Справа № 740/981/14
Провадження № 2/740/397/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Діденко О.П.,

при секретарі Капленку І.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2,

представника відповідача - адвоката
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ніжині
справу за позовною заявою ОСОБА_1,
третя особа на стороні позивача -
інспекція з питань захисту прав
споживачів у Чернігівській області, до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
визнання укладеним договору
побутового підряду,

В С Т А Н О В И В :

У позові позивач ОСОБА_1 просив
визнати укладеним договір побутового
підряду між ним та фізичною
особою-підприємцем (далі - ФОП) ОСОБА_2
на виготовлення на замовлення меблів,
пославшись на те, що у квітні 2013 року
між ними була досягнута усна
домовленість, за якою він повинен був
надати ФОП ОСОБА_2 матеріали, а
останній, у свою чергу, виготовити з них
обумовлений перелік меблів. Оскільки
меблі були виготовлені неякісно, що
було виявлено після їх доставки за
місцем проживання у АДРЕСА_1, то він
звернувся до ФОП ОСОБА_2 з вимогою
усунути існуючі недоліки, в чому йому
усно було відмовлено з посиланням на
відсутність між ними договірних
відносин, і видати квитанцію чи інший
документ, яким би підтверджувалось
укладення договору, відмовився.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав та пояснив,
що у квітні 2013 року звернувся до ФОП
ОСОБА_2, який здійснює підприємницьку
діяльність у АДРЕСА_2, і з ним усно
домовився про виготовлення меблів зі
свого, як замовника, матеріалу, який
зберігався в АДРЕСА_3, звідки матеріал
автомобілем ЗІЛ-130 забрав відповідач.
Всі питання організаційного характеру
за вказівкою ФОП ОСОБА_2 в подальшому
вирішувалися за тією ж адресою з
ОСОБА_5, яка, як повідомив йому ФОП
ОСОБА_2, є його дружиною. Оплата за
виконану роботу ним проводилася у три
етапи, а саме: у травні 2013 року та у
жовтні 2013 року ним було сплачено
ОСОБА_5 у присутності ФОП ОСОБА_2 по 2000
(дві тисячі) грн. кожного разу, а решту -
700 (сімсот) грн. було сплачено у
листопаді 2013 року ОСОБА_5, коли забирав
меблі, але це було в вечірній час і ФОП
ОСОБА_2 у той час не було. Також ОСОБА_5
було видано квитанцію № 170 з переліком
виготовлених меблів та з зазначенням
вартості виконаної роботи.
Документально ні отримання
відповідачем від нього матеріалу, ні
отримання ОСОБА_5 коштів за виконану
роботу не оформлялося, оскільки був
розрахунок на нормальні

людські стосунки, крім того, як він
зрозумів із розмови з ОСОБА_5, вона не
хотіла документального оформлення,
оскільки це вплине на розмір податку.
Також позивач ОСОБА_1 зазначив, що
пояснення ФОП ОСОБА_2 від 09.12.2013 року,
копія якого на а.с.50, він не отримував.

Представник третьої особи на стороні
позивача - інспекції з питань захисту
прав споживачів у Чернігівській
області у судове засідання не
з»явився, хоч про час розгляду справи
повідомлений належним чином, тому суд,
з врахуванням думки сторін, визнав
можливим справу розглянути без участі
представника третьої особи.

Представник відповідача ФОП ОСОБА_2 -
адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги не
визнав та пояснив, що ніякої
домовленості щодо виготовлення меблів
у ФОП ОСОБА_2 з позивачем не було,
договір між ними не укладався, що
відповідач виготовленням меблів не
займався, підписи на документах, копії
яких надані позивачем, візуально
відповідачу не належать і на час
перевірки, яка проводилася
інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Чернігівській області,
він знаходився на лікарняному, тому
підписати складені інспекцією
документи не міг.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 позовні вимоги
не визнав, надавши суду довідку, в якій
зазначив, що послуги ОСОБА_1 ним не
надавались і грошових коштів від нього
в період з січня 2013 року по квітень 2014
року він не отримував. Пояснити, хто з
його працівників мав доступ до печатки
- не міг, але не заперечував проти того,
що доступ до печатки мала його дружина
ОСОБА_5, уточнивши, що її прізвище не
ОСОБА_2, а ОСОБА_2. Також відповідач
зазначив, що ніяких листів ОСОБА_1 не
писав, що підписи на документах, копії
яких надані позивачем, йому не
належать, хоч при цьому клопотання про
призначення почеркознавчої експертизи
не заявляв, а оглянувши наданого
свідком ОСОБА_6 листа, датованого
09.01.2014 року, копія якого на а.с.9 (підпис
на якому нечіткий), визнав, що даний
підпис належить йому особисто.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що нею, як
інспектором інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Чернігівській області, за зверненням
ОСОБА_1 з приводу того, що виготовлені
на його замовлення ФОП ОСОБА_2 меблі є
неякісними і останній від проведення
експертизи відмовляється,
проводилася перевірка дотримання ФОП
ОСОБА_2 законодавства про захист прав
споживачів. ФОП ОСОБА_2 надав
інспекції відповідь, датовану 09.01.2014
року, в якій зазначив, що в договірних
відносинах з ОСОБА_1 не перебував,
претензій щодо якості доставлених
згідно накладної № 170 меблів ОСОБА_1 не
мав, тому експертизу замовляти він не
буде, після чого нею було складено акт
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів ФОП ОСОБА_2
та на нього ж було складено протокол
про адміністративне правопорушення,
копія якого на а.с.10. Акт та протокол
складалися в м.Чернігові в інспекції
з питань захисту прав споживачів, куди
приїжджали ФОП ОСОБА_2 з дружиною на
ім»я ОСОБА_5 і в даних документах
підписи ставив особисто ФОП ОСОБА_2
Протокол про адміністративне
правопорушення було розглянуто, на ФОП
ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 170
грн., який ним відповідно до платіжного
доручення № 890 від 05.02.2014 року сплачено,
але припис, у якому вказувалося ФОП
ОСОБА_2 на необхідність проведення
експертизи щодо визначення якості
виготовлених меблів, не виконаний і
листа, датованого 03.02.2014 року (копія на
а.с.13), в якому ФОП ОСОБА_2 вказав, що
експертизу щодо якості меблів буде
проводити лише на підставі рішення
суду, в інспекцію привозила його
дружина.

Заслухавши пояснення осіб, що брали
участь у справі, свідка, дослідивши
письмові докази, суд приходить до
слідуючого висновку.

Поняття договору побутового підряду
визначено у ч. 1 ст.865 ЦК України. За
договором побутового підряду
підрядник, який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов»язується виконати за завданням
фізичної особи (замовника) певну
роботу, призначену для задоволення
побутових та інших особистих потреб, а
замовник зобов»язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Частиною
другою цієї ж статті встановлено, що
договір побутового підряду є публічним
договором, тобто особа, яка здійснює
підприємницьку діяльність, взяла на
себе обов'язок здійснювати виконання
робіт для кожного, хто до неї
звернеться (ч.1 ст.633 ЦК України). До
відносин за договором побутового
підряду, що не врегульовані ЦК України,
застосовується законодавство про
захист прав споживачів, зокрема Закон
України "Про захист прав споживачів".

Договір підряду за своїми
характеристиками належить до
двосторонніх, консенсуальних та
оплатних договорів. Даний договір є
двостороннім або, як вказують у
літературі,
двосторонньо-зобов'язуючим, оскільки
участь у ньому беруть дві сторони -
замовник та підрядник, які мають певні
взаємні права та обов'язки. Цей договір
є консенсуальним, оскільки він
вважається укладеним з моменту
досягнення згоди сторін щодо всіх
істотних умов договору. Договір
побутового підряду є оплатним,
оскільки замовник зобов'язаний
оплатити зроблену підрядником роботу.
Сторонами договору побутового підряду
є підрядник і замовник.

Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України
договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом.

У ЦК України не закріплено спеціальних
вимог щодо форми договору побутового
підряду, що означає можливість його
укладення в усній або письмовій формі
відповідно до загальних положень про
форму правочину (ст.ст.205-210 ЦК України).
Однак, у ч. 1 ст. 866 ЦК України
передбачено спеціальні вимоги до
договору побутового підряду. У статті
вказано, що до належної форми укладення
договору побутового підряду
прирівнюється видача замовникові
квитанції або іншого документа, що
підтверджує укладення договору.
Відповідно до п.9 «Правил побутового
обслуговування населення» побутові
послуги надаються замовникам згідно з
угодами, документальним
підтвердженням укладення яких є такі
документи: договір, розрахунковий
документ встановленої форми. Пункт 13
цих же Правил містить перелік
розрахункових документів, що
засвідчують факт надання послуги, до
якого відносяться: касовий чек - для
виконавців, які у розрахунках із
замовниками використовують
реєстратори розрахункових операцій
(розрахункова квитанція у разі
виходу такого реєстратора з ладу
або тимчасового відключення
електроенергії), квитанція - для
виконавців, які згідно із
законодавством не застосовують таких
реєстраторів.

Значення цих документів полягає і в
тому, що вони є підставою для одержання
замовлення або послуги (п.21 Правил), і
надають право замовникові на вимогу
усунення недоліків у гарантійний
термін (п.24 Правил).

З листа відповідача, датованого 09.01.2014
року, якого він надав інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Чернігівській області (копія листа на
а.с.9), належність підпису на якому ФОП
ОСОБА_2 визнав, та з пояснення
відповідача, датованого 19.12.2013 року та
адресованого позивачу ОСОБА_1, копія
якого на а.с.50, на якому належність
печатки ФОП ОСОБА_2 останнім не
оспорювалась, убачається, що між
позивачем і відповідачем була
досягнута усна домовленість про
виготовлення відповідачем меблів із
матеріалу позивача. Факт виготовлення
відповідачем меблів на замовлення
позивача та їх перелік, а саме: ліжка
розміром 2,0 м. х 1,8 м. та двох тумбочок
до цього ліжка; ліжка розміром 2,0м. х 0,9
м. та тумбочки до нього; ліжка розміром
2,0м. х 1,0м. та тумбочки до нього; лавочки
дерев»яної підтверджується накладною
від 28 листопада 2013 року № 170 на а.с.44, на
якій у графі накладної «директор» є
підпис, скріплений печаткою ФОП ОСОБА_2
Та обставина, що відповідач є фізичною
особою-підприємцем, здійснює
господарську діяльність «столярні та
теслярські роботи» за адресою м.Ніжин,
вул.Пржевальського,7, за якою, з
пояснень позивача, він і звертався до
відповідача та за якою проводився
розрахунок і виготовлялися меблі, та
що відповідач з 01 січня 2012 року
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, є платником єдиного
податку третьої групи зі ставкою
податку 5%, підтверджується наданими
відповідачем ксерокопіями свідоцтва
про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця та свідоцтва
платника єдиного податку на а.с.36-37.

До відносин за договором побутового
підряду, що не врегульовані ЦК України,
застосовується законодавство про
захист прав споживачів, зокрема Закон
України "Про захист прав споживачів".
Згідно п.15 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти підприємництва, які
здійснюють розрахункові операції у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, зобов'язані
надавати покупцям на їх вимогу чек,
накладну або інший письмовий документ,
що засвідчує перехід права власності
від продавця до покупця з метою
виконання вимог Закону України «Про
захист прав споживачів» .

Платники єдиного податку третьої
групи, до якої відноситься відповідач,
згідно з п. 296.10 Податкового Кодексу
України, не застосовують реєстратори
розрахункових операцій. Аналогічна
норма передбачена і у п. 6 ст. 9 Закону
України «Про застосування
реєстраторів

розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг». Проте навіть такий
підприємець згідно з п. 2 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» зобов'язаний
видати покупцю розрахунковий документ
- тобто документ встановленої форми та
змісту (касовий чек, товарний чек,
розрахункову квитанцію тощо), який
підтверджує факт продажу (повернення)
товарів, надання послуг, вимоги до
форми та змісту якого встановлені
Положенням «Про форму та зміст
розрахункових документів»,
затвердженого наказом Державної
Податкової Адміністрації України N 614
від 01.12.2000 року.

Відсутність у замовника цього
документа не позбавляє його права
залучати свідків для підтвердження
факту укладення договору або його умов
(ст. 866 ЦК України).

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №5 від 12.04.1996
року «Про практику розгляду цивільних
справ за позовами про захист прав
споживачів» видача й одержання
квитанції (квитанції-замовлення,
квитанції-зобов'язання) чи іншого
документа на підтвердження укладення
договору про побутове обслуговування
свідчить про згоду сторін з усіма
його умовами. Отже, ці умови є
обов'язковими для сторін і суд повинен
виходити з них при вирішенні спору,
коли не буде встановлено, що вони не
відповідають фактичним даним або
суперечать чинному законодавству.

У відповідності до ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Аналізуючи зібрані докази в
сукупності, суд приходить до висновку,
що позивачем доведено, що сторони
досягли згоди з усіх істотних умов
договору, тому позовні вимоги слід
задовольнити.

Закон України «Про захист прав
споживачів» регулює відносини між
споживачами товарів, робіт та послуг
та виробниками і продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг
різних форм власності, встановлює
права споживачів, а також визначає
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у
сфері захисту прав споживачів, з чого
убачається, що при подачі позову
позивачем ОСОБА_1 судовий збір
відповідно до ч.3 ст.22 цього Закону
правомірно не сплачувався, а тому
відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України він
підлягає стягненню з відповідача на
користь держави у розмірі 243, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215, 218, 88
ЦПК України, ст.ст. 633, 638, 639, 205-210, 865, 866 ЦК
України, суд

В И Р І Ш
И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати укладеним договір побутового
підряду між ОСОБА_1 та фізичною особою
підприємцем ОСОБА_2 на виготовлення на
замовлення меблів: ліжка розміром 2,0
м. х 1,8 м. та двох тумбочок до цього
ліжка; ліжка розміром 2,0м. х 0,9 м. та
тумбочки до нього; ліжка розміром 2,0м. х
1,0м. та тумбочки до нього; лавочки
дерев»яної.

Стягнути з фізичної особи підприємця
ОСОБА_2 в дохід державного бюджету 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. судового
збору.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного
суду Чернігівської області через
Ніжинський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду
Діденко О.П.