Справа № 450/1733/13-ц Провадження №
УХВАЛА

судового засідання

17 березня 2014 року Пустомитівський
районний суд Львівської області у
складі:

головуючого - судді - Данилів Є.О.

при секретарі - Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Пустомити
подання головного державного
виконавця ВДВС Пустомитівського РУЮ
Львівської області Пакош О.О. погоджене
начальником ДВС Пустомитівського РУЮ
Львівської області про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України,-

в с т а н о в и в :

22.05.2013 року до Пустомитівського
районного суду львівської області
надійшло подання головного державного
виконавця ВДВС Пустомитівського РУЮ
Львівської області Пакош О.О. погоджене
начальником ДВС Пустомитівського РУЮ
Львівської області про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України. У зазначеному поданні
суб'єкт звернення просить суд винести
мотивоване рішення про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянину України, житель АДРЕСА_1;
обов'язок виконання покласти на
Державну прикордонну службу України.

Як на підстави для задоволення подання
про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України, суб'єкт
звернення з поданням покликається на
наступні обставини:

на виконанні у ВДВС Пустомитівського
районного управління юстиції
Львівської області знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа виданого
14.07.2011 року Сихівським районним судом м.
Львова про стягнення 46 411,67 грн. з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2. 27.02.2013 року державним
виконавцем відділу ДВС
Пустомитівського РУЮ у Львівській
області винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
накладенням арешту на майно боржника,
копію якої скеровано сторонам
виконавчого провадження, та органам що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження з
метою виявлення майна належного
боржнику на праві власності. 06.03.2013 року
державним виконавцем винесено
постанову про стягнення виконавчого
збору. Станом на 24.04.2013 року боржником
ОСОБА_1 строк для самостійного
виконання рішення пропущено, не подано
документального підтвердження повного
виконання рішення.

Головний державний виконавець вказує,
що відповідно до ЗУ "Про порядок виїзду
з України та в'їзду в Україну громадян
України", яким регулюється порядок
здійснення прав громадян на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, випадки тимчасового обмеження
права громадян на виїзд з України,
порядок розв'язання у цій сфері,
наявність в особи невиконаних
зобов'язань, покладених на неї судовим
рішенням, є підставою для обмеження її
у праві виїзду за межі України.

На підставі наведеного головний
державний виконавець просить суд
подання задоволити.

Головний державний виконавець ВДВС
Пустомитівського РУЮ Львівської
області Пакош О.О. у судове засідання
з'явилась, подання підтримала,
пояснення дала аналогічні викладеним у
поданні, просила його задоволити.

Проаналізувавши матеріали подання
головного державного виконавця ВДВС
Пустомитівського РУЮ Львівської
області Пакош О.О. погоджене
начальником ДВС Пустомитівського РУЮ
Львівської області про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України, оглянувши матеріали
виконавчого провадження, судом
встановлено наступні обставини, що
мають значення для правильного
вирішення зазначеного подання:

відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що Сихівським
районним судом м. Львова видано
виконавчий лист 2-549/10 від 28.12.2010 року про
стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 44
834, 83 грн. матеріальної шкоди, 1000 грн.
моральної шкоди, 456, 85 грн. судового
збору та 120 грн. витрат на ІТЗ судового
процесу, а всього на суму 46 411, 67 грн.

Постановою державного виконавця від
27.02.2013 року відкрито виконавче
провадження № 36737329 /а.с.4/.

З подання та доданих до нього
матеріалів вбачається, що згадані
судові рішення не виконано.

Відповідно до ст. 2 протоколу №4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до неї
кожен, хто законно перебуває на
території будь-якої держави, має право
вільно пересуватися і вільно вибирати
місце проживання в межах цієї
території. Кожен є вільним залишати
будь-яку країну, включно зі своєю
власною. На здійснення цих прав не
можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.
Закон України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" (зі змінами) регулює порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, визначає випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і встановлює статтею
8 даного закону порядок розв'язання
спорів у цій сфері. Частиною 2 ст. 6
Закону України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" передбачено, що громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у видачі паспорта та громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України; він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" паспорт може
бути тимчасово затримано чи вилучено у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті. Тимчасове
затримання або вилучення паспорта у
таких випадках здійснюється судом,
органами прокуратури, внутрішніх
справ, служби безпеки, Державної
прикордонної служби України,
військовими комісаріатами, та
консульською службою України.

Згідно п.22 "Правил оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених" Постановою
Кабінету Міністрів України від 31.03.1995
року №231 (далі - Правила) громадянину
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта/проїзного документа у
разі, коли: діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання, - до виконання
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, чи забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України; він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Відповідно до п. 24 даних Правил у разі
виявлення підстав, зазначених у пункті
22 цих Правил, раніше виданий
паспорт/проїзний документ може бути
тимчасово затримано або вилучено.
Згідно п. 25 цих Правил у випадках,
зазначених у пунктах 22 і 24 цих Правил,
тимчасове затримання та вилучення
паспортів/проїзних документів
здійснюється за рішенням суду, органів
прокуратури, внутрішніх справ, служби
безпеки, охорони державного кордону,
військових комісаріатів,
дипломатичних представництв чи
консульських установ України.

Таким чином, відповідно до Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України" та
вказаних вище Правил, суд не може
приймати рішення про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України, так як таке право суду не
закріплено в матеріальному
законодавстві, прийнятому відповідно
до ст. 33 Конституції України. Відмова у
видачі паспорта чи відмова у виїзді за
кордон, є компетенцією органів
внутрішніх справ та Державної
прикордонної служби, а суд відповідно
до ст. 6 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" може вирішувати лише
питання про тимчасове затримання та
вилучення паспорта/проїзних
документів громадянина України,
передбачених в ст. 2 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", за яким він
може виїхати за межі України, якщо
встановлено, що такі документи
громадянин має в порядку
адміністративного судочинства.

Даним спеціальним законом та Правилами
не передбачено можливість ухвалою суду
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон боржнику, який не виконав
зобов'язання, тобто зазначеним законом
не передбачено за ухвалою суду
тимчасове обмеження виїзду за кордон
боржника у виконавчому провадженні до
виконання рішення суду, а пункт 18) ч.3
ст.11 Закону України "Про виконавче
провадження", яким передбачено право
державного виконавця у процесі
здійснення виконавчого провадження, у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням суду та ст. 377-1
ЦПК України передбачають лише
процесуальний порядок вирішення
такого питання і не є нормами закону,
прийнятими на виконання ст. 33
Конституції України.

Викладене узгоджується із практикою
Верховного Суду України (ухвала від
06.04.2011 року реєстровий № 14758983).

Крім того, передбачений ст. 377-1 ЦПК
України порядок вирішення питання про
тимчасове обмеження боржнику у праві
виїзду за межі України без
повідомлення боржника, у випадку
встановлення такого обмеження, може
бути порушенням ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, якою передбачено право людини
на справедливий і публічний розгляд
його справи.

В матеріалах справи відсутні дані, які
б вказували на те, що боржник має намір
виїхати за межі України або ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань.

Враховуючи викладене вище, суд вважає,
що в задоволенні подання головного
державного виконавця ВДВС
Пустомитівського РУЮ Львівської
області Пакош О.О. погоджене
начальником ДВС Пустомитівського РУЮ
Львівської області про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 11 ЗУ "Про виконавче
провадження", ст. 6, 8 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", ст. 377-1 ЦПК
України, -

у х в а л и в :

у задоволенні подання головного
державного виконавця ВДВС
Пустомитівського РУЮ Львівської
області Пакош О.О. погоджене
начальником ДВС Пустомитівського РУЮ
Львівської області про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України,- відмовити.

Ухвала може бути оскарженою в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Львівської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

СуддяЄ. О. Данилів