Провадження № 2/591/267/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року Зарічний
районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Мальованої-Когер
В.В.

при секретарі - Карпенко Д.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Світайло А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу за позовом
ОСОБА_1 до Сумського державного
університету

про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що є
студентом Сумського державного
університету та повинен був у 2013 році
скласти іспит за системою Центру
тестування при МОЗ України.При
оформленні допуску до складання іспиту
відповідач відмовився включити
відомості про позивача до Єдиної
державної електронної бази з питань
освіти,створеної відповідно до Указу
Президента України у зв'язку з
ненадання ним згоди на обробку його
персональних даних за формою,наданою
Сумським державним університетом.
Своїм листом від 21.06.2013 року відповідач
відмовив у включенні відомостей про
нього до Єдиної державної електронної
бази з питань освіти йому також
відмовлено Центром тестування при
МОЗ.На звернення позивача листом від
16.04.2013 року №84-Т/01-10 управління освіти і
науки Сумської обласної державної
адміністрації повідомило що згода
суб'єкта персональних
даних-добровільне виявлення фізичної
особи за умови її проінформованості
про надання дозволу на обробку її
персональних даних,закон не встановлює
обов'язку для суб'єкта персональних
даних надавати таку згоду їх обробки. У
зв'язку із відмовою позивача надавати
згоду на обробку його персональних
даних він був відрахований із
університету наказом від 20.06.2013 року за
№936-III.У зв'язку з цим просить суд
визнати недійсним наказ Сумського
державного університету від 20.06.2013 року
про відрахування його із університету
,зобов'язати Сумський державний
університет поновити навчання ОСОБА_1
на 6 курсі спеціальності 12010001
«лікувальна справа»,зобов'язати
відповідача подати всю необхідну
інформацію для реєстрації його на
складання ліцензійного іспиту «Крок
2»у 2013 році без отримання від ОСОБА_1
згоди на обробку його персональних
даних, стягнути із відповідача на його
користь 13 408 грн.13 коп. відшкодування
збитків та 20 000 грн. моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти
задоволення позову
заперечив,пояснив,що наказом № 936-ІІІ
від 20.06.13 р. позивача було відраховано з
числа студентів за невиконання
навчального плану, а саме позивачем не
було складено ліцензійного іспиту,
який передбачено навчальним планом.
Тому вважає безпідставним його
твердження, що його відраховано у
зв'язку з ненаданням згоди на обробку
персональних даних,просить відмовити в
задоволенні позову за
необґрунтованістю.

Суд,заслухавши думку учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.09.2007 року між
ОСОБА_1та Сумським державним
університетом було підписано угоду про
підготовку фахівців з вищою освітою
/а.с.59/.Згідно даної угоди позивача
ОСОБА_1було зараховано на 1 курс
медичного інституту за спеціальністю
«Лікувальна справа».

При оформленні допуску до складання
іспиту відповідачем було відмовлено
ОСОБА_1 у включенні відомостей про
позивача до Єдиної державної
електронної бази з питань
освіти,створеної відповідно до Указу
Президента України від 30.09.2010 року №926
«Про заходи щодо забезпечення
пріоритетного розвитку освіти в
Україні»у зв'язку з ненаданням
позивачем згоди на обробку його
персональних даних за формою,наданою
Сумським державним університетом. В
цій частині вимоги позивача щодо
зобов'язання відповідача подати всю
необхідну інформацію для реєстрації
його на складання ліцензійного іспиту
«Крок 2» у 2013 році без отримання від
ОСОБА_1згоди на обробку його
персональних даних суд вважає
необґрунтованими,виходячи з
наступного: без згоди власника
персональних даних суб'єкт
персональних даних має право їх
обробляти у визначених законом
випадках. Проте позивачем не враховано
при обґрунтуванні позовних вимог, що у
відповідності до пп. 5) п. 2 ст. 8 Закону
України «Про захист персональних
даних» суб'єкт персональних даних має
право пред'являти вмотивовану вимогу
володільцю персональних даних із
запереченням проти обробки своїх
персональних даних. Таку письмову
вимогу позивачем було пред'явлено
заявою-відмовою фізичної особи на
обробку його персональних даних від
29.10.12 р. /а.с.70/.За наявності такої заяви
відповідач- Сумський державний
університет не мав права обробляти
його персональні дані, зокрема
передавати їх третім особам. Після
подачі цієї заяви позивачеві було
роз'яснено наслідки заборони обробляти
його персональні дані, він знав і
усвідомлював, що відсутність згоди
потягне неможливість передачі його
персональних даних центру тестування,
недопущення до іспиту та невидачу
диплому про вищу освіту.Окрім цього, це
період, коли ще було можливо вирішити
питання закінчення навчання та
отримання диплому шляхом відкликання
заяви про ненадання згоди на обробку
персональних даних та наданням такої
згоди.Оскільки без згоди на обробку
персональних даних у відповідності до
п. 7 ст. 6 Закону України «Про захист
персональних даних», якщо обробка
персональних даних є необхідною для
захисту життєво важливих інтересів
суб'єкта персональних даних, обробляти
персональні дані без його згоди можна
до часу, коли отримання згоди стане
можливим. За наявності заборони на
обробку, можливість отримання згоди не
виникне до скасування такої заборони.
До крайнього терміну - початку
ліцензійних іспитів позивач заборону
не скасував, згоди на обробку
персональних даних не надав.

За таких обставин відповідач не мав
права передавати персональні дані
позивача третім особам, оскільки у
відповідності до ст. 8 Закону України
«Про захист персональних даних»
особисті немайнові права на
персональні дані є невід'ємними і
непорушними, а у відповідності до ст. 271
ЦК України зміст особистого
немайнового права становить
можливість фізичної особи вільно, на
власний розсуд визначати свою
поведінку у сфері свого приватного
життя. Заборонивши обробляти
персональні дані, позивач на власний
розсуд визначив свою поведінку у сфері
отримання вищої освіти, а університет у
відповідності до вимог п. 2 ст. 273 ЦК
України був зобов'язаний утримуватися
від дій, якими ці права можуть бути
порушені. Дані обставини підтвердив і
свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні
який пояснив,що ним як заступником
директора з навчальної роботи в
березні 2013 року було проведено бесіду
про необхідність надання персональних
даних та роз'яснювались наслідки такої
відмови та про недопущення у зв'язку з
цим до іспитів однак ОСОБА_1відмовився
від надання згоди,у зв'язку з цим
медичний інститут СумДУ був
позбавлений можливості передати дані
студента до Центру тестування
внаслідок чого студент ОСОБА_1 не був
допущений до складання ліцензійного
іспиту.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що працює на
посаді провідного фахівця деканату
медичного інституту СумДУ ,нею
готуються документи студентів для
іспитів,всіма студентами було подано
заяви на обробку даних окрім ОСОБА_1
внаслідок чого він не був допущений до
складання ліцензійного іспиту «Крок-2».
Аналогічні пояснення надав свідок
ОСОБА_3

Як встановлено в судовому засіданні
наказом від 20.06.2013 року студента ОСОБА_1
було відраховано з університету з
14.06.2013 року за невиконання навчального
плану /а.с.9/.

Враховуючи вищевикладене суд вважає
вимоги позивача необґрунтованими і
такими що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 271,273 ЦК України, ст. ст.
10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України,ст..8 п.2, п.п.5
Закону України "Про захист
персональних даних", суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

В.В.Мальована-Когер