АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

29 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Обухівському О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 18 жовтня 2013
року в справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
треті особи Відділ у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Шевченківського РУ ГУ
МВС України у м. Києві, Орган опіки та
піклування Шевченківської районної у
м. Києві державної адміністрації про
усунення перешкод у здійсненні права
власності шляхом виселення та
вселення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 18.10.2013 року
позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити
ОСОБА_4 перешкод в користуванні
власністю - квартирою АДРЕСА_1 у м.
Києві. Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх
неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7 з
квартири АДРЕСА_1. Вселено ОСОБА_4 в
зазначену квартиру. В задоволенні
позову в іншій частині відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 29.11.2013 року заяву
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд заочного
рішення по справі за позовом ОСОБА_4
залишено без задоволення.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3, діючи від свого
імені та в інтересах своїх
неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7,
вважаючи, що рішення постановлене з
порушенням матеріального права, при
неповному з'ясуванні обставин, які
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають обставинам
справи, в апеляційній скарзі просили
його скасувати.

В обґрунтування своїх вимог
зазначають, що право власності ОСОБА_4
на спірну квартиру у встановленому
законом порядку не зареєстровано, тому
вона не є власником квартири та
належним позивачем по справі.
Виселення відповідачів разом з їхніми
неповнолітніми дітьми з квартири без
надання іншого житлового приміщення
порушує гарантоване право дітей на
житло відповідно до положень Закону
України «Про охорону дитинства»,
відповідачі іншого житла не мають.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_8, ОСОБА_5 в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явилися,
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи. ОСОБА_2 особисто
через відділ прийому громадян 28.01.2014
року подав суду клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
його амбулаторним лікуванням, про що
надав консультативний висновок лікаря
ТОВ «Клініка Оксфорд медікал» від
25.01.2014 року. Зважаючи на те, що інші
відповідачі будь-яких клопотань про
відкладення розгляду справи не
подавали, а перебування ОСОБА_2 на
амбулаторному лікуванні не
перешкоджало його явці до апеляційного
суду, що ним було зроблено 28.01.2014 року в
період амбулаторного лікування,
колегія суддів прийшла до висновку про
можливість слухання справи у
відсутність відповідачів за правилами
ст. 305 ч.2 ЦПК України.

Представник ОСОБА_4 просила відхилити
апеляційну скаргу, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Представник Органу опіки та піклування
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації просила
відхилити апеляційну скаргу, рішення
суду залишити без змін

Третя особа Відділ у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Шевченківського РУ ГУ
МВС України у м. Києві належно
повідомлена про розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді,
вислухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши законність і
обгрунтованість оскаржуваного рішення
в межах, визначених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення залишенню без
змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 за результатами прилюдних
торгів, проведених в рамках
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 5997 від
25.08.2010 року, виданого Шевченківським
районним судом м. Києва про стягнення
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь
ПАТ «Платинум банк» заборгованості
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки придбала квартиру АДРЕСА_1.
06.06.2012 року приватним нотаріусом КМНО
ОСОБА_9 посвідчено свідоцтво про
належність ОСОБА_4 зазначеної квартири
на праві власності.

В квартирі згідно довідки КП «ЖЕК
Татарка» Шевченківського району
зареєстрованими жодна з осіб не
значиться, разом з тим судом
встановлено, що в ній проживають ОСОБА_2
(син колишнього власника ОСОБА_5.) з
дружиною ОСОБА_3 та їх неповнолітні
діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідачі перешкоджають позивачу у
користуванні належним їй майном, що
підтверджується рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 19.12.2012 року, яким ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 зобов'язано звільнити
приміщення квартири та надати фахівцям
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
вільний доступ до квартири з метою
проведення її інвентаризації.

Рішення ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не
виконується, відомості щодо його
невиконання за заявою ОСОБА_4 внесені
до Єдиного реєстру досудового
розслідування по кримінальному
провадженні.

Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 09.10.2013 року за ОСОБА_4 зареєстровано
право власності на квартиру АДРЕСА_1
(а.с.49).

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку. Звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом.

Задовольняючи позовні вимоги частково
та зобов'язуючи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
чинити перешкоди позивачу в
користуванні належною їй квартирою та
виселивши останніх разом з їх
неповнолітніми дітьми з спірної
квартири, суд правомірно керувався
положеннями ст. 391 ЦК України згідно
якої власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном від членів сім'ї
колишнього власника - ОСОБА_5, право
проживання яких в квартирі є похідним
від права власності на квартиру.

Доводи апеляційної скарги про те, що
право власності ОСОБА_4 на спірну
квартиру у встановленому законом
порядку не зареєстровано не
ґрунтуються на матеріалах справи,
оскільки згідно витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 09.10.2013 року зареєстровано право
власності на зазначену квартиру за
ОСОБА_4

Також відхиляються колегією суддів
доводи скарги про порушення у зв'язку з
виселенням прав неповнолітніх дітей
відповідачів на житло, оскільки діти
право власності на предмет іпотеки чи
право користування предметом іпотеки
на момент укладення договору іпотеки
не мали, без належних правових підстав
разом з батьками проживають в квартирі,
яка належить позивачу.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5
колегією суддів на підставі ст. 303 ЦПК
України не перевірялося.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і містять
посилання на обставини, які з
достатньою повнотою досліджені і
оцінені судом першої інстанції. Вони не
впливають на законність рішення, яке
постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
що регулюють спірні правовідносини, в
межах заявлених позовних вимог, а тому
колегія суддів апеляційного суду не
знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 18 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді:

Справа № 761/24163/13

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2151/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Волокітіна Н.Б.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.