РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Микуляк П.П.,

при секретарі Матіко Я.Ю.

за участю представника ПАТ КБ
«ПриватБанк» - Баблюк О.Б.

представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, цивільну справу
за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до
Ужгородського міськрайонного суду з
зазначеною позовною заявою
посилаючись на те, що 13.11.2008 року між
банком та ОСОБА_2 було укладено договір
б/н, згідно якого останньому надано
кредит, у вигляді встановлення
кредитного ліміту на платіжну картку, в
розмірі 500 грн., зі сплатою відсотків за
його користування в розмірі 30% річних
на суму залишку заборгованості за
кредитом. Позичальник взяті на себе
зобов'язання щодо повернення кредиту
та відсотків за його користування
належним чином не виконує і станом на
31.10.2013 року заборгованість по кредиту
складає 17940,72 грн., з яких: 8531,51 грн. -
заборгованість по тілу кредиту; 6292,94
грн. - заборгованість по відсотках за
користування кредитом; 1785,76 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, а також
відповідно до п.8.6 Умов та правил
надання банківський послуг 500 грн. -
штраф (фіксована частина); 830,51 грн. -
штраф (процентна складова).

В судовому засіданні представник
позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Баблюк ОБ.
- позовні вимоги підтримала, просила
суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 17940,72
грн., а також сплачений позивачем
судовий збір.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не
визнав та пояснив, що його довіритель
не заперечує факту отримання в
ПриватБанк кредиту в розмірі 500 грн.,
які ним були повернуті. Будь-яких заяв
про збільшення чи зменшення кредитного
ліміту згідно договору від 13.11.2008 року
він не подавав і жодних повідомлень від
Банку про збільшення чи зменшення
ліміту він не отримував. Перед
підписанням договору ОСОБА_2 підписав
його додатки, з якими його ознайомили і
з якими він погодився, однак в
матеріалах справи наданих позивачем
суду відсутній його підпис на
документі під назвою «Условия и
правила предоставления банковских
услуг», а тому посилання представника
позивача до редакції Умов, що містяться
в справі із зазначенням даних умов є
безпідставним.

Крім того, представник зазначає, що
банком пропущено строк позовної
давності, що є підставою для відмови в
задоволенні позовної заяви.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
зібрані докази, суд приходить до
наступних висновків:

Як вбачається з матеріалів справи, 13
листопада 2008 року між закритим
акціонерним товариством комерційний
банк «ПриватБанк» (змінено назву на
публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк») та
ОСОБА_2, на підставі заяви останнього
№091062011 та Умов і правил надання
банківський послуг було укладено
правочин №б/н, у формі підписаної
заяви, про надання ОСОБА_2 банківської
послуги у вигляді банківської
пластикової картки, з встановленням
кредитного ліміту на картку в розмірі
500 грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 2,5% на
місяць (30% річних) на залишок
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Згідно заяви №091062011 від 13.11.2008
року ОСОБА_2 погодився, що Банк має
право в будь-який момент збільшити,
зменшити чи анулювати кредитний ліміт.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконував, кредит не повернув. Згідно
наданого представником позивача
розрахунку станом на 31.10.2013 року
заборгованість ОСОБА_2 по кредиту за
договором №б/н від 13.11.2008 року складає
17940,72 грн., з яких: 8531,51 грн. -
заборгованість по тілу кредиту; 6292,94
грн. - заборгованість по відсотках за
користування кредитом; 1785,76 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, а також
відповідно до п.8.6 Умов та правил
надання банківський послуг 500 грн. -
штраф (фіксована частина); 830,51 грн. -
штраф (процентна складова).

У відповідності до ст.15 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Стаття 257 ЦК України встановлює
загальний строк позовної давності як
трирічний строк, який підлягає
застосуванню щодо усіх цивільних
та/або господарських вимог, крім ряду
вимог, щодо яких законом
встановлюються спеціальні строки
позовної давності.

Коментована стаття 259 ЦК України
передбачає можливість збільшення
позовної давності, встановленої
законом, на підставі договору, який має
бути укладений у письмовій формі та
відповідати загальним вимогам до
договорів, які підлягають укладанню у
письмовій формі. Збільшений строк
позовної давності, визначений у
договорі, відноситься до категорії
істотних умов такого договору.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк»
зазначає, що при укладенні договору
між банком та клієнтом ОСОБА_2 були в
повній мірі дотримані істотні умови
договору, останній ознайомився з
Умовами та Правилами надання
банківських послуг, Тарифами
ПриватБанку, про що свідчить його
особистий підпис на його заяві, тобто
він погодився з умовою п.9.12 Умов та
Правил, якою визначено, що договір діє
на протязі 12 місяців з моменту його
підписання. Якщо на протязі цього
строку жодна із сторін не повідомили
другу сторону про припинення дій
договору, він вважається пролонгованим
на той же строк.

Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України
договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом.

Зміна або розірвання договору згідно
ст.654 ЦК України вчиняється в такій
самій формі, що й договір, що змінюється
або розривається, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає із звичаїв ділового
обороту

З пояснень представника відповідача
ОСОБА_3 слідує, що його довіритель
ОСОБА_2 дійсно отримав кредит у вигляді
встановлення кредитного ліміту в
розмірі 500 грн. на платіжну картку.
Перед підписанням договору він був
ознайомлений з Умовами та Правилами
надання банківський послуг, про що
засвідчив своїм підписом, однак на
приєднаних до позовної заяви Умовах
його підпис відсутній.

Встановити в судовому засіданні з
якими саме Умовами та Правилами
надання банківських послуг був
ознайомлений ОСОБА_2 при укладенні
правочину 13.11.2008 року не є можливим,
оскільки Умови та Правила надання
банківських послуг приєднані Банком до
позовної заяви (а.с.15-21) відрізняються
по змісту від Умов та Правил надання
банківських послуг (Додаток 4.1 до
наказу від 13.09.2007 року №СП-2007-299), які
представник ПриватБанку надала в
судовому засіданні (а.с.98-103), зокрема в
частині строку дії договору, і жодні з
них не містять відмітки Позичальника
ОСОБА_2 про ознайомлення, дати
ознайомлення тощо.

Умова укладеного сторонами договору
про те, що останній діє до повного
виконання зобов'язань не є умовою про
збільшення позовної давності, оскільки
остання за своєю правовою природою є
певним періодом у часі (частина перша
статті 251, стаття 256 ЦК України), який
починається від конкретного дня і
спливає також у певний момент часу
(Правова позиція з цього питання
викладена в Постанові Верховного Суду
України № 6-78цс12 від 18 липня 2012 року)

У кредитних правовідносинах, в яких
визначено строк виконання зобов'язання
(ст.530 ЦК), перебіг позовної давності
починається з дня, наступного за
останнім днем, у який відповідне
зобов'язання мало бути виконане.

Якщо кредитним договором визначено
різні строки виконання окремих
зобов'язань, що з нього виникають
(наприклад, у зв'язку здійснювати
повернення кредиту частинами
щомісячними платежами в розмірі та в
строки, визначені графіком повернення
кредиту та щомісячно сплачувати
проценти за користування кредитом),
позовна давність обчислюється окремо
стосовно кожного з таких строків.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд (ч.2 ст.1050 ЦК).

Якщо згідно з умовами кредитного
договору позичальник зобов'язаний
здійснювати повернення кредиту
частинами (щомісячними платежами) в
розмірі та в строки, визначені графіком
повернення кредиту та щомісячно
сплачувати проценти за користування
кредитом, а також встановлено
відповідальність за порушення графіку
повернення кредиту та процентів за
користування ним, то судам слід мати на
увазі, що вказаним графіком фактично
встановлені окремі самостійні
зобов'язання, які деталізують обов'язок
боржника повернути весь борг частинами
та встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку. В силу чого право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення
строку його погашення. Таким чином,
початок позовної давності для
стягнення цих платежів необхідно
обчислювати з моменту (місяця, дня)
невиконання позичальником кожного із
цих зобов'язань (Правова позиція,
висловлена Верховним Судом України в
постанові від 6 листопада 2013 року в
справі №6-116цс13.)

З досліджених судом матеріалів слідує,
що з моменту отримання кредиту
Позичальником своїх зобов'язань щодо
повернення кредиту, відсотків за його
користування, комісії належним чином
не виконував, однак ПриватБанком не
було висунуто жодних претензій до
ОСОБА_2 щодо виконання ним зобов'язання,
а навпаки при наявності
заборгованості Банк в односторонньому
порядку збільшує боржнику кредитний
ліміт (15.09.2009 року до 4000 грн., 23.09.2009 року
до 4300 грн., 11.06.2010 року до 6000 грн., 12.09.2010
року до 10000 грн.), знижено ліміт було
лише 26.09.2011 року до 8540 грн., при
наявності заборгованості в розмірі
9271,87 грн. При цьому між сторонами
жодного письмового договору з даного
приводу не укладалось. Незважаючи на
те, що прострочена заборгованість у
ОСОБА_2 та невнесення ним простроченого
платежу мало місце 30.09.2009 року, до суду
позивач звернувся лише 10.07.2013 року.

Враховуючи наведене, суд, виходячи з
вимог ч.4 ст. 267 ЦК України, згідно якої
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові,
приходить до висновку, що в задоволенні
позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки
позивачем пропущено строк звернення з
позовом до суду.

Керуючись ст.ст.257, 261, 267 ЦК України,
ст.ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 212,-215, 218, 294, 367
ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором №б/н від 13
листопада 2008 року у розмірі 17940,72 грн. та
стягнення судових витрат - відмовити у
зв'язку із спливом строку позовної
давності.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя :
Микуляк П.П.