У Х В А Л А

іменем україни

22 січня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до приватного
підприємства «ВІП - АВТОС» про
витребування майна за касаційною
скаргою ОСОБА_4, поданою представником
ОСОБА_5, на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 13 квітня
2010 року та ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 20 серпня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 25 листопада 2009 року придбала у
приватного підприємства «ВІП - АВТОС»
(далі - ПП «ВІП - АВТОС») автомобіль
марки «Mitsubisi Lanser 9», сплативши повну
його вартість за рахунком-фактурою у
сумі 52 тис. грн. Проте у порушення умов
усного договору підприємство
відмовило у передачі їй зазначеного
автомобіля, мотивуючи відмову
помилковістю виписаного їй до сплати
рахунку та фактичною відсутністю
автомобіля. Враховуючи викладене,
позивачка просила вилучити у
відповідача зазначений автомобіль та
передати його їй.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 13 квітня 2010 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 20 серпня 2013 року, позов ОСОБА_3
задоволено. Вилучено у ПП «ВІП - АВТОС»
та передано ОСОБА_3 автомобіль марки
«Mitsubisi Lanser 9» та технічну документацію
на нього. Зобов'язано ПП «ВІП - АВТОС»
видати ОСОБА_3 довідку-рахунок за
встановленою формою із зазначенням
ідентифікаційних ознак указаного
автомобіля. Розподілено судові
витрати.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_5 −? просить скасувати судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, й ухвалити нове
рішення про часткове задоволення
позову, зокрема стягнути з відповідача
на користь ОСОБА_3 52 тис. грн.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що сторони уклали усний договір
купівлі-продажу, на виконання якого
позивачка сплатила 52 тис. грн. Однак
відповідач без поважних причин
відмовився передати їй придбаний
автомобіль, що є підставою для його
примусового вилучення.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не
відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_3
перерахувала ПП «ВІП - АВТОС» за
рахунком-фактурою від 25 листопада 2009
року 52 тис. грн. в якості оплати
придбаного автомобіля марки «Mitsubisi Lanser
9».

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилалась
на те, що у порушення усного договору
купівлі-продажу відповідач відмовився
передати їй спірний автомобіль та не
повернув грошові кошти.

Згідно з ч. 2 ст. 620 ЦК України кредитор
втрачає право на витребування у
боржника речі, визначеної
індивідуальними ознаками, у разі, якщо
ця річ вже передана третій особі у
власність або в користування. Якщо річ,
визначену індивідуальними ознаками, ще
не передано, переважне право на її
одержання має той з кредиторів,
зобов'язання на користь якого виникло
раніше, а коли це неможливо визначити, -
кредитор, який першим пред'явив позов.

Суди у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК
України не перевірили твердження
відповідача та ОСОБА_4, який подавав
апеляційну скаргу, про передачу
автомобіля останньому, хоча у своєму
рішенні районний суд послався на
твердження відповідача про
відсутність у нього спірного
автомобіля. Тобто суди не встановили
наявності у позивачки права на
витребування спірного автомобіля у
відповідача згідно з умовами ч. 2 ст. 620
ЦК України.

Суди не звернули уваги на те, що позивач
звернувся до суду з вимогою про
витребування майна і ухвалили рішення
про його вилучення без належного
правового обґрунтування, не з'ясувавши
при цьому юридичну природу
правовідносин, що склалися між
сторонами та фактичну наявність саме
цього індивідуально визначеного майна
у відповідача.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України
суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України,
якщо спір не врегульовано у порядку,
визначеному частиною третьою цієї
статті, суд вирішує питання про склад
осіб, які братимуть участь у справі.

Вирішуючи питання про призначення
справи до судового розгляду, суд в
обов'язковому порядку має вирішити
питання про склад осіб, які братимуть
участь у справі.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача.

У порушення наведених норм
процесуального права районний суд у
визначеному законом порядку не залучив
до участі у справі ОСОБА_4, знаючи про
такі доводи відповідача, хоча судове
рішення зачіпає його права та інтереси
як особи, якій був переданий спірний
автомобіль, та у порушення ст. ст. 11, 33
ЦПК України не роз'яснив позивачеві
його право на подачу відповідної заяви
і не з'ясував правові підстави
знаходження автомобіля у ОСОБА_4

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, судами не
встановлені, судові рішення не
відповідають вимогам ст. ст. 212, 213 ЦПК
України щодо оцінки доказів та
законності й обґрунтованості, що в силу
ст. 338 ЦПК України є підставою для їх
скасування.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником ОСОБА_5, задовольнити
частково.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 13 квітня 2010 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 20 серпня 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська