Справа № 462/4785/13
Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/1199/14
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів : Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

при секретарі - Івановій О.О.,

з участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 9 жовтня 2013 року у справі
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Банк Ренесанс Капітал» про
визнання факту, відшкодування майнової
та моральної шкоди -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним
позовом. Просив визнати виконаним
зобов'язання за кредитним договором
№3 від 25.06.2013 року та стягнути
понесені ним витрати в сумі 5000 грн. у
зв'язку із захистом своїх прав
споживача, витрати на правову допомогу
у сумі 10000 грн. та 5000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що свої зобов'язання він
виконав достроково, проте всупереч ст. 8
Закону України «Про захист прав
споживачів» відповідач не врахував
цього факту і безпідставно нарахував
заборгованість та вимагає її виплати;
унаслідок неправомірних дій йому
спричинено моральну шкоду. Посилався
позивач і на те, що захищаючи свої
права, він поніс майнову шкоду, витрати
на правову допомогу.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні
позову відмовлено.

Рішення оскаржив ОСОБА_2 Просить його
скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Зазначає, що суд
невірно встановив фактичні обставини
справи, неправильно застосував норми
матеріального права. Зокрема вказує, що
суд не взяв до уваги виконання
зобов'язання за кредитним договором,
понесені ним витрати на захист своїх
прав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_2 на підтримання скарги,
перевіривши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги колегія
суддів не знаходить законних підстав
для її задоволення з огляду на
викладені мотиви.

Встановлено, що 25.06.2013 року ОСОБА_2 уклав
із ПАТ «Банк Ренесанс Капітал»
кредитний договір № 3 про надання
кредиту в сумі 738,68 грн. (із яких 639 грн.
для оплати товару та 99,68 грн. - договору
страхування) у спосіб акцептування
відповідачем оферти позивача.

Порядок повернення кредиту
встановлено графіком платежів та
Основними умовами кредитування
(зокрема п. п. 2.4, 2.6 Основних умов).

Судом першої інстанції вірно
встановлено, оскільки позивач не
додержав умов, встановлених для
дострокового погашення заборгованості
по кредиту, то відповідач не мав
підстав для оформлення погашення
заборгованості по кредиту як
дострокового і тому грошові кошти
списувалися в порядку і терміни,
визначені графіком платежів у
загальному порядку.

Із цього випливає, що оскільки ОСОБА_2
перестав виплачувати кошти, помилково
вважаючи кредит повернутим, то у нього
виникла заборгованість у сумі 496,53 грн. (
273,99 грн. - за основним зобов'язанням, 88,64
грн. - по комісії, 133,09 грн. - штрафні
санкції).

За таких обставин підстав вважати
виконаними зобов'язання ОСОБА_2 не має.

Частиною першою статті 60 ЦПК України
визначено. Що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи позов про стягнення 5000
грн. на відшкодування майнової шкоди,
якої зазнав ОСОБА_2 у зв'язку із
відновленням порушених прав споживача,
позивач не надав жодного доказу на
підтвердження цих вимог.

Матеріали справи не містять таких
доказів і позивач не надав їх також
суду апеляційної інстанції.

Не надав позивач суду також доказів
витрат на правову допомогу.

Таким чином колегія суддів зазначає, що
суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про відсутність
підстав вважати зобов'язання ОСОБА_2
перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал»
виконаними, про відсутність підстав
для стягнення коштів на відшкодування
майнової шкоди і витрат на правову
допомогу.

Рішення суду про відмову у позові в
частині стягнення коштів на
відшкодування моральної шкоди є
вірним, так як позивач не довів її
заподіяння за умов, передбачених п. 5 ч. 1
ст. 4 Закону України «Про захист прав
споживачів».

Доводи апелянта про безпідставне
зазначення судом норм Сімейного
Кодексу України у рішенні є правильним,
адже спірні правовідносини не
врегульовуються норми цього Кодексу.

Разом із цим слід зазначити, що ця
обставина не є підставою для
скасування рішення, адже суд, вирішуючи
спір по суті, не застосовував ст.ст. 180,
181, 183 СК України, помилково пославшись
на них.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК
України колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 9 жовтня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
часу набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: