РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року Шевченківський
районний суд Харківської області у
складі:

головуючого судді -
Стеганцова С.М.

при секретарі -
Реуцькій Н.В.

за участю прокурора -
Маслич О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Шевченкове
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав, третя
особа: Служба у справах дітей
Харківської районної державної
адміністрації,-

встановив:

ОСОБА_1, діючи в інтересах сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав відповідача.

У судовому засіданні позивачка
позов підтримала у повному обсязі та
прохала його задовольнити за ухилення
відповідача від виконання
батьківських обов'язків відносно
неповнолітнього сина.

Прокурор Шевченківського району
Харківської області у судовому
засіданні позов підтримав, вважає за
необхідне його задовольнити, оскільки
відповідач злісно не виконує
батьківських обов'язків щодо виховання
та утримання сина.

Відповідач по справі - ОСОБА_2 у судове
засіданняне з'явився у зв'язку з тим, що
на даний час відбуває покарання у
виправному закладі, надавши при цьому
суду письмову заяву від 24.01.2014 року, в
якій вказує, що з позовом позивачки про
позбавлення його батьківських по
відношенню до свого неповнолітнього
сина згоден (а.с.52).

Неповнолітній ОСОБА_3 визваний в суд з
ініціативи суду в судовому засіданні
пояснив, що за 14 років свого життя
свого батька бачив всього 4 рази.

Третя особа - служба у справах дітей
Харківської районної державної
адміністрації Харківської області
надала до суду письмову заяву, в якій
просить розглядати справу без участі
їх представника та просили позовні
вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення
(а.с.44-45).

Суд, перевіривши матеріали
справи, вислухавши пояснення
позивачки, неповнолітнього сина -
ОСОБА_3. з'ясувавши думку прокурора, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного
кодексу України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з ОСОБА_2 перебувала у
шлюбі, який було розірвано 13 травня 2003
року, що підтверджується копією
свідоцтва про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_1 від 13 травня 2003 року (а.с.7).

Від шлюбу у сторін народився син -
ОСОБА_3, що підтверджується копією
свідоцтва про народження дитини серії
НОМЕР_2 від 04 жовтня 1999 року (а.с.9). У
свідоцтві про народження дитини в
графі батько вказаний відповідач по
справі - ОСОБА_2, в графі мати - позивачка
- ОСОБА_1.

Після розірвання даного шлюбу
позивачкою було укладено новий шлюб та
присвоєно прізвище «ОСОБА_1», що
підтверджується копією свідоцтва про
укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 30
грудня 2011 року (а.с.8).

Син проживає разом з позивачкою в
АДРЕСА_1, разом з матірю з часу його
народження.

Після розірвання шлюбу
відповідач по справі з сином взагалі не
спілкується, ніякої матеріальної
допомоги не надава, не цікавиться
життям сина, ні навчанням, ні здоров'ям.

Згідно довідки №245 від 20.09.2013 року
з місця навчання ОСОБА_3 -
Покотилівського ліцею «Промінь»
вбачається, що впродовж всього
навчання дитини у школі його
вихованням та навчанням цікавилася
лише мати - відповідачка по справі -
ОСОБА_1, яка постійно відвідувала
батьківські збори, спілкувалася з
вчителями з приводу навчання сина
(а.с.10).

01 липня 2013 року депутатом
Покотилівської селищної ради -
Старіченко М.В. в присутності свідків -
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було складено акт про
те, що відповідач з 2003 року по даний час
у селищі Покотилівка разом з сім'єю не
проживає, не відвідує та не приймає у
часті у вихованні сина - ОСОБА_3 (а.с.12).

ОСОБА_2 неодноразово притягувався
до кримінальної відповідальності за
вчинення злочинів.

08 квітня 2013 року Шевченківським
районним судом Харківської області був
засуджений до 3 років 2 місяців
позбавлення волі за скоєння злочинів,
передбачених ч.3 ст.185 КК України, що
підтверджується копією вироку в
матеріалах справи (а.с.23). На даний час
відповідач відбуває покарання у
виправній колонії, що підтверджується
довідкою № 4/12-Б-239/Др від 17.09.2013 року
Олексіївської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Харківській області
(№25) (а.с.11).

Спільна дитина проживає фактично,
без будь-якого догляду і виховання зі
сторони батька, перебуває повністю на
утриманні позивачки.

Висновком про недоцільність
позбавлення батьківських прав
громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, по
відношенню до неповнолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, наданого
Харківською районною державною
адміністрацією Харківської області,
зазначено, що відповідач по справі -
ОСОБА_2, який є рідним батьком
неповнолітнього сина - ОСОБА_3 відбуває
покарання в Олексіївській виправній
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Харківській області (№25). Також
вказано, що за місцем проживання
дитини, службою у справах дітей
райдержадміністрації проведено
обстеження житлово-побутових умов та
встановлено, що матір'ю створені всі
необхідні умови для навчання,
виховання та розвитку неповнолітньої
дитини (а.с.46). Проте Харківська районна
державна адміністрація Харківської
області в своєму висновку вважає, що
відсутні відповідні документи, що
підтверджують ухилення від виконання
батьківських обов'язків громадянина
ОСОБА_2, а позбавлення батьківських
прав є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують своїх батьківських
обов'язків.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток; забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя; батьки зобов'язані
поважати дитину.

Згідно до положень ст.164 СК України,
мати, батьки можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

В Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 30 березня 2007 року з
наступними змінами "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справи про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" зазначено, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом.

Виходячи з аналізу зібраних доказів
суд вважає, що батько який не
піклується про дитину, ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків на протязі 14 років, а саме: не
піклується про фізичний і духовний
розвиток дитини, навчання свого сина,
підготовку до самостійного життя, не
забезпечує необхідне харчування,
медичний догляд, не надає дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей, не сприяє
засвоєнню ним загальновизнаних норм
моралі, не виявляє інтересу до його
внутрішнього світу, не створює умов для
отримання ним освіти, негативно
впливає на дитину - має бути
позбавлений батьківських прав. В
даному випадку позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 є доцільним,
так як відповідає інтересам
неповнолітнього сина та необхідно для
встановлення остаточного
соціально-правового статусу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 150, 164 СК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України від 30
березня 2007 року з наступними змінами
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справи про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав", суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця селища Шевченкове
Харківської області, батьківських прав
відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні,
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Шевченківського

районного суду

С.М.Стеганцов