У Х В А Л А

іменем україни

15 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Журавель В.І.,

Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на
дії старшого державного виконавця
Галицького відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Яремчука
Андрія Тарасовича та скасування
постанов,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 28 серпня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 11 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на
дії старшого державного виконавця
Галицького відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Яремчука
А.Т. та скасування постанов.

Посилалася на те, що 9 листопада 2011 року
Новозаводський районний суд міста
Чернігова видав виконавчий лист № 6-4324
про стягнення з неї заборгованості за
кредитним договором № 8МЕ0014594 на суму
174712,71 грн. Постановою старшого
державного виконавця Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Яремчука А.Т. від 25 квітня 2012
року було відкрито виконавче
провадження № 32334227. Крім того, їй стало
відомо про постанови про стягнення
виконавчого збору від 5 грудня 2012 року,
про стягнення витрат на проведення
виконавчих дій від 5 грудня 2012 року та
про закінчення виконавчого
провадження від 29 грудня 2012 року.
Зазначає, що не могла добровільно
виконати рішення суду в наданий
державним виконавцем семиденний строк,
оскільки всупереч встановленому
законодавством порядку її про це не
було повідомлено. Оскільки, 27 грудня 2012
року нею було самостійно погашено борг
у розмірі 69 701,50 грн перед ПАТ
«Альфа-Банк», стягувач визнав, що
погашена сума боргу задовольняє його
інтереси і відмовився від подальших
претензій по стягненню боргу, що
залишилася несплаченою. Вважає, що
державним виконавцем було порушено
визначений Законом України «Про
виконавче провадження» шестимісячний
строк на проведення виконавчих дій,
постанова про закінчення виконавчого
провадження з підстави фактичного
виконання рішення є формальністю,
пристосованою до її дій з погашення
боргу, а сама постанова винесена за
межами строку, встановленого ст. 30
Закону України «Про виконавче
провадження».

Враховуючи вищевикладене, просила
визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Яремчука А.Т. з винесення
постанови про стягнення виконавчого
збору від 5 грудня 2012 року, постанови
про стягнення витрат на проведення
виконавчих дій від 5 грудня 2012 року,
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 29 грудня 2012 року, а
також скасувати вищезазначені
постанови.

Ухвалою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 28 серпня 2013 року
закрито провадження по справі за
скаргою ОСОБА_3 в частині визнання
неправомірними дій старшого
державного виконавця Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Яремчука А.Т. з винесення
постанови від 5 грудня 2012 року про
стягнення виконавчого збору і про
стягнення витрат на проведення
виконавчих дій; скасування постанови
старшого державного виконавця
Галицького відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Яремчука
А.Т. про стягнення виконавчого збору
від 5 грудня 2012 року; скасування
постанови старшого державного
виконавця Галицького відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Яремчука А.Т. про стягнення
витрат на проведення виконавчих дій
від 5 грудня 2012 року. В задоволені
скарги ОСОБА_3 в частині визнання
неправомірними дій старшого
державного виконавця Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Яремчука А.Т. з винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 29 грудня 2012 року та
скасування цієї постанови відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 11 жовтня 2013
року ухвалу Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 28 серпня 2013 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати ухвалу Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 28
серпня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Чернігівської області від 11
жовтня 2013 року і направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги неправильним
застосуванням судом норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
постановою старшого державного
виконавця Галицького відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Яремчука А.Т. від 25 квітня 2012
року відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 6- 4324, виданого 9
листопада 2011 року Новозаводським
районним судом м. Чернігова, про
стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на користь ПАТ «Альфа-Банк»
заборгованості за кредитним договором
№ 8МЕ0014594 у сумі 38 667,15 грн, по відсотках -
282,69 грн, пені - 135 662,87 грн, судових витрат
- 100 грн, а всього - 174712,71 грн, та надано
строк для добровільного виконання
рішення суду до 2 травня 2012 року (а.с. 34).

25 квітня 2012 року старшим державним
виконавцем Галицького відділу ДВС
Львівського міського управління
юстиції Яремчуком А.Т. винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, якою накладено арешт на все
майно, що належить боржнику ОСОБА_3 (а.с.
35).

5 грудня 2012 року старшим державним
виконавцем Галицького відділу ДВС
Львівського міського управління
юстиції Яремчуком А.Т. винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 17 471,27 грн
(а.с. 37).

5 грудня 2012 року старшим державним
виконавцем Галицького відділу ДВС
Львівського міського управління
юстиції Яремчуком А.Т. винесено
постанову про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій та
стягнуто з боржника ОСОБА_3 витрати на
проведення виконавчих дій у сумі 53,36
грн (а.с. 36).

29 грудня 2012 року старшим державним
виконавцем Галицького відділу ДВС
Львівського міського управління
юстиції Яремчуком А.Т. винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження (а.с. 35).

Судом першої інстанції правильно
визначено поняття виконавчого збору.
Для застосування виконавчого збору
виконавець приймає постанову, яка у
разі її невиконання самостійно
виконується примусово в установленому
Законом України «Про виконавче
провадження» порядку. Прийнята
державним виконавцем постанова про
накладення штрафу на боржника,
невиконана самостійно, є підставою для
її примусового виконання. За змістом
пункту 7 частини другої статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат на
проведення виконавчих дій та
накладення штрафу є виконавчими
документами. Якщо виконавче
провадження закінчено, а виконавчий
збір, витрати на проведення виконавчих
дій або штраф не стягнуто, відповідна
постанова виділяється в окреме
провадження і підлягає виконанню в
загальному порядку. Тому слід
ураховувати, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
справи з приводу оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції, вони видані. Також до
юрисдикції адміністративних судів
належать справи про оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби, прийнятих (вчинених,
допущених) під час примусового
виконання постанов державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу як
виконавчих документів в окремому
виконавчому провадженні.

У п. 6 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України № 3 від
13 грудня 2010 року «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби»зазначено, що судам необхідно
враховувати, що постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору та накладення штрафу належать до
видів відповідальності за невиконання
рішення самостійно та за невиконання
без поважних причин рішення, що
зобов'язує боржника вчинити певні дії,
та рішення про поновлення на роботі.
Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка, у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово в
установленому Законом України «Про
виконавче провадження» порядку.

Прийнята державним виконавцем
постанова про накладення штрафу на
боржника, невиконана самостійно, є
підставою для її примусового
виконання.

Закриваючи провадження по справі за
скаргою ОСОБА_3 про скасування
постанови про стягнення виконавчого
збору та постанови про стягнення
витрат на проведення виконавчих дій,
суд першої інстанції, з яким погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що розгляд скарги в цій частині
зазначених вимог проводиться за
правилами адміністративного
судочинства.

Встановлено й вбачається з матеріалів
справи, що судові рішення ухвалено з
додержанням норм процесуального права.
Зокрема, правильним є посилання на
норми ст. ст. 49, 83nau://ukr435-15|st215 Закону
України «Про виконавче провадження».
Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи були допущені
порушення норм процесуального права,
таким чином, колегія суддів вважає за
необхідне касаційну скаргу відхилити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

На підставі ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо судові рішення
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 28 серпня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 11 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко Судді:Є.П.
Євграфова В.І. Журавель І.М.
Завгородня О.М. Ситнік