Справа № 157/5/14-ц
Провадження №2/157/20/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 рокумісто
Камінь-Каширський
Камінь-Каширський районний суд
Волинської області

в складі: головуючого - судді
Гамули Б.С.,

при секретарі
Семенюк О.В.,

з участю: позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про
визнання права власності на спадкове
майно,

встановив:

2 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4
про визнання права власності на
спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтував тим, що
його дід ОСОБА_6 та баба ОСОБА_7,
перебуваючи в зареєстрованому шлюбі,
побудували житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер.
Спадщину після його смерті своєчасно
прийняла дружина ОСОБА_7 шляхом
постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 померла.
На випадок своєї смерті 6 жовтня 2011 року
вона склала заповіт, посвідчений
секретарем Видертської сільської ради
Камінь-Каширського району, яким усе
своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1
Спадщину після її смерті своєчасно
прийняв позивач шляхом подання
нотаріусу заяви про прийняття
спадщини. Спадкоємцями першої черги за
законом після смерті ОСОБА_7 являються
її діти: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, які на
спадщину не претендують. До складу
спадкового майна входить вказаний вище
житловий будинок, на який позивач не
може отримати свідоцтво про право на
спадщину через відсутність на
будинковолодіння правовстановлюючих
документів і позасудовим порядком
вирішити це питання неможливо.

Посилаючись на зазначені
обставини, просить суд визнати за ним в
порядку спадкування право власності на
житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами по
АДРЕСА_1 який належав покійній ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_1, його представник
ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали повністю з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5
позовні вимоги визнали повністю.
Останній в судове засідання не
з'явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги
не визнав. Вважає, що він також має
право на спадщину після смерті батьків,
оскільки подав нотаріусу заяву про
прийняття спадщини, крім того, з
відповідачем ОСОБА_4 у нього була усна
домовленість добровільно розділити
спадковий будинок. Також вказав, що
після смерті батька ОСОБА_6 він з
приводу прийняття спадщини до
нотаріуса не звертався.

Вислухавши пояснення сторін,
проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає позов підставним і таким, що
підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ст. 328 Цивільного
кодексу України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_6 та ОСОБА_7, перебуваючи в
зареєстрованому шлюбі, побудували
житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами по
АДРЕСА_1 загальною площею - 66 м.кв.
Законність побудови та факт прийняття
в експлуатацію даного будинку
підтверджуються витягом з
погосподарської книги № 6 за 2011-2015 роки
та довідкою Видертської сільської ради
№ 979 від 26 липня 2013 року (а.с. 12, 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер.
Спадщину після його смерті своєчасно
прийняла дружина ОСОБА_7 шляхом
постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, однак своїх спадкових прав не
оформила та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Наведене підтверджується свідоцтвами
про смерть серії НОМЕР_1 НОМЕР_2 (а.с. 10, 11)
та матеріалами спадкової справи до
майна померлої ОСОБА_7 № 84/2012 (а.с. 44-55).

На випадок своєї смерті ОСОБА_7 6
жовтня 2011 року склала заповіт,
посвідчений секретарем Видертської
сільської ради Камінь-Каширського
району (а.с. 9), яким усе своє майно, в
тому числі й спірний житловий будинок,
заповіла ОСОБА_1 Факт прийняття
позивачем спадщини після смерті ОСОБА_7
доводиться поданою ним нотаріусу
відповідною заявою, що міститься у
згаданій вище спадковій справі (а.с. 45).

Спадкоємцями першої черги за
законом після смерті ОСОБА_7 є діти
покійної: відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 Як вбачається з матеріалів
спадкової справи № 84/2012 ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 у встановлений законом
шестимісячний строк після смерті
спадкодавця відмовилися від прийняття
спадщини, подавши про це відповідні
заяви (а.с. 46, 49). Разом з тим, відповідач
ОСОБА_3 подав заяву про прийняття
спадщини після матері ОСОБА_7,
вважаючи себе спадкоємцем першої черги
за законом.

Згідно із статтями 1217, 1223 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом. Право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті. У
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

За змістом даної норми закону
переважне право на отримання спадщини
мають спадкоємці за заповітом і лише за
відсутності таких, неприйняття ними
спадщини або неохоплення заповітом
певної частини спадщини право на
спадкування виникає у спадкоємців за
законом почергово залежно від ступеня
родинного споріднення зі спадкодавцем.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_7,
маючи у власності житловий будинок
щодо якого ведеться спір, на випадок
своєї смерті зробила відносно цього
майна особисте розпорядження, склавши
заповіт, який на день відкриття
спадщини спадкодавцем не змінений і на
час розгляду справи судом не
скасований, позивач, будучи єдиним
спадкоємцем за заповітом своєчасно
прийняв спадщину, тому саме останній
має право на дане спадкове майно. Суд
бере до уваги також і ту обставину, що
відповідач ОСОБА_3, знаючи про
відкриття спадщини після смерті свого
батька ОСОБА_6, не звертався до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини, тим самим погодившись на
перехід права власності на усе належне
покійному майно до його дружини ОСОБА_7

Відповідно до ч. 3 ст. 1296
Цивільного кодексу України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Аналізуючи зібрані та досліджені
в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд вважає, що позивач
ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за
заповітом на житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1
фактично набув на нього право
власності, а тому є всі підстави для
визнання за ним права власності на
вказане будинковолодіння.

Суд не стягує з відповідачів
понесені позивачем судові витрати,
оскільки такі вимоги не заявлялись.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215
ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1233, 1269,
1296 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок з господарськими
та побутовими будівлями і спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області
через Камінь-Каширський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Б. С. Гамула