Дніпровський районний суд
Справа № 209/4973/13-ц
Провадження № 2/209/1600/13
Номер рядка звіту 33
У Х В А Л А

"15" січня 2014 р. Суддя
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області ОСОБА_1, розглянувши заяву
ОСОБА_2 про прийняття заходів
забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська
знаходиться цивільна справа за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, в якій він просить суд
стягнути з відповідача на його користь
завдану матеріальну шкоду в сумі 11120,40
грн., моральну шкоду в сумі 3000 грн.
витрати на правову допомогу в сумі 2500
грн. та сплачений судовий збір в сумі
229,40 грн.

15 січня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із заявою про прийняття заходів
забезпечення його позову, і просить
суд накласти арешт на автомобіль ГАЗ 24,
1981 року випуску, державний номер №
НОМЕР_1, що зареєстрований на ім'я
ОСОБА_5 и передати його на
відповідальне зберігання йому,
позивачу, до розгляду по суті
заявленого ним позову, а також
накласти арешт на грошові кошти, рухоме
та нерухоме майно, що належить
відповідачу, в розмірі заявлених
позовних вимог на суму 14120,40 грн.., де б
воно не знаходилося та із чого б воно не
складалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. У заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено:1) причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов;2) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності;3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК
України, види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Як вбачається із позовної заяви
власник автомобіля ГАЗ 24, державний
номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 не є відповідачем
за позовом ОСОБА_2, і будь-які
претензії матеріального або
морального характеру щодо
відшкодування шкоди позивач до нього
не пред'являє. Крім цього, згідно
наданого позивачем повідомлення
начальника центру надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів,
підпорядкованого ГУ МВС України в
Дніпропетровській області від 25
вересня 2013 року № 5842 (а.с. 18 оберт
цивільної справи) за відповідачем
ОСОБА_6, що мешкає по вулиці АДРЕСА_1
транспортні засоби не зареєстровані.

А отже суд не має правових підстав
для задоволення заяви про
забезпечення позову в частині
накладення арешту на автомобіль ГАЗ
24, державний номер НОМЕР_1 , який
належить ОСОБА_5.

Не підлягає задоволенню клопотання
відповідача і щодо накладення арешту
на грошові кошти, рухоме та нерухоме
майно, що належить відповідачу ОСОБА_3,
в розмірі заявлених позовних вимог на
суму 14120,40 грн., де б воно не знаходилося
та із чого б воно не складалося, так як
позивач не зазначив інші відомості,
потрібні для забезпечення позову, а
саме: на яке конкретно майно та
грошові кошти слід накласти арешт, де
знаходиться майно та грошові кошти, і
яка вартість майна, відносно
співмірності із заявленими позовними
вимогами, що передбачено ч.3 ст. 151 ЦПК
України.

Вважаю, що заява про прийняття
заходів про забезпечення його позову
подана ОСОБА_2 без додержання вимог ст.
151 ЦПК України, і підлягає поверненню
позивачу.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК
України суд, встановивши, що заяву про
забезпечення позову подано без
додержання вимог статті 151 цього
Кодексу, повертає її заявнику, про що
постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 151 - 153 ЦПК
України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про прийняття
заходів забезпечення його позову до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, - повернути
позивачу ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. Якщо ухвала була проголошена
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: А.Б.
Ковальова