Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/660/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Єгорова С. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

27.02.2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі: головуючого судді:
Єгорової С.М.

суддів: Дьомич Л.М., Пищиди М.М.

із секретарем: Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення кредитної заборгованості, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 10 грудня
2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

05.11.2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (надалі Банк) звернулося в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості, мотивуючи
тим, що 10.04.2008 року між Банком та
відповідачем було укладено кредитний
договір без номера, за умовами якого
Банк надав останньому кредит в сумі 3000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків у розмірі 24 %
річних.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
взятих на себе зобов'язань по
кредитному договору станом на 14.10.2013
року утворилася заборгованість в сумі
24573 грн., з яких: борг за кредитом - 3000
грн.; борг по процентам -12996,67 грн.; борг
по комісії - 6930 грн.; штраф (фіксована
частина) - 500 грн.; штраф (процентна
частина) - 1146,33 грн.

Посилаючись на вказані підстави, Банк
просив стягнути з відповідача
заборгованість за кредитом в сумі 24573
грн. та сплачений судовий збір в сумі
245,73 грн.

Рішенням Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 10.12.2013 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приват Банк» борг за кредитним
договором в сумі 24573 грн. та сплачений
судовий збір в сумі 245,73 грн.

В апеляційній скарзі відповідачем
ставиться питання про скасування
судового рішення з підстав порушення
судом норм матеріального та
процесуального права і ухвалення
нового рішення про відмову у
задоволені позову. Зазначено, що судом
не взято до уваги, що позивачем
пропущено установлений законом строк
позовної давності, який не було
збільшено за домовленістю сторін при
укладенні цього договору, а також в
умовах надання кредиту відсутній
підпис позичальника, висновки суду не
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача, який
підтримав апеляційну скаргу,
представника позивача, який
заперечував проти доводів апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи,
перевіривши в межах, передбачених ст. 303
ЦПК України, законність і
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом установлено і підтверджується
матеріалами справи, що 10.04.2008 року між
Банком та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір, що складається із
заяви, умов та правил надання
банківських послуг, тарифів, з якими
останній ознайомлений і погодився, що
підтверджується його підписом у заяві.
За умовами договору Банк надав
відповідачеві кредит в сумі 3000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків у розмірі 2% на місяць (24 %
річних) на залишок заборгованості,
щомісячної комісії - 3,5 %. Відповідно до
п.п.9.12. строк дії договору 12 місяців з
моменту підписання з автоматичною
пролонгацією на той же строк (а.с.7-11).

Згідно п.п. 6.5.-6.14. договору відповідач
зобов'язався щомісяця, у строки,
визначені правилами, здійснювати
погашення частини суми заборгованості
за кредитною лінією, яка виникла за
попередній місяць, а також здійснювати
погашення в повному обсязі
заборгованості за овердрафтом, яка
виникла за попередній звітний місяць,
сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією та/або Овердрафтом за
попередній звітний місяць та всю суму
пені, яка нарахована за попередній
звітний місяць у разі порушення
строків сплати заборгованості за
кредитною лінією та/або овердрафтом та
процентів за користування кредитною
лінією та/або овердрафтом.

Згідно тарифів та умов обслуговування
кредитних карт борг розраховано в
певній сумі (7 % від заборгованості але
не менше 50 грн.) для погашається
щомісяця до 25 числа, в яку враховується
базова відсоткова ставка 2 % на залишок
заборгованості з розрахунку 360 днів на
рік, комісії за кредитне
обслуговування та зняття коштів і
несвоєчасне погашення заборгованості
(а.с.80).

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України
передбачено, що боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання.

Згідно вимог статті 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 550 ЦК України встановлено,
що право на неустойку виникає
незалежно від наявності у кредитора
збитків, завданих невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне) виконання.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України
встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами
(ч. 1 ст. 252 ЦК України).

На час звернення з позовом до суду
встановлений ст. 257 ЦК України
трирічний строк позовної давності по
стягненню чергових щомісячних
платежів (простроченої
заборгованості), процентів та комісії,
що виникла до 05.11.2010 року минув.

Сторони кредитного договору
домовленості щодо зміни тривалості
позовної давності в порядку ст. 259 ЦК
України не досягли.

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові.

Враховуючи положення пункту 7
частини тринадцятої статті 11 Закону
України "Про захист прав споживачів", у
спорах щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Відповідно до роз'яснень пункту 31
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
(зі змінами, внесеними постановою
пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року № 7)
при застосуванні положення пункту 7
частини одинадцятої статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
яким кредитодавцю забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув,
суди мають виходити з того, що у
системному зв'язку з частиною
одинадцятою статті 11 зазначеного
Закону ця вимога стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямована на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини одинадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» та вимоги ЦК щодо
позовної давності застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Оскільки виконання договору
здійснюється відповідно до графіків
погашення кредиту, то початком
перебігу строку позовної давності є
день, коли боржник повинен був сплатити
черговий платіж, проте не сплатив його.

Згідно наданого позивачем
розрахунку заборгованості ОСОБА_2
10.04.2008 року зняв з рахунку кошти - 3000
грн., кожен місяць банком
нараховувалась сума, яку він повинен
був сплатити, що включала черговий
платіж (прострочену заборгованість),
відсотки за користування кредитними
коштами, комісію. Відповідач жодного
разу не вносив платежів, внаслідок чого
за період з 10.04.2008 року по 14.10.2013 року за
ним рахується борг по кредиту в сумі
24573, 00 грн., з яких заборгованість за
кредитом 3000 грн., несплачені відсотки -
12996,67 грн. та комісія 6930 грн., а також
штраф - 5% від суми боргу - 1646,33 грн. (а.с.
4-6).

Відповідач, заперечуючи проти
позовних вимог, просив застосувати
позовну давність.

Звернення Банку до суду із
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором тільки 05.11.2013
року свідчить про сплив строку
позовної давності для звернення до
суду в частині заборгованості.
Враховуючи, що відповідач дійсно
ухилявся від взятих на себе зобов'язань
по сплаті кредиту, з останнього
підлягає стягненню кредитна
заборгованість в частині, що виникла і
не сплачена, починаючи з 05.11.2010 року по
14.10.2013 року.

Судом не була дана належна
правова оцінка обставинам справи, у
повній мірі не з"ясовано фактичні
обставини справи, встановлення яких
має важливе значення для правильного
вирішення спору, а тому відповідно до
вимог ст.309 ЦПК України рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Стягненню з відповідача на
користь Банку підлягає сума боргу за
кредитним договором в межах строку
позовної давності - 14147,64 грн., з яких:
заборгованість за кредитом - 1865,87 грн.;
заборгованість по відсотках за
користування кредитом - 7456,89 грн.;
комісія - 3675 грн.; штраф (процентна
складова) - 649,88 грн.; штраф (фіксована
частина) - 500 грн., а також сплачений
позивачем судовий збір, що пропорційно
до задоволених вимог складає 141,47 грн.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
319, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 10 грудня
2013 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» борг за
кредитним договором в сумі 14147,64 грн., з
яких: - заборгованість за кредитом в
сумі 1865,87 грн.; - заборгованість по
відсотках за користування кредитом -
7456,89 грн.; - комісія - 3675 грн.; - штраф
(процентна ставка) - 649,88 грн.; - штраф
(фіксована частина) - 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
сплачений судовий збір в сумі 141,47 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя:

Судді: