ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року.
Фастівський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді Зуй Т.С.,

при секретарі: Антощенко
Г.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Фастові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: Головне управління юстиції у м.
Києві, Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
ОСОБА_5, про визнання недійсним
заповіту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання
недійсним заповіту, посилаючись на те,
що він є сином ОСОБА_6, який був
чоловіком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7
померла, тому його батько є спадкоємцем
першої черги за законом. Після смерті
ОСОБА_7 залишилось спадкове майно,
зокрема ? частина житлового будинку та
земельна ділянка. Після відкриття
спадкової справи нотаріус повідомив
про існування заповіту від 27.09.2011 року,
яким ОСОБА_7 все своє майно заповіла
племінниці ОСОБА_2 Померла ніколи не
говорила про намір заповісти вказане
майно ОСОБА_2, а заповіт підписала в час
найбільшого загострення хвороби,
безпорадного її стану, в якому не могла
усвідомлювати значення своїх дій,
оскільки була хвора на рак вульви, а з
17.08.2011 року їй було призначено препарат
«Трамадол», тому ОСОБА_7 була постійно
під впливом наркотичних засобів. Таким
чином вказаний заповіт не може бути
волевиявленням спадкодавця, оскільки в
момент укладення остання не розуміла
значення своїх дій та не могла ними
розумно керувати. ІНФОРМАЦІЯ_4 його
батько помер, після його смерті
спадкоємцями є він та його брат ОСОБА_5
Він звернувся до нотаріальної контори
з заявою про прийняття спадщини, що
залишилась після смерті батька, в тому
числі і після смерті його дружини
ОСОБА_7, яку батько не встиг прийняти.
Тому просить визнати недійсним заповіт
ОСОБА_7 від 27 вересня 2011 року,
що посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2,
покласти на відповідача витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги, посилаючись
на вищевикладені обставини.

Відповідач позов не визнала, суду
пояснила, що ОСОБА_7 розпоряджалась
своїм майном, подарувала квартиру її
сину. Хотіла подарувати й будинок в с.
Дорогинка, але не була приватизована
земля, тому вона зробила на свою
частину заповіт. ОСОБА_7 дійсно вживала
«Трамадол», але це знеболюючий
препарат, тому він не впливає на
здатність розуміти свої дії.
Відповідач також вказала, що після
смерті сина ОСОБА_7 вона почала їй
регулярно допомагати, в середені
вересня 2011 року забрала її з села до
себе. Для складання заповіту ОСОБА_7
сама ходила до нотаріуса. Тому просять
у позові відмовити.

Головне управління юстиції у м.
Києві та приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явились, своїми
письмовими заявами просили розглядати
справу без їх участі та прийняти
рішення відповідно до закону.

ОСОБА_5 в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений вчасно та належним
чином.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, відповідача та її
представника, покази свідків, вивчивши
письмові матеріали справи, дійшов
висновку, що позов задоволенню не
підлягає, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла ОСОБА_7, що підтверджено
свідоцтвом про її смерть. Після її
смерті відкрилась спадщина на належне
їй майно: ? частину житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами та
земельну ділянку площею 0,1285 га, що
знаходяться в АДРЕСА_1.

Батько позивача ОСОБА_6 вважався
спадкоємцем першої черги за законом
після смерті ОСОБА_7, як її чоловік.
Проте при зверненні до нотаріальної
контори з'ясувалось, що ОСОБА_7 склала
заповіт, посвідчений 27.09.2011 року, яким
заповіла належне їй майно своїй
племінниці ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер та
спадкоємцями після його смерті є
позивач та його брат ОСОБА_5 Позивач
звернувся до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
смерті батька.

Позивач заперечує той факт, що
складений заповіт був волевиявленням
ОСОБА_7, оскільки вона ніколи не
говорила про намір заповісти своє
майно ОСОБА_2, заповіт був складений під
час загострення її хвороби, оскільки
вона хворіла на рак вульви ІІІ ступеня.
Окрім цього, з 17.08.2011 року для
полегшення її стану їй було призначено
препарат «Трамадол», тому вона
постійно була під впливом наркотичних
засобів.

Дійсно, згідно наданої медичної
документації ОСОБА_7 хворіла на рак
вульви ІІІ ступеня. Як свідчить
довідка КП «Фармація» в 2011 році ОСОБА_7,
1938 р.н., була забезпечена через аптеку №
8 лікарським засобом Трамадол-М р-н д/ін.
50 мг/мл амп. 2 № 5 згідно наданих
рецептів, виписаних лікарями
поліклініки № 2 Шевченківського району
м. Києва за повну вартість та
безкоштовно. (а.с. 98).

В зв'язку з клопотанням позивача
про призначення судово-психіатричної
експертизи суд своєю ухвалою призначив
посмертну судово-психіатричну
експертизу для визначення можливості
керування ОСОБА_7 своїми діями та
усвідомлення їх значення під час
підписання заповіту 27 вересня 2011 року.

Згідно акту посмертної
комісійної судово-психіатричної
експертизи № 19ц від 27.02.2014 року
експертна комісія дійшла висновку про
неможливість надання відповіді на
поставлене запитання через
недостатність та суперечність
відомостей. Свій висновок експерти
мотивують тим, що з наданих їм на
дослідження матеріалів дійсно
вбачається, що ОСОБА_7 хворіла на рак
вульви та їй проводилось лікування, але
оглядів вдома не зафіксовано, тому
ймовірно, що вона приходила на прийом в
поліклініку; при оглядах описуються
диференційовані скарги, які
відповідають діагнозу та свідчать про
досить продуктивний контакт з
підекспертною; лікарями не описується
ніяких психічних розладів чи
неадекватної поведінки. В матеріалах є
підтвердження, що ОСОБА_7 була
забезпечена Трамадолом, проте
відомості про введення Трамадолу в
медичній документації відсутні, свідки
також не надали відомості про те, хто
саме і як колов їй Трамадол. На думку
експертної комісії покази свідків щодо
останнього періоду життя
підекспертної є суперечливими. Отже
медичні дані свідчать про наявність
больового синдрому та астенічної
симптоматики у підекспертної в період,
який цікавить суд, проте визначити їх
вираженість та вплив на здатність
розуміти значення своїх дій та
керувати ними в цей період неможливо
через недостатність та суперечність
даних. (а.с. 144-146).

В судовому засіданні були
допитані свідки, які показали наступне.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що
наприкінці грудня 2010 року приходила
ОСОБА_7 для приватизації землі, для
того, щоб подарувати землю. Заключала
договір з організацією, неодноразово
приходила, поводила себе нормально.

Свідок ОСОБА_10, син відповідачки,
суду показав, що в 2010 році помер його
дядько ОСОБА_11, після чого бабушка
ОСОБА_7 вирішила подарувати майно йому
та його матері. Спілкувалися з нею
часто, возив її та її чоловіка на дачу,
квартиру подарувала йому, а дачу хотіла
подарувати його матері. В жовтні
бабушка ще приїжджала до нього в гості
сама. Останніх два тижні жовтня вона не
вставала, але розмовляла, була
адекватна. Він бачив один раз, що їй
якісь уколи робив чоловік, але що саме
кололи, він не бачив. Заповіт вона
оформила через те, що думала, що не
встигне оформити землю для дарування.
Протягом останніх двох днів в
характері змін не було.

Свідок ОСОБА_12. суду показала, що
вона спілкувалась з ОСОБА_7 ще в
дитинстві, а потім спілкувались вже
дорослими, приїздила в гості.
Спілкувались і коли вона захворіла,
останній раз приїздила на Пасху, а
потім бачились у ОСОБА_2, по телефону
часто спілкувались, в жовтні
спілкувались напередодні дня
народження. Перед смертю ОСОБА_7
втомлювалась. З вересня вона жалілась
на те, що не може пройти через хату,
крутилась голова, але спілкувалась
нормально, яка була раніше, така і
залишалась до дня смерті. Про спадщину
знає, що після смерті сина ОСОБА_13 була
розмова, що вона думала, що все
залишиться сину, а тепер квартира буде
ОСОБА_14, а дача племінниці, бо вона їй
допомогає. ОСОБА_7 дуже переживала за
заповіт, щоб встигнути оформити на
племінницю майно в Дорогинці, спочатку
хотіла подарувати, але потім вирішила
скласти заповіт, бо затримувалось
оформлення.

Ст. 1233 ЦК України встановлює, що
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Законом надано право заповідачу
призначати своїми спадкоємцями одну
або декілька фізичних осіб, позбавляти
права спадкування будь-яку особу,
охоплювати заповітом права та
обов'язки, які йому належать на момент
складання заповіту та які можуть
належати у майбутньому.

Відповідно до ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені.

Також ч. 2 ст. 1257 ЦК України
передбачає, що за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Як передбачено в п. 18 Постанови
Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо він був
складений особою під впливом фізичного
або психічного насильства, або особою,
яка через стійкий розлад здоров'я не
усвідомлювала значення своїх дій
та(або) не могла керувати ними. Для
встановлення психічного стану
заповідача в момент складання
заповіту, який давав би підставу
припустити, що особа не розуміла
значення своїх дій і (або) не могла
керувати ними на момент складання
заповіту, суд призначає посмертну
судово-психіатричну експертизу.

Аналіз вищевказаних норм
призводить до висновку, що підставою
для визнання заповіту недійсним є
наявність тієї обставини, що особа
(заповідач) на момент його складання не
усвідомлювала значення своїх дій
та(або) не могла керувати ними, а отже
заповіт не відповідав її волі.

Позивач стверджує, що на момент
складання заповіту ОСОБА_7 не могла
керувати своїми діями через тяжку
хворобу та вживання препарату, що є
наркотичним засобом, а отже не могла
розпорядитись майном відповідно до
своєї волі. Окрім того вказує, що в той
період, коли був складений та
посвідчений заповіт, ОСОБА_7 взагалі не
вставала з ліжка.

Проте досліджені в судовому
засіданні докази спростовують вказані
твердження позивача.

Так, суду були надані заповіти
ОСОБА_7 від 20.02.1999 року та від 27.09.2011 року,
договір дарування житлового будинку та
договір дарування земельної ділянки
від ІНФОРМАЦІЯ_2, що свідчить про те, що
ОСОБА_7 за життя мала намір
розпорядитись належним їй майном.

Покази свідків свідчать про те, що
ОСОБА_7 до останнього дня життя
перебувала в адекватному стані, жодних
свідчень про порушення її психічного
стану свідки не дали. Більше того
свідок ОСОБА_12. показала, що ОСОБА_7 в
розмові з нею згадувала про свій намір
скласти заповіт на користь
відповідачки.

Також експертна комісія, яка
здійснювала посмертну
судово-психіатричну експертизу,
звернула увагу на те, що в медичній
документації відсутні відомості про
те, що ОСОБА_7 викликала лікаря додому, а
отже припустили, що вона відвідувала
лікарню сама; окрім цього відсутні
відомості про те, що виписаний їй
препарат Трамадол їй вводився, цього
не могли підтвердити і свідки. А отже
стверджувати, що на час складання
заповіту ОСОБА_7 перебувала під впливом
ліків, немає підстав.

Таким чином, обставини, на які
посилається позивач в обгрунтування
своїх вимог, не знайшли підтвердження в
ході судового розгляду, а отже підстави
для задоволення позову відповідно
відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212 ЦПК України,
ст. ст.203, 215, 225, 233, 1233, 1234, 1257 ЦК
України, Постановою Пленуму ВС України
№ 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у
справах про спадкування»,-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Фастівський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: