Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Медведєва Л.П.
Справа № 431/3302/13-ц
Провадження № 22ц/782/388/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

Головуючого - судді
Медведєвої Л.П.

Суддів - Соловей
Р.С., Пащенко Л.В.

при секретарі - Івасенко
І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду в місті Луганську
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Старобільського
районного суду Луганської області від
10 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 подано до суду
вказаний позов.

У викладенні обставин, якими позивач
обгрунтовувала свої позовні вимоги,
вона зазначила, що вона з 1994 року по 2001
рік знаходилась у шлюбі з відповідачем.
Від шлюбу вони мають повнолітню доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька проживає з
нею, навчається на третьому курсі на
денному відділенні у Старобільському
професійному ліцеї. Вона /позивач/ніде
не працює. Відповідач матеріальної
допомоги не надає.Позивач просила
стягнути з відповідача аліменти на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, у розмірі 1/4
частини його заробітної плати.

Рішенням Старобільського районного
суду Луганської області від 10 січня 2014
року позов задоволено частково,
внаслідок чого стягнуто з відповідача
на користь позивача аліменти на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, у розмірі 150
гривень щомісячно з 29 жовтня 2013 року до
30 червня 2014 року, та на користь держави
судовий збір у сумі 229,40 гривень.

Звернувшись з апеляційною скаргою,
відповідач посилається на те, що судом
неповно з`ясовано обставини справи,
порушено норми матеріального і
процесуального права та ставить
питання про скасування рішення і
ухвалення нового, яким у задоволенні
позову відмовити.

Позивач в судове засідання не
з`явилася, про час та місце останнього
її повідомлено належним чином і в
установленому законом порядку.

Відповідач в судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримав та
пояснив, що він ще не виплатив
заборгованість по аліментам , які
стягувались з нього на утримання
доньки до досягнення нею повноліття.
Платити аліменти на її утримання у
зв`язку з навчанням він не має
можливості, оскільки не дозволяє його
доход і, крім цього, у нього на
утриманні знаходиться малолітня
дитина від другого шлюбу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вислухавши пояснення
відповідача,дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги,колегія суддів приходить до
наступного висновку.

За результатами розгляду справи судом
першої інстанції встановлені наступні
обставини.

Так, судом встановлено, що відповідач є
батьком ОСОБА_4.

Вона навчається за рахунок державного
бюджету на третьому курсі
Старобільського професійного ліцею,
строк навчання з 01.09.2011 року по 30.06.2014
року.

Відповідач працює і отримує заробітну
плату і має можливість надавати
матеріальну допомогу доньці у зв`язку з
її навчанням.

Спір судом вирішено на підставі
ст.ст.182,199-200 СК України, при ухваленні
рішення суд керувався ст.ст.10,11,88, ч.4
ст.209,212,214-215, 218, п.1 ст.367 ЦПК України,

Задовольняючи частково позов, суд
виходив з тих обставин, що відповідач
має на утриманні неповнолітню дитину
та сума аліментів на утримання доньки у
розмірі 150 гривень буде відповідати
вимогам справедливості та виваженості.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги,колегія суддів визнала, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому підстави
для задоволення апеляційної скарги -
відсутні.

Згідно з вимогами ст. 198 Сімейного
кодексу України (далі - СК України
/батьки зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 199 СК України,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. За ст. 200 СК
України суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 СК України. як то: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Зазначене випливає також з Постанови
Пленуму Верховного Суду України, від 15
травня 2006 року №3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів", у п.20 якої роз'яснено, що
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: 1) досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; 2) продовження ними
навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; 4) наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи /
а.с.28/ донька сторін у справі - ОСОБА_4
отримує щомісячно стипендію у розмірі
275,00 гривень.

Відповідно до довідки приватного
підприємства „Фелікс" в місті
Краснодоні Луганської області, де
працює відповідач / а.с.29/, останньому
нараховано заробітну плату, у тому
числі в натуральній формі, за період з
вересня по листопад 2013 року у розмірі
3490,00 гривень, отримано ним 2597,47 гривень.

На утриманні відповідача знаходиться
малолітня дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 /
а.с.37/.

Згідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

З встановлених обставин та на
підставі вищенаведених правових норм,
враховуючи те, що відповідно до вимог
ч.2 ст.200 СК України при визначенні
розміру аліментів з відповідача треба
брати до уваги можливість надання
утримання матір`ю дитини,висновок суду
про стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів на утримання
повнолітньої доньки на час її навчання
в ліцеї відповідає сімейному
законодавству, яке встановлює
обов'язок батьків утримувати своїх
повнолітніх дітей, які продовжують
навчатися, на час навчання, але не
більше як до досягнення ними
двадцятитрирічного віку.

Рішення суду позивачем не оскаржено.

Доводи апеляційної скарги висновок
суду не спростовують і не є підставою
для його скасування, оскільки, як було
зазначено вище, надавати матеріальну
допомогу повнолітній дитині, яка
продовжує навчання і у зв`язку з чим
потребує матеріальної допомоги, є
обов`язком батьків і, як правильно
зазначив суд першої інстанції,
визначений судом розмір аліментів буде
відповідати вимогам справедливості і
виваженості.

Довід апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції в порушення
вимог статті 88 Цивільного
процесуального кодексу України
стягнуто з відповідача на користь
держави судовий збір не пропорційно до
задоволенних позовних вимог, колегія
суддів не може прийняти до
уваги,оскільки відповідно до Закону
України „ Про судовий збір"за подання
майнового позову справляється судовий
збір у розмірі 1 відсотка ціни позову,
але не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, з відповідача на користь
держави стягнуто судовий збір у
мінімальному розмірі, а саме: 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати, яка на
час ухвалення рішення становила 1147,00
гривень.

При викладених обставинах, відповідно
до ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга
підлягає відхиленню, рішення суду має
бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.209,307,308 ЦПК України,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Старобільського районного
суду Луганської області від 10 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді