УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 124/307/14-ц

21.01.2014 року
м. Сімферополь

Центральний районний суд м.
Сімферополя АР Крим, у складі:

Головуючого судді - Деменка С.В.,

при секретарі - Штін Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Сімферополі заяву ОСОБА_1
про перегляд заочного рішення,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Сімферополя АР Крим
від 22.11.2013 р., ухваленому у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
грошових коштів, позовні вимоги
позивачки - задоволені частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
грошову суму у розмірі 31950 грн.

Відповідачка звернулася до суду з
заявою про перегляд заочного рішення,
посилаючись на те, що вона не була
присутньою в судовому засіданні під
час ухвалення рішення, у зв'язку з тим,
що знаходилась у відрядженні у
Черновецької області, смт. Путіла, з
18.11.2013 року по 23.12.2013 року, не мала
можливості повідомити суд про
неможливість явки в судове засідання.
Зазначає про те, що позивачка ввела в
оману суд про те, що відповідачка
порушила умови договору відносно
повернення позивачці грошових коштів.

Представник відповідачки за
довіреністю - ОСОБА_3 у судовому
засіданні підтримав заяву, просив
скасувати заочне рішення та призначити
справу до судового розгляду.

Позивачка у судовому засіданні
заперечувала проти задоволення заяви
про скасування заочного рішення.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи та надані докази, суд
вважає, що заява задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Аналіз вказаної правової норми
дозволяє зробити висновок про те, що
для скасування заочного рішення
потрібно встановити наявність
зазначених двох підстав одночасно.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачка належним чином
заздалегідь повідомлялася про час та
місце розгляду справи (а.с.17), однак в
судове засідання не з'явилася.
Клопотань про перенесення розгляду
справи до суду не надсилала.

Зазначені обставини при перегляді
заочного рішення не спростовані. Також,
в поданій заяві сама ОСОБА_1
підтверджує факт обізнаності про
розгляд справи судом 22.11.2013 р.

Крім того, докази та обставини, на які
посилається в заяві відповідачка, на
думку суду, не ставлять під сумнів
висновки суду щодо обґрунтованості
позовних вимог позивачки.

Як вбачається із розписки про надання
ОСОБА_1 грошових коштів, відповідачка
повинна була повернути кошти у розмірі
5000 доларів США в строк до 31.12.2010 року.
Проте, належним чином не виконала взяте
на себе зобов'язання. В період з 14.02.2013
року по 09.08.2013 року ОСОБА_1 повернула
борг лише у сумі 8000 грн., що позивачкою
не оспорюється, іншу частину боргу
відповідачка до теперішнього часу не
повернула. Зазначені обставини були
враховані судом при ухваленні судового
рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України
суд може своєю ухвалою за результатами
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення залишити заяву без
задоволення.

З урахуванням вищенаведеного, суд
вважає, що заява про перегляд заочного
рішення задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.231 ЦПК України у
разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення Центрального районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 22.11.2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення грошових коштів - залишити
без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України.

Суддя:
С. В. Деменок