Єдиний унікальний номер 247/5068/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/383/2014
Головуючий у 1 інстанції - Воронков Д.В.
Доповідач - Принцевська В.П.
Апеляційний суд Донецької області в
головуючого: Жданової В.С.
суддів: Принцевської В.П., Тимченко О.О.
при секретарі Баранчиков Є.В.
розглянувши апеляційну скаргу
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Торезі
Донецької області на рішення
Торезького міського суду Донецької
області від 28 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до державного
підприємства «Шахтарськантрацит»,
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страховання від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Торезі
Донецької області про відшкождування
Рішенням Торезького міського
суду Донецької області від 28 листопада
2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 до
державного підприємства
«Шахтарськантрацит», відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті Торезі
Донецької області про відшкодування
моральної шкоди задоволені. З
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Торезі
Донецької області стягнуто на користь
ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди
3000 грн. З державного підприємства
«Шахтарськантрацит» на користь
позивача стягнуто в відшкодування
моральної шкоди 12000 грн.

З вказаним рішенням не погодилось
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Торезі
Донецької області та оскаржило його в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач
просив скасувати рішення суду в
частині задоволення позовних вимог
щодо стягнення з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті Торезі
Донецької області на користь позивача
суми у відшкодування моральної шкоди
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити позивачу в задоволенні
вказаних вимог. Він посилається на те,
що рішення суду є необґрунтованим,
вважає, що позивачем не надано
достатньо доказів в підтвердження
спричинення йому моральної шкоди.
Також апелянт вважає, що рішення суду
не відповідає обставинам справи, та
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Позивач в судове засідання
апеляційного суду не з'явився, надав
заяву про розгляд справи в його
відсутність, апеляційну скаргу просив
відхилити, рішення суду залишити без
змін.

Представник відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті Торезі
Донецької області у судовому засіданні
просив скаргу задовольнити, рішення
суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає необхідним
відхилити апеляційну скаргу з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
працюючи на ВП «Шахта
«Шахтарська-Глибока» ДП
«Шахтарськантрацит» 08.06.2003р., де з ним
стався нещасний випадок, він отримав
виробничу травму, в результаті
складений акт про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом по формі Н- 1.
Вперше йому висновком МСЕК від 07.10.2003
року у зв'язку з даною травмою
встановлена ступінь втрати
професійної працездатності 10%.

Крім того, за період роботи у
шкідливих і небезпечних умовах праці у
позивача виникло професійне
захворювання і в результаті огляду на
МСЕК від 07.02.2012 року йому встановлена
вперше втрата працездатності в розмірі
40% у зв'язку з вібраційною хворобою з
10.01.2012 року по професії ГРОВ;
встановлена третя група інвалідності
по професійному захворюванню,
визначена потреба у додаткових видах
допомоги: санкурлікування,
медикаментозне лікування; вказаний
висновок про умови праці та характер
праці: протипоказана робота в умовах
дії фізичних навантажень,
несприятливого мікроклімату, в
підземних умовах, з
віброінструментами. Може виконувати
роботу на поверхні без зазначених
протипоказань.

В результаті отриманого
трудового каліцтва позивач відчуває
біль у правому передпліччі та
ліктьовому суглобі. В результаті
отримання професійного захворювання
позивач відчуває болі у суглобах рук,
періодичне оніміння кистей, головний
біль.

Перевіряючи доводи апелянта
апеляційний суд дійшов висновку щодо
їх безпідставності, оскільки статтею 60
ЦПК України передбачено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що право позивача на
відшкодування шкоди виникло з дня
встановлення вперше стійкої втрати
працездатності, тобто з 07.10.2003р.
(висновком МСЕК від 07.10.2003 р.
встановлено втрату працездатності 10 %
у зв'язку з трудовим каліцтвом у
розмірі), у термін, коли набрав чинності
та діяв ЗУ "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві й
професійного захворювання, яке
спричинило втрату працездатності", що
регламентував порядок відшкодування
потерпілим на виробництві моральної
шкоди, передбачав відшкодування
моральної шкоди потерпілому Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Отже, довід апелянта щодо
відсутності його вини у спричиненні
шкоди потерпілому, відсутності
законодавчо встановлених підстав
такої відповідальності, відсутності
передбачених законом коштів у бюджеті
та необхідності притягнення до
відповідальності роботодавця за
спричинене з його вини ушкодження
здоров'я позивачу не заслуговує на
увагу.

Апеляційний суд вважає
безпідставними доводи апелянта, що
позивачем не надано доказів заподіяння
йому моральної шкоди, оскільки суд
першої інстанції при ухваленні даного
рішення повно і всебічно дослідив
обставини справи, врахував надані
докази, які підтверджують факт
заподіяння позивачу під час виконання
трудових обов'язків ушкодження
здоров'я, яке завжди спричиняє моральні
та фізичні страждання.

З огляду на викладене,
апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив
обставини справи та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У
Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дірекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті Торезі
Донецької області відхилити.

Рішення Торезького міського
суду Донецької області від 28 листопада
2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в
момент проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
набрання законнолї сили.

Головуючий
Судді