У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 15 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 06 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпропетровський автобусний завод»
про визнання незаконним наказу про
звільнення, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпропетровський
автобусний завод» (далі - ТОВ
«Дніпропетровський автобусний завод»)
про визнання незаконним наказу про
звільнення, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що на підстав рішення
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 24 квітня 2012 року її з 18
жовтня 2012 року було поновлено на посаді
завідуючої столової ТОВ «Дніпровський
автобусний завод». Наказом № 322-к від 29
грудня 2012 року її було звільнено із
займаної посади на підставі п. 4 ст. 40
КЗпП України. Своє звільнення вважала
незаконним, оскільки про її поновлення
відповідач її не повідомив. Про
поновлення на роботі їй стало відомо
лише 14 березня 2013 року, у зв'язку з чим
зазначала, що вона була відсутньою на
роботі з поважних причин. При цьому її
звільнення відповідач здійснив за її
відсутності, без відібрання у неї
будь-яких пояснень та з порушенням
строків накладення дисциплінарного
стягнення. Враховуючи вищевказане,
позивачка просила визнати наказ про її
звільнення від 29 грудня 2012 року
незаконним та скасувати його, поновити
її на роботі, стягнути з відповідача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу та відшкодувати їй моральну
шкоду в розмірі 5 тис. грн.

Рішенням Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 15 серпня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 06 грудня
2013 року, відмовлено ОСОБА_2 у
задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального права та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду, ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позову про визнання незаконним наказу
про звільнення, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішили спір з урахуванням меж
заявлених позовних вимог та конкретних
обставин справи на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпропетровський автобусний завод»
про визнання незаконним наказу про
звільнення, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк