АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5099/14
Головуючий у суді першої інстанції:
Катющенко В.П. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Семенюк Т.А. У Х
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.
при секретарі - Круглику В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ПАТ КБ
«ПриватБанк» на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 17 грудня 2013
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 17 грудня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» подав
апеляційну скаргу на рішення суду, в
якій просить рішення скасувати,
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог, вважаючи, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, не враховано
обставини, які мають суттєве значення
для справи.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився,
хоча був повідомлений про час та місце
розгляду справи належним чином, про
причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 305 ЦПК України,
колегія суддів вважає за можливе
слухати справу у відсутність особи, яка
не з'явилася.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що ПАТ КБ
«ПриватБанк», звернулося до суду з
позовом до відповідача про стягнення з
ОСОБА_4 на його користь заборгованість
за кредитним договором № DNH4КS12920346 від 12
вересня 2005 року у розмірі 23 496 гривень 11
копійок, посилаючись в обґрунтування
своїх вимог на те, що відповідно до
укладеного договору № DNH4КS12920346 від 12
вересня 2005 року, ОСОБА_4 12 вересня 2005
року отримав кредит у розмірі 5427,27
гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 25,08 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Відповідач підтвердив свою
згоду на те. що підписана заява разом з
Умовами надання кредиту фізичним
особам «Розстрочка» складає між ним і
банком договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. У порушення норм
закону та умов договору відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав. У зв'язку з
зазначеними порушеннями зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 29 липня 2013 року має заборгованість -
23 496 гривень 11 копійок, яка складається
з наступного: 1642 гривень 37 копійок -
заборгованість за Кредитом; 7609 гривень
80 копійок - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 12648 гривень 89
копійок - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором; а
також штрафи відповідно до пункту 5.3
Умов та правил надання банківських
послуг: 500 грн. - штраф (фіксована
частина); 1095 грн. 05 коп. - штраф
(процентна складова).

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_4
від 12 вересня 2005 року № DNH4КS12920346,
останньому було надано ЗАТ
«ПриватБанк» банківські послуги у
вигляді строкового кредиту у сумі 5427
грн. 28 коп. строком на 24 місяці по 12
вересня 2007 року включно, зі сплатою
відсотків у розмірі 2.09% у місяць.

Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), банк
зобов'язується надати позичальнику
кредит шляхом перерахування на рахунок
торгівельно-сервісному підприємству.
Строк, термін повернення, розмір
кредиту, цілі, відсотки. винагороди,
розмір щомісячного платежу та період
уплати платежів визначені в Заяві
позичальника, підписанням якої клієнт
та банк укладають кредитно-заставний
договір. Розмір річної відсоткової
ставки дорівнює дванадцяти місячним
відсотковим ставкам. Кредит надається
в обмін на зобов'язання позичальника по
поверненню кредиту, сплаті відсотків,
винагороди в обумовлені у заяві строки.
Для виконання даного договору банк
відкриває позичальнику рахунок для
.зарахування коштів, спрямованих на
погашення заборгованості по кредиту,
відсоткам, винагороді та іншим
платежам.

Відповідно до п.п. 5.1. п. 5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), при порушенні
[ позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.
3.2.2., 3.2.3. даних Умов, банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 0,15% від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочки платежу. Сплата пені
здійснюється в гривні.

Відповідно до п.п. 5.3. п. 5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 30
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500
гривень + 5% від суми заборгованості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. І

За правилом статті 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач виконав свої обов'язки по
кредитному договору надавши
відповідачу грошові кошти в сумі 5427,28
гривень, перерахувавши останні у день
надання кредиту на поточний рахунок
підприємства торгівельно-сервісної
мережі ТОВ «Технополіс-1», а також
комісію Компанії.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за договором № DNH4КS12920346
від 12 вересня 2005 року, заборгованість
відповідача перед позивачем станом на
29 липня 2013 року, становить 23 496 грн. 11
коп., яка складається з: 1642 гривень 37
копійок - заборгованість за кредитом;
7609 гривень 80 копійок заборгованість по
процентам за користування кредитом; 12648
гривень 89 копійок пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором; а також штрафи відповідно
до пункту 5.3 Умов та правил надання
банківських послуг: 500 гривень 00
копійок - штраф (фіксована частина); 1095
гривень 05 копійок - штраф (процентна
складова).

Таким чином, судом встановлено, що у
відповідача існує зазначена
заборгованість перед позивачем.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів
справи, в процесі розгляду справи,
відповідачем подана суду заява про
застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Частиною першою статті 261 ЦК України
встановлено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалась або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що за умовами
договору № DNH4КS12920346 від 12 вересня 2005
року, кінцевим терміном повернення
кредиту є 12 вересня 2007 року.

Як вбачається з п.5.5. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») («Стандарт») термін
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки пені, штрафів за Даним
Договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів», кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

За правилами ст. 267 Цивільного кодексу
України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
справі до винесення судом рішення, є
підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду, з позовом
про стягнення заборгованості за
договором лише 28 серпня 2013 року, тобто
пропустив строк позовної давності для
звернення до суду.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що судом
не враховано, що останнє погашення
заборгованості відповідачем було
здійснено 18 вересня 2007 року - погашення
відсотків, та 10 липня 2009 року -
погашення суми пені, оскільки
позивачем не надано належних доказів
(первинних бухгалтерських документів,
платіжних доручень) про надходження
цих сум від відповідача, крім того,
клопотання про визнання поважними
причини пропущеного строку позовної
давності та відповідно про захист
судом порушеного прав позивачем не
подавалося.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо відмови у
задоволенні позову.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що судом
допущені порушення норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ
«ПриватБанк» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 17 грудня 2013 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді