Справа №2-175/1003/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Шабанова А.М.,

при секретарі - Ратушній Л.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейному цивільну
справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до
Відділу Державної виконавчої служби
Дніпропетровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, про зняття
арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до Відділу
Державної виконавчої служби
Дніпропетровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, про зняття
арешту з майна.

Представник ОСОБА_1 у судове засідання
надала заяву з проханням слухати
справу за її відсутності, позовні
вимоги підтримує у повному обсязі та
просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, відповідно до
письмової заяви начальник Відділу
Державної виконавчої служби
Дніпропетровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області просив суд
розглядати справу за відсутності
представника відділу.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані сторонами докази та
наведені ними доводи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що на підставі Договору
купівлі-продажу від 27 червня 2007 року
ОСОБА_1 належить садовий будинок
НОМЕР_1, що розташований за адресою:
садове товариство «Днепровое» АДРЕСА_1.
Договір посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_2 та зареєстрований в
нотаріальному реєстрі за номером 1791.

Крім того, на підставі договору
купівлі-продажу від 27 червня 2007 року
ОСОБА_1 належить земельна ділянка
НОМЕР_1, площею 0,051 га що розташована за
адресою: садове товариство «Днепровое»
АДРЕСА_1. Договір посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_2 та зареєстрований в
нотаріальному реєстрі за 1794. Під час
посвідчення договору купівлі-продажу
нотаріусом було роз'яснено право
оформити вказане нерухоме майно не
зразу, а через деякий час.

У 2013 році позивачкою було оформлено
кадастровий номер земельної ділянки
:01:126:0094, оскільки без нього вона
можливості продати ані садовий будинок
ані земельну ділянку.

У 2014 році позивачка звернулася до
реєстраційної служби з заявами про
реєстрацію свого права власності на
вказане нерухоме майно, однак отримала
відмову у державній реєстрації прав,
оскільки документи подані після
внесення запису до Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна про арешт всього нерухомого
майна відчужувача, попереднього
власника, ОСОБА_3

Зазначені арешти внесені до реєстру
заборон відчуження майна на підставі
постанови про арешт майна ВДВС № 35195373
від 21.11.2012 р. старшого державного
виконавця ВДВС Дніпропетровського РУЮ
Тітової Г.О., винесеної на підставі
виконавчого листа №2-2279 від 20.08.2012 року
виданого Дніпропетровським районним
судом Дніпропетровської області; та на
підставі постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 13.09.2013 року
державного виконавця ВДВС
Дніпропетровського РУЮ Циганенко Г.І.,
винесеної на підставі виконавчого
листа №2-2279/2011 виданого 30.08.2012 року
Дніпропетровським районним судом
Дніпропетровської області.
Зазначеними постановами накладений
арешт на все майно боржника ОСОБА_3

Як встановлено у судовому засіданні,
постанови ВДВС про накладення арешту
винесені через п'ять років після того,
як позивачка придбала вище вказане
нерухоме майно, тому арешт належного
їй майна порушує її права власності на
нього. Через наявність постанов про
арешт всього майна боржника ОСОБА_3,
позивачка не може реалізувати своє
право власності на вище вказане
нерухоме майно.

Позивачка є власником вище вказаного
нерухомого майна. Попередній його
власник передав його позивачці,
отримав від неї кошти за нього,
позивачка ним користується протягом
тривалого часу. Ніхто, ані представники
банку, ані представники виконавчої
служби не попереджали позивачку про те,
що належне їй майно знаходиться під
арештом через борги попереднього
власника.

Належне позивачці майно не було
описано, державними виконавцями, не
були складені Акти опису та арешту
майна. Позивачка не була як власник
садового будинку залучена до участі в
виконавчих діях щодо його опису.
Садовий будинок та земельна ділянка
НОМЕР_1, які позивачка отримала у
власність за договорами
купівлі-продажу, не були внесені у
список арештованого майна.

Задля скасування арештів позивачка
звернулася до ВДВС Дніпропетровського
РУЮ із заявою про скасування постанови
в частині арешту належного їй майна.
Листом від 28.02.2014 року за №2731/1
позивачці повідомили, що вона згідно до
вимог діючого законодавства має право
звернутися до суду з позовом на
підставі ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження».

Відповідно ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом.

За правилами ч.1 ст.60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Крім того, на підставі ст.15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути: визнання права та
порушення дій, що порушує право.

Відповідно СТ. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном. Право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні
(ст.321 ЦК України).

Правилами ст. 334 ЦК України передбачено,
що право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Право власності
на майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Окрім цього, Європейська Конвенція про
захист прав людини і основоположних
свобод (ст.1 Першого Протоколу) гарантує
захист право власності і попереджає
про недопустимість свавільного
захоплення права власності, втручання
держави в право безперешкодного
користування та вільне володіння своїм
майном. Згідно ст.17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію про захист прав людини
і основоположних свобод та практику
Суду як джерело права.

Отже, з огляду на вище вказані
обставини та правові підстави
позивачка звертається до суду з цим
позовом, оскільки придбала майно у
законний спосіб, але не зареєструвала
право власності через свою юридичну
необізнаність та роз'яснення нотаріуса
під час посвідчення договорів
купівлі-продажу майна.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги (ст. 11
ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 79, 88, 215,
223 ЦПК України, ст. ст. 8, 15, 16, 17, 317, 321, 334 ЦК
України, Законом України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини», Європейської Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод (ст.1 Першого Протоколу), ст. 60
Закону України «Про виконавче
провадження», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу
Державної виконавчої служби
Дніпропетровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, про зняття
арешту з майна, - задовольнити у повному
обсязі.

Зняти арешт, накладений 21 листопада 2012
року державним виконавцем
Дніпропетровського районного
управління юстиції Тітовою Г.О. на
підставі постанови ВП № 35195373, з майна,
належного ОСОБА_1, а саме: з садового
будинку НОМЕР_1, що розташований за
адресою садове товариство «Днепровое»
АДРЕСА_1, та із земельної ділянки
НОМЕР_1, кадастровий № :01:126:0094
площею 0,051 га, що розташована за адресою
садове товариство «Днепровое»,
АДРЕСА_1.

Зняти арешт, накладений 13 вересня 2013
року державним виконавцем
Дніпропетровського районного
управління юстиції Циганенко Г.І. на
підставі постанови ВП № 39775867 з майна,
належного ОСОБА_1, а саме: з садового
будинку НОМЕР_1, що розташований за
адресою: садове товариство «Днепровое»
АДРЕСА_1, та із земельної ділянки
НОМЕР_1, кадастровий № :01:126:0094
площею 0,051 га, що розташована за
адресою: садове товариство «Днепровое»
АДРЕСА_1.

Заборонити органам Державної
виконавчої служби вчиняти будь-які дії,
пов'язані з обмеженням ОСОБА_1 права
розпоряджатися садовим будинком
НОМЕР_1, що розташований за адресою
садове товариство «Днепровое»,
АДРЕСА_1, та земельною ділянкою НОМЕР_1,
кадастровий № :01:126:0094 площею 0.051
га, що розташована за адресою садове
товариство «Днепровое», АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом. Апеляційна скарга на рішення
суду подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
А.М.Шабанов