АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4823/2014 Головуючий у
1-й інстанції: Литвинова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 11 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа Акціонерна
страхова компанія «Омега» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 рокупозивач звернулася в
суд із зазначеним позовом, в якому
просила стягнути з відповідача на її
користь 300 000 грн. в рахунок
відшкодування майнової шкоди, 10 000 грн.
моральної шкоди та судовий збір.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
05.05.2013 року сталася ДТП, в результаті
якої відповідача було визнано винною,
тому відшкодування різниці між
фактичним розміром шкоди та виплаченим
страховим відшкодуванням має бути
стягнуто з ОСОБА_1

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 11 лютого 2014 року - позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у
відшкодування матеріальної шкоди 300 000
грн., у відшкодування моральної шкоди
1000 грн., витрати по сплаті судового
збору в розмірі 3100 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір в розмірі 143 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник відповідача подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати його та ухвалити нове про
відмову в задоволенні позову в повному
обсязі, посилаючись на те, що суд
ухвалив його з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки не відповідають обставинам
справи та наявним в матеріалах справи
доказам.

Вказує на те, що звіт про оцінку майна
не відповідає вимогам закону.

Крім того, судом неправильно
здійсненні обрахунки щодо визначення
суми судового збору.

Зазначає, що дії позивача свідчать про
умисел допущення зіткнення
транспортних засобів.

В судовому засіданні апелянт скаргу
підтримав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з того, що відповідач є винною у
вчинені ДТП, а тому різниця між
фактичним розміром шкоди та виплаченим
страховим відшкодуванням має бути
стягнута саме з неї.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Частиною 2 статтею 1187 ЦК України
передбачено, що шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі вoлодіє транспортним засобом.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди,
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 07 червня 2013р. ОСОБА_1
було визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КпАП України (а.с.6).

З матеріалів справи убачається, що між
відповідачем та АСК «Омега» було
укладено договір добровільного
страхування цивільної
відповідальності № 011-16-22127-10 від
24.12.2012р.

У період дії договору, 05.05.2013 року
сталася ДТП, в результаті якої
автомобілю марки «Infiniti», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, було
заподіяно механічні пошкодження, за
які страхова компанія виплатила
позивачу страхове відшкодування у
розмірі 80 000 грн.

Разом з тим, звітом №2498/1 від 04.07.2013р. з
оцінки транспортного засобу визначено
матеріальний збиток, заподіяний
власнику автомобіля «Infiniti» , який
становить 389 743 грн. 35 коп.

Отже, вірним є висновок суду про
стягнення з відповідача різниці між
розміром матеріальних збитків та сумою
страхового відшкодування, яка складає
300 000 грн.

Крім того, апеляційна інстанція
погоджується з визначеним розміром
моральної шкоди, оскільки він є цілком
достатнім, таким що відповідає вимогам
законодавства.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Твердження апелянта про умисел
позивача з приводу допущення зіткнення
транспортних засобів не можуть
прийматися до уваги , оскільки у позові
, який випливає зі справи про
адміністративне правопорушення, суд не
вправі обговорювати вину відповідача,
а лише вирішує питання про розмір
відшкодування. Інші прийняті в рамках
справи про адміністративне
правопорушення постанови оцінюються
судом згідно з положеннями ст. 212 ЦПК
України.

Не заслуговують на увагу і посилання ,
що звіт є неналежним доказом у справі,
оскільки невідповідність такого звіту
відповідачем не доведена .

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 11 лютого 2014 року в справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді