справа 245/835/13-ц
Старобешівський районний суд
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24.02.2014 року Старобешівський районний
суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Сазонової М.Г., при
секретарі Євсєй Ю.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.
Старобешеве цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
Позивач 24.10.2013 року звернувся до
Старобешівського районного суду із
позовом до відповідачки про стягнення
боргу. Обгрунтовуючи свої позовні
вимоги, позивач зазначив, що 12.06.2011 року
надав відповідачці ОСОБА_2 грошову
позику у розмірі 2000 гривень із
зобов'язанням повернути до 15 грудня 2011
року, про щоОСОБА_2 надала розписку від
12.06.2011 року. Надалі, 12.07.2011 року позивач
надав відповідачці ОСОБА_2 грошову
позику у розмірі 2000 гривень із
зобов'язанням повернути до 25 червня 2012
року, про що ОСОБА_2 надала розписку від
В зазначений термін відповідачка борг
не повернула. У зв'язку із
вищезазначеними обставинами позивач
просить стягнути з відповідача на свою
користь суму боргу в розмірі 4000 грн.,
судові витрати покласти на
Позивач в судовому засіданні на
позовних вимогах наполягав у повному
обсязі та просив їх задовольнити з
підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про розгляд справи.
Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Таким чином, суд, врахувавши позивача,
вважає можливим ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позов суд керується
наступними нормами матеріального
права.

На підставі ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей

У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України,
за договором позики, одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Судом встановлено, що 12.06.2011 року та
12.07.2011 року відповідачка отримала у
борг від позивача кошти у розмірі 4000
грн. (по дві тисячи гривень, відповідно).
Зазначені обставини підтверджуються
розписками відповідача про отримання
суми коштів. ОСОБА_2 зобов»язувалась
повернути борг у розмірі 2000 грн. до
15.12.2011 року та у розмірі 2000 грн. до
25.06.2012 року.

На час розгляду справи оригінал
боргової розписки знаходився у
позивача у справі та був досліджений
судом, що підтверджує невиконання
відповідачем зобов»язання по
поверненню суми боргу.

Ураховуючи те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, відповідно до
ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід у
вигляді судового збору у розмірі 229 грн.
44 коп. підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Разом з тим, не підлягають задоволенню
вимоги позивача про стягнення з
відповідача на його користь 200 грн.
витрат на правову допомогу, виходячи з
наступного.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України
передбачено, що до витрат, пов'язаних з
розглядом цивільної справи, належать
витрати на правову допомогу.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України,
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Частиною 1 ст. 56 ЦПК України
встановлено, що правову допомогу може
надавати особа, яка є фахівцем у галузі
права і за законом має право на надання
правової допомоги.

На підтвердження понесених витрат на
правову допомогу позивачем не надано
договору про надання правової допомоги
та розрахунку витрат на правову
допомогу, а тому підстав для
задоволення вимог про стягнення витрат
на правову допомогу у розмірі 200 грн.
немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1046, 1049, 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 22,
57-60, 84, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) суму
боргу в розмірі 4000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь держави
судовий збір у розмірі 229 гривень 40
копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення до Апеляційного
суду Донецької області через
Старобешівський районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя

04.03.2014