проведення
аукціону.

Відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк», якому
спірний автомобіль передано на
зберігання, відмовляється віддавати
його, пропонуючи замість автомобіля
одержати у ПП «НИВА-В.Ш.» сплачені
гроші.

Справа розглянута у відсутність
представника відповідача.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 20.12.2012 року
позов задоволено частково.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 11.04.2013 року заяву ПАТ?КБ
«ПриватБанк» про перегляд заочного
рішення залишено без задоволення.

25.04.2013 року відповідач ПАТ КБ
«ПриватБанк», вважаючи оскаржуване
рішення таким, що постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, надав до суду
апеляційну скаргу про її скасування з
направленням справи до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на них,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне її задовольнити
частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим, законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
легковий автомобіль «Toyota Camry», 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_1, сірого
кольору, об'єм двигуна 2362 см.куб., номер
кузову НОМЕР_2, техпаспорт серії НОМЕР_3
належав ОСОБА_3 /а.с.5/.

При отриманні ОСОБА_3 кредиту в ПАТ КБ
«Приват Банк» 11.01.2008 р., між нею та
банком укладено договір застави
зазначеного автомобіля, на який
накладене обтяження - заборона
відчуження.

Розмір основного зобов'язання по
кредиту складав 197 109,97 грн.

Оскільки ОСОБА_3 своєчасно не виконала
зобов'язання по поверненню кредиту,
Болградським районним судом Одеської
області з неї стягнуто зазначену суму,
а також судові витрати по справі в сумі
1 730 грн.

Для примусового виконання рішення,
стягувачеві - ПАТ КБ «ПриватБанк» судом
видано виконавчий лист за № 2-11-31/2009,
який передано на виконання Другому
Малиновському відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції.

14.01.2008 року на автомобіль «Toyota Camry», 2007
року випуску, державний номер НОМЕР_1
накладено обтяження у виді
заборони відчуження на підставі
договору застави автотранспорту від
11.01.2008 р./а.с.44-45/.

11.11.2010 р. накладено арешт на майно
боржника (ОСОБА_3), в тому числі і на
вказаний автомобіль, який був
виставлений на аукціонний продаж.

Відповідно до акту опису та арешту
майна від 11.11.2010 р., складеного
державним виконавцем, вказаний
легковий автомобіль арештовано і
прийнято на відповідальне зберігання
представником ПАТ КБ «Приватбанк»
Татарчуком О.В. /а.с.111-113/.

Відповідно до звіту СПД ОСОБА_5 про
незалежну оцінку зазначеного
автомобіля від 26.01.2011 р. вартість
автомобіля складала 75 865,30 грн.

Продаж автомобіля з аукціону здійснено
12.04.2011 р. філією 16 приватного
підприємства «НИВА-В.Ш.» на підставі
договору, укладеного з державною
виконавчою службою. Стартова ціна лоту
(тобто вказаного автомобілю) визначена
в сумі 76 363,30 грн./а.с.6/.

Відповідно до акту державного
виконавця про проведення аукціону від
28 квітня 2011 р., затвердженого
виконуючим обов'язки начальника
Другого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції,
автомобіль «Toyota Camry», 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_1 придбано ОСОБА_2
на прилюдних торгах /а.с.5/.

За протоколом № 1611/48-3 від 12.04.2011 року
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого рухомого
майна, яке належало ОСОБА_3, ціна
продажу склала 95 363,30 грн./а.с.6/.

Відповідно до квитанції № 61 від 13.04.2011
р., позивач перерахував на рахунок
Другого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції 81 154,17
грн./а.с.10/.

Відповідно до квитанцій №
4324 від 13.04.2011 р. та №
2640 від 06.04.2011 р. позивач вніс
на рахунок ПП «НИВА-В.Ш.» 14 209, 14 грн., як
гарантійний внесок за аукціонний лот.

Згідно розпорядження державного
виконавця на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» від 18.04.2011 р. підлягало
перерахуванню після торгів (аукціону) 71
261,10 грн. /а.с.102/.

З платіжного доручення №1737 від 20.04.2011 р.
вбачається, що на рахунок ПАТ КБ
«Приватбанк» було перераховано 71 261,10
грн./а.с.104/.

Відповідно до Листа Головного
управління юстиції Одеської області
від 30.12.2011 р. №7/1626-09, публічні торги
(аукціон) по продажу автомобіля «Toyota
Camry», 2007 року випуску, державний номер
НОМЕР_1, були проведені згідно діючого
законодавства /а.с.35/.

Заслуговує на увагу судження суду
першої інстанції, що продаж автомобіля
ОСОБА_2 здійснено згідно діючого
законодавства.

При цьому з листа Південного (Южного)
головного регіонального управління
ПАТ КБ «ПриватБанк», направленого на
адресу ОСОБА_2, від 04.11.2011 р. за № 4121,
вбачається, що банк відмовляється
передати ОСОБА_2 вказаний автомобіль і
рекомендує одержати раніше сплачені за
автомобіль гроші у ПП «НИВА - В.Ш.»/а.с.36/.

Судом першої інстанції вірно звернуто
увагу на той факт, що ПАТ КБ
«Приватбанк» у встановленому порядку
дії державного виконавця стосовно
оцінки автомобіля, а також продажу
останнього з публічних торгів
(аукціону) не оскаржував, тобто з діями
державної виконавчої служби був
згодний.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події, зокрема, до вимог про
витребування майна власником із чужого
незаконного володіння.

Статтею 1213 ЦК України встановлено, що
набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі.

Таким чином, з огляду на наведене, на
думку колегії суддів, судом першої
інстанції правильно зазначено, що ПАТ
КБ «Приватбанк» не має будь-яких
правових підстав утримувати в себе та
зобов'язаний повернути ОСОБА_2 спірний
автомобіль.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Також вірно встановлено, що підлягають
задоволенню вимоги позивача про
скасування обтяження спірного
автомобіля, оскільки на теперішній час
на підставі рішення Болградського
районного суду сума кредиту, в
забезпечення повернення якого і було
накладено обтяження на зазначений
автомобіль та стягнуто з боржника -
ОСОБА_3, а сам автомобіль у
встановленому законодавством порядку
в інтересах кредитора (ПАТ КБ
«Приватбанк») проданий на аукціоні
(прилюдних торгах) ОСОБА_2 і основна
частина грошової суми перерахована ПАТ
КБ «Приватбанк».

Однак, при цьому судом першої інстанції
помилково визнано за ОСОБА_2 право
власності на автомобіль «Toyota Camry», 2007
року випуску, з реєстрацією його в УДАІ
ГУМВС України в Одеській області,
оскільки спірний автомобіль, внаслідок
придбання на аукціоні, вже належить
йому на праві приватної власності, з
огляду на наступне.

Проведення прилюдних торгів
(аукціонів) з реалізації зазначеного
вище майна підтверджується протоколом
проведення аукціону, який є підставою
для проведення покупцем розрахунків за
придбане майно. Після повного
розрахунку на підставі протоколу про
проведені торги і копій документів, що
підтверджують розрахунок за придбане
майно, державний виконавець складає
акт про проведення публічних
(прилюдних) торгів і передає його на
затвердження начальнику відповідного
органу державної виконавчої служби,
якому він безпосередньо
підпорядковується. Затверджений акт
передається покупцеві.

Так, відповідно до п. 7.1. Порядку
реалізації арештованого нерухомого
майна, таке право власності на майно
виникає у особи - переможця аукціону
після повного розрахунку за придбане
майно і підтверджується протоколом
проведення аукціону та актом про
проведений аукціон.

Відповідно до п. 8 постанови Кабінету
Міністрів України від 07 вересня 1998 № 1388
державна реєстрація (перереєстрація)
транспортних засобів проводиться на
підставі заяв власників, поданих
особисто, і документів, що посвідчують
їх особу, підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (далі - правомірність
придбання) транспортних засобів. В
даній постанові зазначено документи,
що підтверджують правомірність
придбання транспортних засобів,
зокрема: довідка-рахунок за формою
згідно з додатком 1, видана суб'єктом
господарювання, діяльність якого
пов'язана з реалізацією транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери; договори
та угоди, укладені на товарних біржах
на зареєстрованих у Департаменті
Державтоінспекції бланках, інші
засвідчені в установленому порядку
документи, що встановлюють право
власності на транспортні засоби та
інші.

Тобто у позивача були усі необхідні
документи для державної реєстрації
спірного автомобіля.

Дані про те, що ОСОБА_2 звертався до УДАІ
ГУМВС України в Одеській області з
приводу реєстрації автомобіля та йому
ДАІ чинило будь-які перешкоди, в
матеріалах справи відсутні.

Суд першої інстанції на зазначені
норми закону уваги не звернув, що
потягло за собою прийняття помилкового
рішення.

Крім цього, на думку колегії суддів, на
користь позивача з банка також
помилково стягнуто суму витрат на
оплату правової допомоги у розмірі 6 000
грн. з огляду на наступне.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України,
витрати на правову допомогу належать
до судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 87 ЦПК України витрати,
повязані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні
розміри компенсації витрат, пов»язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави» /зі
змінами/ затверджено Граничні розміри
компенсації витрат, пов»язаних з
розглядом цивільних та
адміністративних справ, відповідно до
яких в цивільних справах граничний
розмір компенсації витрат, пов»язаних
з правовою допомогою стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
якщо компенсація сплачується іншою
стороною, не перевищує суму, що
обчислюється, виходячи з того, що
зазначеній особі, виплачується 40
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати за годину її роботи.

Склад та розмір витрат, пов»язаних з
оплатою правової допомоги входить до
предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду
повинні бути надані договір про
надання правової допомоги (договір
доручення, договір про надання
юридичних послуг та ін.), документи, що
свідчать про оплату гонорару та інших
витрат, пов»язаних із наданням
правової допомоги, оформлені у
встановленому законом порядку
(квитанція до прибуткового касового
ордеру, платіжне доручення з відміткою
банку або інший банківський документ,
касові чеки, посвідчення про
відрядження).

Оскільки в матеріалах справи відсутні
обчислення витрат на правову допомогу
з розрахунку 40 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати, яка
надавала правову допомогу за годину її
роботи, зазначений розрахунок не
наданий і при розгляді справи в
апеляційній інстанції, на думку
колегії суддів, зазначене унеможливлює
визначення обґрунтованості посилання
позивача про оплату адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України
передбачено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню в
частині визнання права власності за
ОСОБА_2 на автомобіль «Toyota Camry», 2007 року
випуску та в частині стягнення з ПАТ КБ
«ПриватБанк» ПАТ КБ «ПриватБанк» на
користь ОСОБА_2 витрат на оплату
правової допомоги у розмірі 6 000 грн. та
відмові в цих частинах позову.

Також підлягає виключенню із
резолютивної частини рішення судження
«Право власності ОСОБА_2 на легковий
автомобіль «Toyota Сашгу», 2007 р. випуску,
державний номер НОМЕР_1 сірого кольору,
об'єм двигуна 2362 см.куб., номер кузову
НОМЕР_2, техпаспорт серії НОМЕР_3 -
підлягає реєстрації в УДАІ ГУМВС
України в Одеській області».

Керуючись п.2 ч.І ст.307, п.п.1, 3, 4 ст. 309, ч.2
ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»
в особі Філії «Южне головне
регіональне управління» ПАТ КБ
«ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 20.12.2012 року
скасувати в частині визнання права
власності за ОСОБА_2 на автомобіль «Toyota
Camry», 2007 року випуску, державний номер
НОМЕР_1 сірого кольору, об'єм двигун 2362
см.куб., номер кузова НОМЕР_2 та в
частині стягнення з ПАТ КБ
«ПриватБанк» в особі Філії «Южне
головне регіональне управління» ПАТ КБ
«ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 витрат
на оплату правової допомоги у розмірі 6
000 грн. та в цих частинах позову
відмовити.

Виключити із резолютивної частини
рішення судження «Право власності
ОСОБА_2 на легковий автомобіль «Toyota
Сашгу», 2007 р. випуску, державний номер
НОМЕР_1 сірого кольору, об'єм двигуна 2362
см.куб., номер кузову НОМЕР_2, техпаспорт
серії НОМЕР_3 - підлягає реєстрації в
УДАІ ГУМВС України в Одеській області».

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
шляхом подачі касаційної скарги до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий
В.М.Гончаренко

Судді
В.Д.Коротков

А.А.Калараш