Справа № 626/545/14-ц
Провадження № 2/626/265/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

15.04.2014 року
м. Красноград

Красноградський районний суд
Харківської області у складі:

головуючого судді
Болотової Л.І.,

при секретарі
Кузнецовій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Краснограді, у
відсутність сторін, цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Приватно
аграрно-орендного підприємства
"Промінь" про визнання договору оренди
землі недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ПАОП "Промінь" про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки №13 від 12.05.2009 року
укладеного строком на 25 роківта
повернення їй земельної ділянки з
встановленням меж в натурі.

В обґрунтування своїх вимог
позивачка зазначила, що вона є
власником земельної ділянки
кадастровий номер №:08:000:0091, що
розташована на території Кобзівської
сільської ради Красноградського
району Харківської області, яка
належить їй на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю серії І-ХР №025597

В 2004 році між нею та ПАОП "Промінь"
був укладений договір оренди землі на 5
років. Після того, як закінчився термін
дії договору оренди землі, вона
звернулася до відповідача з вимогою
про повернення земельної ділянки і
відповідач їй повідомив, що в 2009 році
між нею та ПАОП "Промінь" був укладений
договір оренди землі на 25 років. Але
вона заперечує, що укладала і
підписувала такий договір.

Від представника позивача ОСОБА_2
надійшла письмова заява, в якій вона
позов підтримала і просила розглянути
справу у її відсутність. На надання
відстрочки виконання рішення до 30
вересня 2014 року згодна.

Представник відповідача надав до
суду заяву, в якій позов визнає та
просить розглянути справу за його
відсутності і перенести строк викання
рішення на 30.09.2014 року, оскільки на
даний час земельна ділянка засіяна.

Суд, вивчивши матеріали справи та
дослідивши докази, вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Позивачці на праві власності
належить земельна ділянка площею 6,20 га
кадастровий номер №:08:000:0091 для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Кобзівської сільської ради
Красноградського району Харківської
області, що підтверджується копією
Державного акта на право власності на
землю серія І-ХР №025597 виданого 16.01.2003
року (а.с.10).

Відповідно до довідки відділу
Держземагенства у Красноградському
районі Харківської області 12.05.2009 року
був зареєстрований договір оренди
земельної ділянки кадастровий номер
№:08:000:0091, який був укладений між
ОСОБА_1 та ПАОП "Промінь" на 25 років
01.09.2008 року (а.с. 5), в підтвердження чого
відповідачем також надана копія
вказаного договору.

Позивачка заперечує факт
укладання цього договору оренди та
свій підпис під ним, а також те, що
уповноважувала будь-яку особу укладати
і підписувати договір оренди від її
імені.

У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання позову
відповідачем, суд за наявності для того
законних підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 12, 14, 19 ЗУ «Про
оренду землі» договір оренди землі - це
угода сторін про взаємні зобов'язання,
відповідно до яких орендодавець за
плату (розмір якої, форми платежу,
терміни та порядок внесення і
перегляду, індексації передбачуються
умовами договору, які не можуть
суперечити законам України) передає
орендареві у володіння і користування
земельну ділянку для господарського
використання на обумовлений договором
строк.

Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 06.11.2009 року за №9 "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" зокрема п.8 визначено, що
відповідно до частини першої статті 215
ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
статтею 203 ЦК, на момент вчинення
правочину.

Відповідно ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

З вищезазначеного вбачається, що
вирішуючи спори про визнання
правочинів недійсними, суд повинен
встановити наявність тих обставин, з
якими закон пов'язує визнання
правочинів недійсними і настання
відповідних наслідків, а саме:
відповідність змісту правочину
вимогам закону; додержання
встановленої форми правочину;
правоздатність сторін; у чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору.

За правилами ч.1 ст.2 ЗУ "Про оренду
землі" відносини, пов'язані з орендою
землі, регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним Кодексом України,
цим Законом, законами України, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Частиною 1 ст. 14 ЗУ "Про оренду
землі" передбачено, що договір оренди
землі укладається у письмовій формі.

Правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною
(сторонами).(ч.2 ст. 207 ЦК України).

Відповідно до ст. 16 ЗУ "Про оренду
землі", укладання договору оренди
земельної ділянки із земель приватної
власності здійснюється за згодою
орендодавця та особи, яка згідно із
законом вправі набувати право оренди
на таку земельну ділянку.

Статтею 34 ЗУ "Про оренду землі"
передбачено повернення орендодавцеві
земельної ділянки на умовах,
визначених договором у разі припинення
або розірвання договору оренди землі.

В п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 року
за №9 "Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" роз'яснено, що
реституція як спосіб захисту
цивільного права (ч.1 ст.216 ЦК України)
застосовується лише в разі наявності
між сторонами укладеного договору,
який є нікчемним або який визнано
недійсним. У зв'язку із цим вимога про
повернення майна, переданого на
виконання недійсного правочину, може
бути пред'явлена тільки стороні
недійсного правочину.

Враховуючи вищевикладене, те, що
відповідач позов визнав, він не надав
доказів в заперечення того, що
позивачка не підписувала спірний
договір оренди земельної ділянки, тому
у суду є всі підстави вважати що у
позивачки не було волевиявлення на
укладення цього договору, у
відповідності до ч.1 ст. 215 ЦК України
вказаний договір оренди землі можливо
визнати недійсним у зв'язку з
недодержанням в момент вчинення
правочину стороною вимоги,
встановленої ч.3 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 217 ЦПК України суд, який
ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, надати
відстрочку або розстрочку виконання,
вжити заходів для забезпечення його
виконання, про що зазначає в рішенні.

Враховуючи те, що на даний час вже
розпочались сільськогосподарські
роботи, суд вважає за необхідне
відстрочити виконання рішення суду до
закінчення сільськогосподарських
робіт, а саме до 30.08.2014 року, проти чого
не заперечує позивачка.

Керуючись ст.ст. 14, 15, 16, 34 ЗУ "Про
оренду землі", ст. 203, 207, 215, 638 ЦК України,
10, 57-60 , 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 Павлівни-
задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки за №13 від 12.05.2009
року, який укладений від імені
орендодавця ОСОБА_1 та Приватно
аграрно-орендним підприємством
"Промінь" строком на 25 років.

Зобов'язати Приватно
аграрно-орендне підприємство
«Промінь» повернути ОСОБА_1 земельну
ділянку площею 6,20 га кадастровий номер
№:08:000:0091, що розташована на
території Кобзівської сільської ради
Красноградського району Харківської
області із встановленням меж в натурі.

Відстрочити виконання даного
рішення до 30.08.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення в апеляційний суд
Харківської області через
Красноградський районний суд.Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя