У х в а л а

іменем україни

22 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Амеліна
В.І., Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Полонському
районі Хмельницької області про
стягнення вартості ендопротезування,
за касаційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Полонському
районі Хмельницької області на рішення
Полонського районного суду
Хмельницької області від 16 травня 2013
року та рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 19 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що 03
лютого 1995 року під час виконання
трудових обов'язків районного педіатра
Полонської районної центральної
лікарні вона отримала травму лівого
колінного суглоба, про що 12 лютого 1995
року був складений акт про нещасний
випадок форми Н-1. Вона перебуває на
обліку у відділенні виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Полонському
районі Хмельницької області (далі -
відділення). У зв'язку з втратою
працездатності відповідно до висновку
МСЕК вона отримує щомісячне страхове
відшкодування. Висновком Хмельницької
обласної МСЕК від 09 лютого 2012 року їй
встановлено третю групу інвалідності з
втратою 30 % професійної працездатності
з потребою придбання лікарських
засобів та виробів медичного
призначення, ендопротезування лівого
колінного суглоба, стаціонарного та
санаторно-курортного лікування. За
період перебування на стаціонарному
лікуванні на придбання медикаментів та
матеріалів медичного призначення і
надання медичних послуг вона понесла
витрати у сумі 8 500 грн. Через
значну чергу на протезування за
рахунок коштів бюджету вона провела
протезування з заміни лівого колінного
суглоба у січні - лютому 2013 року за
власні кошти у Шведсько - Українській
клініці ТзОВ «Центр
травматології та ортопедії» у м.
Чернівці. Вартість ендопротезу
виробництва США складає 41 945 грн.
Відповідач відмовився компенсувати
понесені нею витрати. За таких
обставин, просила стягнути з
відділення на свою користь 50 445 грн.

Рішенням Полонського районного суду
від 16 квітня 2013 року позов задоволено.
Стягнуто з відділення на користь
ОСОБА_4 вартість медичних послуг у сумі
8 500 грн. та вартість ендопротезу для
тотального ендопротезування у сумі 41 945
грн, а всього - 50 445 грн.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 19 листопада
2013 року рішення суду першої інстанції
змінено, зменшено стягнуту з
відділення на користь ОСОБА_4 суму
вартості медичних послуг до
3 268 грн 52 коп. і загальну суму до 45 213
грн 52 коп. У решті рішення залишено без
змін.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, змінити рішення суду
апеляційної інстанції в частині
задоволення позовних вимог, у
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи

відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або

недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої
інстанції, з висновками якого частково
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з доведеності позову та наявності
правових підстав для стягнення з
відповідача грошової суми на
відшкодування вартості
ендопротезування. При цьому суд
правильно керувався Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та Положенням про
організацію лікування, медичної
реабілітації та забезпечення
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання лікарськими засобами та
виробами медичного призначення,
затвердженим Постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 09
червня 2010 року № 18 та зареєстрованим в
міністерстві юстиції України від
08 липня 2010 року за № 489/17784. Разом з
тим, апеляційний суд правильно зменшив
стягнуту з відділення суму на 3 268 грн 52
коп. - вартість медичних послуг, яка
відшкодуванню не підлягає.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Полонському
районі Хмельницької області відхилити.

Рішення Полонського районного суду
Хмельницької області від 16
травня 2013 року у незміненій частині та
рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 19 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

В.І. Амелін

С.О. Карпенко