АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/566/2014
інстанції Третьякова І.В.
Доповідач: Капітан І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року січня місяця 29 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан І.А.Суддів:Вейтас
І.В. Вадзінський П.О.При секретарі: З
участю адвоката:Грицак А.М. ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_6, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7, на рішення
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 04 листопада 2013
року в справі за позовом ОСОБА_6 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 до
ОСОБА_8, Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Країна» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_6 звернулась в
суд з позовом в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_7 про
стягнення з ОСОБА_8 7 450 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, а також
- стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Країна» (далі - ПАТ «СК «Країна» 1 674,42
грн. матеріальних збитків та 2 550 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилалась на те, що 7 травня 2012 року
ОСОБА_8, керуючи автомобілем ЗАЗ ТF69СР
д/п НОМЕР_1 і рухаючись по вул. 200 років
Голої Пристані в районі будинку №48,
виїхав на смугу зустрічного руху та
здійснив наїзд на велосипед «Україна»,
яким керував ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
внаслідок чого останній отримав
середньої тяжкості тілесні
ушкодження. Вироком Голопристанського
районного суду від 1 липня 2013 року
ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК
України, його цивільну
відповідальність застраховано в ПАТ
«СК «Країна».

У зв'язку із витратами на стаціонарне
лікування сина та спричиненням
моральних страждань, ОСОБА_6 просила
стягнути з відповідачів матеріальну і
моральну шкоду, а також витрати на
правову допомогу, які нею понесені при
розгляді кримінальної та цивільної
справ.

Рішенням Голопристанського районного
суду від 4 листопада 2013 року позов
задоволено частково. З ПАТ «СК «Країна»
на користь ОСОБА_7 стягнуто 1 674 грн. 47
коп. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди, 2 550 грн. - в рахунок
відшкодування моральної шкоди, 834 грн. -
в рахунок відшкодування витрат на
правову допомогу. З ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_7 стягнуто 450 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди та 166
грн. - в рахунок відшкодування витрат на
правову допомогу. В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено за
необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, яка діє в
інтересах ОСОБА_7, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду в частині відмови у задоволенні
вимог про стягнення витрат на правову
допомогу в розмірі 1 900 грн. скасувати,
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким дану суму стягнути з відповідачів
пропорційно, а рішення суду в частині
стягнення із ОСОБА_8 моральної шкоди
змінити, збільшити розмір такої шкоди
до 7 450 грн.

В іншій частині рішення суду не
оскаржується.

ОСОБА_8 подав до суду свої заперечення
проти апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення в межах,
визначених ст.. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з
обов'язку відповідачів по
відшкодуванню матеріальної та
моральної шкоди, завданої потерпілому
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Колегія суддів вважає, що районний суд
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Судом встановлено, що 07 травня 2012 року
ОСОБА_8, керуючи автомобілем ЗАЗ TF 69CP д/н
НОМЕР_1, рухаючись по вул.200 років Голої
Пристані в м. Гола Пристань, в районі
будинку №48, виїхав на смугу
зустрічного руху і здійснив наїзд на
велосипед «Україна», яким керував
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, внаслідок чого
останній отримав середньої тяжкості
тілесні ушкодження. Вироком
Голопристанського районного суду від 01
липня 2013 року ОСОБА_8 визнано винним у
скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286
КК України /а.с. 4-5/.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи №24-81/ГП від 06 липня 2012 року
ОСОБА_7 отримані тілесні ушкодження, що
відносяться до середнього ступеню
тяжкості за критерієм тривалості
розладу здоров'я /а.с. 15-17/.

На день дорожньо-транспортної пригоди
ОСОБА_7 був неповнолітнім, його
інтереси під час кримінального
провадження представляла мати - ОСОБА_6
Згідно вироку суду цивільний позов,
який подано законним представником
неповнолітнього, залишений без
розгляду /а.с. 4-5, 6/.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди позивач витратив на лікування
1674,47 грн., що підтверджується
письмовими матеріалами справи /а.с. 18-21/.

Цивільна-правова відповідальність
ОСОБА_8 застрахована в ПАТ «СК «Країна»
згідно полісу від 27 грудня 2011 року, яким
визначено ліміт відповідальності
страхової компанії за шкоду, заподіяну
життю та здоров'ю потерпілих у розмірі
100 000 грн. на одного потерпілого /а.с. 14/.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV при
настанні страхового випадку
відповідно до лімітів
відповідальності страховик
відшкодовує у встановленому цим
законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Потерпілому відшкодовується також і
моральна шкода, передбачена п.п. 1.2 ч.2
ст.23 ЦК України. Така шкода
відшкодовується у встановленому судом
розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК
України, при цьому страховик
відшкодовує не більше ніж 5% ліміту
визначеному у п.9.3 ст.9 цього Закону.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає, зокрема у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

У відповідності до п.3 постанови
Пленуму Верховного Суду України №4 від
31 березня 1995 року «Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушення стосунків з оточуючими
людьми.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

На підставі наведеного суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про стягнення з відповідачів
грошових коштів на відшкодування
моральної шкоди в загальному розмірі
3000 грн., який відповідає характеру та
обсягу моральних страждань, завданих
ОСОБА_7 внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, а також
- про стягнення витрат на правову
допомогу у розмірі 1000 грн., пов'язаних з
розглядом даної цивільної справи, що
підтверджується розрахунком /а.с. 40, 41/.

Доводи апеляційної скарги колегією
суддів до уваги не приймаються
оскільки розмір моральної шкоди
визначено судом з урахуванням вимог
розумності та справедливості, а
відповідно до ч.2 ст.120 КПК України
витрати, пов'язані з оплатою допомоги
представника потерпілого, цивільного
позивача та цивільного відповідача,
які надають правову допомогу за
договором, несе відповідно потерпілий,
цивільний позивач, цивільний
відповідач.

Порушень норм матеріального і
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в
інтересах ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 04
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді