АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 22-ц-7961386
Головуючий у 1 інстанції - Савлук Т.В .
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В.,
Невідомої Т.О.

при секретарі Охневській Т.В .

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Дніпровського районного
суду м. Києва від 4 листопада 2013 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 про
зобов'язання провести заміну товару
неналежної якості,стягнення пені за
прострочення поставки,неустойки за
затримку виконання робіт та
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В вересні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з зазначеним позовом та вказував,
що 12 липня 2009 року між ним та
відповідачем ФО-підприємцем ОСОБА_3
було укладено договір купівлі-продажу,
згідно якого відповідач зобов,зався
передати йому дверні та віконні блоки,а
він зобов'язався їх оплатити. Проте
свої зобов,язання відповідач виконав
не належно та виготовив та поставив
йому неякісний товар та з порушенням
строку. Просив зобов'язати відповідача
провести заміну на товар належної
якості,стягнути пеню 13 860 грн. та
неустойку в сумі 67 650 грн. за
прострочення виконання зобов'язання,
моральну шкоду в сумі 3 000 грн.,витрати
на проведення товарознавчого
дослідження в сумі 3 000 грн. та судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
2 620 грн.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 4 листопада 2013 року
ОСОБА_1 в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
представник ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу та посилаючись на порушення
судом норм процесуального та
неправильне застосування норм
матеріального права просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення яким позов ОСОБА_1
задовольнити.

На обґрунтування доводів
апеляційної скарги апелянт вказує,
зокрема, що зроблені судом висновки
про те, що позивачем не доведено факт
наявності істотних недоліків у
придбаному товарі, які унеможливлювали
їх експлуатацію за цільовим
призначенням і що лише доведений
вказаний вище факт зумовлював би
вирішення питання про заміну
придбаного товару на такий же товар або
на аналогічний, з числа наявних у
продавця (виробника) ,а також те , що
інших вимог, передбачених цивільним
законодавством та спеціальним законом
про захист прав споживачів, в тому
числі щодо усунення за рахунок
продавця виявлених недоліків у
придбаному товарі, позивачем в межах
розгляду даної справи заявлено не було,
є невірними та не відповідають
обставинам справи Судом невірно
оцінені надані докази неодноразового
звернення позивача до відповідача щодо
усунення недоліків проданого товару
та не враховані відповідно до ст. 61 ЦПК
обставини визнання відповідачем під
час попереднього судового засідання
факту отримання від позивача коштів
визначених договором та факту
існування певних недоліків у проданих
ним виробах та його пропозиція, у
зв'язку з цим, зробити знижку в межах 3-4
тис. грн. вартості виготовлених
виробів. Окрім цього, визнання факту
неякісності товарів визнано
відповідачем також в листі від 23
жовтня2010 року,де він особисто
погодився вирішити питання мирним
шляхом та усунути всі недоліки
заводського виробництва. Крім цього,
зазначає апелянт, факт неякісності
товару зафіксовано також в акті
прийому-здачі товару від 9 вересня 2009
року, висновком №78 товарознавчого
дослідження від 31 серпня 2010 року,який
не містить посилань,що встановлені
дефекти унеможливлюють подальше
використання придбаних товарів за їх
цільовим призначенням,а тому суд
безпідставно не прийняв до уваги цей
висновок. Окрім цього,за ухвалою суду
було проведено судову експертизу за
висновком якої було повторно
підтверджено невідповідність товару
вимогам нормативних документів,
експертом підтверджені недоліки
зафіксовані в акті прийому-здачі
товарів від 9 вересня 2009 року та
рекомендовано провести заміну
необхідних деталей.

Порушення судом матеріального
права,на думку апелянта полягає в тому,
що оскільки відповідач отримав вимогу
щодо безоплатного усунення недоліків
товару 16.02.2010 року то вказані недоліки
відповідно до ст. 709 ЦК України повинні
були усунуті до 03.03.2010 року. Окрім
цього, зазначає апелянт, оскільки на
момент подання позовної заяви
відповідач не здійснив безоплатне
усунення недоліків товару в розумний
строк, позивач відповідно до абз. 2 ч. З
ст. 8 Закону України "Про захист прав
споживачів" заявив у позовній заяві
вимогу щодо заміни товару, а вимогу
щодо сплати неустойки за затримку
виконання робіт з усунення недоліків
було заявлено як наслідок такого не
усунення у встановленні строки з
моменту отримання відповідачем вимоги,
тобто 11.02.2010р. Відповідно ж до ч. 10 ст. 8
Закону України "Про захист прав
споживачів" споживач має право
пред'явити виробнику (продавцю) вимогу
про безоплатне усунення недоліків
товару після закінчення гарантійного
строку протягом установленого строку
служби, а якщо такий не встановлено -
протягом десяти років, якщо в товарі
було виявлено недоліки (істотні
недоліки), допущені з вини виробника.
Якщо цю вимогу не задоволено у строки,
передбачені частиною дев‛?ятою цієї
статті, споживач має право на свій
вибір пред'явити виробникові
(продавцеві) інші вимоги, відповідно до
частини першої цієї статті.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник ОСОБА_1 доводи
апеляційної скарги підтримав. Просив
задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача проти
апеляційної скарги заперечував та
просив залишити без змін рішення суду
першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
пояснення осіб, які брали участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
захист прав споживачів» споживач
-фізична особа, яка придбаває, замовляє,
використовує або має намір придбати чи
замовити продукцію для особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника.

Договір - усний чи письмовий правочин
між споживачем і продавцем (виконавцем)
про якість, терміни, ціну та інші умови,
за яких реалізується продукція.
Підтвердження вчинення усного
правочину оформляється квитанцією,
товарним чи касовим чеком, квитком,
талоном або іншими документами.

Гарантійний строк - строк, протягом
якого виробник (продавець, виконавець
або будь-яка третя особа) бере на себе
зобов'язання про здійснення
безоплатного ремонту або заміни
відповідної продукції у зв'язку з
введенням її в обіг.

Відповідно ст.698 Цивільного кодексу
України за договором роздрібної
купівлі-продажу продавець, який
здійснює підприємницьку діяльність з
продажу товару, зобов'язується
передати покупцеві товар, що звичайно
призначається для особистого,
домашнього або іншого використання, не
пов'язаного з підприємницькою
діяльністю, а покупець зобов'язується
прийняти товар і оплатити його.

Договір роздрібної купівлі-продажу є
публічним.

До відносин за договором роздрібної
купівлі-продажу з участю
покупця-фізичної особи, не
врегульованих цим Кодексом,
застосовується законодавство про
захист прав споживачів.

Згідно частини першої ст.706 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, оголошеною
продавцем у момент укладення договору,
якщо інше не встановлено законом або не
випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 704 Цивільного кодексу
України, якщо договір роздрібної
купівлі-продажу укладено з умовою про
доставку товару покупцеві, продавець
зобов'язаний у встановлений договором
строк доставити товар за місцем,
указаним покупцем, а якщо місце
передання товару покупцем не вказане, -
за місцем проживання фізичної особи -
покупця або місцезнаходженням
юридичної особи-покупця.

Згідно ч.1 ст. 689 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний прийняти
товар, крім випадків, коли він має право
вимагати заміни товару або має право
відмовитися від договору
купівлі-продажу.

Згідно положень ст. 678 ЦК України та ст.
8 Закону України "Про захист прав
споживачів"визначаються правові
наслідки передання товару неналежної
якості при купівлі-продажу. Покупець,
якому переданий товар неналежної
якості, має право, незалежно від
можливості використання товару за
призначенням, вимагати від продавця за
своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення
недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо
якості товару (виявлення недоліків, які
не можна усунути, недоліків, усунення
яких пов'язане з непропорційними
витратами або затратами часу,
недоліків, які виявилися неодноразово
чи з'явилися знову після їх усунення)
покупець має право за своїм вибором:
відмовитися від договору і вимагати
повернення сплачених за товар грошових
коштів; вимагати заміни товару.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про
захист прав споживачів», шкода, завдана
внаслідок недоліків продукції (дефекту
в продукції), відшкодовується
відповідно до закону.

Право вимагати відшкодування зазваної
шкоди визначається за кожним
потерпілим споживачем незалежно від
того, чи перебував він у договірних
відносинах з виробником (виконавцем,
продавцем).

Водночас на такого споживача
покладається обов'язок довести:
наявність шкоди; наявність дефекту
продукції; наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
такими шкодою та дефектом.

Відповідальність перед споживачем за
шкоду, завдану життю, здоров'ю або майну
споживача, несе сторона, яка її завдала.

Згідно ст. 709 ЦК вимога покупця про
безоплатне усунення недоліків товару
підлягає задоволенню продавцем або
виготовлювачем протягом чотирнадцяти
днів або, за домовленістю сторін, в
інший строк. За кожний день
прострочення продавцем або
виготовлювачем усунення недоліків
товару продавець сплачує покупцеві
неустойку в розмірі одного відсотка
вартості товару .

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 12 липня 2009 року між
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 було укладено договір купівлі -
продажу № 21-212,21-211, за умовами якого ФОП
ОСОБА_3 прийняв на себе зобов'язання
передати у власність ОСОБА_1 дверні
блоки зазначені в договорі
попереднього замовлення, а позивач
зобов'язався прийняти і здійснити
оплату за даний товар в порядку і на
умовах визначених договором, (а.с.10-11)

Відповідно до умов договору назва,
розміри, кількість і комплектність
товару визначається сторонами в
договорі попереднього замовлення, що є
невід'ємною частиною договору.

Договорами попереднього замовлення №
21-211 від 12.07.2009 року та №21-212 від 12.07.2009
року ОСОБА_1 було замовлено у ФОП ОСОБА_3
міжкімнатні двері у кількості семи
штук, віконних блоків у кількості двох
штук та балконних блоків у кількості
двох штук, загальна вартість товару
відповідно до п. 5.2. договору становила
33000 грн.

Строк доставки товару згідно п.5.3
передбачено 45 календарних днів з дати
проведення попередньої оплати
покупцем 100% вартості товару , а
конкретна дата та час доставки товару
погоджується сторонами додатково (а.с.
12).

9 вересня 2009 року складено Акт
прийому-здачі товару по замовленню
№21-212, який підписано ОСОБА_1 та ПП
«ОСОБА_3», від імені якого підписано
водієм-експедитором ОСОБА_5, яким
підтверджується доставка міжкімнатних
дверей у кількості 6 шт. разом з
комплектуючими, з визначенням
загальної вартості 22100,00 грн.,
передоплата 22450,00 грн., доставка 350,00
грн., та міститься запис замовника
«претензій до зовнішнього виду не маю»,
(а.с. 13)

В цей же день, 9 вересня 2009 року складено
Акт прийому-здачі товару по замовленню
№21-211, який підписано ОСОБА_1 та ПП
«ОСОБА_3», від імені якого підписано
водієм-експедитором ОСОБА_5, яким
підтверджується доставка віконних
блоків у кількості двох штук та
балконних блоків у кількості двох штук,
з визначенням загальної вартості 14563,00
грн., передоплата 14563,00 грн.., міститься
запис замовника «п.5 скол (подряпина) на
нижній стороні; п.4 скол (подряпина) на
лицьовій стороні; насельники 2 шт. -
погана шліфовка; п. 3 отверстия
(подряпини) на лицьовій стороні», (а.с. 13
зворот).

Згідно висновків будівельно-технічної
експертизи проведеної за ухвалою суду
експертами Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №7738/12-42 від 19 липня 2013 року
встановлено,що дверні та віконні
вироби встановлені в приміщеннях
квартири АДРЕСА_1 за комплектністю в
цілому відповідають наявній в
матеріалах справи специфікації до
договору купівлі-продажу №21-212,21-1 від
12.07.2009.

На момент обстеження дверні та віконні
блоки встановлені в приміщеннях
квартири АДРЕСА_1, не відповідають
вимогам: пунктів 5.2.5, 5.2.6 ДСТУ Б В.2.6-99:2009
"Блоки дверні дерев'яні. Загальні
технічні умови"; пункту 1.1.2. (додатку 2)
ГОСТ 24404-80 "Вироби з деревини і
деревинних -матеріалів. Покриття
лакофарбові"; пункту 5.2.7 - ДСТУ Б В.2.6-23:2009
"Блоки віконні та дверні. Загальні
технічні умови"; пункту . 3.67 (таблиця 15)
СНиП 3.04.01-87 "Изоляционные отделочные
покрытия".

Наявність таких недоліків, як:
блокування в притворі при виконанні
дії відчинення або зачинення;
невідповідне жорстке кріплення
штапиків по відношенню до вертикальних
та горизонтальних брусків дверних
полотен, що характеризується зазорами
в місцях їх прилягання не нормується
нормативно-правовою базою, але
наявність даних недоліків впливає на
експлуатаційні властивості та
естетичний вигляд дверних блоків.

На час проведення натурного обстеження
конкретно встановити причину
утворення всіх виявлених недоліків не
вбачається за можливе.

Такі недоліки, як: зміна відтінку
покриття: видимість місць зрощення
елементів блоку; зміна однорідності
кольору покриття поверхні елементів
виробів, зміна однорідності покриття
поверхні елементів виробів з глянцевої
на матову; наявність усихання
елементів дверних виробів могло
утворитися в результаті виконання
робіт з виготовлення виробів.

Такі недоліки виробів, як вм'ятини,
сколи, подряпини тощо, можливо
класифікувати на ті, що могли
утворитися внаслідок будь-яких
пошкоджень при транспортуванні,
зберіганні, експлуатації та монтажу.

Недоліки які стосуються естетичного
вигляду виробів фактично не впливають
на функціональне призначення та
експлуатацію виробів, але їх наявність
не відповідає вимогам нормативних
документів.

Недоліки віконних та дверних виробів,
які пов'язані з неякісним
функціонуванням фурнітури скоріш за
все можливо виправити за результатами
проведення відповідних робіт з
регулювання необхідних вузлів або
заміною необхідних деталей.

Можливість усунення недоліків з метою
подальшої експлуатації віконних та
дверних виробів напряму залежить від
правильності вибору технологічного
процесу та технології проведення
відповідних робіт, правильність яких
може бути визначення лише процесі
виконання цих робіт від чого буде
залежати їх належна подальша
експлуатація.

Таким чином, за результатами
дослідження чи можуть бути усунені
недоліки в віконних та дверних виробах
з належною їх подальшою експлуатацією
за призначенням, не вбачається за
можливе (а.с. 131-137).

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволені позову
суд виходив з того,що на вимогу ст.60 ЦПК
він не надав доказів на підтвердження
своїх доводів і у зв'язку з недоліками
проданого товару він мав право на свій
вибір або вимагати меншої ціни за
нього, або усунення виявлених
недоліків чи відшкодування витрат на
нього та того, що право покупця
відмовитися від прийняття товару та
вимагати повернення сплачених за товар
коштів виникає виключно при
встановленні наявності істотних
недоліків товару в розумінні ст. 678 ЦК
України та ст. 8 Закону України "Про
захист прав споживачів". У разі, коли
товар є неналежної якості, однак його
недоліки не вважаються істотними,
право на відмову в отриманні
поставленого товару та вимоги
повернення коштів у нього не виникає.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1,.в
заявлених межах відповідно до ст.11 ЦПК,
суд 1 інстанції вважав, що ним не
доведено факт наявності істотних
недоліків у придбаному товарі -
фільончастих дерев'яних міжкімнатних
дверей та дерев'яних віконних блоків,
придбаних на підставі договору
купівлі-продажу укладеного з
відповідачем які б унеможливлювали їх
експлуатацію за цільовим призначенням,
що зумовлювало б вирішення питання про
заміну придбаного товару на такий же
товар або на аналогічний, з числа
наявних у продавця (виробника), інших
вимог, передбачених цивільним
законодавством та спеціальним законом
про захист прав споживачів, в тому
числі щодо усунення за рахунок
продавця виявлених недоліків у
придбаному товарі (ст.708 ЦК та п.12 ч.1 ст.1,
ч.1 п.12, ч.3 ст.8 ЗУ «Про захист прав
споживачів»,але під час розгляду
справи позивачем вимоги про усунення
виявлених недоліків або заміну товару
заявлено не було. При цьому судом
враховано, що за умовами
вищенаведеного договору
купівлі-продажу передбачено, що
гарантія на товар не розповсюджується
на недоліки, які виникли у зв'язку з
неякісним встановленням товару
покупцем (п.2.4 Договору).

Відповідно до положень ст. 708
Цивільного кодексу України, право
покупця у разі придбання ним товару
неналежної якості протягом
гарантійного та інших строків,
зазначених обов'язковими для сторін
правилами чи договором, при виявленні
недоліків, не застережених продавцем,
або фальсифікації товару за своїм
вибором вимагати від продавця або
виробника заміни товару на аналогічний
товар належної якості або на такий
самий товар іншої моделі з відповідним
перерахунком різниці в ціні.

Права споживача у разі виявлення
недоліків товару визначені у частині 1
статті 8 Закону України «Про захист
прав споживачів», зокрема у разі
виявлення протягом встановленого
гарантійного строку недоліків
споживач, в порядку та у строки, що
встановлені законодавством, має право
вимагати: пропорційного зменшення
ціни; безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк; відшкодування
витрат на усунення недоліків товару.

Товар, який продавець передає або
зобов'язаний передати покупцеві, має
відповідати вимогам щодо його якості в
момент його передання покупцеві, якщо
інший момент визначення відповідності
товару цим вимогам не встановлено
договором купівлі-продажу. Договором
або законом може бути встановлений
строк, протягом якого продавець
гарантує якість товару (гарантійний
строк). Гарантія якості товару
поширюється на всі комплектуючі
вироби, якщо інше не встановлено
договором (стаття 375).

Гарантійний строк починається з
моменту передання товару покупцеві,
якщо інше не встановлено договором
купівлі-продажу. Гарантійний строк,
встановлений договором
купівлі-продажу, продовжується на час,
протягом якого покупець не міг
використовувати товар у зв'язку з
обставинами, що залежать від продавця,
до усунення їх продавцем.

Гарантійний строк продовжується на
час, протягом якого товар не міг
використовуватися у зв'язку з
виявленими в ньому недоліками, за умови
повідомлення про це продавця в порядку,
встановленому статтею 688 цього Кодексу.
Гарантійний строк на комплектуючий
виріб дорівнює гарантійному строку на
основний виріб і починає спливати
одночасно з ним. У разі заміни товару
(комплектуючого виробу) неналежної
якості на товар (комплектуючий виріб),
що відповідає умовам договору
купівлі-продажу, гарантійний строк на
нього починає спливати з моменту
заміни (стаття 676).

У разі виявлення протягом
встановленого гарантійного строку
істотних недоліків, які виникли з вини
виробника товару (продавця, виконавця),
підтверджених за необхідності
висновком експертизи, споживач, в
порядку та у строки, що встановлені
законодавством і на підставі
обов'язкових для сторін правил чи
договору, має право за своїм вибором
вимагати від продавця або виробника:
розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми;
вимагати заміни товару на такий же
товар або на аналогічний, з числа
наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до положень частини 3 статті
8 вказаного Закону споживач має право
пред'явити одну з вимог, передбачених
частиною першою цієї статті, а в разі її
невиконання заявити іншу вимогу,
передбачену частиною першою цієї
статті.

У пункті 12 частини 1 статті 1 вказаного
Закону законодавець визначив:

істотний недолік - недолік, який робить
неможливим чи недопустимим
використання товару відповідно до його
цільового призначення, виник з вини
виробника продавця, виконавця), після
його усунення проявляється знову з
незалежних від споживача причин і при
цьому наділений хоча б однією з
нижченаведених ознак: він взагалі не
може бути усунутий; його усунення
потребує понад чотирнадцять
календарних одів; він робить товар
суттєво іншим, ніж передбачено
договором.

Для застосування встановлених законом
санкцій за порушення умови договору
про якість товару необхідно довести
той факт, що товар є справді неналежної
якості, має недоліки чи
фальсифікований, тобто виявлення цього
факту слугує достатньою правовою
підставою для покладення на продавця
(виробника) відповідальності.

Як зазначено в ч. 11 ст.8 Закону України
«Про захист прав споживачів» вимоги
споживача розглядаються після
пред'явлення споживачем
розрахункового документа, а щодо
товарів, на які встановлено
гарантійний строк, - технічного
паспорту чи іншого документа, що його
замінює, з позначкою про дату продажу.

У разі втрати споживачем технічного
паспорту чи іншого документа, що його
замінює, їх відновлення здійснюється у
порядку, визначеному законодавством.

Для застосування встановлених законом
санкцій за порушення умови договору
про якість товару необхідно довести
той факт, що товар є справді неналежної
якості, має недоліки чи
фальсифікований, тобто виявлення цього
факту слугує достатньою правовою
підставою для покладення на продавця
(виробника) відповідальності.

Судом встановлено, що придбані товари -
фільончасті дерев'яні міжкімнатні
двері та дерев'яні віконні блоки,
встановлені у його квартирі позивача
за власний кошт та особою, яка
запрошена позивачем для виконання
робіт з монтажу придбаних у
відповідача товарів, і доказів про
наявність чи відсутність претензій до
цієї особи позивач не надав, в той час
як за висновками судового експерта
встановлено, що недоліки виробів такі
як вм'ятини, сколи, подряпини тощо,
можливо класифікувати на такі, що могли
утворитись внаслідок будь-яких
пошкоджень при транспортуванні,
зберіганні, експлуатації та монтажу.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення
з відповідача накористь ОСОБА_1 пені за
прострочення поставки товару та
неустойки за кожний день затримки
виконання робіт з усунення недоліків
понад встановлений строк суд виходив з
того, що доказів на підтвердження того,
що ці збитки завдано з вини відповідача
і доказів на підтвердження загальної
вартості придбаного товару на дату
проведення між сторонами розрахунків
за придбаний товар, він також не надав.
Окрім цього, оскільки позивачем не
заявлені вимоги про зобов'язання
відповідача безоплатно усунути
недоліки товару, в той же час судом не
встановлено обставин, які мали
підтвердити той факт, що придбані
позивачем товари мали істотні
недоліки, які виникли з вини виробника
товару, та унеможливлюють їх подальше
використання за цільовим призначення,
суд вважав, що чинним законодавством
про захист прав споживача передбачено,
що виконавець не несе відповідальності
за невиконання, прострочення виконання
або інше неналежне виконання
зобов'язання та недоліки у виконаних
роботах або наданих послугах, якщо
доведе, що вони виникли з вини самого
споживача чи внаслідок дії не
переробної сили.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа,
яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність лише за наявності її
вини (умислу або необережності), якщо
інше не встановлено законом або
договором.

Вина не є неодмінною умовою
відповідальності за порушення
зобов'язання: договором або законом
може встановлюватися відповідальність
боржника незалежно від його вини. Але,
якщо інше не передбачене договором або
законом, відповідальність за порушення
зобов'язання настає за наявності вини
порушника.

Внаслідок придбання споживачем товару
неналежної якості в нього виникає
право на застосування правових
способів відновлення порушених прав та
законних інтересів, порядок
використання яких встановлений чинним
законодавством України.

Згідно з ч. 14 ст.8 Закону України „Про
захист прав споживачів" вимоги
споживача, передбачені цією статтею, не
підлягають задоволенню, якщо
продавець, виробник (підприємство, що
задовольняє вимоги споживача,
встановлені частиною першою цієї
статті) доведуть, що недоліки товару
виникли внаслідок порушення
споживачем правил користування
товаром або його зберігання.

Як передбачено у п.2.4 вищевказаного
договору купівлі-продажу, укладеного
між сторонами, у випадку самостійного
монтажу виробів покупцем продавець
гарантій не надає, а тому суд виходив з
того, що за умовами договору
відповідач не брав на себе обов'язок
щодо установки дверей у квартирі
позивача.

Таких висновків суд першої інстанції
дійшов після повного, всебічного
з'ясування обставин справи, перевірки
доводів і заперечень сторін, надання
належної правої оцінки зібраним у
справі доказів та застосування
правових норми, які регулюють дані
правовідносини, з огляду на що рішення
суду відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права, невідповідність
зроблених в рішенні висновків
фактичним обставинам справи є
безпідставними на правильність
висновків суду не впливають та їх не
спростовують. З огляду на
встановлені судом обставини про те, що
оскільки в межах даного спору
позивачем не заявлено вимоги про
зобов'язання відповідача безоплатно
усунути недоліки товару, в той же час
судом не встановлено обставин, які мали
підтвердити той факт, що придбані
позивачем товари мали істотні
недоліки, які виникли з вини виробника
товару, та унеможливлюють їх подальше
використання за цільовим призначення,
при цьому чинним законодавством про
захист прав споживача передбачено, що
виконавець не несе відповідальності за
невиконання, прострочення виконання
або інше неналежне виконання
зобов'язання та недоліки у виконаних
робах або наданих послугах, є такими,
що не заслуговують на увагу доводи
представника позивача стосовно
безпідставного не прийняття судом
першої інстанції наданого ним на
підтвердження факту неякісності
товару акту прийому-здачі товару від 31
серпня 2010 року та визнання
відповідачем факту існування певних
недоліків у проданих виробах.

Судом підставно прийнято за належний
доказ висновок судової
будівельно-технічної експертизи від 19
липня 2013 року та надано перевагу цьому
висновку перед висновком №78
товарознавчого дослідження від 31
серпня 2010 року, оскільки висновки
експертизи від 19 липня 2007 року надані
за ухвалою суду і експерт,який їх надав
попереджався про кримінальну
відповідальність за надання
неправдивих висновків.

Є такими що не ґрунтуються також на
законі доводи представника позивача
про відмову йому в задоволені вимог про
відшкодування моральної шкоди,
оскільки суд вірно виходив з того, що
згідно п.5 ст. 4 Закону України «Про
захист прав споживачів», споживачі
мають право на відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, заподіяної
небезпечною для життя і здоров'я людей
продукцією, у випадках, передбачених
законом.

У зв'язку з наведеним неможливо
погодитись з доводами апеляційної
скарги про неналежну оцінку доказів та
невідповідність викладених у рішенні
суду висновків обставинам справи, ці
доводи не відносяться до тих, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість ухвалення рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
судового рішення.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 4 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді