У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за скаргою ОСОБА_3 на дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Тернопільській області за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Бережанського
районного суду Тернопільської області
від 09 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської
області від 29 жовтня 2013 року,

встановила:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Тернопільській
області.

Скаргу мотивувала тим, що постановою
державного виконавця від 27 березня 2013
року їй було повернуто виконавчий лист,
виданий 30 серпня 2006 року Бережанським
районним судом Тернопільської області,
без виконання.

Посилаючись на те, що дії державного
виконавця не відповідають вимогам
закону, просила визнати їх
неправомірними, скасувати постанову, а
виконавчий лист повернути на
виконання.

Ухвалою Бережанського районного суду
Тернопільської області від 09 жовтня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської
області від 29 жовтня 2013 року, в
задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати постановлені у справі ухвали
та постановити нову ухвалу про
задоволення скарги, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 342 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом прийнято ухвалу з
додержанням вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що при винесення постанови
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
області вжито всіх заходів примусового
виконання в межах компетенції
визначеної Законом України «Про
виконавче провадження», рішення про
повернення без виконання вчинено
відповідно до закону, права заявника не
було порушено.

Зазначений висновок відповідає
вимогам закону та матеріалам справи.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

З обставин справи вбачається, що
рішенням Бережанського районного суду
Тернопільської області від 21 червня 2006
року, ухвалено у справі за позовом
ОСОБА_3 до Бережанської міської ради
Тернопільської області про покращення
житлових умов, проведення капітального
ремонту та стягнення моральної,
зобов'язано Бережанську міську раду
виконати своє рішення за № 243 від 27
грудня 2005 року і провести ремонт
квартири АДРЕСА_1, та за власний
рахунок на період проведення ремонту
вищевказаної квартири провести
відселення сім'ї ОСОБА_3 в належне жиле
приміщення (а.с.5).

Відповідно до положень ст. 14 ЦПК
України судові рішення, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

22 січня 2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Тернопільській області відкрито
виконавче провадження.

Постановою державного виконавця від 27
березня 2013 року виконавчий лист
повернуто ОСОБА_3 у зв'язку з її
відмовою відселитись у маневрений фонд
Бережанської міської ради по АДРЕСА_2.

Установлено, що згідно довідки
дирекції Бережанського міського
комунального підприємства «Господар»
№ 33 від 21 лютого 2013 року, станом на 01
січня 2013 року на балансі Бережанського
міського комунального підприємства
«Господар» вільного житлового
приміщення - об'єкту права комунальної
власності територіальної громади м.
Бережани, сіл Лісники та Рай, яке б
відповідало вимогам закону та придатне
для використання з метою переселення
ОСОБА_3 та її сімʼ?ї на період
проведення ремонту, крім маневреного
(пересильного) фонду міської ради за
адресою: АДРЕСА_2 - не значиться.

Відмовляючи в задоволенні скарги
ОСОБА_3, суд посилався на акт державного
виконавця від 20 березня 2013 року, згідно
якого ОСОБА_3 відмовилась відселитись у
запропоноване їй міською радою житло у
маневреному фонді по АДРЕСА_2.

Із наведено вбачається, що при закритті
виконавчого провадження державним
виконавцем не було порушено вимоги
Закону України «Про виконавче
провадження».

Висновок суду відповідає вимогам
закону та матеріалам справи, а наведені
в касаційній скарзі доводи висновок
суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Оскільки під час розгляду справи
судами не були порушені норми
процесуального права, а наведені в
скарзі доводи висновків суду не
спростовують, тому суд касаційної
інстанції згідно п.1 ч.1 ст. 342 ЦПК
України не знаходить підстав для
задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Бережанського районного суду
Тернопільської області від 09 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 29 жовтня 2013
року залишити без змін

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В. С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О. В. Умнова

І.М. Фаловська