Номер провадження: 22-ц/785/3713/14
Номер справи місцевого суду: 1522/1148/12
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.04.2014 року
м. Одеса
Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області в складі:

Головуючого-Гірняк Л.А.

Суддів- Доценко Л.І., Заїкін А.П.

При секретарі -Булгак Х.О

За участю представника позивача-
Сенкевич Д.Є.

Представника відповідача-Ігнатьєва
І.П.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні м. Одесі апеляційну скаргу
ОСОБА_5 на ухвалу Приморського
районного суду м. Одеси від 05.12.2013 року
по справі за заявою ОСОБА_6 про
роз'яснення ухвали Приморського
районного суду м. Одеси від 09.10.2012 року
про затвердження мирової угоди по
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 ,3-я
особа-Приморський РВ ОМУ ГУ МВС України
в Одеській області про визнання особи
такою, що втратив право на житлове
приміщення та за зустрічним позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розподіл майна,

В С Т А Н О В И Л
А:

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 09 жовтня 2012 року визнано
мирову угоду, укладену між ОСОБА_6
ОСОБА_5, за якою:сторони домовились, що
спільна квартира АДРЕСА_1, є спільною
власністю подружжя сторони домовились,
що частки у спірній квартирі складають:

ОСОБА_6 належить ідеальна частка у
розмірі 40 % ;

ОСОБА_5 належить ідеальна частка у
розмірі 60% .

Сторони домовились, що у зв'язку з
неможливістю сумісного користування
квартирою, вони продадуть квартиру
АДРЕСА_1, за максимально вигідною та
узгодженою сторонами ціною. Отримані
гроші будуть розділені, пропорційно
долям, вказаним у п. 1 цієї угоди.

Сторони домовились, що поточні розходи
(оплата ріелторів, оплата нотаріальних
послуг, податків і т.п.) будуть понесені
сторонами пропорційно до їх часток в
квартирі. '

Сторони домовились, що ОСОБА_6 не
вважається таким, що втратив права
користування спірною квартирою, бо
ОСОБА_5 визнає за ним право власності.

Угода укладена у трьох примірниках, що
мають однакову юридичну силу, по одному
примірнику для кожної із сторін та один
- Приморському районному суду м. Одеси.

У випадках, не передбачених мировою
угодою, сторони керуються
законодавством України.

Дана мирова угода набирає чинності з
моменту її затвердження судом і діє де
виконання зобов'язання, передбаченого
цією мировою угодою.

Сторони засвідчують, що їм відомі
наслідки підписання мирової угоди.

Провадження по справі за первісним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 участю
третьої особи - Приморського районного
відділу ОМУ ГУ MB С України в області,
про визнання особи, що втратила право
користування жилим приміщенням з
реєстрації за місцем проживання та
зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5
про розподіл майна - закрито.

Роз'яснено сторонам наслідки закриття
провадження у справі, передбачені ч.3
ст.206 ЦПК України, відповідно до якої, у
разі закриття провадження у справі,
повторне зверення до суду з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з і підстав не
допускається.

До суду надійшла заява ОСОБА_6 про
роз'яснення вищевказаної ухвали суду,
яку він обґрунтовує тим, що після
звернення ним до органів державної
реєстрації об'єктів нерухомого майна
для проведення державної реєстрації
права приватної власності відповідно
до ухвали суду, йому було відмовлено
так як не зазначені критерії спірної
квартири. У зв'язку з цим просить
вказати у резолютивній частині ухвали
суду, що за ним визнано 224/1000 частини
квартири АДРЕСА_1, що має загальну площу
157, 4 кв.м. і складається з шести житлових
кімнат житловою площею 96, 5 кв.м (31,6 кв.м.,
11,1 кв.м, 14, 5 кв.м, 15, 9 кв.м, 14, 0 кв.м, 9, 4 кв.).

Ухвалою Приморського районного
суду м. Одеси від 05 грудня 2013 року заяву
ОСОБА_6 задоволено. Роз'яснено ухвалу
Приморського районного суду від 09
жовтня 2012 року про затвердження
мирової угоди по цивільній справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, за участю
третьої особи - Приморського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням та
зняття з реєстраційного

обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_5 про розподіл майна, вказавши
у резолютивній частині, що за ОСОБА_6
визнано право власності на 224/1000
частини квартири АДРЕСА_1, що має
загальну площу 157, 4 кв.м. і окладається з
шести житлових кімнат житловою площею
96, 5 кв.м (31, 6 кв.м., 11, 1 кв.м, 14, 5 кв.м, 15, 9
кв.м, 14, 0 кв.м, 9, 4 кв.).

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення суду з
ухваленням нового, про відмову в
заявлених вимогах, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права. Зокрема посилається на те, що
ухвала про затвердження мирової угоди
не підлягає роз'ясненню.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді доповідача, вислухавши
пояснення сторін, що з'явились,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України та ст.14 ЦПК України судові
рішення є обов'язковими до виконання на
всій території України і виконуються у
порядку, визначеному Законом «Про
виконавче провадження».

Судове рішення суду відповідно до
процесуального законодавства є
обов'язковим уже з моменту його
винесення і проголошення. З моменту
набрання ним законної сили воно стає
загальнообов'язковим, тобто
обов'язковим не тільки для суду, не
тільки для інших учасників цивільної
справи, а й для всіх органів,
підприємств, установ, організацій,
посадових осіб і громадян, і підлягає
виконанню на всій території України.

Відповідно до статті З Закону України
"Про виконавче провадження" державною
виконавчою службою підлягають
виконанню, зокрема, ухвали, постанови
судів у цивільних, господарських,
адміністративних та кримінальних
справах у випадках, передбачених
законом.

Судом встановлено, що ухвалою
Приморського районного суду м. Одеси
від 09 жовтня 2012 року визнано мирову
угоду, укладену між ОСОБА_6 ОСОБА_5, за
якою:сторони домовились, що спільна
квартира АДРЕСА_1, є спільною власністю
подружжя сторони домовились, що частки
у спірній квартирі складають:

ОСОБА_6 належить ідеальна частка у
розмірі 40 % ;

ОСОБА_5 належить ідеальна частка у
розмірі 60% .

Сторони домовились, що у зв'язку з
неможливістю сумісного користування
квартирою, вони продадуть квартиру
АДРЕСА_1, за максимально вигідною та
узгодженою сторонами ціною. Отримані
гроші будуть розділені, пропорційно
долям, вказаним у п. 1 цієї угоди.

Сторони домовились, що поточні розходи
(оплата ріелторів, оплата

нотаріальних послуг, податків і т.п.)
будуть понесені сторонами пропорційно
до їх часток в квартирі.

Сторони домовились, що ОСОБА_6 не
вважається таким, що втратив права
користування спірною квартирою, бо
ОСОБА_5 визнає за ним право власності.

Сторони домовились, що вони знімуться з
реєстрації у спірній квартирі при
договору купівлі-продажу.

Угода укладена у трьох примірниках, що
мають однакову юридичну силу, по одному
примірнику для кожної із сторін та один
- Приморському районному суду м. Одеси.

У випадках, не передбачених мировою
угодою, сторони керуються
законодавством України.

Дана мирова угода набирає чинності з
моменту її затвердження судом і діє де
виконання зобов'язання, передбаченого
цією мировою угодою.

Сторони засвідчують, що їм відомі
наслідки підписання мирової угоди.

Провадження по справі за первісним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 участю
третьої особи - Приморського районного
відділу ОМУ ГУ MB С України в області,
про визнання особи, що втратила право
користування жилим приміщенням з
реєстрації за місцем проживання та
зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5
про розподіл майна - закрито.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, суд за їх
заявою постановляє ухвалу в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що

належить фізичним та юридичним особам,
державі в особі органів,

уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без

громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним

організаціям, іноземним державам, а
також територіальним громадам

в особі органів місцевого
самоврядування, а саме: право
власності на нерухоме майно.

У листі Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 грудня 2011 року
вказані обов'язкові для всіх судів
України правові позиції Верховного
Суду України і висновки, які підлягають
обов'язковому врахуванню судами
зокрема: в п. 3 частини «Зобов'язання, що
виникають із договорів та інших
правочинів» зазначено: «Висновок суду
про те, що мирова угода, затверджена
судом, не може вважатися зобов'язанням
у цивільно-правовому розумінні,
оскільки її укладення, затвердження і
виконання регламентовано положеннями
процесуального законодавства та
Закону України «Про виконавче
провадження», тому відсутні підстави
для застосування статті 625 ЦК України є
необґрунтованим».

Виходячи з вищезазначеного, мирова
угода є різновидом зобов'язання, яке
виникає на підставі договору,
укладеного за взаємною згодою сторін у
письмовій формі та затвердженого
судовим рішенням (ухвалою).

Враховуючи позицію Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, яку він виклав у своєму листі від
5 грудня 2011 року, можна зробити
висновок, що мирова угода є договором в
розумінні Цивільного кодексу України.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи спір між сторонами стосувався
561/1000 частин кв. АДРЕСА_1 загальною
площею 157,4 кв.м., житловою площею 96,5 кв.
м., складається з шести кімнат. З самої
ухвали про затвердження мирової угоди
вбачається, що ОСОБА_5 визнала, що
спірна квартира є спільною власністю
подружжя, сторони визначили їх частки
проте чітко не зазначили критеріїв
спірної квартири.

Відповідно до статті 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Виходячи з того, що відповідно до ст.334
ч.4 ЦК України права на нерухоме майно,
які підлягають державній реєстрації,
виникають з дня такої реєстрації
відповідно до закону, районний суд
прийшов до правильного висновку, щодо
необхідності в роз'ясненні ухвали суду
про затвердження мирової угоди , так як
ухвала не може бути виконана, а право
власності ОСОБА_6 не може бути
реалізовано та зареєстровано
оскільки не зрозуміло з чого
складається спірна квартира.

При цьому, як вбачається з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності на
підставі ухвали суду ( мирова угода від
09.10.2012 року) та ухвалою від 05.12.2013
року(котра оскаржується) право
власності на частку спірного житла,
визначеного сторонами за мировою
угодою, за ОСОБА_6 зареєстровано.

Доводи апеляційної скарги, що
роз'ясненню підлягають лише рішення
суду судова колегія оцінює критично,
так як ухвала про затвердження мирової
угоди є формою остаточно прийнятого
судом судового рішенням суду по
розгляду даного спору, підлягає
обов'язковому виконанню відповідно до
ст.124 Конституції України та ст.14 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 05.12.2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Голодуючий суддя -
Л.А.Гірняк

Судді
Л.І.Доценко

А.П.Заїкін