У х в а л а

20 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.
суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М., Умнової О.В.,
Фаловської І.М., розглянувши
заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 серпня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи:
публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк», ОСОБА_8, ОСОБА_9, про поділ
майна подружжя; за зустрічним позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, про поділ майна
подружжя,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_6 про поділ майна подружжя.

ОСОБА_6 звернулася до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_7 про поділ
майна подружжя.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 19 квітня 2013 року позови
задоволено частково. Визнано за
ОСОБА_7 право власності на 1/3 частку
домоволодіння, що знаходиться по
АДРЕСА_1, 1/3 частку земельної ділянки
площею 0, 125 га та 1/3 частку земельної
ділянки 0, 186 га, що знаходяться в с. Мала
Олександрівка Бориспільського району
Київської області. Стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_7 2 156 грн 73 коп. судового
збору. Визнано за ОСОБА_6
право власності на 2/3 частки
домоволодіння, що знаходиться по
АДРЕСА_1, 2/3 частки земельної ділянки
площею 0, 125 га та 2/3 частки
земельної ділянки 0, 186 га, що
знаходяться в с. Мала Олександрівка
Бориспільського району Київської
області. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_6 2 864 грн 91 коп. судового збору. В
задоволенні решти вимог позовів
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 10 липня 2013 року рішення
міськрайонного суду в частині
визначення часток у майні подружжя
змінено та викладено його в наступній
редакції, за якою первісний позов
задоволено. Визнано за ОСОБА_7 право
власності на 1/2 частку домоволодіння,
що знаходиться по АДРЕСА_1 та 1/2 частку
земельної ділянки площею 0, 125 га і 1/2
частку земельної ділянки 0, 186 га, що
знаходяться в с. Мала
Олександрівка Бориспільського району
Київської області. Зустрічний позов
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_6
право власності на 1/2 частку
домоволодіння, що знаходиться по
АДРЕСА_1, 1/2 частку земельної ділянки
площею 0, 125 га та 1/2 частку земельної
ділянки 0, 186 га, що знаходяться в с. Мала
Олександрівка Бориспільського району
Київської області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 02 серпня 2013 року
відмовлено ОСОБА_6 у відкритті
касаційного провадження у вказаній
вище справі за її касаційною скаргою на
рішення апеляційного суду Київської
області від 10 липня 2013 року з
підстав, передбачених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

ОСОБА_6 звернулася до суду касаційної
інстанції із заявою про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 02 серпня 2013 року
з підстав, передбачених п. 1 ч. 1
ст. 355 ЦПК України.

Заявник посилається на те, що суд
касаційної інстанції неоднаково
застосовує одні й ті ж самі норми
матеріального права, а саме норми ч. ч. 2,
3 ст. 70 Сімейного кодексу України.

До заяви про перегляд судових рішень,
як приклад неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, додано копії ухвал
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 червня 2013 року (справа
за первісним та зустрічним позовами
про поділ майна подружжя) та від 18 липня
2013 року (справа про поділ майна
подружжя).

У допуску справи до провадження слід
відмовити з таких підстав.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Наведені заявником доводи не містять
ознак, визначених у ст. 355
ЦПК України.

Пунктом 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» роз'яснено, що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Постановляючи ухвалу від 02 серпня 2013
року, про перегляд якої подано заяву,
Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшов до висновків, що доводи
викладені в касаційній скарзі не
спростовують висновків апеляційного
суду про відсутність підстав для
відступу від засад рівності часток
подружжя при поділі майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, оскільки ОСОБА_6 не доведено
того, що розмір аліментів, які одержує
вона на малолітнього сина ОСОБА_10,
недостатній для забезпечення його
фізичного, духовного розвитку та
лікування, а відтак відсутності
істотних обставин, що мають значення
для вирішення справи.

Натомість, постановляючи ухвали від 20
червня 2013 року та від 18 липня 2013
року, на які здійснюється посилання,
касаційний суд погодився з висновками
судів попередніх інстанцій про
наявність підстав, передбачених ч. 3 ст.
70 Сімейного кодексу України, для
відступу від засад рівності часток
подружжя при поділі майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, у зв'язку з доведеністю
необхідних для цього істотних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

З аналізу вказаних вище судових рішень
касаційного суду (про перегляд якого
подано заяву та на які здійснюється
посилання) вбачається, що встановлені
судами фактичні обставини у зазначених
справах, є різними, що і стало підставою
для ухвалення касаційним судом різних
судових рішень за подібних предметів
спорів, підстав позовів, змісту
позовних вимог та
матеріально-правовому регулюванні
спірних правовідносин.

Таким чином, відсутні підстави вважати,
що суд касаційної інстанції при
розгляді зазначених справ за подібних
правовідносин при однаковому їх
матеріально-правовому регулюванні
дійшов неоднакових правових висновків,
тому в допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи:
публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк», ОСОБА_8, ОСОБА_9, про поділ
майна подружжя; за зустрічним позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, про поділ майна
подружжя, за заявою ОСОБА_6 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 02 серпня 2013
року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук Судді:В.С.
Висоцька В.М. Колодійчук О.В. Умнова
І.М. Фаловська