Справа № 2-18/2000
Провадження № 6/177/122/14
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2014 року Криворізький
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді Строгової Г.
Г.

за участі: секретаря Дзиговської
Т. Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м.
Кривому Розі подання державного
виконавця відділу ДВС Криворізького
РУЮ Дніпропетровської області Озімок
Тетяни Анатоліївни про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання
його аліментних зобов'язань на користь
стягувача ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

27.03.2014 року державний виконавець
відділу ДВС Криворізького РУЮ
Дніпропетровської області Озімок Т.А.
звернулася до суду з поданням про
тимчасове обмеження особи (боржника)
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до моменту фактичного виконання ним
аліментних зобов'язань, згідно
виконавчого листа № 2 -18 від 06.12.1999 року,
виданого Криворізьким районним судом
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області про стягнення аліментів з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, у розмірі 14
частини усіх видів його доходів, на
утримання неповнолітньої дитини,
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення нею повноліття.

В обґрунтування подання вказувала, що
Криворізьким районним судом
Дніпропетровської області видано
виконавчий лист № 2 -18 від 06.12.1999 року,
про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3, у розмірі 14 частини
усіх видів його доходів, на утримання
неповнолітньої доньки, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
повноліття.

На підставі вказаного виконавчого
листа 14.01.2000 року відкрито виконавче
провадження.

Боржник добровільно рішення суду не
виконує, кошти на утримання сина не
сплачує, у зв'язку з чим, станом на 01.03.2014
року його заборгованість за
аліментами складає 38313,36 грн.

Боржник ОСОБА_2 неодноразово
викликався до ВДВС для сплати
заборгованості, попереджався про
кримінальну відповідальність за
ухилення від сплати аліментів, але
заходів щодо відшкодування
заборгованості не вжив, що свідчить про
його ухилення від сплати аліментів.

Державний виконавець Озімок Т.А. в
судове засідання не з`явилася, але
надала суду заяву в якій просила справу
розглянути без її участі, подання
підтримала та просила його
задовольнити.

Оскільки справа розглядається за
відсутності сторін, то у відповідності
до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
запису не здійснюється.

Розгляд даного подання, відповідно до
ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, здійснюється
негайно, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб.

Розглянувши вказане подання,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ст. 12
Міжнародного пакту про громадянські та
політичні права, кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
своєю власною. На здійснення цих прав
не може бути встановлено жодних
обмежень, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними, в тому числі, з
метою захисту прав і свобод інших
громадян.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України та в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон, наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим

Законом заходів для примусового
виконання рішень, неупереджено,

своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст. 74 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
заборгованості по аліментам понад 3
місяці може бути звернено стягнення на
майно боржника, а відповідно до ч.10
вказаної статті Закону - за наявності
заборгованості по аліментам у розмірі,
що сукупно перевищує суму відповідних
платежів за 6 місяців, державний
виконавець звертається до
правоохоронних органів.

В рішенні Європейського Суду з прав
людини у справі Півень проти України,
яке є джерелом права в Україні, суд
дійшов висновку, що відповідно до
українського законодавства саме на
державній виконавчій службі лежить
обов'язок належно, у повному обсязі і
без затримок виконувати рішення суду,
що передбачає вжиття всіх необхідних
заходів, які передбачені законом і
повинні привести до виконання рішення.

Розглянувши подання, суд встановив, що
до нього не надано доказів вжиття
державним виконавцем всіх дій, які
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» і спрямовані на
погашення боргу, не надано доказів
попередження боржника про кримінальну
відповідальність за ухилення від
сплати аліментів, повідомлення
боржника про розмір його
заборгованості, чи вживав державний
виконавець заходів для розшуку
рухомого та нерухомого майна боржника,
коштів на рахунках, для належного
виконання рішення суду та погашення
наявного боргу, чи повідомлявся
боржник про направлення до суду
подання про тимчасове обмеження виїзду
за межі України, відповідно до п. 11.1.5
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, Затвердженої в
Міністерстві юстиції України 02.04.2012
року № 489/20802.

Також до подання не надано доказів
того, що ОСОБА_2 вчиняє дії, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення суду, що боржник за
час виконання рішення виїжджав за межі
України, що призвело до виникнення
заборгованості, або боржник
безпідставно не з'явився на виклик
державного виконавця, не додано
довідки з якої б вбачалося, чи
звертався ОСОБА_2 за отриманням
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 33 Конституції України, ст. 2
Протоколу № 4 до Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права, п. 2 ст.
6 Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу ДВС Криворізького
РУЮ Дніпропетровської області Озімок
Тетяни Анатоліївни про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання
його аліментних зобов'язань на користь
стягувача ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 5 (п'яти) днів з дня її
отримання.

Суддя: Строгова Г. Г.