Справа № 748/3670/13-ц Провадження №
22-ц/795/227/2014 Головуючий у I інстанції
-Козак В. І. Доповідач - Бойко О.
В.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року м. ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБойко
О.В.суддів:Висоцької Н.В., Шитченко
Н.В.при секретарі:Зіньковець О.О.за
участю:позивачки ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 12
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до Державного підприємства
«Чернігівторф» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку,

в с т а н о в и в:

Рішенням Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 12
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до Державного підприємства
«Чернігівторф» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, позовні вимоги ОСОБА_5
задоволено частково. Стягнуто з
Державного підприємства
«Чернігівторф» на користь ОСОБА_5
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні за період з 29
липня по 18 листопада 2013 року в сумі 3 799
грн. 20 коп. У задоволенні решти позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_5 звернулася з апеляційною
скаргою.

Апелянт просить скасувати рішення
Чернігівського районного суду від 12
грудня 2013 року, стягнути з ДП
«Чернігівторф» середній заробіток за
весь час затримки з 29 липня 2013 року по
день постановлення рішення.

Апелянт посилається на те, що суд не
врахував, що підприємство з 01 лютого 2013
року у зв'язку з призупиненням робіт по
випуску торфопродукції всіх
працівників попередило про початок
простою. Час, протягом якого працівник
згідно з чинним законодавством або з
інших поважних причин не працював і за
ним не зберігався заробіток або
зберігався частково, виключається з
розрахункового періоду. В таких
випадках нарахування середньої
заробітної плати проводиться, виходячи
з установлених йому в трудовому
договорі тарифної ставки, посадового
(місячного) окладу.

В запереченні на апеляційну скаргу, ДП
«Чернігівторф» зазначає, що рішення
Чернігівського районного суду законне
та обґрунтоване, в процесі розгляду
цивільної справи суд першої інстанції
не припустився порушень норм ні
матеріального, ні процесуального
права. Просить відхилити апеляційну
скаргу.

У судовому засіданні ОСОБА_5 просила
задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
розмір заробітної плати позивачки за
фактично відпрацьовані два місяці, що
передували звільненню, становить 1 852
грн. 29 коп., то її середній заробіток за
один день становить 47 грн. 49 коп. (1 852,29:39
робочих днів). В зв"язку з цим, сума
заборгованості ДП «Чернігівторф» з
виплати ОСОБА_5 середнього заробітку за
час затримки розрахунку при звільненні
з 29 липня 2013 року (наступного робочого
дня після звільнення) по 18 листопада 2013
року (в межах заявлених вимог) має
становити 3 799 грн. 20 коп. (47 грн. 49 коп.
середньоденного заробітку х 80 робочих
днів).

З таким висновком суду 1 інстанції
погоджується і апеляційний суд
виходячи з наступного.

Встановлено, що з 16 серпня 1988 року
ОСОБА_5 працювала у філії Смолинський
торфозавод Державне підприємство
"Чернігівторф", зокрема на посаді
касира та 26 липня 2013 року була
звільнена згідно п.1 ст.40 КЗпП (а.с.3-6).

В день звільнення ДП «Чернігівторф», на
порушення ст.116 КЗпП України, не провів
виплат всіх сум, що належать
позивачеві, в зв"язку з чим рішенням
Чернігівського районного суду від 16
вересня 2013 року, яке набуло законної
сили, з ДП "Чернігівторф" стягнуто на
користь ОСОБА_5 939 грн. 85 коп.
заборгованості по заробітній платі за
липень 2013 року, 1 270 грн. 92 коп.
компенсації за невикористану
відпустку, 1 702 грн. 55 коп. вихідної
допомоги та 500 грн. моральної шкоди, а
всього 4 413 грн. 32 коп. (а.с.19-20).

Відповідно до положень статті 47 КЗпП
України, власник або уповноважений ним
орган зобов'язаний в день звільнення
видати працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. В разі спору про розмір сум,
належних працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган в
усякому випадку повинен в зазначений у
цій статті строк виплатити не
оспорювань ним суму.

Відповідно ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Середній заробіток розраховується
виходячи з положень Постанови КМ
України № 100 від 08.02.1995 року „Про
затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати".

Враховуючи вищенаведені норми
законодавства, середній заробіток за
час затримки повинен розраховуватися
саме з 29 липня 2013 року, оскільки з цієї
дати порушено право позивачки на
отримання всіх сум, що належали їй в
день звільнення, по 18 листопада 2013 року
(як зазначено в позові).

Доводи апеляційної скарги апелянта
стосовно того, що суд не врахував, що
підприємство з 01 лютого 2013 року, у
зв'язку з призупиненням робіт по
випуску торфопродукції, всіх
працівників попередило про початок
простою, а тому середній заробіток слід
розраховувати, виходячи з останнього
абзацу п.4 Порядку, не заслуговують на
увагу, оскільки з даного приводу ні
суду 1 інстанції, ні суду апеляційної
інстанції не було надано жодного
доказу.

Інші доводи апеляційної скарги також
не спростовують правильність
висновків суду першої інстанції та не
дають підстав для скасування вірного
по суті рішення суду.

Таким чином, районний суд дійшов
вірного висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 12 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: