Справа 300/331/14-ц
Воловецький районний суд
Закарпатської області в особі судді
Софілканич О. А., при секретарі с/з
-Балецькому С.М., з участю позивача-
ОСОБА_2, представника позивача- ОСОБА_5,
відповідачки- ОСОБА_3, представника
третьої особи- Хміль Г.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.
Воловець цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа- служба у
справах дітей Воловецької районної
державної адміністрації про
визначення місця проживання дитини,-
Позивач звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_3, третя особа- служба у справах
дітей Воловецької районної державної
адміністрації про визначення місця
Позов мотивував тим, що до 2007 року
був одружений з відповідачкою ОСОБА_3
Від даного шлюбу у них народилася дочка
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після
розірвання шлюбу залишилася проживати
з матір"ю. 2013 року йому стало відомо, що
відповідачка неналежно виховує дочку,
зловживає спиртними напоями, не
цікавиться її навчанням. Просить
визначити місце проживання дитини з
Позивач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов підтримав, наполягав
на його задоволенні.
Представник позивача ОСОБА_5
позов підтримав та зазначив, що у
позивача є всі необхідні умови для
належного утримання та проживання
Відповідачка ОСОБА_3 проти
задоволення позову заперечила та
пояснила, що дочка отримує належний
догляд та виховання.
Представник третьої особи- служби
в справах дітей Воловецької РДА Хміль
Г.В. позов підтримала, вважає, що з метою
захисту прав дитини та проживання її у
належних умовах та при необхідному
вихованні, місце проживання їй слід
визначити з батьком ОСОБА_2
Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи суд дійшов висновку,
що позов підлягає до задоволення з
В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що згідно
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1,
виданого повторно 17.01.2007 року (а.с.5)
батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2
та ОСОБА_3, шлюб між якими згідно
рішення Воловецького районного суду
від 16.02.2007 року- розірвано (а.с.8).

Згідно з ч.3 ст.29 ЦК України, місцем
проживання фізичної особи у віці від
10-ти до 14-ти років є місце проживання її
батьків або одного з них, з ким вона
проживає, опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я тощо, в якому вона проживає,
якщо інше місце проживання не
встановлено за згодою між дитиною та
батьками.

Ст.9 Конвенції про права дитини
від 20.11.1989 року зі змінами,
ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від
27.02.91р., держави-учасниці забезпечують
те, щоб дитина не розлучалася з
батьками всупереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли компетентні
органи згідно з судовим рішенням,
визначають відповідно до
застосовуваного закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї, або коли
батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини.

За змістом ст.161 СК України, якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо
місця проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Суд не може передати дитину для
проживання з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини (ч.2
ст.161 СК України).

Як підтверджено характеристиками
на сторін, наданих виконкомом
Верхньоворітської сільської ради №86
від 19.03.2014 року (а.с.9) та Лазівською
сільською радою від 03.04.2014 року (а.с.35),
позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3
по місцю проживання характеризуються
позитивно.

Відповідно до характеристики,
наданої директором Нижньоворітської
школи- інтернату мати учениці 5-го класу
ОСОБА_4, не цікавиться навчанням дитини,
нехтує її вихованням у сім"ї,
навчальний заклад відвідує
нерегулярно. Батько учениці цікавиться
вихованням дитини та відвідує її школу
(а.с.10).

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в
судовому засіданні ствердили, що вони є
вчителями ОСОБА_4. За час навчання мати
ОСОБА_3 рідко відвідує дитину, не
цікавиться її успішністю, з"являлася в
нетверезому стані в навчальному
закладі.

Актом обстеження умов проживання
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.03.2014
року в АДРЕСА_1, складеного комісією в
складі головного спеціаліста служби в
справах дітей Воловецької РДА,
начальником відділу у справах сім"ї та
молоді управління соціального захисту
населення райдержадміністрації,
головним державним соціальним
інспектором управління соціального
захисту населення, підтверджено, що
батько ОСОБА_2 створив належні умови
для проживання та навчання дочки
ОСОБА_4 у своєму будинку, їй виділено
окрему кімнату, облаштовану всім
необхідним (а.с.12).

Окрім цього, відповідно до
висновку №54 від 09.04.2014 року органу
опіки та піклування Воловецької
райдержадміністрації щодо визначення
місця проживання малолітньої дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, орган опіки та
піклування вважає, що ОСОБА_4 може
проживати з батьком (а.с.36).

Крім того, ст.171 СК України
передбачено, що дитина, яка може
висловити свою думку, має бути
вислухана при вирішенні спору між
батьками щодо її виховання, місця
проживання.

З урахуванням наведеного вище та
положень Конвенції про права дитини,
які надають дитині право висловлювати
свою думку під час вирішення спору, що
зачіпає її інтереси, суд заслухав думку
ОСОБА_4, яка зауважила, що бажає
проживати з батьком в АДРЕСА_1, оскільки
там в неї є власна кімната, облаштована
всім необхідним для навчання та
відпочинку, батько піклується про неї
краще, ніж мати.

Таким чином, враховуючи
вищенаведене, оцінюючи докази в їх
сукупності, суд вважає, що є всі
підстави для задоволення позову та
визначення місця проживання ОСОБА_4 з
батьком ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213, 215 ЦПК
України, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 161, 171
Сімейного Кодексу України, Конвенції
про права дитини від 20.11.1989 року зі
змінами, ратифікованої Постановою ВР №
789-XII від 27.02.91р., суд,-

В И Р І
Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3
третя особа- служба у справах дітей
Воловецької районної державної
адміністрації про визначення місця
проживання дитини- задоволити.

Визначити місце проживання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком- ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя:
Софілканич О. А.