АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/5501/2014
в 1 інстанції - Голік Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченко М.М.,
Кабанченко О.А.

при секретарі Мившук В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 вересня 2013 року про
зупинення провадження в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа: Відділ громадянства, імміграції
та реєстрації Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
Шевченківського району м. Києва про
усунення перешкод у здійснені права
власності на жиле приміщення шляхом
виселення та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
Відділ громадянства, імміграції та
реєстрації Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
Шевченківського району м. Києва про
усунення перешкод у здійснені права
власності на жиле приміщення шляхом
виселення та зняття з реєстрації.

В судовому засіданні представником
відповідача було подано клопотання про
зупинення провадження у справі,
мотивуючи це тим, що у провадженні
Шевченківського районного суду м.
Києва знаходиться цивільна справа у
судді Волокітіної Н. Б. справа №
2610/22880/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5
про визнання правочину недійсним в
рамках якої було накладено арешт на
частину квартири, яка є предметом
спору.

Крім того, представник посилався на те,
що на розгляді Шевченківського
районного суду м. Києва знаходиться
цивільна справа №761/6964/13-ц за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про визнання
договору міни від 15.01.2013 року недійсним,
з підстав його фіктивності,
провадження якої зупинено до розгляду
справи №2610/22880/2012.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 13.09.2013 року
провадження в справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: відділ,
громадянства, імміграції, та
реєстрації фізичних осіб ГУ МВС
України Шевченківського району м.
Києва про усунення перешкод у
здійсненні права власності на жиле
приміщення шляхом виселення та зняття
з реєстрації - зупинено до розгляду
справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
визнання правочину недійсним
№2610/22880/2012.

.

Не погодившись з такою ухвалою суду,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати та направити
справу для продовження її розгляду до
суду першої інстанції. Посилається на
те, що суд першої інстанції порушив
процесуальні норми, оскільки підстав
передбачених ст. 201 ЦПК України для
зупинення провадження наведено не
було. Крім того зазначив, що суд
постановляючи оскаржувану ухвалу, не
врахував положення ст. 157 ЦПК України та
практику Європейського суду, щодо
розумних строків розгляду справи.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з`явились. Про день і час
розгляду справи повідомлені належним
чином. Доказів на підтвердження
поважності причин неявки до суду не
подали.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд
сприяє всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд
зобов'язаний зупинити провадження у
справі у разі неможливості розгляду
цієї справи до вирішення іншої справи,
що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Згідно з п. 33 Постанови Пленуму
Верховного суду №2 «Про застосування
норм цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,
суд зобов'язаний зупинити провадження
у справі у випадках, передбачених
статтею 201 ЦПК, а за наявності підстав,
визначених статтею 202 ЦПК, має право як
на зупинення, так і на відмову в
задоволенні такої заяви.

Визначаючи наявність передбачених
статтею 201 ЦПК підстав, за яких
провадження у справі підлягає
обов'язковому зупиненню, суд повинен,
зокрема, враховувати, що така підстава
для зупинення провадження у справі, як
зазначено у пункті 4 частини першої
цієї статті - неможливість розгляду
цивільної справи до вирішення іншої
справи, що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства,
застосовується у тому разі, коли в цій
іншій справі можуть бути вирішені
питання, що стосуються підстав,
заявлених у справі вимог, чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду.

Підставою для зупинення провадження за
пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК
може бути також відкриття
Конституційним Судом України
провадження за зверненням відповідно
до статті 43 Закону України від 16 жовтня
199 року № 422/96-ВР «Про Конституційний
Суд України» про офіційне тлумачення
положень Конституції України чи
закону, що мають застосовуватися при
вирішенні справи, яка перебуває у
провадженні суду.

При неможливості розгляду справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку кримінального
судочинства, підставою для зупинення
провадження у цивільній справі може
бути лише наявність кримінальної
справи на розгляді в суді.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, що у провадженні
Шевченківського районного суду м.
Києва знаходиться цивільна справа №
2610/22880/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5
про визнання правочину недійсним в
рамках якої було накладено арешт на
частину квартири, яка є предметом
спору, а також на розгляді
Шевченківського районного суду м.
Києва знаходиться цивільна справа
№761/6964/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5
та ОСОБА_2 про визнання договору міни
від 15.01.2013 року недійсним, з підстав
його фіктивності, провадження якої
зупинено до розгляду справи №2610/22880/2012.

Як вбачається із копії позову у даній
справі, предметом спору є порушення
прав власника на жиле приміщення
шляхом виселення та зняття з
реєстрації.

Задовольняючи клопотання про
зупинення провадження в даній справі,
суд першої інстанції виходив з того, що
такі вимоги не можуть бути вирішені до
розгляду іншої справи.

Колегія суддів з таким висновком в
повній мірі не погоджується тому, що
суд першої інстанції, постановив
ухвалу без належного врахування
обставин, що мають значення для справи
та невірно застосував положення
процесуального права, задовольняючи
клопотання, дійшов передчасного
висновку про те, що провадження в даній
справі необхідно зупинити виходячи з
наступного.

Так, відповідно до ч. 4 ст.201 ЦПК України,
суд зобов'язаний зупинити провадження
у справі, у разі, неможливості
розглянуту цієї справи до вирішення
іншої справи, що розглядається в
порядку конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Зупиняючи провадження у даній справі,
суд обмежив право власності ОСОБА_2 на
належне йому майно та фактично
позбавив права користування цим майном
на необмежений тривалий період.

Суд не врахував, що вирішення
заявленого позову можливе до розгляду
інших справ на які посилався
відповідач.

В разі задоволення позову про визнання
недійсним правочину, за яким позивач в
даній справі набув право власності на
майно, можливо буде допустити поворот
виконання судового рішення .

Крім того, оскаржувана ухвала не
відповідає вимогам ст. 210 ЦПК України,
оскільки суд в своїй ухвалі не навів
жодних мотивів, з яких суд дійшов
висновку прийняття рішення про
зупинення провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про скасування ухвали
суду першої інстанції, як таку, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права на підставі п. 4 ч.
1 ст. 311 ЦПК України з направленням
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 13 вересня 2013 року
скасувати, а справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: