Справа №256/8180/13ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне рішення)

16.04.2014 року Калінінський районний
суд міста Донецька Донецької області у
складі:

Головуючий
- суддя Сватіков А.В.,

при секретарі
- Клименко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
стягнення суми завдатку та додаткової
суми у розмірі завдатку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до
Калінінського районного суду м.
Донецька із позовом до ОСОБА_2, про
стягнення суми завдатку та додаткової
суми у розмірі завдатку.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що в
серпні 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
виникли правовідносини купівлі -
продажу. За умовами взаємно досягнутих
домовленостей ОСОБА_2 виступав
стороною - продавцем, а позивач ОСОБА_1
виступав стороною - покупцем. Предмет
виконання за досягнутими
домовленостями з купівлі - продажу
складався з обов'язку ОСОБА_2 - продавця
передати у власність ОСОБА_1 - покупцю -
легковий автомобіль марки сєдан HONDA CIVIC,
рік випуску - 2007, державний номер
НОМЕР_1. А частина обов'язку ОСОБА_1 -
покупця, полягала у прийнятті
зазначеного автомобіля у власність та
сплаті за нього обумовленої грошової
суми. Купівля - продаж зазначеного
автомобіля мала бути вчинена за ціною
126 000 гр. На зазначених домовленостях
договір купівлі - продажу зазначеного
автомобіля мав бути укладений 20
вересня 2012 року. Перед прийняттям
рішення придбати зазначений
автомобіль саме у ОСОБА_2, позивач
неодноразово відвідував місце продажу
та оглядав зазначений автомобіль, що
мав бути об'єктом купівлі - продажу у
майбутньому. Автомобіль продавався
відповідачем в автосалоні, який
розташований в районі автобусної
зупинки "Шахта Батова" за адресою
АДРЕСА_1. На момент узгодження істотних
умов договору купівлі - продажу
автомобіля, таких як дата укладання
договору, ціна продажу, момент та строк
передачі автомобіля у власність
позивачу, - відповідач ОСОБА_2 запевнив
позивача у тому, що саме він є власником
автомобіля і йому належить повне та
безумовне право розпорядження -
продажу автомобіля. 27 серпня 2012 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, для формального
підтвердження взаємних вольових
намірів вчинити купівлю - продаж
зазначеного автомобіля на досягнутих
умовах дійшли згоди, у забезпечення
виконання обов'язків, - оформити
завдаток за автомобіль. 27 серпня 2012
року ОСОБА_1 передав, а відповідач
ОСОБА_2 прийняв у якості завдатку за
зазначений автомобіль грошову суму, що
становить 3000 гр., що підтверджується
товарним чеком від 27 серпня 2012 року з
відбитком печатки відповідача, який
було видано останнім позивачу на
підтвердження одержання вказаної
грошової суми та укладання договору
купівлі - продажу автомобіля. 05 вересня
2012 року позивач ОСОБА_1 передав, а
відповідач ОСОБА_2 прийняв у якості
завдатку за автомобіль грошову суму, що
становить 44 000 гр., що підтверджується
товарним чеком від 05 вересня 2012 року з
відбитком печатки відповідача, який
було видано останнім позивачу на
підтвердження одержання вказаної
грошової суми та укладання договору
купівлі - продажу автомобіля. Позивач
вважає, що товарні чеки, видані
відповідачем позивачу на
підтвердження одержання і, відповідно,
передачі суми завдатку, з огляду на
приписи статей 58, 59, 63 ЦПК України є
належним письмовим доказом наступних
юридичних фактів: факту досягнення
домовленосте щодо укладання договору
купівлі - продажу на умовах передання
грошових коштів в рахунок майбутніх
платежів, правова природа яких була
визначена як завдаток у забезпечення
виконання платіжних обов'язків
позивача; факту досягнення позивачем
та відповідачем домовленості зі всіх
істотних умов, притаманних договорам
купівлі - продажу; факту вільного
волевиявлення позивача та відповідача
при вступі у правовідносини купівлі -
продажу та факту спрямованості їхньої
волі щодо досягнення обумовлених
правових наслідків від таких
правовідносин. Позивач також вважає, що
з огляду на положення статті 570 ЦК
України, внесений завдаток
зараховується як часткове виконання
погодженого платіжного обов'язку,
тобто, на суму завдатку відповідно
зменшується сума, що підлягала сплаті
за зазначений автомобіль. З цих підстав
позивач вважає, що відповідно до ст. 570
ЦК України, за рахунок завдатку в
досягнутих домовленостях з
купівлі-продажу, позивач виконав
прийняті на себе платіжні обов'язки в
частині, що дорівнює 47 000 гр., а вчинені
відповідачем активні вольові дії, які
полягають в одержанні останнім від
позивача суми завдатку з певним
призначенням, - мають конклюдентний
характер, тобто покладають на
відповідача відповідні обов'язки
продавця за правовідносинами купівлі -
продажу. Означені дії, пов'язанні з
одержанням грошей відповідачем, ще раз
підтверджують факт повного та
безумовного досягнення згоди по всіх
істотних умовах з купівлі-продажу
вказаного автомобіля. Укладання
договору купівлі - продажу зазначеного
автомобіля та повний розрахунок між
позивачем та відповідачем мали
відбутися 20 вересня 2012 року, однак
відповідач на вимогу позивача, без
достатніх правових підстав -
відмовився від укладання договору та
передачі автомобіля у власність
позивачу. На подальші численні вимоги
позивача укласти в письмовій формі
договір купівлі - продажу та передати
останньому у власність автомобіль, або
повернути суму одержаного завдатку -
відповідач відмовив. Пізніше позивачем
було самостійно з'ясовано, що
зазначений автомобіль не належав
відповідачу на праві власності ані на
дуту передання сум завдатку, ані станом
на 20 вересня 2012 року, тобто на
обумовлену дату укладання договору
купівлі - продажу. Зазначений
автомобіль належав іншій особі, що
вбачається із свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2, копія
якого була одержана позивачем у ВРЕР
міста Макіївки при УДАІ ГУМВС України в
Донецькій області. З огляду на
вищевикладені фактичні обставини, у
сукупності з положеннями ст. 658 ЦК
України - внаслідок відсутності у
відповідача права продажу зазначеного
автомобіля, останнім, за наявності його
вини, було допущене порушення
прийнятих зобов'язань у
правовідносинах купівлі-продажу, а
тому на підставі ст. ст. 571, 614 ЦК України
у відповідача виник обов'язок
повернути на користь позивача суму
завдатку та сплатити грошову суму у
розмірі завдатку. Розрахунок суми, що
підлягає сплаті відповідачем на
користь позивача становить 94 000 гр. ( 3 000
гр. Х 2 + 44 000 гр. Х 2 = 94 000 гр. ). Відповідно
до вимог ст. 571 ЦК України, якщо
порушення зобов'язання сталося з вини
боржника, завдаток залишається у
кредитора. Якщо порушення зобов'язання
сталося з вини кредитора, він
зобов'язаний повернути боржникові
завдаток та додатково сплатити суму у
розмірі завдатку або його вартості.
Сторона, винна у порушенні
зобов'язання, має відшкодувати другій
стороні збитки в сумі, на яку вони
перевищують розмір (вартість) завдатку,
якщо інше не встановлено договором. У
разі припинення зобов'язання до
початку його виконання або внаслідок
неможливості його виконання завдаток
підлягає поверненню. З цих підстав
позивач просив суд стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на його користь
грошові кошти у сумі 94 000 гр.

Позивач по справі та його представник -
адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не
прибули, але звернулись до суду із
письмовими заявами, в яких просили суд
розглянути справу у їх відсутність,
позовні вимоги вони підтримують у
повному обсязі і не заперечують проти
винесення заочного рішення, тому суд
вважає можливим розглянути справу у
відсутність позивача та його адвоката,
на підставі наявних у справі доказів,
відповідно до вимог ст. ст. 158 ч.2, 169 ЦПК
України.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
повторно не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про місце та
час розгляду справи повідомлявся
належним чином, про що свідчать
документи, які знаходяться в
матеріалах справи, на адресу суду від
нього не надходило повідомлень про
причини неявки. При таких обставинах
суд, зі згоди позивача та його адвоката,
вважає за можливе розглянути цивільну
справу у відсутність не з'явившогося в
судове засідання відповідача, тобто
ухвалити рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали справи
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення
суми завдатку та додаткової суми у
розмірі завдатку, знайшли своє
часткове підтвердження в судовому
засіданні, тому підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в
серпні 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
виникли певні домовленості про
можливість укладення договору купівлі
- продажу автомобіля. Так згідно з
умовами усних взаємно досягнутих
домовленостей ОСОБА_2 виступав
стороною - продавцем, а позивач ОСОБА_1
виступав стороною - покупцем,
автомобіля марки сєдан HONDA CIVIC, рік
випуску - 2007, державний номер НОМЕР_1.,
який ОСОБА_2 хотів продати ОСОБА_1 за 126
000 гр.

Виходячи із пояснень позивача договір
купівлі - продажу зазначеного
автомобіля мав бути укладений 20
вересня 2012 року. Автомобіль продавався
відповідачем в автосалоні, який
розташований за адресою АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_2 запевнив позивача у
тому, що саме він є власником
автомобіля і йому належить повне та
безумовне право розпорядження -
продажу автомобіля.

27 серпня 2012 року ОСОБА_1 передав, а
відповідач ОСОБА_2 прийняв у якості
завдатку за зазначений автомобіль
грошову суму, що становить 3000 гр., що
підтверджується товарним чеком від 27
серпня 2012 року з відбитком печатки
відповідача, який було видано останнім
позивачу на підтвердження одержання
вказаної грошової суми.

05 вересня 2012 року позивач ОСОБА_1 знову
передав, а відповідач ОСОБА_2 прийняв у
якості завдатку за автомобіль грошову
суму, що становить 44 000 гр., що
підтверджується товарним чеком від 05
вересня 2012 року з відбитком печатки
відповідача, який було видано останнім
позивачу на підтвердження одержання
вказаної грошової суми.

Укладання договору купівлі - продажу
зазначеного автомобіля та повний
розрахунок між позивачем та
відповідачем не відбулися, із доводів
позивача вбачається, що відповідач
відмовився від укладання договору
купівлі-продажу автомобіля і не
повернув позивачу отримані кошти.

Також судом встановлено, що позивач
самостійно з'ясував, що зазначений
автомобіль не належав відповідачу на
праві власності, а належав іншій особі,
що вбачається із свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2, копія якого була одержана
позивачем у ВРЕР міста Макіївки при
УДАІ ГУМВС України в Донецькій області.

Також судом встановлено, що між
позивачем та відповідачем не
укладались письмові договори з приводу
купівлі-продажу зазначеного
автомобіля.

Відповідно до вимог ст. 635 ЦК України
попередній договір, укладається у
формі, встановленій для основного
договору.

Відповідно до вимог ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій сторін (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За договором купівлі-продажу
автомобіля, проходить державна
перереєстрація права власності на
транспортний засіб, тому зазначений
договір може бути укладений тільки у
письмовій формі. Але судом встановлено,
що між позивачем та відповідачем не
укладався письмовий договір
купівлі-продажу автомобіля марки сєдан
HONDA CIVIC, рік випуску - 2007, державний номер
НОМЕР_1. Крім того, судом встановлено, що
такий договір не міг бути укладений,
так як відповідач не є власником
зазначеного автомобіля.

Відповідно до вимог ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання, і якщо не буде встановлено,
що сума сплачена в рахунок належних з
боржника платежів є завдатком, вона
вважається авансом.

Таким чином судом не можуть бути
прийняті усні домовленості між
сторонами по справі про можливість
укладення договору купівлі-продажу
автомобіля, як фактично укладений
письмовий договір купівлі-продажу
автомобіля.

Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що на час передачі спірної
грошової суми позивачем відповідачу,
договір купівлі-продажу автомобіля
сторонами по справі не був укладений,
письмова угода про завдаток між
сторонами також не укладалась (є тільки
товарні чеки про прийняття грошей), а
тому суд вважає, що передані позивачем
грошові кошти у загальній сумі 47 000 гр.
фактично не є завдатком чи предоплатою,
а є авансом в рахунок оплати вартості
автомобіля, а тому ця сума авансу
підлягає стягненню на користь позивача
з відповідача, як незаконно придбані
ним кошти ( ст. ст. 216, 386, 387, 1212 ЦК
України).

Вимогами ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник не звільняється від
відповідальності за неможливістю
виконання ним грошового зобов'язання.

Розмір суми, яка підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача
складає 47000 гр. (3000 гр. сума платежу від
27.08.2012 року + 44 000 сума платежу за 05.09.2012
року).

Із зазначених вище підстав суд
задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про стягнення суми завдатку та
додаткової суми у розмірі завдатку -
частково.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, ст. 3
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про державне мито» з відповідача -
ОСОБА_2, необхідно стягнути судовий
збір у розмірі 470 гр. до прибутку
держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 57, 60, 79, 84, 88, 131, 158, 169, 209, 210, 212, 214, 215, 216,
218, 223, 224 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
стягнення суми завдатку та додаткової
суми у розмірі завдатку, задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований
за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1
грошові кошти у сумі 47000 гр.

У задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення суми
завдатку та додаткової суми у розмірі
завдатку - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований
за адресою АДРЕСА_2 до прибутку держави
судовий збір у розмірі 470 гр.

Рішення суду може бути оскаржене в
Апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

СУДДЯ СВАТІКОВ А.В.

17.04.2014