Єдиний унікальний номер 2-5886/11
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового
рішення

10 лютого 2014 року
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Скрипник К.О.

при
секретарі Олексієнко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську заяву
представника позивача про ухвалення
додаткового рішення по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розподіл спільного майна подружжя та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про розподіл спільного майна подружжя,
?

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2013 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розподіл спільного майна подружжя та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про розподіл спільного майна подружжя,
судом ухвалене рішення, яким первісний
позов задоволений, зустрічна позовна
заява задоволена частково. Ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 29 квітня 2013 року рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 22.03.2013 року
залишено без змін.

05 лютого 2014 року представник
ОСОБА_1, який діє на підставі
довіреності звернувся до суду із
заявою про ухвалення додаткового
рішення, у зв'язку з неможливістю
зареєструвати за позивачем належну
йому ? частину квартири АДРЕСА_1,
оскільки в рішенні суду не вказана
житлова площа квартири, яка складає 37,4
кв.м.

У судове засідання сторони по
справі не з'явилися, про дату і час
розгляду заяви в суді сповіщалися
належним чином, причину свого
нез'явлення до суду не повідомили.

У відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК
України, їх неявка не є перешкодою для
вирішення питання щодо ухвалення
додаткового рішення.

Встановлено, що рішенням Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
22 березня 2013 року позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розподіл спільного майна
подружжя задоволений. Зустрічний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл
спільного майна подружжя задоволено
частково.

Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення;

2) суд, вирішивши питання про право,
не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного
виконання рішення у випадках,
встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про
судові витрати.

Тож судом вбачається, що на час
ухвалення рішення у справі, були
вирішені усі позовні вимоги, з приводу
яких сторони подавали докази і давали
пояснення, а тому суд приходить до
висновку, що відсутні підстави для
ухвалення у справі додаткового
рішення.

Натомість, суд роз'яснює про право
позивача звернутися до суду з вказаною
заявою в порядку ст. 221 ЦПК України.

На підставі вкладеного, керуючись ст. 220
ЦПК України, суд, ?

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви представника
ОСОБА_1 про ухвалення додаткового
рішення ? відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через Ленінський
районний суд м Дніпропетровська шляхом
подачі в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги з направленням її копії до суду
апеляційної інстанції.

Суддя
К.О. Скрипни