Справа № 367/7561/13-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року Ірпінський
міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко
О.В.

при секретарях Ринда Н.Ю.,
Жебровській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, треті особи - Орган опіки та
піклування Ірпінської міської ради
Київської області, Орган опіки та
піклування Деснянської районної в
місті Києві державної адміністрації
про визначення місця проживання
дитини,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із даним
позовом, посилаючись на те, що 15.08.1987
року вона уклала шлюб з відповідачем
ОСОБА_2, 07.04.2004 року шлюб було розірвано,
а 07.06.2004 року рішенням Ірпінського
міського суду Київської області
поновлено. Від шлюбу вони мають двох
синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Апеляційного
суду Київської області від 16 травня 2011
року з відповідача були стягнуті
аліменти на її користь на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 600
грн. щомісяця, починаючи з 23.07.2010 року до
досягнення дитиною повноліття. Між
ними не було спору з приводу місця
проживання дітей, а тому вони не
зверталися до суду з позовом про
визначення місця їх проживання.

Позивачка вказує, що зважаючи на те, що
на сьогодні між ними не досягнуто
домовленості щодо місця проживання
неповнолітньої дитини, вона вимушена
звернутися до суду з позовом про
визначення місця проживання дитини з
огляду на наступне. З січня 2009 року їх з
відповідачем шлюбні відносини
фактично припинилися, відповідач не
проживає вдома, а діти залишились
проживати разом із нею. Їх
неповнолітній син ОСОБА_4 з першого
класу навчався в Бучанській
школі-інтернаті з поглибленим
вивченням іноземних мов, постійно
відвідував репетиторів з англійської,
німецької та української мови; вона
постійно відвідувала школу та
цікавилася успіхами і навчанням свого
сина, відповідач не приймав участі у
вихованні дитини, не відвідував школу,
ніколи не спілкувався з вчителями.
Дитина проживала в сімейному колі, де
перевага надається взаємоповазі,
доброзичливості, взаємодопомозі,
дитині було спокійно та комфортно, вона
отримувала щиру любов та підтримку,
дитина була дуже прив'язана до неї та
старшого брата ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує, що їх син ОСОБА_4 перебуває під
диспансерним наглядом в Центрі "Сім'я
та дитина" Центральної міської
поліклініки м. Ірпінь з діагнозом
змішаний астигматизм, потребує
постійного лікування. Двокімнатна
квартира, в якій вона з дітьми
проживала, належить на праві власності
їй та відповідачу у справі на підставі
договору купівлі-продажу від 14.04.1992
року.

Позивачка вказує, що вона любить своїх
дітей і спроможна забезпечити її всім
необхідним, вона має роботу - працює
заступником директора ТОВ "ЕКО",
достатній дохід і постійне місце
проживання. Квартира, в якій вона
проживає, знаходиться в хорошому стані,
в ній наявні всі необхідні умови та
зручності для проживання і виховання
дитини. На обліку у лікаря-психіатра та
під наркологічним
диспансерно-динамічним наглядом вона
не перебуває, до кримінальної
відповідальності не притягувалася, за
місцем роботи і проживання вона
характеризується позитивно. Зважаючи
на те, що відповідач у справі не
сплачував аліментів за рішенням суду,
вона сказала йому, що звернулася з
позовом про стягнення заборгованості
за аліментами, проте відповідач у
справі в кінці 2012 року без її згоди
забрав дитину проживати до себе і вона
вважає, що дії відповідача свідчать
лише про його небажання платити
аліменти. Відповідач у справі проживає
в АДРЕСА_1, вказана квартира належить
його матері ОСОБА_15 В квартирі, де зараз
проживає їх син не створені належні
умови для проживання дитини, в одній з
кімнат проживає мати відповідача, в
іншій постійно проживають квартиранти.
Дитина не має своєї кімнати, не має
місця для відпочинку та підготовки до
уроків, весь вільний час дитина без
обмежень проводить за комп'ютером, грає
в жорстокі онлайн ігри з невідомими
людьми, живе у вигаданому світі,
внаслідок чого дитина стала нервовою,
неврівноваженою, агресивною , не іде на
компроміс. Після цього син без поважних
причин почав пропускати уроки в школі,
різко знизилась успішність в школі, що
підтверджується довідкою Бучанської
спеціалізованої ЗОШ І-ІІІ ступенів,
табелем навчальних досягнень, копії
яких додаються до позову.

Вказує, що у вересні цього року
відповідач без її відома забрав
документи сина зі школи, яку він
відвідував з першого класу, з метою
переводу сина до школи № 119
Деснянського району м. Києва.
Відповідач не переймається тією
обставиною, що до школи дитині
доведеться добиратися 35 км, він не
зможе відвідувати репетиторів з
англійської, німецької та української
мови, до яких ходив тривалий час.
Професія відповідача у справі
пов'язана з відрядженнями за межі
Київської області; вона постійно
телефонує сину і з його слів їй
достовірно відомо про те, що він дуже
часто знаходиться дома сам, без батька,
ніхто не контролює виконання домашніх
завдань, кількість годин, проведених за
комп'ютером, розпорядок дня дитини.
Відповідача не цікавить, що він
розлучив їх дітей, які весь час
виховувалися разом, старший син ОСОБА_3
завжди піклувався про молодшого брата,
допомагав йому, а тому окреме
проживання дітей призведе до того, що
ці братерські зв'язки між дітьми будуть
втрачені. Відповідач не дає їй
можливості спілкуватися, бачитися з
сином, приймати участь у його
вихованні. Вважає, що подальше
проживання сина з нею найбільш повно
буде відповідати його інтересам,
оскільки вона турбується про дитину,
може надати дитині належні умови для
виховання та розвитку.

В зв'язку із викладеними обставинами
позивачка просила визначити місце
проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
разом з матір'ю ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_13 позов
підтримали, підтвердили обставини,
викладені в позовній заяві, просили
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнав, суду пояснив, що мати
вигнала дитину, а тому він забрав його
до себе серед ночі , побитого. Він в
даний момент проживає в м. Києві з іншою
жінкою та дитиною. Дитину - сина ОСОБА_4,
він забезпечує, він ходить в школу.
Пояснив, що він працює на
хлібокомбінаті водієм. Син проживає в
окремій кімнаті. Питання з дружиною
узгоджувати важко, тому питання про
переїзд дитини з нею не узгоджував.
Дитина відвідує секцію з тенісу,
займається вдома уроками. Також
пояснив, що він дитину любить і дитина
бажає проживати разом з ним. Просив у
позові відмовити.

Представник третьої особи - Органу
опіки та піклування Ірпінської міської
ради Київської області Андрійченко Н.Г.
в судовому засіданні позов ОСОБА_1
підтримала, пояснила, що детально
позиція Органу опіки та піклування
висловлена у висновку. Вважала, що
дитині буде доцільно проживати разом з
матір'ю. Просила позов задовольнити.

Представник третьої особи - Органу
опіки та піклування Деснянської
районної в місті Києві державної
адміністрації в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
надав суду письмовий висновок щодо
визначення місця проживання дитини.

Дитина - неповнолітній ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в судовому засіданні
пояснив, що він з грудня 2012 року
проживає з батьком та тіткою ОСОБА_15 в
м. Києві, навчається у школі № 119 м.
Києва у 8-В класі. Пояснив, що він
перейшов жити до батька із-за
"несогласія" з матір'ю. Також пояснив, що
він бажає проживати з батьком, оскільки
йому з ним краще.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1
та її представника ОСОБА_13, відповідача
ОСОБА_2, представника третьої особи -
Органу опіки та піклування Ірпінської
міської ради Київської області
Андрійченко Н.Г., думку дитини ОСОБА_4,
вивчивши письмові докази по справі, суд
вважає заявлений позов таким, що
підлягає до задоволення, виходячи із
наступного.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі не
підлягають доказуванню; обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 зареєстрована та
проживає за адресою АДРЕСА_2;
відповідач зареєстрований в АДРЕСА_2, а
проживає в АДРЕСА_3. Позивачка та
відповідач перебувають у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_3 в даний час
співмешкає з іншою жінкою, з якою
фактично проживає в м. Києві за
вищевказаною адресою.

Встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з
вересня 2013 року проживає разом із
батьком за адресою АДРЕСА_3, до переїзду
до м. Києва ОСОБА_4 навчався в
Бучанській школі - інтернат з
поглибленим вивченням іноземних мов,
додатково відвідував репетиторів з
англійської, німецької та української
мов; в даний час навчається у школі
І-ІІІ ступенів № 119 м. Києва у 8-В класі.

Встановлено, що згідно висновку органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Ірпінської міської ради про
визначення місця проживання
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
затвердженого рішенням виконавчого
комітету Ірпінської міської ради
Київської області № 33/10 від 11.02.2014 року
беручи до уваги, що батько та матір
дитини почали проживати окремо в
період особливого емоційного розвитку
малолітнього ОСОБА_4, враховуючи вік
дитини та інші обставини, що мають
істотне значення, хто з батьків виявляв
більшу увагу до дитини і турботу про
неї, керуючись принципом 6 Декларації
прав дитини, у якому зазначено, що
дитина може бути розлучена з матір'ю
лише за виняткових умов, ст. 19 Сімейного
кодексу України, орган опіки і
піклування виконавчого комітету
Ірпінської міської ради вважає
доцільним проживання малолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю ОСОБА_1 за
адресою АДРЕСА_2, встановивши чітко
обумовлені дні для побачень,
спілкування та спільного відпочинку
для інших членів родини.

Крім того у вищезазначеному висновку
органу опіки та піклування виконавчого
комітету Ірпінської міської ради про
визначення місця проживання
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
зазначено, що ОСОБА_4 зареєстрований за
адресою АДРЕСА_2 з кінця 2012 року , в
результаті самочинної зміни місця
проживання живе разом з батьком,
ОСОБА_2, якій співмешкає з ОСОБА_11,
ОСОБА_14 у АДРЕСА_3, для хлопчика є окрема
кімната для сну та відпочинку. Мати,
ОСОБА_1 працює у ТОВ "ЕКО" на посаді
заступника директора з 13.04.2011 року, за
місцем роботи характеризується
позитивно, має самостійний дохід,
спиртними напоями або наркотичними
речовинами не зловживає, аморальна
поведінка відсутня; у батька ОСОБА_2
працевлаштування неофіційне.
Малолітний ОСОБА_4 з повагою ставиться
до своїх батьків, має дружні стосунки
зі старшим братом ОСОБА_3. 25.01.2014 року
малолітній ОСОБА_4 у службі у справах
дітей у присутності головного
спеціаліста-юрисконсульта Андрійченко
Н.Г. залишив заяву про те, що він хоче
проживати з батьком ОСОБА_2, оскільки з
матір'ю вже проживав, після того, як
батьки стали жити окремо та припинили
підтримувати стосунки між собою.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно висновку щодо визначення місця
проживання малолітніх дітей
Деснянської районної в місті Києві
Державної адміністрації від 13.02.2014 року
№ 102/02/38-997 малолітній ОСОБА_4 з вересня
місяця 2013 року став проживати з
батьком, тому що з матір'ю відбувся
конфлікт. Зі слів ОСОБА_4 батько його
краще розуміє; за бажанням буде їздити
у гості до матері, спілкуватися з нею;
зауважив, що батько не перешкоджає йому
у спілкуванні з матір'ю. Згідно
характеристики зі школи № 119 батько
ОСОБА_2 займається вихованням сина,
постійно спілкується з класним
керівником, директором школи. У обох
батьків проведено обстеження
житлово-побутових умов та складено
акти: умови для виховання, розвитку та
проживання дитини відповідають
вимогам. Враховуючи вік, інтереси та
думку дитини, керуючись ст. ст. 19, 161
Сімейного кодексу України та п. 72
постанови Кабінету Міністрів від 24.09.2008
року № 866 "Питання діяльності органів
опіки та піклування, пов'язаної із
захистом прав дитини", Деснянська
районна в місті Києві державна
адміністрація, на яку покладені
повноваження органу опіки та
піклування, вважає за доцільне
визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом
з батьком ОСОБА_2, на підставі рішення
комісії з питань захисту прав дитини
(протокол № 2 від 06.02.2014 року).

Наведені обставини підтверджуються
поясненнями позивачки ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_13, відповідача
ОСОБА_2, представника третьої особи -
Органу опіки та піклування Ірпінської
міської ради Київської області
Андрійченко Н.Г., думкою дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, матеріалами справи.

У відповідності до ст. 160 СК України
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків. Місце проживання дитини, яка
досягла десяти років, визначається за
спільною згодою батьків та самої
дитини. Якщо батьки проживають окремо,
місце проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею
самою.

У відповідності до ст. 161 СК України
якщо мати та батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення. Орган опіки та
піклування або суд не можуть передати
дитину для проживання з тим із батьків,
хто не має самостійного доходу,
зловживає спиртними напоями або
наркотичними засобами, своєю
аморальною поведінкою може зашкодити
розвиткові дитини. Якщо орган опіки та
піклування або суд визнав, що жоден із
батьків не може створити дитині
належних умов для виховання та
розвитку, на вимогу баби, діда або інших
родичів, залучених до участі у справі,
дитина може бути передана комусь із
них. Якщо дитина не може бути передана
жодній із цих осіб, суд на вимогу органу
опіки та піклування може постановити
рішення про відібрання дитини від
особи, з якою вона проживає, і передання
її для опікування органу опіки та
піклування.

Як встановлено в судовому засіданні
позивачка та відповідач перебувають у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
двох дітей, один з яких на даний час є
неповнолітнім - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
який проживає в даний час із батьком в
м. Києві. В судовому засіданні також
встановлено, що батьки дитини
характеризуються позитивно, працюють.
Між батьками існує спір щодо
визначення місця проживання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, згоди між батьками щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина не досягнуто. В
судовому засіданні суд, заслухав думку
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
висловив бажання проживати з батьком.

Разом з цим, керуючись принципом статті
6 Декларації прав дитини, у
відповідності до приписів якої дитина
може бути розлучена з матір'ю лише за
виняткових умов, суд прийшов до
висновку, що доцільно визначити місце
проживання неповнолітнього ОСОБА_4
разом з матір'ю.

На підставі ст. ст. 19, 141, 160-161 СК України,
керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України суд:

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з
матір'ю ОСОБА_1.

Копію рішення направити третій особі -
Органу опіки та піклування Деснянської
районної в місті Києві державної
адміністрації для відома.

Повне рішення буде виготовлене
протягом п'яти днів з дня закінчення
розгляду справи 04.03.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Ірпінський міський суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: О. В. Пархоменко