У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2014 року
м. Ужгород

Судова колегія палати в цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої - судді
Кожух О.А.

суддів -
Кондора Р.Ю., Леска В.В.

при секретарі - Голінко
А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород апеляційну
скаргу представника відповідача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на рішення Рахівського
районного суду від 15 листопада 2013 року
по справі за позовом прокурора
Рахівського району в інтересах держави
в особі Карпатського біосферного
заповідника до ОСОБА_1, Управління
Держземагенства в Рахівському районі
Закарпатської області про визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а :

Прокурор Рахівського району, діючи в
інтересах держави в особі Карпатського
біосферного заповідника, звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_1, Міськрайонного
управління Держкомзему у місті Рахів
та Рахівському районі, в якому просив
визнати недійним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯД № 534804, виданий 03.10.2007 ОСОБА_1,
на земельну ділянку, площею 2 га,
розташовану на території с. Богдан,
полонина "Рогнєска", та зобов'язати
Міськрайонне управління Держкомзему у
м. Рахів і Рахівському районі
Закарпатської області виключити з
реєстру державних актів вказаний
Державний акт.

Позовні вимоги мотивував тим, що
розпорядженням голови Рахівської
районної державної адміністрації від 21
вересня 2007 року № 561 "Про затвердження
проектів землеустрою та передачу
земельних ділянок у власність за
межами населених пунктів" було
затверджено проекти землеустрою
земельних ділянок та передано у
приватну власність земельну ділянку
площею 2 га за межами населеного пункту
с. Богдан на полонині "Рогнєска"
громадянці ОСОБА_1 03 жовтня 2007 року на
підставі зазначеного розпорядження
ОСОБА_1 було видано Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯД № 534804.

29.10.2007 вказану земельну ділянку було
продано відповідно до договору
купівлі-продажу громадянину ОСОБА_4 і
11.12.2007 йому було видано Державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 2 га, розташовану в с. Богдан,
полонина "Рогнєска", серії ЯД №540187.

Однак, постановою Закарпатського
окружного адміністративного суду від
30.10.2009 було визнано протиправним та
скасовано частково розпорядження
голови Рахівської РДА "Про
затвердження проектів землеустрою та
передачу земельних ділянок у власність
за межами населених пунктів" від 21.09.2007
№561 у частині затвердження проектів
землеустрою та передачі земельної
ділянки у власність на землях
Богданської сільської ради, на
полонині "Рогнєска" громадянці ОСОБА_1
Зазначене розпорядження було
скасовано судом з тих підстав, що воно
суперечило вимогам Конституції
України, Земельному кодексу України,
Закону України "Про
природно-заповідний фонд України",
оскільки Указом Президента України
"Про розширення території Карпатського
біосферного заповідника" від 11.04.2007
року № 25/97 - земельні ділянки полонини
"Рогнєска" (квартал 14-15), площею 334 га.
були включені у склад Карпатського
біосферного заповідника без вилучення.
Рішенням Рахівського районного суду
від 22.12.2010, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 09.03.2011, за позовом прокурора
району було визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
29.10.2007, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4,
та визнано недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯД №540187 від 11.12.2007, виданий
ОСОБА_4, а отже, відбувся перехід права
власності на вказану земельну ділянку
її первинному власнику (проведено
реституцію) - ОСОБА_1

Землі полонини "Рогнєска" мають статус
земель загальнодержавного значення (як
складова частина земель Карпатського
біосферного заповідника, тому
прокуратурою району вживаються заходи
щодо повернення незаконно виділених
громадянам земель на полонині
"Рогнєска", яка належить до складу
Карпатського біосферного заповідника.
Враховуючи наведене прокурор просив
задовольнити позов.

Ухвалою Рахівського районного суду від
21 березня 2013 року замінено первісного
відповідача Міськрайонне управління
Держкомзему в м.Рахів і Рахівському
районі - Управлінням Держземагенства в
Рахівському районі Закарпатської
області.

Прокурор Рахівського району подав суду
заяву, в якій просив позовні вимоги
викласти в наступній редакції: -
визнати недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку,
кадастровий номер: :09:001:0001, площею
2 га, розташовану на території с. Богдан,
полонина "Рогнєска", Рахівського району
Закарпатської області, серії ЯД №534804,
виданий 03.10.2007 ОСОБА_1, мешканці АДРЕСА_1;
- скасувати державну реєстрацію прав
ОСОБА_1 на цю земельну ділянку; -
повернути земельну ділянку у
власність держави.

Рішенням Рахівського районного суду
від 15 листопада 2013 року змінений позов
задоволено.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_1, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
ухвалити нове рішення, яким від мовити
у позові.

Управління Держземагенства в
Рахівському районі Закарпатської
області апеляційну скаргу підтримало.
Просило справу розглянути за
відсутності представника Управління.

У надісланих на адресу апеляційного
суду запереченнях на апеляційну ска
ргу прокуратура Рахівського району та
Карпатський біосферний заповідник
просили апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Представник апелянта надіслала
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку із сімейними
обставинами. Зважаючи на те, що позиція
апелянта суду відома, оскільки
викладена в апеляційній скарзі,
доказів поважності причин неявки в
судове засідання не надано, судова
колегія вважала за можливе розглянути
справу за відсутності апелянта. Крім
того, неявка в судове засідання
представника не є поважною причиною
неявки самої відповідачки. Відповідно
до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, справа
розглянута за відсутності осіб, які не
з'явились в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника прокуратури та
Карпатського біосферного заповідника,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обгрунтованість рішення та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. ст. 11, 59, 60, 61 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засо бами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, а обставини, встановлені
судовим рішенням, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини. Апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстан ції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції (ст. 303 ЦПК України).

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1
розпорядженням голови Рахівської
районної державної адміністрації від 21
вересня 2007 року № 561 "Про затвердження
проектів землеустрою та передачу
земельних ділянок у власність за
межами населених пунктів" було
затверджено проекти землеустрою
земельних ділянок та передано у
приватну власність земельну ділянку
площею 2 га за межами населеного пункту
с. Богдан на полонині "Рогнєска" (а.с.11-13).
03.10.2007 ОСОБА_1 отримала Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯД №534804 (а.с.10). Проте, постановою
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2009
року було визнано протиправним та
скасовано розпорядження голови
Рахівської районної державної
адміністрації від 21 вересня 2007 року №
561 - в частині затвердження проектів
землеустрою та передання у приватну
власність земельних ділянок за межами
населеного пункту с. Богдан на полонині
"Рогнєска", в тому числі, ОСОБА_1 (а.с.14-15).
Суд першої інстанції вважав
безпідставним посилання представника
відповідача на те, що спірна земельна
ділянка знаходиться за межами земель
Карпатського біосферного заповідника,
оскільки постановою Закарпатського
окружного адміністративного суду та
рішенням Рахівського районного суду,
які набули законної сили, встановлено,
що земельна ділянка розташована на
полонині "Рогнєска", с. Богдан
Рахівського району, яка надана у
власність ОСОБА_1 на підставі
Державного акту на земельну ділянку
серії ЯД № 534804 від 03.10.2007 року, включена
до складу Карпатського Біосферного
заповідника, тобто зазначена земельна
ділянка являється землями природно -
заповідного фонду.

Договір купівлі-продажу земельної
ділянки від 29.10.2007, укладений між ОСОБА_1
та ОСОБА_4, та Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯД
№540187 від 11.12.2007, виданий ОСОБА_4, було
визнано недійсними рішенням
Рахівського районного суду від 22.12.2010,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 09.03.2011 (а.с.16-20).

Таким чином, право власності на
земельну ділянку зареєстровано за
ОСОБА_1, і це право, відповідно ст. 126 ЗК
України в редакції, що діяла на час
виникнення такого права, було
посвідчено державним актом.

Статтею 116 ЗК України визначено
підстави набуття права на землю. За
змістом статті 116 ЗК України (в
редакції, що діяла на час передачі
земельної ділянки ОСОБА_1) громадяни
набували права власності на земельні
ділянки за рішенням відповідних
органів шляхом передачі їм земельних
ділянок у власність. Оскільки
розпорядження голови Рахівської РДА
від 21.09.2007 № 561, на підставі якого набула
власність на земельну ділянку ОСОБА_1,
визнано протиправним та скасовано, не
може залишатись дійсним і Державний
акт на право власності на земельну
ділянку, виданий відповідачу на
підставі такого розпорядження.

Як вказано у постановах Верховного
Суду України від 22.05.2013 № 6-33цс13 та від 19
червня 2013 № 6-57цс13 Державні акти на
право власності на земельні ділянки є
документами, що посвідчують право
власності й видаються на підставі
відповідних рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.
У спорах, пов'язаних із правом
власності на земельні ділянки,
недійсними можуть визнаватися як
зазначені рішення, на підставі яких
видано відповідні державні акти, так і
самі акти на право власності на
земельні ділянки. Визнання недійсними
державних актів на право власності
вважається законним, належним та
окремим способом поновлення порушених
прав у судовому порядку.

Статтею 152 ЗК України визначено способи
захисту прав громадян та юридичних
осіб на земельні ділянки.

Статтею 140 ЗК України встановлено
перелік підстав припинення права
власності на земельну ділянку для
випадків, коли право власності набуто в
установленому законом порядку. Проте
відповідач набула право власності на
земельну ділянку на підставі
незаконного розпорядження органу
виконавчої влади, що встановлено
рішенням суду в адміністративній
справі. Тому Державний акт на право
приватної власності на землю, який було
видано ОСОБА_1 на підставі незаконного
розпорядження, судом першої інстанції
правомірно визнано недійсним із
скасуванням державної реєстрації прав
ОСОБА_1 на земельну ділянку.

Посилання апелянта на рішення
Європейського суду з прав людини
"Федоренко проти України" і "Стретч
проти Сполученого Королівства" не
заслуговують на увагу.

У постанові Верховного Суду України
від 18.09.2013 № 6-92цс13 проведено аналіз
вказаних рішень Європейського суду з
прав людини.

У даній справі обставини справи є
відмінними від зазначених рішень.

Відповідачка набула право власності на
земельну ділянку на підставі
незаконного рішення органу виконавчої
влади, і звернення прокурора до суду
спрямоване на задоволення суспільної
потреби у відновленні законності при
вирішенні суспільнозначимого питання
про повернення у власність держави
земельної ділянки, яка вибула від
Карпатського біосферного заповідника
незаконно.

Зважаючи на викладене, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції
обставини справи встановлені повно й
правильно, рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування - немає. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують. Відповідно до ст. 308 ЦПК
України, апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Керуючись ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст.
308, 313, п.1 ст. 314, 316 , 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - в і д х и л и т и.

Рішення Рахівського районного суду від
15 листопада 2013 року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуюча: Судді