Справа № 310/1677/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 рокум. Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі судді
Полянчука Б.І., при секретарі Панченко
Л.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування», третя особа ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом
до ФОП ОСОБА_2, АТ СК «АХА Страхування»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, вказуючи, що 18.09.2012
року о 14 годині 05 хвилин сталася
дорожньо - транспортна пригода. ОСОБА_3,
працюючи водієм ФОП ОСОБА_2 та керуючи
автомобілем ГАЗ 53 державний номер
НОМЕР_3, рухаючись заднім ходом, створив
небезпеку та перешкоду автомобілю
Мерседес державний номер НОМЕР_2,
зіткнувся з цим автомобілем та завдав
йому технічні ушкодження. Дорожньо -
транспортна пригода сталася з вини
водія ФОП ОСОБА_2, який виконуючи свої
трудові обов'язки керував автомобілем.
Водія ОСОБА_3 було визнано винним і
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу.
Цивільно - правова відповідальність
власника Автомобіль ГАЗ 53 державний
номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 застрахована АТ
«СК «АХА Страхування». Вартість
відновлювального ремонту автомобіля
становить 55072,44 грн. Вартість висновку
про спричинену шкоду склала 500 грн.,
тому загальна сума майнової шкоди
складає 55572,44 грн.. Ліміт
відповідальності страховика становить
50000 грн. на одного потерпілого за шкоду,
яка завдана його майну. Страхова сума
зменшується на суму франшизи, яка не
може перевищувати 2% від ліміту
відповідальності страховика і
становить 1000 грн., тому вважала, що АТ
«СК «АХА Страхування» повинно сплатити
їй 22985,97 грн. витрат, пов'язаних з
відновлювальним ремонтом автомобіля.
ФОП ОСОБА_2 має відшкодувати їй 32586,47
грн. вартість відновлювального
ремонту, що перевищує ліміт
відповідальності страховика, франшизу
та витрати на проведення експертизи. На
її утриманні знаходяться двоє
неповнолітніх дітей і вона змушена
була розшукувати місце проживання ФОП
ОСОБА_2, телефонувати страховій
компанії з метою з'ясування розміру
страхового відшкодування. Таке недбале
ставлення зі сторони відповідачів, а
також важкий душевний стан в якому вона
перебувала під час ДТП спричинило їй
моральну шкоду, яку вона оцінює у 10000
грн.. Просила стягнути з відповідачів
55572,44 грн. майнової шкоди, 10000 грн.
моральної шкоди та судовий збір у сумі
655,72 грн..

28.03.2013 року ОСОБА_1 подала до
суду позов у якому зменшила розмір
позовних вимог, вказуючи, що 14.03.2013 року
АТ «СК «АХА Страхування» перерахувало
на її картку 19940,93 грн.. Пізніше вона
отримала лист від 19.03.2013 року у якому
страхова компанія визнала страхове
відшкодування у сумі 20091,62 грн. та
зазначила, що ця сума страхового
відшкодування виплачена їй у
визначений у заяві спосіб. Відповідач
зазначив, що визнає розрахунок
страхового відшкодування без
урахування ПДВ зазначених у звіті №361
від 16.10.2012 року. З таким зменшенням вона
не згідна, оскільки воно не передбачено
діючим законодавством. ПДВ включається
до ціни товарів і послуг і хоча
сплачується платником податку, але за
рахунок коштів покупця. Враховуючи
добровільну сплату АТ «СК «АХА
Страхування» частини суми страхового
відшкодування у розмірі 19940,93 грн. сума
майнової шкоди складає 3045,04 грн. (22985,97
грн. - 19940,93 грн.). Просила стягнути з ФОП
ОСОБА_2 32586,47 грн. та з АТ СК «АХА
Страхування» 3045,04 грн.. Крім того,
просила стягнути з відповідачів
моральну шкоду в сумі 10000 грн. та 655,72
грн. судового збору.

15.05.2013 року позивач подала
уточнюючу позовну заяву в якій
зазначила в якості третьої особи
ОСОБА_3

У судовому засіданні
позивач та представники позивача
ОСОБА_4, ОСОБА_5 вимоги, що зазначені в
позові від 15.05.2013 року підтримали і
просили їх задовольнити. Представник
позивача ОСОБА_5 пояснив суду, що
пошкоджений автомобіль ОСОБА_1 не
ремонтувала і продала його з існуючими
після ДТП пошкодженням. Просив
стягнути грошові кошти для відновлення
транспортного засобу.

Представник АТ СК «АХА
Страхування» у судове засідання не
з'явився. Направив до суду заперечення
у якому зазначив, що 28.02.2010 року між АТ
«СК «АХА Страхування» та ОСОБА_2
укладено договір (поліс) обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. За цим полісом
застраховано цивільно - правову
відповідальність осіб, які на законних
підставах керували автомобілем ГАЗ 5312,
державний номер НОМЕР_3 за шкоду
заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю
та / або майну третіх осіб при керуванні
вказаним транспортним засобом. 18.09.2012
року сталося ДТП, внаслідок якого було
пошкоджено автомобіль ОСОБА_1 За
висновком спеціаліста від 16.10.2012 року
вартість матеріального збитку складає
23985,97 грн. з ПДВ. На підставі заяви
ОСОБА_1 від 15.11.2012 року страховою
компанією виплачено їй 20091,62 грн.
Зазначену суму вирахувано без
урахування ПДВ, оскільки ОСОБА_1 не було
надано доказів понесення витрат на
оплату даного податку. Виплату
страхового відшкодування здійснено за
вирахуванням франшизи в сумі 1000 грн..

ФОП ОСОБА_2 та його
представники в судове засідання не
з'явились без поважних причин, про
слухання справи повідомлені належним
чином.

ОСОБА_3 пояснив суду, що з
його вини сталася дорожньо-транспортна
пригода, під час якої він знаходився на
транспортному засобі підприємця і
виконував трудові обов'язки.

Заслухавши осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до наступного.

Ст. 1187 ЦК України передбачає,
що джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів.

Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом.

За статтею 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Частиною третьою ст. 386 ЦК
України передбачено, що власник, права
якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

За повідомленням
Бердянського ВРЕР УДАІ ГУМВС України в
Запорізької області від 14.01.2014 року
транспорт марки MERCEDES-BENZ CL 500 державний
номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_4,
номер двигуна НОМЕР_5, 2002 року випуску
був зареєстрований за громадянкою
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_1 в період з 09.11.2010 року
(дата реєстрації) по 15.03.2013 року (дата
зняття з обліку для реалізації).

20.03.2013 року громадянкою
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 було зареєстровано
транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ CLS 500
державний номер НОМЕР_2, номер кузова -
НОМЕР_6, номер двигуна - НОМЕР_7, 2007 року
випуску. Станом на 14.01.2014 року
зазначений транспортний засіб з обліку
не знятий (а.с.172)

Таким чином, із повідомлення
Бердянського ВРЕР УДАІ ГУМВС України в
Запорізької області судом встановлено,
що транспортний засіб, який було
пошкоджено внаслідок ДТП 18.09.2012 року на
час звернення з позовом до суду був у
власності позивача, але остання під час
розгляду справи, а саме 15.03.2013 року
зняла його з обліку для реалізації і
20.03.2013 року під тим самим державним
номером НОМЕР_2 зареєструвала інший
транспортний засіб, який вона придбала.
У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 підтвердив ці обставини та
пояснив суду, що пошкоджений
автомобіль було знято з реєстрації та
продано. Ремонт автомобіля після ДТП
18.09.2012 року позивачем не проводилось і
він був проданий у пошкодженому стані.

Таким чином, судом
встановлено, що на момент прийняття
рішення по справі позивач не була
власником транспортного засобу, який
було пошкоджено внаслідок ДТП 18.09.2012
року. Суд вважає, що ця обставина має
суттєве значення при розгляді спору
виходячи з наступного.

ОСОБА_1 має речове право на
пред'явлення позову про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки. Відновлення порушеного
права позивача можливе шляхом
стягнення грошових коштів, які
необхідні для відновлення
попереднього становища в натурі або
стягнення уже понесених витрати на
відновлення цього становища.

Позивач заявила вимоги про
стягнення грошових коштів, які
необхідні для майбутнього ремонту
транспортного засобу, що підтвердив у
судовому засіданні її представник, але
суд вважає, що цей спосіб відшкодування
неможливий. Не будучи власником
транспортного засобу позивач не може
просити відновлення його попереднього
становища в натурі шляхом стягнення
грошових коштів для майбутнього
ремонту цього автомобіля, оскільки
пошкоджена річ уже не є її власністю. У
такому випадку позивач має право на
стягнення грошових коштів, які він
витратив на ремонт пошкодженого
транспортного засобу, якщо такий ним
було проведено.

За таких обставин відсутні
підстави для стягнення на користь
ОСОБА_1 матеріальної шкоди, оскільки
позивачем не доведено, що він поніс
витрати на ремонт автомобіля, а право
на відшкодування шкоди, завданої
транспортному засобу шляхом
відновлення його попереднього стану в
майбутньому за ч. 3 ст. 386 ЦК України має
тільки власник. |

Постановою судді
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 01.10.2012 року
ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КпАП України за те, що він 18.09.2012
року о 14 год. 05 хв. в м. Бердянську по вул.
Свободи, навпроти входу в центральний
ринок, керуючи автомобілем ГАЗ 53
державний номер НОМЕР_3 не був уважним,
не слідкував за дорожньою обстановкою,
рухаючись заднім ходом, створив
небезпеку і перешкоду автомобілю
Мерседес д/н НОМЕР_2 та здійснив
зіткнення з цим автомобілем, внаслідок
чого автомобіль Мерседес отримав
механічні ушкодження (а.с.5).

Звертаючись з позовом до
суду про відшкодування шкоди позивач
заявила вимоги до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 з тих підстав,
що ОСОБА_3, який керував транспортним
засобом та спричинив шкоду виконував
трудові обов'язки в момент ДТП, але суд
не може погодитися з цим твердженням,
оскільки позивачем ця обставина не
доведена.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Виходячи зі змісту ст. 21, 24-1
КЗпП України правовідношення між
фізичною особою та працівником
оформляються трудовим договором, у
разі укладенні трудового договору між
працівником і фізичною особою фізична
особа або за нотаріальним дорученням
уповноважена нею особа повинна у
тижневий строк з моменту фактичного
допущення працівника до роботи
зареєструвати укладений у письмовій
формі трудовий договір у державній
службі зайнятості за місцем свого
проживання у порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення.

Таким чином, допустимим
доказом, що підтверджує знаходження
ОСОБА_3 у трудових відносинах з ФОП
ОСОБА_2 у момент скоєння останнім ДТП
може бути трудовий договір, який
укладено в письмовій формі та
зареєстровано у державній службі
зайнятості за місцем проживання,
довідка Фонду соціального страхування
на випадок безробіття, довідка органу
Державної податкової служби України
або інший первинний документ.

Позивачем не надано суду
жодного належного та допустимого
доказу, який підтверджує спричинення
шкоди ОСОБА_1 водієм ОСОБА_3 під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків, клопотання про
витребування їх судом в порядку ст. 137
ЦПК України не заявлялось.

Відмітка у постанові від
01.10.2012 року про те, що ОСОБА_3 працює у ПП
«ОСОБА_2» (а.с.5) свідчить про те, що
останній працює у приватному
підприємстві, а не у фізичної
особи-підприємця.

Крім того, пояснення третьої
особи ОСОБА_3 не є доказом і суд не може
покласти їх в основу вирішення суду.

За довідкою від 18.09.2012
відділу оформлення ДТП відділу ДАІ для
обслуговування адміністративної
території м. Бердянська, Бердянського
району при УМВС України в Запорізькій
області в наслідок ДТП автомобілю
Мерседес, номерний знак НОМЕР_2
спричинені механічні пошкодження:
деформація капота, лівого бампера,
декоративної решітки радіатора (а.с.128).

У протоколі огляду
транспортного засобу від 01.10.2011 року
відображено характер та об'єм
пошкоджень автомобіля MERCEDES - BENS CL 500
реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок
ДТП (а.с.22).

Згідно звіту №361 від 16.10.2012
року вартість відновлювального
ремонту з урахування значення
коефіцієнту фізичного зносу складових,
що підлягають зміні складає 23985,97 грн.
(а.с.6-32). ОСОБА_1 оплачено за проведення
автотоварознавчого дослідження 500 грн.
(а.с.33).

За полісом №АВ/6719668
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів ОСОБА_2 28.02.2012 року застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність у випадку заподіяння
шкоди третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
станеться за участю транспортного
засобу ГАЗ 5312, державний номер НОМЕР_3
(а.с.63).

15.11.2012 року ОСОБА_1 подала
заяву АТ «СК «АХА Страхування» про
виплату їй страхового відшкодування
(а.с.42).

АТ «СК «АХА Страхування»
складено 13.03.2013 року страховий акт та
прийнято рішення про здійснення
виплатити ОСОБА_1 страхового
відшкодування у сумі 20091,62 грн. (а.с.66-67).

Згідно копії платіжного
доручення №16892 від 14.03.2013 року АТ «СК
«АХА Страхування» перераховано ПАТ КБ
«Приватбанк» для ОСОБА_1 у рахунок
страхового відшкодування 20091,62 грн.
(а.с.102).

Судом встановлено, що
загальна сума матеріальної шкоди
складає 23985 грн. 97 коп.. АТ «СК «АХА
Страхування» виконало зобов'язання за
договором страхування від 28.02.2012 року
та виплатило позивачу страхове
відшкодування за вирахуванням податку
на добавлену вартість та франшизи в
сумі 20091 грн. 62 коп., що відповідає
вимогам діючого законодавства.

Згідно ст. 1194 ЦК України,
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Різниця між фактичним
розміром шкоди і страховим
відшкодуванням складає 3894 грн. 35 коп.,
але за встановлених у судовому
засіданні обставин підстави для
стягнення з ФОП ОСОБА_2 цих грошових
коштів відсутні.

Підстави для стягнення
моральної шкоди з ФОП ОСОБА_2 відсутні,
оскільки позивачем не доведено їх
спричинення та з зазначених вище
підстав.

Вирішуючи спір у частині
стягнення моральної шкоди з АТ «СК «АХА
Страхування» суд приходить до
наступного.

Згідно п. 22.3 ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», потерпілому відшкодовується
також моральна шкода, передбачена
пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК
України. Така шкода відшкодовується у
встановленому судом розмірі
відповідно до вимог статті 23 ЦК
України. При цьому страховик
відшкодовує не більше ніж 5 відсотків
ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9
цього Закону. Різницю між сумою
відшкодування, визначеного судом та
сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди.

Якщо судом встановлено
відшкодувати потерпілому моральну
шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини
другої статті 23 ЦК України, таке
відшкодування у розмірі, визначеному
судом, здійснює особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди.

Стаття 23 ЦК України
передбачає, що Особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів;

3) у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку
із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та
гідності фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб.

Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого
або позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Моральна шкода
відшкодовується одноразово, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Позивачем не доведено
існування підстав для стягнення
моральної шкоди, що передбачені
пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК
України, тому в задоволенні позовних
вимог про стягнення моральної шкоди з
АТ «СК «АХА Страхування» слід
відмовити.

Згідно ст. 89 ЦПК України у
разі відмови позивача від позову
понесені ним витрати відповідачем не
відшкодовуються, а витрати відповідача
за його заявою стягуються з позивача.
Однак якщо позивач не підтримує своїх
вимог унаслідок задоволення їх
відповідачем після пред'явлення
позову, суд за заявою позивача
присуджує стягнення всіх понесених ним
у справі витрат з відповідача.

Подання ОСОБА_1 15.11.2012 року
заяви про виплату їй страхового
відшкодування підтверджується її
заявою (а.с.42) та листом АТ СК «АХА
Страхування» (а.с.60),

Статтею 37 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що виплата
страхового відшкодування здійснюється
протягом одного місяця з дня отримання
страховиком визначених у статті 35
цього Закону документів або в строки та
в обсягах, визначених рішенням суду.

У судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_1 направила
страховику документи, що передбачені
ст. 35 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» для отримання
страхового відшкодування але АТ «СК
«АХА Страхування» в порушення ст. 37
цього закону не здійснила виплату
страхового відшкодування, тому позивач
змушена була звернутись з позовом до
суду. АТ «СК «АХА Страхування»
перерахувало ПАТ КБ «Приватбанк» для
ОСОБА_1 у рахунок страхового
відшкодування 20091,62 тільки 14.03.2013 року,
тобто після звернення з позовом до
суду.

Суд вважає, що за таких
обставин судовий збір у сумі 200 грн. 92
коп. підлягає стягненню з АТ «СК «АХА
Страхування» на підставі ст. 79, 88, 89 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 59, 79, 88, 89, 209,
212-215 ЦПК України, ст. ст. 386, 1172, 1187, 1194 ЦК
України, п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст. ст. 21, 24-1 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних
вимог відмовити.

Стягнути з приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» на користь
ОСОБА_1 200 грн. 92 коп. судового збору.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
рішення.

Суддя