У х в а л а

іменем україни

16 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Остапчука Д. О.,
Кузнєцова В. О., Мартинюка В. І.,

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ
спільного майна подружжя, за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4
про поділ спільного майна подружжя, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Київського районного суду м.
Сімферополя від 15 травня 2013 року та
ухвалу Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 05 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 та уточнивши
свої вимоги, просив у порядку поділу
майна подружжя визнати за ним право
власності на спільне майно подружжя на
суму 34 500 грн, стягнути з відповідачки
на його користь 6650 грн компенсації
вартості майна, що залишається у її
користуванні та Ѕ вартості будівельних
матеріалів, що були використані в
процесі будівництва та робіт,
виконаних на покращення
будинковолодіння АДРЕСА_1 в розмірі 97 339
грн 50 коп.

У лютому 2012 року ОСОБА_5 звернулася
до суду із зустрічним позовом
аналогічного змісту до ОСОБА_4 та
уточнивши свої вимоги, просила визнати
за відповідачем право власності на
спільне майно подружжя загальною
вартістю 100 тис. грн, за нею визнати
право власності на спільне майно
подружжя на загальну суму 39 500 грн,
стягнути з відповідача на її користь 31
250 грн компенсації вартості майна, що
залишається в його користуванні,
визнати її особистою приватною
власністю поліпшення та
переобладнання, зроблені в житловому
будинку АДРЕСА_1 відповідно до висновку
судової будівельно-технічної,
оціночно-будівельної експертизи № 6869
від 21 січня 2013 року на загальну суму 194
679 грн, та визнати за нею право
особистої приватної власності на
прибудову до будинку, умовно позначену
під літ. «А7» вартістю 182 896
грн.

Посилалась на те, що після
розірвання шлюбу з ОСОБА_4 у
добровільному порядку не можуть дійти
згоди щодо користування спільним
майном, придбаним у період шлюбу.

Рішенням Київського районного
суду м. Сімферополя від 15 травня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 05 листопада 2013
року, позов задоволено частково.

Проведено поділ спільного
сумісного майна подружжя ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Виділено у власність ОСОБА_4
автомобіль CHERI T11 TIGGO, д.н.з. НОМЕР_1
вартістю 76 670 грн, ЖК телевізор
«Самсунг» вартістю 5 тис. грн та
персональний комп'ютер вартістю 5 тис.
грн.

Виділено у власність ОСОБА_5
холодильник «LG» вартістю 4 тис.
грн, два кондиціонери вартістю 5 тис.
грн, персональний комп'ютер вартістю 3
тис. грн., мікрохвильову піч «Канді»
вартістю 2 тис. грн, газову панель
«Самсунг» вартістю 4 тис. грн,
електродуховку «Самсунг» вартістю
5 тис. грн, витяжку кухонну вартістю
3 тис. грн, пилосос «Філіпс» вартістю 500
грн, м'які меблі на суму 3 тис. грн,
сервант вартістю 10 тис. грн.

Право спільної сумісної власності
на вказане майно припинено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
97 339 грн 50 коп. вартості будівельних
матеріалів, що були використані в
процесі будівництва та робіт,
виконаних на поліпшення
будинковолодіння АДРЕСА_1, 7913 грн 58 коп.
компенсації за відступлення частки у
праві спільної сумісної власності та
3453 грн 55 коп. судових витрат.

В іншій частині первісного позову
ОСОБА_4 та зустрічного позову ОСОБА_5
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
ухвалені у справі судові рішення в
частині виділення у власність ОСОБА_4
автомобіль CHERI T11 TIGGO, д.н.з. НОМЕР_1 та
стягнення з ОСОБА_5 108 706 грн 63 коп.
просить скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення.

Касаційну скаргу ОСОБА_5 необхідно
відхилити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено,
що під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду
без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Київського районного суду
м. Сімферополя від 15 травня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від
05 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Д. О. Остапчук

В. О. Кузнєцов

В. І. Мартинюк