Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/3052/12-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Якухно О.М.

суддів
Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря

судового засідання
Ямкової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом першого
заступника прокурора Житомирської
області в інтересах держави в особі
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Житомирській області, Житомирської
митниці, Головного управління
Міндоходів в Житомирській області до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди
заподіяної злочином за апеляційними
скаргами Житомирської митниці
Міндоходів та заступника прокурора
Житомирської області Кобернюка В.М. на
рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 11 грудня 2013 року, -

встановила:

У червні 2012 року перший заступник
прокурора Житомирської області
звернувся до суду з позовом в інтересах
держави в особі Головного управління
Державної казначейської служби
України в Житомирській області,
Житомирської митниці, Головного
управління Міндоходів в Житомирській
області і просив стягнути з ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 шкоду в сумі 309294,49 грн..

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 11 грудня 2013 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції Житомирська митниця
Міндоходів та заступник прокурора
Житомирської області Кобернюк В.М.
подали апеляційні скарги з посиланням
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, та просять
скасувати рішення суду і ухвалити нове
- про задоволення позову. Зазначають, що
судом не враховано те, що шкоду
відповідачами заподіяно внаслідок
вчинення злочинів в 2006 році,а не
порушення митних правил. Зокрема, при
розгляді кримінальної справи
встановлено, що після незаконного
переміщення автомобілів через митний
кордон, ухилення від сплати
обов'язкових платежів, відповідачі
відчужили автомобілі, отримавши
прибуток. У справах про порушення
митних правил вирішено конфіскувати
вказані автомобілі, однак фактично
конфісковано лише 1 автомобіль.

Прокурор, представники Житомирської
митниці Міндоходів, головного
управління Державної казначейської
служби України в Житомирській області,
головного управління Міндоходів у
Житомирській області підтримали
апеляційні скарги.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
заперечують у задоволенні апеляційних
скарг і посилаються на те, що судом
вирішено питання про конфіскацію
автомобілів, а тому стягнення митних
платежів призведе до подвійного
покарання. Винною у тому, що до даного
часу рішення про конфіскацію не
виконано, є прокуратура, яка повернула
арештовані транспортні засоби.

Розглянувши справу в межах визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та вбачається із
матеріалів справи, що Корольовським
районним судом м. Житомира було
розглянуто кримінальну справу №1-8/10 по
обвинуваченню ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за
ст.ст. 201 ч.2, 212 ч.2, 358 ч.2,3 КК України.
Постановою Корольовського районного
суду м.Житомира від 15.05.2012 року
кримінальну справу №1-8/10 по
обвинуваченню ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.201
КК України закрито на підставі ст.5 КК
України у зв'язку з тим, що злочинність
даного діяння була скасована. Також
вказаною постановою суду від 15.05.2012
року звільнено від кримінальної
відповідальності за ст.ст. 212 ч.2, 358 ч.2, 358
ч.3 КК України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв'язку
із закінченням строків давності
притягнення до кримінальної
відповідальності, а дану кримінальну
справу відносно них закрито (а.с.13-38).

За змістом мотивувальної частини
постанови суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
займаючись системною злочинною
діяльністю, спрямованою на
контрабандне ввезення автомобілів
марки «Volkswagen T4 Multivan» на територію
України та ухилення при цьому від
сплати обов'язкових митних платежів,
діючи умисно за попередньою змовою між
собою, підробляючи офіційні документи
та використовуючи їх шляхом подання у
державні та інші установи, в період з
21.04.2006 року по 10.10.2006 року, перемістили
через митний кордон України поза
митним контролем 6 автомобілів «Volkswagen T4
Multivan» з номерами кузова : НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6,
митною вартістю на загальну суму 272 41,91
гривень, що у тисячу і більше разів
перевищує неоподаткований мінімум
доходів громадян. Внаслідок таких дій
відповідачі умисно ухилилися від
сплати обов'язкових платежів на суму
304196,61 гривень, шляхом заниження
об'єктів оподаткування.

Суд також вирішив направити вказану
постанову начальнику Житомирської
митниці для вирішення питання про
притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
порушення митних правил (а.с.38).

Богунським районним судом м.Житомира
розглянуто справи про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3. Постановами судді від 12.06.2012
року визнано його винним за ч.1 ст.352 МК
України та застосовано
адміністративне стягнення у виді
конфіскації предметів правопорушення :
6 автомобілів «Volkswagen T4 Multivan» з номерами
кузова : НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4,
НОМЕР_5, НОМЕР_6 (адміністративні справи
№№ 3-2767/12, 3-2768/12, 3-2763/12, 3-2764/12, 3-2765/12,
3-2766/12).

Відмовляючи у задоволенні позову суд
виходив з того, що при конфіскації
предметів контрабанди припиняється
обов'язок зі сплати митних платежів.

Колегія суддів погоджується з такою
думкою, виходячи з наступного.

Позивачем пред'явлено позов про
стягнення обов'язкових платежів, які
підлягали сплаті при ввезенні
транспортних засобів на підставі ст.1166
ЦК України, яка передбачає
відшкодування майнової шкоди, завданої
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної особи, а також шкоди,
завданої майну фізичної особи або
юридичної особи.

Під майновою шкодою розуміються
втрати, які особа зазнала у зв'язку із
знищенням або пошкодженням майна.

Згідно ч.4 ст. 61 ЦК України вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Постановою суду від 15.05.2012 року
встановлено ухилення відповідачів від
сплати обов'язкових платежів в сумі
304196,61 грн..

Постанова суду про звільнення від
кримінальної відповідальності не може
бути безумовною підставою для
визначення розміру шкоди і є одним із
доказів при розгляді цивільної справи.

Відповідно до ст.60 ЦК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
даного Кодексу. При цьому доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Отже, постанова суду про закриття
кримінальної справи відносно
відповідачів не є належним доказом
всіх обставин, на які посилається
прокурор як на підставу свого позову,
оскільки стаття 61 ЦПК України містить
вичерпний перелік підстав звільнення
від доказування, і він розширеному
тлумаченню не підлягає.

В ході розгляду справи прокурор
уточнив вимоги і збільшив розмір
митних платежів на підставі нових
розрахунків, які не завірені належним
чином та не містять реквізитів органу,
до 309294,49 грн. (а.с.75-80), при цьому, не
зазначив, що стало підставою для їх
збільшення.

Згідно п.14 ст.1 Митного кодексу України
(в редакції на час ввезення
транспортних засобів) митне
оформлення - виконання митним
органом дій (процедур), які пов'язані
із закріпленням результатів митного
контролю товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України, і мають юридичне
значення для подальшого використання
цих товарів і транспортних засобів.

Аналізуючи вказану норму, колегія
суддів приходить до висновку, що
питання нарахування та сплати митних
платежів, в т.ч. і донарахованих,
стосуються тих транспортних засобів,
які будуть в подальшому
використовуватися на території
України, особою, що здійснює їх
переміщення через митний кордон
України.

В той же час, постановами суду у справах
про адміністративне правопорушення
від 12.06.2012 року конфісковано
вищевказані транспортні засоби як
такі, що переміщені через митний кордон
України на підставі підроблених
документів або таких, що містять
неправдиві дані, тобто унеможливлено
їх подальше використання на митній
території України ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

За змістом ст.172 МК України (в редакції
станом на вчинення правопорушення)
товари - предмети порушення митних
правил, конфісковані за рішенням суду,
реалізуються з нарахуванням усіх
податків і зборів, що підлягають сплаті
при переміщенні зазначених товарів,
транспортних засобів через митний
кордон України, за ставками чинними на
день реалізації, якщо такі податки і
збори не були попередньо сплачені.

Транспортні засоби конфісковано і
кошти від їх реалізації будуть
звернуті у дохід держави, а тому
відпали підстави і для сплати
відповідних митних платежів.

Стягнення з відповідачів недоплаченої
суми митних платежів та одночасна
конфіскація транспортних засобів, на
які нараховані ці платежі, суперечить
сутності митної справи, а саме сплати
митних платежів з метою подальшого
законного використання відповідачами
транспортного на території України та
є подвійною відповідальністю.

За вказаних обставин, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
шкоди державі у вигляді неповної
сплати митних платежів при наявності
рішення про конфіскацію ввезеного
транспортного засобу.

Зазначений висновок суду також
узгоджується зі ст.290 МК України, який
набрав чинності з 1.06.2012 року, тобто до
розгляду адміністративних справ про
порушення митних правил, і яким
визначено, що обов'язок із сплати
митних платежів припиняється у разі
якщо товари знищуються або передаються
у власність держави відповідно до
цього Кодексу та якщо товари
конфіскуються відповідно до цього
Кодексу.

При цьому, суд помилково застосував
норми ст.290 МК України 2012 року, оскільки
дана норма не існувала на момент
порушення митних правил.

Разом з тим, вказана обставина не
призвела до неправильного вирішення
спору.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК
України не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних
міркувань.

Доводи апелянтів про те, що фактично
конфісковано лише 1 автомобіль у справі
про порушення митних правил, а по інших
проводяться виконавчі дії, а тому на
даний час митні платежі не сплачені та
підлягають стягненню, не можуть бути
прийняти до уваги.

Згідно матеріалів вищезазначених
адміністративних справ ОСОБА_3 було
оскаржено постанови суду у справах про
порушення митних правил в частині
конфіскації транспортних засобів і
ухвалами суддів апеляційного суду
Житомирської області від 12.07.2012 року та
16.07.2012 року дані постанови залишено без
змін з посиланням на норми ч.2 ст.326 МК
України і ч.3 ст.465 МК України (який
набрав чинності з 1.06.2012 року), якими
передбачено конфіскацію транспортних
засобів незалежно від того, чи є вони
власністю особи, яка вчинила
правопорушення.

На виконання постанов про конфіскацію
транспортних засобів відкриті
виконавчі провадження і по п'яти з них
проводяться виконавчі дії.

Сам по собі факт не завершення
виконавчого провадження по
конфіскації транспортних засобів на
даний час, не є підставою для стягнення
митних платежів.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону і підстави
для його зміни або скасування та
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307, 313-315, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и
л а :

Апеляційні скарги Житомирської
митниці Міндоходів та заступника
прокурора Житомирської області
Кобернюка В.М. відхилити.

Рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 11 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
в касаційному порядку безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді: