АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22-ц/790/296/14
Справа № 629/3902/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової
Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.

при секретарі Маковецькій О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 22 жовтня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
філії «Лозівський кінний завод 124» ДП
«Конярство України» про визнання
незаконними дій та призупинення
діяльності,

ВСТАНОВИЛА:

П У вересні 2013 року ОСОБА_3 в особі
свого представника ОСОБА_5 звернувся
до суду в порядку вимог ст. 3 ЦПК
України з позовом до філії «Лозівський
кінний завод 124» ДП «Конярство України»
про визнання незаконними дій
відповідача щодо розміщення відходів
будівництва, гуми, металобрухту,
твердих відходів на земельній ділянці
без твердого покриття, порушення вимог
установки очистки газу, також просив
призупинити діяльність вказаної філії.

Посилався на те, що на його
інформаційний запит до Державної
екологічної інспекції у Харківській
області щодо результатів проведення
перевірок філії «Лозівський кінний
завод 124» ДП «Конярство України» цією
інспекцією, листом останньої від 01.08.2013
р № 5395/01-28/07-23 його було повідомлено, що
в період з 13-26.11.2012 р. було проведено
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства.

За результатами перевірки виявлено
порушення філією «Лозівський кінний
завод 124» ДП «Конярство України» вимог
природоохоронного законодавства, а
саме: при натурному обстеженні було
встановлено розміщення відходів
будівництва, гуми, металобрухту,
твердих відходів на земельній ділянці
без твердого покриття, що є порушенням
ст. 17 Закону України «Про відходи», а
установки очистки газу не пройшли
рестрацію у встановленому законом
порядку, що є порушенням ст. 10 Закону
України «Про охорону атмосферного
повітря». Державною екологічною
інспекцією у Харківській області було
розраховано шкоду та пред'явлено
претензію керівнику відповідача на
суму 19 449 756, 11 грн. Однак керівництвом
філії «Лозівський кінний завод 124» ДП
«Конярство України» не усунуто
вказаних інспекцією порушень,
відповідач продовжує свою діяльність,
а відтак порушує Конституцію та
вищезазначені Закони України.

Вказує, що він, ОСОБА_3, є громадянином
України і стан екологічної безпеки є
особливо важливим аспектом розвитку
його життя і здоров'я.

Розгляд справи відбувся за
відсутністю представника філії
«Лозівський кінний завод 124» ДП
«Конярство України» , який надав до
суду заперечення на позов, посилаючись
на те, що філія не є юридичною особою і
не є належним відповідачем.

Рішенням Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 22 жовтня 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на
невідповідність висновків суду першої
інстанції обставинам справи,
недоведеність тих обставин, які суд
вважав встановленими, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати це рішення
суду та ухвалити нове рішення про
задоволення позову ОСОБА_3

Зазначає, що висновки суду про те,
що відповідач - філія «Лозівський
кінний завод 124» ДП «Конярство України»
не є юридичною особою є лише
припущенням, оскільки будь-яких
доказів цього матеріали справи не
містять.

Вказує, що судом першої інстанції
не розглянута позовна вимога ОСОБА_3
щодо призупинення діяльності
відповідача відповідно до вимог ст.. 51
Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища».

Посилається й на те, що судом першої
інстанції не враховані надані
позивачем на підтвердження заявлених
вимог докази порушення його прав як
громадянина України, а саме лист
Державної екологічної інспекції у
Харківській області від 01.08.2013 р №
5395/01-28/07-23 про проведення в період з
13-26.11.2012 р. перевірки філії «Лозівський
кінний завод 124» ДП «Конярство
України», за результатами якої
встановлено порушення вимог
природоохоронного законодавства.

Вислухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що скарга задоволенню
не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що позов заявлений до
неналежного відповідача, оскільки
останній не має статусу юридичної
особи. Крім того, ОСОБА_3 не надано
доказів порушення його прав філією
«Лозівський кінний завод 124» ДП
«Конярство України».

Судова колегія вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Останні свідчать про те, що філія
«Лозівський кінний завод 124» ДП
«Конярство України» відповідно до ст..
95 ЦК України є відокремленим
підрозділом юридичної особи - ДП
«Конярство України», що зазначено й
написанні найменування філії
відповідно до наказу
Держпідприємництва України від 09.06.2004
року № 65, тому не є суб'єктом цивільних
правовідносин, оскільки не є юридичною
особою.

Тому висновки суду першої інстанції
про відмову у задоволенні позову з тих
підстав, що ОСОБА_3 позов заявлений до
неналежного відповідача, а
представник позивача не заявляв
відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України
клопотання про заміну цього
відповідача належним, ґрунтуються на
вимогах ст.ст. 80, ,91,95 ЦПК України.

У зв'язку з цим доводи апеляційної
скарги про те, що є лише припущенням
висновки суду першої інстанції, що
філія «Лозівський кінний завод 124» ДП
«Конярство України» не є юридичною
особою, є безпідставними.

Право ОСОБА_3 як громадянина
України на звернення до суду з позовом
про відшкодування шкоди внаслідок
негативного впливу на довкілля
діяльності підприємств, установ
організацій передбачено ст.ст. 50,55
Конституції України, ст.. 9 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища», і в
об'єктивному значенні означає
закріплену законодавством і
забезпечувану державою можливість
проживати в середовищі, яке не
спричиняє шкоди здоров'ю, вимагати від
держави виконання вимог екологічної
безпеки.

Між тим таке право звернення до
суду повинно бути реалізовано
позивачем відповідно до вимог ст.. 15 ЦК
України та ст.ст. 3,10,11 ЦПК України.

Судом першої інстанції зроблений
обгрунтований висновок про те, що
всупереч вищевказаних вимог чинного
законодавства ОСОБА_3 не надано до суду
доказів, які б відповідно до вимог
ст.ст. 58-60 ЦПК України свідчили б про
спричинення негативних наслідків
життю або здоров'ю позивача внаслідок
заподіяння шкоди навколишньому
середовищу.

Як вбачається з наданого
позивачем копії листа Державної
екологічної інспекції у Харківській
області від 01.08.2013 р № 5395/01-28/07-23 цією
інспекцією в період з 13-26.11.2012 р. була
проведена перевірка філії «Лозівський
кінний завод 124» ДП «Конярство
України», за результатами якої
встановлено порушення вимог
природоохоронного законодавства, а
також зазначені заходи, які цей
компетентний державний орган здійснює
для ліквідації наслідків негативного
впливу на навколишнє природне
середовище.

Зазначене свідчить про те, що
компетентні органи держави
здійснюють надані їм законодавством
функції для забезпечення виконання
вимог екологічної безпеки, і такі дії
не порушують справедливий баланс між
інтересами суспільства та правом
позивача на повагу до його приватного
життя.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують

висновків суду першої інстанції,
рішення якого відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
що є підставою відповідно до ст.. 308 ЦПК
України для відхилення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1.ч.1 ст. 307,
ст.ст.308, 313- 315, 317, 319, 324 ЦПК України,
судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 22 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Копія вірна, суддя: