Справа № 1319/2290/2012
Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/783/1348/14
Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі: головуючого - судді Курій
Н.М.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за
секретаря Данилик І.І.,

за участю
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Сихівського районного суду
м. Львова від 24 грудня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя
особа - Перша Львівська державна
нотаріальна контора про визнання
заповіту недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 24 грудня 2013 року у
задоволенні вищезазначеного позову
відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач - ОСОБА_4

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
на основі неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Апелянт зазначає, що оскаржене рішення
суду побудоване на висновку судової
почеркознавчої експертизи №3275 від
27.11.2013 року, однак, така експертиза
проведена упереджено, на користь
відповідача, оскільки в досліджених
документах, на думку апелянта,
рукописний текст та підписи виконані
не ОСОБА_5, а іншою особою.

Апелянт стверджує, що експерт
досліджував тільки другий примірник
оскарженого заповіту, не дослідивши
підпис ОСОБА_5 у першому примірнику.

Апелянт вважає, що Сихівський районний
суд м. Львова постановив рішення про
відмову у задоволенні позову
передчасно, оскільки судова
почеркознавча експертиза була
проведена з порушенням вимог Закону
України «Про судову експертизу»,
Інструкції про призначення та
проведення судових експертиз та
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень.

Апелянт просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 доводи апеляційної
скарги заперечив та просив рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Позивач ОСОБА_4 в судове заідання не
прибув, а третя особа - Перша Львівська
державна нотаріальна контора свого
представника до суду не направила, хоча
про час і місце розгляду справи були
повідомлені у відповідності до вимог
ст.74 ЦПК України, що підтверджується
повідомленням про вручення
рекомендованих листів з повісткою про
розгляд справи (а.с.227,228), про причини
неявки суд не повідомили та з
клопотанням про відкладення розгляду
справи не звертались, тому розгляд
справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України здійснюється колегією суддів
за відсутності цих осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасника процесу, перевіривши
відповідно до ст.303 ЦПК України
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
доходить висновку, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Встановлено, що мати сторін - ОСОБА_5,1934
року народження, проживала та була
зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1, яка
належала їй та її чоловіку ОСОБА_6 на
праві спільної сумісної власності на
підставі свідоцтва про право власності
на квартиру від 27.09.1996 року (а.с.12, 13).

28.11.1996 року ОСОБА_5 склала заповіт,
посвідчений державним нотаріусом
Першої Львівської державної
нотаріальної контори та
зареєстрований в реєстрі за № 6-5112,
яким належну їй частину квартири
АДРЕСА_1 та речі домашньої обстановки
та вжитку, що знаходяться в цій
квартирі, заповіла своєму сину ОСОБА_2,
відповідачу по справі. Померла ОСОБА_5
05.09.2011 року, що стверджується
свідоцтвом про смерть.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_5 рішенням Сихівського районного
суду м.Львова від 26.02.2010 року була
визнана недієздатною, оскільки згідно
з актом № 24 від 15.01.2010 року амбулаторної
судової психіатричної експертизи
страждала стійким хронічним
психічним розладом - параноїдною
шизофренією, безперервним типом
перебігу з вираженим дефектом особи в
емоційно-вольовій сфері і не могла
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними, і рішенням цього ж суду
від 07.06.2010 року встановлено над нею
опіку та призначено позивача її
опікуном ( а.с.9.10).

Відповідно до ч.1 ст.55 ЦК України ( в
редакції 1963 року), яка діяла на час
складення ОСОБА_5 заповіту 28.11.1996 року,
угода, укладена громадянином, хоч і
дієздатним, але який в момент її
укладення перебував у такому стані,
коли він не міг розуміти значення
своїх дій або керувати ними, може бути
визнана недійсною за позовом цього
громадянина.

Згідно зі ст.52 цього Кодексу, недійсною
є угода укладена громадянином,
визнаними недієздатним через душевну
хворобу або недоумством.

Судом встановлено, що на час складання
заповіту 28.11.1996 року ОСОБА_5 не була
визнана недієздатною через душевну
хворобу або недоумство, а такою
визнана станом на 26.02.2010 року, тобто
після спливу тривалого часу з часу
складення заповіту. Згідно з актом
посмертної судової-психіатричної
експертизи за № 917 від 19.10.2012 року,
ОСОБА_5 з 1990 року страждала параноїдною
шизофренією, у період укладання
заповіту 28.11.1996 року вона страждала
параноїдною шизофренією, стан стійкої
ремісії та могла усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними (
а.с.102-110).

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що позивачем не
представлено доказів у підтвердження
укладення ОСОБА_5 заповіту від 28.11.1996
року як особою, яка на час його
укладення не розуміла значення своїх
дій або не могла ними керувати, а
відтак, відсутні правові підстави для
його задоволення.

Згідно зі ст. ст.541 ЦК України ( в
редакції 1963 року), заповіт повинен
бути укладений у письмовій формі з
зазначенням місця і часу його
укладення, підписаний особисто
заповідачем і нотаріально посвідчений.

Як вбачається із змісту заповіту від
28.11.1996 року (а.с.46), такий складений у
письмовій формі з зазначенням місця і
часу його укладення, підписаний
особисто ОСОБА_5 (заповідачем) у
присутності державного нотаріуса
Першої Львівської державної
нотаріальної контори і зареєстрований
у встановленому законом порядку.

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги
посилання позивача на те, що заповіт,
укладений від імені його матері ОСОБА_5
на ім'я ОСОБА_2 від 28.11.1996 року
підписаний не особисто нею, оскільки
це спростовується висновком судової
почеркознавчої експерти № 3275 від 27.11.2013
року, з якого вбачається, що підпис
від імені заповідача ОСОБА_5 в
заповіті від 28.11.1996 року, який
посвідчений державним нотаріусом
Першої Львівської державної
нотаріальної контори ОСОБА_7 та
зареєстрований в реєстрі 6-4 під
реєстраційним номером 6-5112 виконаний
ОСОБА_5.

Згідно з ч.2 ст.150 ЦПК України, якщо
висновок експерта буде визнано
необґрунтованим або таким, що
суперечить іншим матеріалам справи,
або викликає сумнів в його
правильності, судом може бути
призначена повторна експертиза, яка
доручається іншому експертові
(експертам).

Посилання позивача в апеляційній
скарзі на те, що суд безпідставно
відмовив у призначенні повторної
судової почеркознавчої експертизи з
підстав, що така проведена з
порушенням вимог Закону України «Про
судову експертизу», не заслуговують на
увагу, оскільки жодних доказів про
порушення експертом вимог Закону
України «Про судову експертизу» чи
невідповідність її матеріалам справи,
позивачем не представлено. Натомість,
як вбачається із висновку судової
почеркознавчої експертизи №3275 від
27.11.2013 року, на дослідження експертизи
було надано матеріали цивільної та
пенсійної справи, вільні зразки
почерку та підпису ОСОБА_5, а примірник
заповіту ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, який
посвідчений державним нотаріусом
Першої Львівської державної
нотаріальної контори ОСОБА_7 та
зареєстрований в реєстрі №6-4 за 1996р.
реєстрації нотаріальних дій Першої
Львівської державної нотаріальної
контори під реєстраційним номером 6-5112,
наданий 25.09.2013р. представником
нотаріальної контори нарочним і є
підшитим в томі нотаріально
посвідчених заповітів за
листопад-грудень 1996р. справи №II-6
(а.с.140), експертів попереджено про
кримінальну відповідальність за
ст.ст.384,385 КК України (а.с.142,190-192).

Доводи апеляційної скарги
спростовуються наведеним вище та на
висновки суду не впливають.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
доходить висновку, що районним судом
правильно встановлено фактичні
обставини справи, зібраним доказам
дана оцінка, правильно застосований
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду справи, передбачена
ЦПК України, рішення суду відповідає
вимогам закону, а тому підстави для
його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1
ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 24 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:
Курій Н.М.

Судді:
Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.