Справа № 256/3233/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
м. Донецьк

Калінінський районний суд м. Донецька у
складі:

головуючої судді -
Гладкої І.А.,

при секретарі -
Запарі С.Р.,

за участю сторін:

позивача - не
з'явився,

відповідача - не
з'явився,

представника відповідача -
не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового
рішення суду,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року відповідач ОСОБА_1
звернувся до суду із заявою про
ухвалення додаткового рішення, яку
обґрунтував тим, що 08 січня 2014 року
Калінінським районним судом м.
Донецька ухвалено рішення про
стягнення аліментів, згідно з яким
визначено їх розмір та дату, з якої
обчислюється стягнення, а саме, 1/6
доходів з 23 квітня 2013 року. Однак під
час цього суд не вирішив питання щодо
зарахування до суми аліментів, що
підлягає стягненню, грошових коштів в
розмірі 10 400 грн., які було сплачено
позивачем на ім'я ОСОБА_2 у період з
лютого по грудень 2013 року.

Сторони по справі у судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, однак доказів
поважності своєї неявки до суду не
надали, відповідно до ч. 3 ст. 220
Цивільного процесуального кодексу
України їх присутність не є
обов'язковою.

Судом встановлено, що в матеріалах
справи містяться квитанції про сплату
відповідачем аліментів на користь
позивача за період з лютого 2013 року по
грудень 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо: стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення; суд, вирішивши питання про
право, не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати; суд не допустив
негайного виконання рішення у
випадках, встановлених статтею 367 цього
Кодексу; судом не вирішено питання про
судові витрати.

Згідно змісту ч. 1-4 ст. 74 Закону України
«Про виконавче провадження», порядок
стягнення аліментів визначається
законом. У разі наявності
заборгованості із сплати аліментів
понад три місяці стягнення може бути
звернено на майно боржника. Звернення
стягнення на заробітну плату не
перешкоджає зверненню стягнення на
майно боржника. Розмір заборгованості
із сплати аліментів визначається
державним виконавцем за місцем
виконання рішення у порядку,
встановленому Сімейним кодексом
України ( 2947-14 ). У разі визначення суми
заборгованості у частці від заробітку
(доходу) розмір аліментів не може бути
менше встановленого Сімейним кодексом
України. Державний виконавець обчислює
розмір заборгованості із сплати
аліментів, складає відповідний
розрахунок та повідомляє про нього
стягувачу і боржнику, зокрема, за
заявою сторін виконавчого провадження.

Таким чином, дослідив матеріали справи,
суд дійшов висновку, що під час
ухвалення 08 січня 2014 рішення по даній
цивільній справі судом були розглянуті
усі позовні вимоги, з приводу яких
сторони подавали докази і давали
пояснення. При цьому, відповідач має
право в порядку ст. 74 Закону України
«Про виконавче провадження»
звернутись до державного виконавця із
заявою про проведення розрахунку
заборгованості по аліментам із
урахуванням сплачених ним сум за
період з лютого 2013 року по грудень 2013
року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 208-210, 220 Цивільного
процесуального кодексу України, ст. 74
Закону України «Про виконавче
провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
ухвалення додаткового рішення суду -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
І.А. Гладка

08.04.2014