Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/4817/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
Михайловська Антоніна Віталіївна
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Якухно О.М.

суддів
Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря

судового засідання
Ямкової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення в солідарному
порядку компенсації завданих збитків
за апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» на рішення
Новоград-Волинського міськрайонного
суду Житомирської області від 27
листопада 2013 року, -

встановила:

У жовтні 2013 року Приватне акціонерне
товариство «Український Страховий
Дім» (далі - ПАТ «Український Страховий
Дім») звернулося з позовом, в якому
просило стягнути з відповідачів
компенсацію завданих збитків - суму
виплаченого страхового відшкодування
в розмірі 4 689,56 гривень та витрати по
сплаті судового збору в сумі 229,40 грн..

Зазначало, що 18 жовтня 2010 року між
ОСОБА_5 і Публічним акціонерним
товариством «Державний ощадний банк
України» (далі - ПАТ «Державний ощадний
банк України») було укладено договір
№3044 про відкриття фізичній особі
карткового рахунку та здійснення його
розрахунково-касового обслуговування
за дебетово-кредитною схемою, згідно із
яким Банк відкрив ОСОБА_5 картковий
рахунок і відновлювальну кредитну
лінію, а ОСОБА_5 зобов'язувалась
погашати кредит і відсотки за його
користування. 12 липня 2011 року між
Банком та ПАТ «Український Страховий
Дім» було укладено договір
добровільного страхування кредитів
КР-11 №0001, предметом якого є майнові
інтереси банку, що пов'язані з
невиконанням або неналежним
виконанням позичальниками Банку своїх
зобов'язань. У вересні 2012 року Банк
звернувся до ПАТ «Український
Страховий Дім» із заявою про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування у зв'язку з
невиконанням ОСОБА_5 своїх зобов'язань
за кредитною угодою, а саме виникнення
у зв'язку зі смертю ОСОБА_5 простроченої
заборгованості за її картковим
рахунком. Позивач посилається на те, що
відповідачі є доньками ОСОБА_5, а отже є
її спадкоємцями за законом першої
черги, та за наявною їм інформацією
проживали разом з нею і протягом
встановленого строку не подали заяв
про відмову від спадщини, тобто згідно
із чинним законодавством є
спадкоємцями, які прийняли спадщину.
Таким чином до позивача перейшло право
на отримання від ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, як спадкоємців ОСОБА_5, що
прийняли спадщину, компенсації
завданих збитків.

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 27 листопада 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції Публічне акціонерне
товариство «Український Страховий
Дім» подало апеляційну скаргу.
Посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що суд неповно з`ясував
обставини, що мають значення для
справи, які призвели до прийняття
незаконним та необґрунтованим рішення,
а саме не було враховано, що
відповідачі прийняли спадщину та
проживаючи із спадкодавцем на день її
смерті.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали судді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2010 року
між ОСОБА_5 і ПАТ «Державний ощадний
банк України» було укладено договір
№3044 про відкриття фізичній особі
карткового рахунку та здійснення його
розрахунково-касового обслуговування
за дебетово-кредитною схемою, згідно із
яким Банк відкрив ОСОБА_5 картковий
рахунок і відновлювальну кредитну
лінію в сумі 4600 грн., а ОСОБА_5
зобов'язувалась погашати кредит і
відсотки за його користування (а.с.12-18).

12 липня 2011 року між Банком та ПАТ
«Український Страховий Дім» було
укладено договір добровільного
страхування кредитів КР-11 №0001,
предметом якого є майнові інтереси
банку, що пов'язані з невиконанням або
неналежним виконанням позичальниками
Банку своїх зобов'язань (а.с.5-10), в т.ч. і
у разі смерті позичальника (п.4.2 та 9.2
Договору).

ОСОБА_5 померла 30 липня 2012 року (а.с.23) і 05
вересня 2012 року ПАТ «Державний ощадний
банк України» повідомило позивача про
настання страхового випадку у зв'язку
із її смертю (а.с.11).

3 жовтня 2012 року позивач виплатив ПАТ
«Державний ощадний банк України»
страхове відшкодування в сумі 4689,56 грн.
(а.с.25).

Відмовляючи у задоволенні позову суд
виходив з того, що спадкоємці не
зверталися із заявами про прийняття
спадщини до нотаріальної контори, а
тому вимоги є передчасними і
задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не погоджується із
таким висновком суду, виходячи з
наступного.

Так, спадкодавець була зареєстрована і
проживала в АДРЕСА_1, що вбачається з
кредитного договору (а.с.18).

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Малолітня, неповнолітня особа,
вважаються такими, що прийняли
спадщину, крім випадків, встановлених
частинами другою-четвертою статті 1273
цього Кодексу (ст.1268 ЦК України).

За повідомленням Новоград-Волинської
нотаріальної контори від 12 листопада
2012 року із заявами про прийняття
спадщини будь-які особи не зверталися
(а.с.55).

Однак, суд не врахував, що за обліками
Новоград-Волинського РС УДМС України в
Житомирській області ОСОБА_3 та ОСОБА_2
зареєстровані за вищевказаною адресою,
а ОСОБА_4 є неповнолітньою (а.с.46-48) і
заяв про відмову від прийняття
спадщини не подавали, а тому вважаються
такими, що прийняли спадщину.

До позивача, на підставі п.8.6 Договору
добровільного страхування кредитів
від 12 липня 2011 року, перейшло право
вимоги в межах фактичних затрат, яке
Страхувальник має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток,
після виплати страхового
відшкодування, яке виплачено 03 жовтня
2012 року в сумі 4689,56 грн. (а.с.7, 25), а тому
він набув право вимоги до відповідачів
в межах вартості майна, одержаного у
спадщину (ст.1282 ЦК України).

Законодавець визначив строки
пред'явлення вимог кредитором до
спадкоємців у ст.1281 ЦК України.

Так, за частиною другою-третьою цієї
статті, кредиторові спадкодавця
належить протягом шести місяців від
дня, коли він дізнався або міг
дізнатися про відкриття спадщини,
пред'явити свої вимоги до
спадкоємців, які прийняли спадщину,
незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і
не міг знати про відкриття спадщини,
він має право пред'явити свої вимоги
до спадкоємців, які прийняли спадщину,
протягом одного року від настання
строку вимоги.

За змістом ч.2 ст.1220 ЦК України часом
відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно матеріалів справи позивачу
стало відомо про відкриття спадщини 07
вересня 2012 року при отриманні листа ПАТ
«Державний ощадний банк України» (а.с.
24).

При цьому, за заявою позивача
Новоград-Волинською нотаріальною
конторою було заведено спадкову справу
№ 579 за 2012 рік і зазначене повідомлення
отримано позивачем 11 грудня 2012 року
(а.с.34).

Позов подано до суду 10.10.2013 року (згідно
поштового штампа на конверті - а.с.45).

З досліджених доказів вбачається, що
позивачу було відомо про відкриття
спадщини ще у 2012 році і останній не
звернувся до суду із вимогою про
стягнення заборгованості у
встановлений шестимісячний строк з
часу, коли він дізнався про відкриття
спадщини.

Кредитор спадкодавця, який не
пред'явив вимоги до спадкоємців, що
прийняли спадщину, у строки,
встановлені частинами другою і третьою
цієї статті, позбавляється права
вимоги (ч.4 ст.1281 ЦК України).

Заяви про поновлення зазначеного
строку із зазначенням причин
поважності його пропуску позивачем не
подавалося.

На підставі викладеного, рішення суду
підлягає скасуванню із ухваленням
нового - про відмову в задоволенні
позову з підстав пропуску строку
пред'явлення вимоги.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» задовольнити частково.

Скасувати рішення
Новоград-Волинського міськрайонного
суду Житомирської області від 27
листопада 2013 року та ухвалити нове.

Відмовити у задоволенні позову
Приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Дім» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення в
солідарному порядку компенсації
завданих збитків за пропуском строку
пред'явлення вимоги.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: