У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кафідова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Павлоградського
міськрайонного суду дніпропетровської
області від 08 листопада 2011 року,
додаткове рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 листопада 2011 року
та рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4
про поділ спільного сумісного майна
подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про поділ спільного
сумісного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08 листопада 2011 року позов
ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_2
задоволені частково.

Розділено спільне сумісне майно
подружжя, виділено:

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ
частину квартири АДРЕСА_1, вартістю 158676
грн 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію її частки у праві
спільної сумісної власності на майно у
розмірі 79613 грн 25 коп.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Додатковим рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 листопада 2011 року
доповнено резолютивну частину рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 08
листопада 2011 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на
косить ОСОБА_3 в рахунок відшкодування
витрат по оплаті судового збору - 796 грн
57 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 в рахунок відшкодування витрат
по оплаті інформаційно - технічного
забезпечення розгляду справи - 97 грн 41
коп.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від
13 листопада 2013 року рішення суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 про визнання
права власності за ОСОБА_2 на Ѕ
частину квартири АДРЕСА_1 та стягнення
з нього компенсації скасовано та в цій
частині позовних вимог - відмовлено.

В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08 листопада 2011 року,
додаткове рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 листопада 2011 року та
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13
листопада 2013 року, посилаючись на
порушення норм процесуального та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 324 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права, свободи чи
обов'язки, мають право оскаржити в
касаційному порядку рішення суду
першої інстанції після їх перегляду в
апеляційному порядку, рішення і ухвали
апеляційного суду, ухвалені за
результатами апеляційного розгляду.

Враховуючи наведене, касаційна скарга
в частині оскарження додаткового
рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 листопада 2011 року не може
бути прийнята до провадження, оскільки
останнє не підлягає касаційному
оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 324
ЦПК України, як таке, що не
переглядалося в апеляційному порядку.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій
вирішуючи справу по суті заявлених
позовних вимог, правильно встановили
характер правовідносин сторін у справі
та застосували до цих правовідносин
норми матеріального права, які їх
регулюють, і вирішили справу з
дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Керуючись 324, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

У прийнятті касаційної скарги ОСОБА_2
на додаткове рішення Павлоградського
міськрайонного суду дніпропетровської
області від 11 листопада 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа - ОСОБА_4 про поділ
спільного сумісного майна подружжя та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про поділ спільного сумісного майна
подружжя відмовити.

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
дніпропетровської області від 08
листопада 2011 року та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 13 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа - ОСОБА_4 про поділ
спільного сумісного майна подружжя та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про поділ спільного сумісного майна
подружжя - відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О. В.
Кафідова