У х в а л а

іменем україни

9 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за скаргами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції м. Києва Халявко О.О., за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Оболонського районного суду м. Києва
від 28 травня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 17
вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд зі
скаргами на дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції м. Києва Халявко О.О. в яких
просили зупинити виконавче
провадження № ВП 34700809, скасувати
постанову державного виконавця від 11
жовтня 2012 року та закрити виконавче
провадження.

Зазначали, що 11 жовтня 2012 року
державним виконавцем відділу ДВС
Оболонського РУЮ м. Києва Халявко О.О.
було відкрито виконавче провадження №
ВП 34700809 про звернення стягнення на
квартиру АДРЕСА_1. Постанову від 11
жовтня 2012 року винесено державним
виконавцем безпідставно, оскільки на
момент подачі виконавчого листа строк
пред'явлення його до виконання сплив.
Стягувач пред'явив до виконання
виконавчий лист лише 8 жовтня 2012 року,
при цьому він був виданий Оболонським
районним судом м. Києва 19 серпня
2011 року із зазначенням строку
пред'явлення його до виконання один
рік, тобто в строк до 20 серпня 2012 року.
Скаржники вважають, що стягувачем ПАТ
«Універсал Банк» до відділу ДВС не було
надано жодного письмового доказу, який
би свідчив про переривання строку
давності пред'явлення виконавчого
документа до виконання. Тому виконавче
провадження не могло бути відкрите і
підлягає закриттю.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 28 травня 2013 року, залишеною
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 17 вересня 2013 року, скаргу
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без
задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, передати справу на
новий розгляд до суду першої
інстанції.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм процесуального права, доводи
скарги про порушення судами норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення судових рішень без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва від 28 травня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 17
вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук Судді:В.О.
Кузнєцов Д.О. Остапчук