Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
Кузнєцов Дмитро Викторович
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів
Товянської О.В.

Гансецької І.А.

при секретарі Ковач Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на своє утримання
та на утримання малолітньої дитини

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 05 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а :

10 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із позовною заявою, в якій просила
стягнути із відповідача аліменти на її
утримання до досягнення дитиною
трирічного віку в розмірі 1000 грн. на
місяць та аліменти на утримання
малолітньої дочки ОСОБА_4 до її
повноліття в розмірі 1000 грн. на місяць.
В обґрунтування позову зазначила, що
дитина проживає з нею, відповідач не
надає їй та дочці матеріальної
допомоги.

Рішенням Богунського районного суду
м.Житомира від 05 лютого 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
аліменти на її утримання до досягнення
дитиною трирічного віку - ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі 200 грн. на місяць та аліменти на
утримання дитини до повноліття в
розмірі 600 грн. на місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
змінити рішення, зменшити розмір
аліментів на утримання дитини до 400
грн. на місяць, а на утримання ОСОБА_2 -
до 100 грн. на місяць. Апелянт
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального і
процесуального права. Вказує на те, що
не має постійного місця роботи і
стабільного доходу, іноді надає дитині
допомогу в натуральній формі. Суд
встановив, що його доходи становлять 1500
грн. на місяць, але стягнув аліменти в
розмірі, який перевищує половину
доходів.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони з 08 листопада
2008 року перебувають у шлюбі, мають
дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка
проживає у м.Житомирі із матір'ю, яка
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трирічного віку незалежно від того чи
вона працює та незалежно від її
матеріального становища, за умови, що
чоловік може надавати матеріальну
допомогу (ч.2, 4 ст.84 СК України).

Як передбачено ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; 2) наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3) інші обставини, що мають істотне
значення.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач не надає належного
матеріального утримання дружині та
дитині, не піклується про фізичний та
духовний розвиток дитини, не є
інвалідом та не страждає на тяжкі
захворювання, крім того, є молодою
працездатною особою і спроможний
платити аліменти на утримання дружини
і дитини. Офіційно ОСОБА_3 не працює, як
приватний підприємець не
зареєстрований, проте у судовому
засіданні підтвердив, що фактично
працює, займається вантажними
перевезеннями. Позивач, у свою чергу, не
має можливості самостійно утримувати
себе, домовленість про спільне
утримання не досягнута.

Таким чином, незалежно від
працевлаштування, наявності
постійного заробітку чи розміру доходу
ОСОБА_3 зобов'язаний утримувати дитину
та колишню дружину до досягнення
дитиною трирічного віку. Він не може
бути визнаний неспроможним сплачувати
аліменти, оскільки, будучи
працездатним, не працює без поважних
причин. Відповідач не надав суду
доказів того, що він, будучи
працездатним, не працює та не отримує
доходів з поважних причин. Надання
іноді допомоги дитині у натуральній
формі, не є належним виконанням
обов'язку, встановленого ст.180 СК
України.

Розмір аліментів на утримання
позивачки та дитини суд визначив у
розмірі значно меншому, чим
прожитковий мінімум в Україні станом
на лютий 2014 року, який складає 1218 грн.
для працездатних осіб та 1032 грн. для
дитини до шести років.

З урахуванням наведеного та положень
ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення ухвалено із дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, підстави для його зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317,
319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Залишити без змін рішення Богунського
районного суду м.Житомира від 05 лютого
2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: Судді: