АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №673/1215/13-ц
Провадження №22-ц/792/752/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі : головуючого - судді
Фанди В.П.,

суддів : Спірідонової Т.В.,
Купельського А.В.,

при
секретарі : Чебан О.М.,

за участі: апелянта ОСОБА_1,
представника банку Москалюк С.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Деражнянського районного суду
від 26 грудня 2013 року

у справі за позовом публічного
акціонерного товариства ,,Акцент Банк"
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

встановила

У серпні 2013 року позивач звертаючись
до суду з позовом, просив стягнути із
відповідача на його користь
заборгованість в розмірі 349 060,19 грн. та
судові витрати. Зазначав, що 18.03.2011 року
між сторонами було укладено кредитний
договір на суму в 50 000 грн., зі сплатою 0,12
% річних на суму залишку заборгованості
за кредитом. Проте відповідачем було
порушено умови договору щодо
повернення кредитних коштів та
процентів в зв'язку із чим виникла
заборгованість, яку він просить
стягнути.

Рішенням Деражнянського районного
суду від 26 грудня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ПАТ ,,Акцент Банк"
заборгованість в розмірі 349060,19 грн. та
судові витрати.

В апеляційній скарзі апелянт з
рішенням суду не погоджується,
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального
законодавства, просить його скасувати
в частині стягнення заборгованості по
комісії у сумі 24982,45 грн., пені у розмірі
263909, 60 грн., штрафних санкцій у розмірі
16098,10 грн. та судових витрат.

Зазначає, що він визнає позов лише в
частині заборгованості за кредитом та
процентам, а щодо стягнення з нього на
користь банку решти боргу не визнає.
Крім того судове засідання 26.12.2013 року
було проведено без його участі та в
порушення ст. 191 ЦПК України.

На апеляційному перегляді рішення
суду першої інстанції апелянт
підтримав вимоги апеляційної скарги,
вважає, що її слід задовольнити з
підстав вказаних у апеляції.

Представник банку апеляційну скаргу
не визнав вважає, що в її задоволені
слід відмовити.

________________________________________________________________________
______________

Головуючий у першій інстанції -
Лукіянець Т.В.

Доповідач - Фанда В.П.

Категорія : 27

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 18.03.2011 року між
сторонами було укладено кредитний
договір на суму в 50 000 грн. із сплатою 0,12
% річних на суму залишку заборгованості
за кредитом, зі строком повернення не
пізніше 17.03.14 року.

В зв'язку із невиконанням відповідачем
умов кредитного договору в нього
утворилася заборгованість в сумі 349060,19
грн., з яких по тілу кредиту - 42994,86 грн.,
по процентах - 75,18 грн., по комісії - 24982,45
грн., по пені - 263909,60 грн., по штрафу
(фіксована частина) - 500 грн., по штрафу
(процентна складова) - 16598,10 грн..

У зв»язку із чим суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку щодо
задоволення позовних вимог.

Відповідач ознайомлений із Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт),
приєднався до них.

У відповідності із п.5.5. даних Умов
строк позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків,
неустойки (пеня, штраф) сторони
визначили у п»ять років.

З позовом про стягнення
заборгованості із відповідача банк
звернувся до суду 27.08.13 року.

Із врахуванням цього не заслуговує на
увагу посилання апелянта на
необхідність відмови у задоволенні
позову у зв»язку із пропуском строку
позовної давності, оскільки перерва
між сплатами всіх складових по кредиту,
відсоткам, пені, комісії не перевищує
п»ять років.

Відповідно до роз»яснень, викладених у
п. 27 постанови №5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012року
положення частини третьої статті 551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка.

Відповідач у суді першої та
апеляційної інстанції, у апеляційній
скарзі та на перегляді рішення суду
першої інстанції такої заяви не
подавав, тому відсутні підстави для
такого зменшення неустойки.

Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт), п.5.3., передбачено можливість
стягнення штрафу (фіксована частина та
процентна ставка) сплата яких є
наслідком порушення строків погашення
кредиту, тому суд першої інстанції у
відповідності з цим обґрунтовано
стягнув даний штраф.

Доводи апеляційної скарги, на які
посилається апелянт, не є підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду слід залишити
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Деражнянського районного
суду від 26 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис
Судді : підписи

З оригіналом згідно : суддя
апеляційного суду
В.П. Фанда