АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/4014/14
Головуючий у 1 інстанції - Бортницька
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

Головуючого судді
Панченка М.М.

Суддів
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

При секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє за
дорученням ОСОБА_2, на рішення
Печерського районного суду м.Києва від
21 січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року ОСОБА_2, посилаючись на
ст.391 ЦК України, звернулась з позовом
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 і, з урахуванням уточнень до
позову, просила зобов»язати
відповідачів усунути перешкоди у
користуванні належною їй на праві
власності земельною ділянкою площею
0,0515 га кадастровий номер :82:189:0051,
розташованої по АДРЕСА_1 та житловим
будинком за указаною адресою шляхом
зобов»язання відповідачів солідарно
демонтувати частину будинку АДРЕСА_2 та
частину підпірної стіни з лінійними
спорудами (бетонний паркан), які
порушують суміжну межу між земельними
ділянками за указаними адресами,
відповідно до стандартів та
нормативів, встановленими державними
будівельними нормативами України /т.1
а.с.2-11, т.2 а.с.133-134/.

Послалась на те, що вона є власницею
земельної ділянки по АДРЕСА_1, однак
відповідачі, звели спільний будинок на
суміжній земельній ділянці по АДРЕСА_2,
який розташований безпосередньо
на межі указаних суміжних земельних
ділянок. Крім того, відповідачі без
дозволу позивачки звели на її
земельній ділянці підпірну бетонну
стіну, яку вона просить зобов»язати
відповідачів демонтувати..

Рішенням Печерського районного суду
м.Києва від 21 січня 2014 року у позові
відмовлено /т.2 а.с.158-159/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка
діє за дорученням ОСОБА_2, просить
скасувати рішення Печерського
районного суду м.Києва від 21 січня 2014
року , як ухвалене з порушенням вимог
матеріального та процесуального права,
уі ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов /т.2 а.с.176-179/.

Скаржник зазначав, що суд першої
інстанції не врахував доводи,
викладені у позовній заяві.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу належить
відхилити, а рішення залишити без змін
з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Встановлено, що, відповідно до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ №053915 від
21.06.2007 року та Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№053916 від 13.06.2008 року позивачці
належить на праві власності земельна
ділянка площею 0,0515 га кадастровий
номер :82:189:0051, з цільовим
призначенням будівництво житлового
будинку, за адресою АДРЕСА_1.

На указаній земельній ділянці
розташований житловий будинок, який
належить на праві власності позивачці
ОСОБА_2, відповідно до Договору
купівлі-продажу від 25.07.2008 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 та зареєстрованого у
Київському міському БТІ від 8.04.2009 року
(реєстраційне посвідчення №028783).

Встановлено також, що з
північно-західної сторони указана
земельна ділянка по АДРЕСА_1, межує з
земельною ділянкою, розташованою за
адресою АДРЕСА_2, на якій розташований
клубний житловий будинок, що є
власністю відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Встановлено, що на земельній ділянці,
що належить позивачці, по межі
сусідньої земельної ділянки, що по
АДРЕСА_2, розташована бетонна огорожа,
яка фактично розміщена на земельній
ділянці позивачки, що підтверджується
Висновком експертів за результатами
проведення комплексної судової
земельно-технічної та
будівельно-технічної експертизи,
виконаної експертами КНДІСЕ від 29.11.2013
року за №2987/13-41/2988/13-43 /т.2 а.с.85-96/.

Із результатів указаної експертизи
також встановлено, що північно-західна
частина земельної ділянки позивачки
безпосередньо межує з житловим
будинком, збудованим на земельній
ділянці відповідачів, що по АДРЕСА_2,
але, як встановлено висновком
експертизи, цей житловий будинок не
порушує межі земельної ділянки, яка
належить позивачці ОСОБА_2.

Крім цього, судом першої інстанції
встановлено, що Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві видано сертифікат
відповідності державним будівельним
нормам, стандартам та правилам,
реєстраційний №КВ000479 від 15.06.2010 року
закінченого будівництвом об»єкта:
приватного будинку (літ.А) загальною
площею 3.337,5 кв.м., відповідно до
технічного паспорту, виготовленого
Київським БТІ станом на 22.03.2010 року за
адресою АДРЕСА_2 /т.1 а.с.159/.

Тобто, житловий будинок по АДРЕСА_2
відповідає державним стандартам,
будівельним нормам і правилам, а тому
його зведенням не порушено будь-які
права позивачки ОСОБА_2, як власника
земельної ділянки по АДРЕСА_1.

В частині вимог позивачки щодо
зобов»язання відповідачів усунути їй
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою шляхом знесення бетонної
огорожі, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції в цій частині
позовних вимог також правомірно
відмовив з таких підстав.

З пояснень у судовому засіданні
представників відповідачів слідує, що
указана спірна огорожа ними не
встановлювалась, а коли і ким вона була
змонтована - їм невідомо. Проти позову
про знесення цієї огорожі вони не
заперечують і, дотримуючись принципу
добросусідства, вони, відповідачі,
готові допомогти позивачці
матеріально для вирішення питання
знесення цієї огорожі і встановлення
нової огорожі по фактичній межі
земельних ділянок.

Сама позивачка та її представник в
судовому засіданні не стверджували, що
вони особисто бачили, що указана
огорожа встановлена відповідачами,
оскільки позивачка за адресою АДРЕСА_1
не проживає, однак вважає, що крім
відповідачів ніхто інший не міг її
встановити.

Крім того, позивачка не змогла
підтвердити, коли саме була
встановлена зазначена спірна огорожа і
чи існувала ця огорожа на час придбання
нею земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
позивачка не підтвердила факт
порушення відповідачами її прав, як
власника земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Крім того, відмовляючи у позові, судом
обґрунтовано зазначено, що посилання
позивачки на порушення відповідачами
під час будівництва будинку по АДРЕСА_2
правил протипожежної безпеки та інших
державних будівельних норм - не
свідчить про порушення прав позивачки,
як власника суміжної земельної
ділянки, а свідчить лише про
недотримання відповідачами державних
будівельних норм і правил, обов»язок
контролю і нагляду за дотриманням яких,
покладено на відповідні державні
контролюючі органи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
рішення суду першої інстанції винесене
на повно з»ясованих обставинах з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, а доводи,
викладені в апеляційній скарзі не
спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє за
дорученням ОСОБА_2, відхилити, а
рішення Печерського районного суду
м.Києва від 21 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з
моменту проголошення шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді