КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/2418/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2014 року

Київський районний суд м.
Одеси в складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

за участю секретаря -
Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі цивільну
справу за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3,

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Органу опіки та піклування Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради

про надання дозволу на багаторазові
тимчасові виїзди за кордон
неповнолітньої дитини без згоди та
супроводу батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Київського
районного суду м. Одеси з позовом до
ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Органу опіки та піклування
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради, в якому, з
урахуванням уточнень, просить суд
надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на багаторазові тимчасові
виїзди за межі України до Сполучених
Штатів Америки, країн Європи, країн
Далекого і Близького Сходу до
досягнення ним 18 років, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2, у супроводі матері ОСОБА_2
без згоди та супроводу батька - ОСОБА_3,
а також надати дозвіл ОСОБА_2 на
оформлення та виготовлення проїзних
документів на багаторазові тимчасові
виїзди за межі України на ім'я її
неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на багаторазові тимчасові
виїзди за межі України до Сполучених
Штатів Америки, країн Європи, країн
Далекого і Близького Сходу до
досягнення ним 18 років, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2, у супроводі матері ОСОБА_2
без згоди та супроводу батька - ОСОБА_3.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2
посилається на те, що вона з 17.09.1999року
по 24.05.2011року перебувала у
зареєстровану шлюбі з відповідачем -
ОСОБА_3, який було розірвано рішенням
Київського районного суду м. Одеси від
24.05.2011року. Від даного шлюбу,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син -
ОСОБА_4.

Позивачка також вказує, що після
розірвання шлюбу син проживає разом з
нею, вихованням сина займається тільки
вона, відповідач не приймає участі у
вихованні.

Також позивачка зазначає, що рішенням
Київського районного суду м. Одеси від
29 березня 2013року відповідача - ОСОБА_3
було зобов'язано сплачувати аліменти у
твердій грошовій сумі у розмірі 600,00грн.
щомісячно на її користь на утримання
сина - ОСОБА_4, однак на протязі значного
проміжку часу відповідач ухиляється
від сплати аліментів, у зв'язку з чим,
син - ОСОБА_4 повністю знаходиться на її
утриманні.

ОСОБА_2 вказує на те, що з метою
забезпечення покращення стану здоров'я
сина, розширення його кругозору,
ознайомлення з культурою інших
народів, стимулювання вивчення
іноземних мов, вона бажає виїхати з ним
за кордон, однак відповідач
відмовляється надавати нотаріально
завірені заяви про згоду на вивезення
їх дитини за межі України, при цьому,
жодних вагомих аргументів, які б
пояснювали та обґрунтовували його
відмову, він не наводить.

Позивачка також вказує, що виїзд за
кордон з туристичною метою сприятимуть
зміцненню здоров'я сина, а також
сприятимуть його духовному та
моральному розвитку.

Посилаючись на положення ст.ст. 141, 155 СК
України, ст.ст. 2, 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», ст. 8, 11
Закону України «Про охорону
дитинства», ОСОБА_2 просить суд
задовольнити її позов.

У судовому засіданні 16.04.2014року
представник позивачки позовну заяву, з
урахуванням уточнень, підтримав у
повному обсязі та просив суд її
задовольнити.

У судове засідання 16.04.2014року з'явився
представник відповідача, позовні
вимоги, з урахуванням уточнень, визнав
у повному обсязі, не заперечував проти
їх задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи, що дії представника
відповідача щодо визнання позову не
суперечать чинному законодавству та не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб, суд вважає за
необхідне прийняти визнання позову
представником відповідача та
задовольнити позов ОСОБА_2, виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів позовної
заяви, позивачка - ОСОБА_2 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем -
ОСОБА_3 з 17.09.1999року.

Від даного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2
та ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_4, про що
свідчить копія свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 від 11 липня 2000
року (а.с. 9).

У подальшому, рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 24.05.2011року
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
розірвано (а.с. 11).

Судом також встановлено, що
неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з
позивачкою, що підтверджується
довідкою (випискою з домової книги про
склад сім'ї та реєстрацію) (а.с. 10).

Крім того, рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 29 березня
2013року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було
стягнуто аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, у твердій
грошовій сумі в розмірі 600 гривень
щомісячно, починаючи з 28.12.2012року й до
повноліття ОСОБА_4, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2.

З пояснень ОСОБА_2 слідує, що з метою
оздоровлення, профілактичного
лікування, морального та духовного
розвитку вона вирішила організувати
сину поїздку за межі території України,
однак відповідач відмовив позивачці у
наданні нотаріально посвідченої згоди
на тимчасові виїзди дитини за межі
території України.

Відповідно до 2 принципу Декларації
прав дитини від 20 листопада 1959 року
дитині законом та іншими засобами
повинні бути забезпечені спеціальний
захист та надані можливості та
сприятливі умови, які дозволили б йому
розвиватися фізично, розумово,
морально та духовно.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки або особи,
які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя і праці.

Пунктом 2 ст. 154 СК України передбачено,
що батьки мають право звертатися за
захистом прав та інтересів дітей.

На думку суду тимчасове перебування
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, в
різних країнах світу, ознайомлення
його з різними культурами, огляд
архітектурних та інших визначних
пам'яток буде сприяти освітньому
вихованню та культурному розвитку
дитини.

Таким чином, враховуючи виключно
інтереси дитини, суд вважає за можливе
надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на багаторазові тимчасові
виїзди за межі України до досягнення
ним 18 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, у
супроводі матері ОСОБА_2 без згоди та
супроводу батька - ОСОБА_3, а також
надати дозвіл ОСОБА_2 на оформлення та
виготовлення проїзних документів на
багаторазові тимчасові виїзди за межі
України на ім'я її неповнолітнього сина
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
18 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, у
супроводі матері ОСОБА_2 без згоди та
супроводу батька - ОСОБА_3.

Приймаючи до уваги, що позивачкою не
заявлені вимоги про відшкодування
витрат по сплаті судового збору, у суду
відсутні підстави для покладення
витрат на відповідача, разом з тим суд
зазначає, що позивачка не позбавлена
права звернутися в подальшому з заявою
для вирішення питання про розподіл
судових витрат.

Керуючись ст. ст. 213, 215 ЦПК України,
ст.ст. 150, 154, 155 СК України, ст. 12 Закону
України «Про охорону дитинства»,
Декларацією прав дитини від 20
листопада 1959 року, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Органу опіки та піклування Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради про надання дозволу на
багаторазові тимчасові виїзди за
кордон неповнолітньої дитини без згоди
та супроводу батька - задовольнити.

Надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на багаторазові тимчасові
виїзди за межі України до досягнення
ним 18 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, у
супроводі матері ОСОБА_2 без згоди та
супроводу батька - ОСОБА_3.

Надати дозвіл ОСОБА_2 на оформлення та
виготовлення проїзних документів на
багаторазові тимчасові виїзди за межі
України на ім'я її неповнолітнього сина
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
18 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, у
супроводі матері ОСОБА_2 без згоди та
супроводу батька - ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
ухвалено без участі особи, яка його
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
Петренко В. С.