Справ № 242/1012/14-ц
Провадження № 2/242/451/14
РІШЕННЯ

іменем України

14 квітня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області у складі
головуючого судді Моцного О.С., при
секретарі Дуровій Н.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Селидове цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
факту та поділу спільного майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 27.03.2014 року звернувся до
суду з позовною заявою до
ОСОБА_2 про встановлення факту та
поділу спільного майна, в якій
зазначила, що вони проживали з
відповідачем однією сім'єю без
реєстрації шлюбу приблизно з 2005 року.
Від спільного проживання в них
народилася дитина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ними було
придбане майно, а саме: відповідачем -
квартира за адресою: АДРЕСА_1, а
позивачем - квартира за адресою:
АДРЕСА_2. Крім того, було придбано
наступне майно: телевізор марки «LG»
вартістю 1600 гривень, холодильник марки
«Днепр» вартістю 3700 гривень, пральна
машинка марки «LG» вартістю 3200 гривень
та зальний гарнітур «Вікторія»
вартістю 3900 гривень. Через відсутність
реєстрації шлюбу не було враховано
право позивача в спільній сумісній
власності на вказані квартири. Просить
суд встановити факт проживання з
відповідачем однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, визнати квартири за
адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2,
а також майно: телевізор марки «LG»
вартістю 1600 гривень, холодильник марки
«Днепр» вартістю 3700 гривень, пральну
машинку марки «LG» вартістю 3200 гривень
та зальний гарнітур «Вікторія»
вартістю 3900 гривень об'єктом спільної
власності подружжя. Крім того, просить
суд Розподілити спільне майно
наступним чином: визнати за нею право
власності на двокімнатну квартиру
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, а за
відповідачем право власності на
квартиру розташовану адресою: АДРЕСА_2,
а також майно: телевізор марки «LG»
вартістю 1600 гривень, холодильник марки
«Днепр» вартістю 3700 гривень, пральну
машинку марки «LG» вартістю 3200 гривень
та зальний гарнітур «Вікторія»
вартістю 3900 гривень.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, надала суду заяву з
клопотанням слухати справу у її
відсутність та наполягала на
задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився в матеріалах справи маємо
заяву з клопотанням слухати справу у
його відсутність та не заперечує проти
задоволення позовних вимог, позовні
вимоги визнав в повному обсязі.

Суд вивчивши матеріали справи,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі виходячи з наступних
підстав.

Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу
України, сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Згідно довідки Селидівської міської
ради від 09.04.2014 року, засвідченої
депутатом Селидівської міської ради
Шведченко Т.М на підставі пояснень
свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 мешкають в цивільному шлюбі за
адресою: АДРЕСА_1 і мають спільну дитину
ОСОБА_3

Судом встановлено і не заперечується
сторонами факт проживання однією
сім'єю позивача та відповідача, ведення
спільного господарства, придбання
майна, тому суд, вважає обґрунтованими
позовні вимоги щодо встановлення факту
проживання однією сім'єю.

Вирішуючи позовні вимоги, щодо
визнання майна об'єктом спільної
власності та розподіл спільного майна
подружжя, судом встановлено.

Відповідно до договору купівлі-продажу
квартири від 17.05.2006 року, посвідченого
приватним нотаріусом Селидівського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_8 однокімнатну
квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до договору купівлі-продажу
квартири від 04.10.2006 року, посвідченого
приватним нотаріусом Селидівського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_9 двокімнатну
квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із
подружжя укладено договір в інтересах
сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі
гонорар, виграш, які були одержані за
цим договором, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до 5 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 20 від 20.12.1995
року «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» розглядаючи позови,
пов'язані з спільною власністю
громадян, суди повинні виходити з того,
що відповідно до чинного законодавства
спільною сумісною власністю є: майно,
нажите подружжям за час шлюбу (ст.16
Закону «Про власність», ст. 22 Кодексу
про шлюб та сім'ю України; майно,
придбане внаслідок спільної праці
членів сім'ї чи майно, що є у власності
осіб, які ведуть селянське (фермерське)
господарство, якщо письмовою угодою
відповідно між членами сім'ї чи членами
селянського (фермерського)
господарства не передбачено інше або
майно, придбане внаслідок спільної
праці громадян, що об'єдналися для
спільної діяльності, коли укладеною
між ними письмовою угодою визначено,
що воно є спільною сумісною
власністю (п.1 ст. 17, ст. 18, п. 2 ст. 17 Закону
«Про власність»); квартира (будинок),
кімнати в квартирах та одноквартирних
будинках, передана при приватизації з
державного житлового фонду за
письмовою згодою членів сім'ї наймача у
їх спільну сумісну власність (ст. 8
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду. В інших
випадках спільна власність громадян є
частковою. Якщо розмір часток у такій
власності не було визначено і
учасники спільної власності при
надбанні майна не виходили з рівності
їх часток, розмір частки кожного з них
визначається ступенем його участі
працею й коштами у створенні спільної
власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності.

Проаналізувавши надані сторонами
докази у їх сукупності, обставини які
визнаються та не заперечуються
сторонами, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача
обґрунтовані та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
Постановою Пленуму Верховного суду
України № 20 від 20.12.1995
року «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності», п. 4 «Прикінцевих та
перехідних положень» ЦК України, ст. ст.
368, 370 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-218
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту та поділу спільного
майна - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт спільного проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2005 року по теперішній
час.

Визнати двокімнатну квартиру
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 52,6 кв.м., житловою
площею 29,8 кв.м., та однокімнатну
квартиру розташовану за адресою:
АДРЕСА_2, загальною площею 30,7 кв.м.,
житловою площею 15,3 кв.м., а також майно:
телевізор марки «LG» вартістю 1600
гривень, холодильник марки «Днепр»
вартістю 3700 гривень, пральну машинку
марки «LG» вартістю 3200 гривень та
зальний гарнітур «Вікторія» вартістю
3900 гривень об'єктом спільної власності
подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
двокімнатну квартиру, загальною площею
52,6 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
однокімнатну квартиру, загальною
площею 30,7 кв.м., житловою площею 15,3 кв.м.,
що розташована за адресою: АДРЕСА_2, а
також на майно: телевізор марки «LG»
вартістю 1600 гривень, холодильник марки
«Днепр» вартістю 3700 гривень, пральну
машинку марки «LG» вартістю 3200 гривень
та зальний гарнітур «Вікторія»
вартістю 3900 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду Донецької
області через Селидівський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя